title: Komisjoni direktiiv 2008/63/EÜ, 20. juuni 2008 , konkurentsi kohta telekommunikatsioonivõrgu lõppseadmete turgudel (kodifitseeritud versioon) (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               21.6.2008

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 162/20

      KOMISJONI DIREKTIIV 2008/63/EÜ,
   20. juuni 2008,
   konkurentsi kohta telekommunikatsioonivõrgu lõppseadmete turgudel
   (EMPs kohaldatav tekst)
   (kodifitseeritud versioon)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 86 lõiget 3,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjoni 16. mai 1988. aasta direktiivi 88/301/EMÜ konkurentsi kohta telekommunikatsioonivõrgu lõppseadmete turgudel (1) on oluliselt muudetud. (2) Selguse ja otstarbekuse huvides tuleks kõnealune direktiiv kodifitseerida.

               (2)

               Telekommunikatsioon oli kõigis liikmesriikides kas osaliselt või tervikuna riiklik monopol, mis anti eri- või ainuõigusena ühele või mitmele võrgu infrastruktuuri ja sellega seotud teenuste pakkumise ja käitamise eest vastutavale asutusele. Kõnealused õigused olid sageli siiski ulatuslikumad kui võrgukasutusteenuste pakkumine ja hõlmasid ka võrguühenduseks vajalike kasutajate lõppseadmete pakkumist. Viimastel aastakümnetel on võrkude tehniline areng olnud märkimisväärne ning eriti kiire on olnud lõppseadmete areng.

               (3)

               Vastuseks tehnilisele ja majanduslikule arengule on liikmesriigid vaadanud läbi eri- ja ainuõiguste andmise telekommunikatsioonisektoris. Lõppseadmete liikide kiire lisandumine ja lõppseadme mitmel otstarbel kasutamise võimalus tähendab, et kasutaja peaks saama vabalt valida olemasolevate eri liiki seadmete vahel, et täielikult ära kasutada kõnealuses valdkonnas toimunud tehnoloogia arengut.

               (4)

               Ainuõiguste olemasolu piirab telekommunikatsioonivõrgu lõppseadmete vaba liikumist selliste seadmete (sealhulgas satelliitseadmete) importimisel ja turustamisel, sest teatavaid tooteid ei turustata, või ühendamisel, kasutuselevõtmisel või hooldamisel, sest turu omadusi ning toodete mitmekesisust ja tehnilist omapära arvesse võttes ei ole monopolil motivatsiooni pakkuda neid teenuseid toodete puhul, mida ta ei ole ise turustanud või importinud, ega viia oma hindu vastavusse kuludega, sest puudub oht, et uued turule tulijad tekitaksid konkurentsi. Võttes arvesse asjaolu, et suurel osal seadmeturgudel on suur valik telekommunikatsioonivõrgu lõppseadmeid, võib eriõigusel, mis kas otseselt või kaudselt piirab selliste seadmete importimise, turustamise, ühendamise, kasutuselevõtmise ja hooldamise õigusega ettevõtjate arvu, olla sama mõju kui ainuõiguste andmisel. Selliste ainu- ja eriõiguste näol on tegemist meetmetega, mille mõju on samaväärne asutamislepingu artikliga 28 vastuolus olevate koguseliste piirangutega. Seega tuleb kaotada kõik telekommunikatsioonivõrgu lõppseadmete importimise, turustamise, ühendamise, kasutuselevõtmise ja hooldamise olemasolevad ainuõigused ja võrreldava mõjuga õigused, st kõik eriõigused peale nende, mis seisnevad ühele või mitmele ettevõtjale antud õiguslikes või halduslikes eelistes ja mis mõjutavad teiste ettevõtjate suutlikkust tegelda eespool nimetatud toimingutega samas geograafilises piirkonnas ainult märkimisväärselt samasuguste tingimuste korral.

               (5)

               Lõppseadmetega seotud eri- või ainuõigusi kasutatakse sel viisil, et tegelikult seatakse teistest liikmesriikidest pärit seadmed ebasoodsamasse olukorda, eriti sellega, et kasutajatel ei lasta vabalt valida seadmeid, mis olenemata päritolust oma hinna ja kvaliteedi poolest sobiksid kõige paremini nende vajadustega. Seega ei ole nimetatud õiguste kasutamine artikliga 31 kooskõlas üheski liikmesriigis.

               (6)

               Lõppseadmete ostmise ja laenutamise puhul on otsustavaks teguriks paigaldus- ja hooldusteenuste pakkumine. Ainuõiguste säilitamine selles valdkonnas oleks samaväärne turustamise ainuõiguse säilitamisega. Seepärast tuleb ka sellised õigused kaotada, et impordi ja turustamise ainuõiguste kaotamisel oleks praktiline mõju.

               (7)

               Lõppseadmete hooldus on teenus asutamislepingu artikli 50 tähenduses. Kõnealust teenust, mida kaubanduslikust seisukohast võttes ei saa lahutada lõppseadmete turustamisest, tuleb pakkuda vabalt vastavalt asutamislepingu artiklile 49, eriti juhul, kui seda teevad kvalifitseeritud käitajad.

               (8)

               Turu olukord põhjustab jätkuvalt asutamislepinguga kehtestatud konkurentsieeskirjade rikkumist ja kahjustab kaubanduse arengut niivõrd, et see on vastuolus ühenduse huvidega. Tihedam konkurents lõppseadmete turul eeldab, et kehtestatakse läbipaistvad tehnilised spetsifikaadid, mis vastavad Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. märtsi 1999. aasta direktiivis 1999/5/EÜ (raadioseadmete ja telekommunikatsioonivõrgu lõppseadmete ning nende nõuetekohasuse vastastikuse tunnustamise kohta) (3) osutatud olulistele nõuetele ja võimaldavad lõppseadmete vaba liikumist. Selline läbipaistvus omakorda eeldab kindlasti tehniliste spetsifikaatide avaldamist.

               (9)

               Lõppseadmete importimiseks ja turustamiseks antud eri- või ainuõigused on tekitanud olukorra, mis on vastuolus asutamislepingu artikli 3 lõike g eesmärgiga, millega nähakse ette sellise süsteemi kehtestamine, mis tagab, et konkurentsi ühisturul ei moonutata, ning nõutakse a fortiori, et konkurentsi ei tohi kaotada. Vastavalt asutamislepingu artiklile 10 on liikmesriikidel kohustus hoiduda mis tahes meetmetest, mis võiksid seada ohtu asutamislepingu eesmärkide, sealhulgas artikli 3 lõike g eesmärkide saavutamise. Seepärast tuleb lõppseadmete ainuõigust käsitada koos artikliga 3 kohaldatava asutamislepingu artikli 82 sätetega vastuolus olevatena ning selliste õiguste andmine või säilitamine liikmesriigi poolt on keelatud asutamislepingu artikli 86 lõike 1 kohaselt.

               (10)

               Selleks, et kasutaja saaks kasutada enda valitud lõppseadmeid, on vaja teada üldkasutatava võrgu lõpp-punktide omadusi, millega lõppseadmed tahetakse ühendada, ja muuta need omadused läbipaistvaks. Seepärast peavad liikmesriigid tagama, et need omadused avaldatakse ja kasutajatel on juurdepääs üldkasutatava võrgu lõpp-punktidele.

               (11)

               Et suuta oma tooteid turustada, on lõppseadmete valmistajatel vaja teada, milliseid tehnilisi nõudmisi nad peavad täitma. Seepärast peaksid liikmesriigid vormistama ja avaldama spetsifikaadid ning esitama komisjonile vastavasisulise eelnõu kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. juuni 1998. aasta direktiiviga 98/34/EÜ, millega nähakse ette tehnilistest standarditest ja eeskirjadest teatamise kord. (4) Spetsifikaate võib laiendada teistest liikmesriikidest imporditud toodetele ainult niivõrd, kuivõrd see on vajalik tagamaks, et järgitakse direktiivi 1999/5/EÜ artiklis 3 sätestatud olulisi nõudeid, mille täitmist võib ühenduse õiguse alusel õiguspäraselt nõuda. Liikmesriigid peavad igal juhul järgima asutamislepingu artikleid 28 ja 30, mille kohaselt peab importiv liikmesriik lubama teises liikmesriigis õiguspäraselt valmistatud ja turustatud lõppseadmete importimist oma territooriumile.

               (12)

               Spetsifikaatide läbipaistvaks, objektiivseks ja diskrimineerimiseta rakendamiseks ei saa nende rakendamise järelevalvet ilmselge huvide konflikti tõttu usaldada lõppseadmete turul konkureerivale isikule. Seepärast peaksid liikmesriigid tagama, et järelevalve tehakse ülesandeks võrgu käitajast ja teistest nimetatud turul konkureerijatest sõltumatule asutusele.

               (13)

               Käesolev direktiiv ei mõjuta liikmesriikide kohustusi, mis on seotud II lisa B osas esitatud direktiivide ülevõtmise tähtaegadega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:

               1)

               „lõppseade” –

                           a)

                           seade, mis on otseselt või kaudselt ühendatud üldkasutatava telekommunikatsioonivõrgu lõpp-punktiga, et saata, töödelda või võtta vastu teavet; nii otsese kui ka kaudse ühenduse korral võib ühenduse luua kaabli või optilise kaabli abil või elektromagnetiliselt; ühendus on kaudne siis, kui lõppseadme ja üldkasutatava võrgu ühenduse lõpp-punkti vahele paigaldatakse seadmed;

                           b)

                           satelliitside maajaamaseade;

               2)

               „satelliitside maajaamaseadmed” – seadmed, mida saab kasutada ainult raadiosidesignaalide edastamiseks või edastamiseks ja vastuvõtmiseks („edastus/vastuvõtt”) või ainult vastuvõtmiseks („ainult vastuvõtt”) satelliitide või muude kosmosepõhiste süsteemide vahendusel;

               3)

               „ettevõtja” – avalik-õiguslik ettevõtja või eraettevõtja, kellele liikmesriik annab eri- või ainuõigused telekommunikatsiooni lõppseadmete importimiseks, turustamiseks, ühendamiseks ja kasutuselevõtmiseks ja/või selliste seadmete hooldamiseks;

               4)

               „eriõigused” – õigused, mis liikmesriik annab piiratud arvule ettevõtjatele mis tahes õigus- või haldusaktiga, mis teatavas geograafilises piirkonnas

                           a)

                           piirab selliste ettevõtjate arvu kahe või enamaga muul viisil kui objektiivsete, proportsionaalsete ja mittediskrimineerivate kriteeriumide põhjal või

                           b)

                           määrab mitu konkureerivat ettevõtjat muul viisil kui punktis a nimetatud kriteeriumide põhjal või

                           c)

                           annab mis tahes ettevõtjale muul viisil kui punktides a ja b nimetatud kriteeriumide kohaselt õiguslikke või halduslikke eeliseid, mis oluliselt mõjutavad teiste ettevõtjate võimalusi importida, turustada, ühendada, kasutusele võtta ja/või hooldada telekommunikatsiooni lõppseadmeid samas geograafilises piirkonnas ja sisuliselt samaväärsetel tingimustel.

         Artikkel 2
   Liikmesriigid, kes on ettevõtjatele andnud eri- või ainuõigusi, tagavad, et tühistatakse kõik ainuõigused ja ka need eriõigused, mis

               a)

               piiravad ettevõtjate arvu kahe või enamaga muul viisil kui objektiivsete, proportsionaalsete ja mittediskrimineerivate kriteeriumide põhjal või

               b)

               määravad mitu konkureerivat ettevõtjat muu kui punktis a näidatud kriteeriumide põhjal.

         Nad teatavad komisjonile võetud meetmetest või sel otstarbel koostatud eelnõudest.
   Artikkel 3
   Liikmesriigid tagavad ettevõtjatele õiguse lõppseadmeid importida, turustada, ühendada, kasutusele võtta ja hooldada.
   Sellest olenemata võivad liikmesriigid

               a)

               satelliitside maajaamaseadmete puhul mitte lubada selliste seadmete ühendamist üldkasutatava telekommunikatsioonivõrguga või nende kasutuselevõtmist, kui need ei vasta direktiivi 1999/5/EÜ kohaselt vastu võetud asjaomastele ühistele tehnilistele eeskirjadele või nende puudumise korral nimetatud direktiivi artiklis 3 osutatud olulistele nõuetele; ühiste tehniliste eeskirjade või ühtlustatud regulatiivsete tingimuste puudumise korral peavad siseriiklikud eeskirjad olema vastavuses nende oluliste nõuetega ja neist teatatakse komisjonile kooskõlas direktiiviga 98/34/EÜ, kui see on kõnealuse direktiivi kohaselt vajalik;

               b)

               muude lõppseadmete puhul mitte lubada selliste seadmete ühendamist üldkasutatava telekommunikatsioonivõrguga, kui nad ei vasta direktiivi 1999/5/EÜ kohaselt vastu võetud asjaomastele ühistele tehnilistele eeskirjadele või nende puudumise korral nimetatud direktiivi artiklis 3 osutatud olulistele nõuetele;

               c)

               nõuda, et ettevõtjatel oleks objektiivsete, mittediskrimineerivate ja üldsusele kättesaadavate kriteeriumide põhjal olemas lõppseadmete ühendamiseks, kasutuselevõtmiseks ja hooldamiseks vajalik tehniline kvalifikatsioon.

         Artikkel 4
   Liikmesriigid tagavad, et kasutajatel on juurdepääs uutele üldkasutatava võrgu lõpp-punktidele ja et üldkasutatavate telekommunikatsioonivõrkude operaatorid avaldavad kõnealuste punktide füüsilised omadused.
   Artikkel 5
   Liikmesriigid tagavad, et kõik lõppseadmete spetsifikaadid vormistatakse ja avaldatakse.
   Liikmesriigid edastavad tehniliste spetsifikaatide eelnõud komisjonile kooskõlas direktiiviga 98/34/EÜ.
   Artikkel 6
   Liikmesriigid tagavad, et artiklis 5 osutatud spetsifikaatide rakendamise järelevalve usaldatakse asutusele, mis ei sõltu telekommunikatsioonisektoris kaupu ja/või teenuseid pakkuvatest avalik-õiguslikest ettevõtjatest või eraettevõtjatest.
   Artikkel 7
   Liikmesriigid esitavad komisjonile iga aasta lõpus aruande, mis võimaldab komisjonil jälgida artiklite 2, 3, 4 ja 6 sätete täitmist.
   Aruande kava on esitatud I lisas.
   Artikkel 8
   Direktiiv 88/301/EMÜ, mida on muudetud II lisa A osas loetletud direktiiviga, tunnistatakse kehtetuks; see ei mõjuta liikmesriikide kohustusi, mis on seotud II lisa B osas esitatud direktiivide ülevõtmise tähtaegadega.
   Viiteid kehtetuks tunnistatud direktiivile käsitatakse viidetena käesolevale direktiivile kooskõlas III lisas esitatud vastavustabeliga.
   Artikkel 9
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 10
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 20. juuni 2008

            Komisjoni nimel

            president

         José Manuel BARROSO

      (1)  EÜT L 131, 27.5.1988, lk 73. Direktiivi on muudetud direktiiviga 94/46/EÜ (EÜT L 268, 19.10.1994, lk 15).

      (2)  Vt II lisa A osa.

      (3)  EÜT L 91, 7.4.1999, lk 10. Direktiivi on muudetud määrusega (EÜ) nr 1882/2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1).

      (4)  EÜT L 204, 21.7.1998, lk 37. Direktiivi on viimati muudetud nõukogu direktiiviga 2006/96/EÜ (ELT L 363, 20.12.2006, lk 81).

      I LISA
      Artiklis 7 osutatud aruande kava
      Artikli 2 rakendamine
      Lõppseadmed, mida käsitlevaid õigusakte muudetakse või on muudetud.
      Lõppseadmete kategooriate kaupa:

                  —

                  meetme vastuvõtmise kuupäev või

                  —

                  projekti käivitamise kuupäev või

                  —

                  meetme jõustumise kuupäev.

            Artikli 3 rakendamine

                  —

                  Lõppseadmed, mille ühendamine ja/või kasutuselevõtmine on olnud piiratud.

                  —

                  Vajalik tehniline kvalifikatsioon koos viidetega selle avaldamisele.

            Artikli 4 rakendamine

                  —

                  Viited avaldatud trükistele, milles sätestatakse füüsilised omadused.

                  —

                  Olemasolevate üldkasutatava võrgu lõpp-punktide arv.

                  —

                  Nende üldkasutatava võrgu lõpp-punktide arv, millele on praegu võimalik juurde pääseda.

            Artikli 6 rakendamine

                  —

                  Määratud sõltumatu asutus või sõltumatud asutused.

      II LISA
      A   OSA
      Kehtetuks tunnistatud direktiiv koos muudatusega
      (artikkel 8)

                  Komisjoni direktiiv 88/301/EMÜ

                  (EÜT L 131, 27.5.1988, lk 73)

                  Komisjoni direktiiv 94/46/EÜ

                  (EÜT L 268, 19.10.1994, lk 15)

            B   OSA
      Siseriiklikku õigusesse ülevõtmise tähtajad
      (artikkel 8)

                  Direktiiv

                  Ülevõtmise tähtaeg

                  88/301/EMÜ

                  —

                  94/46/EÜ

                  8. august 1995

      III LISA
      Vastavustabel

                  Direktiiv 88/301/EMÜ

                  Käesolev direktiiv

                  Artikli 1 sissejuhatavad sõnad

                  Artikli 1 sissejuhatavad sõnad

                  Artikli 1 esimese taande esimene ja teine lause

                  Artikli 1 punkti 1 alapunkt a

                  Artikli 1 esimese taande viimane lause

                  Artikli 1 punkti 1 alapunkt b

                  Artikli 1 teine taane

                  Artikli 1 punkt 3

                  Artikli 1 kolmanda taande sissejuhatavad sõnad

                  Artikli 1 punkti 4 sissejuhatavad sõnad

                  Artikli 1 kolmanda taande esimene alataane

                  Artikli 1 punkti 4 alapunkt a

                  Artikli 1 kolmanda taande teine alataane

                  Artikli 1 punkti 4 alapunkt b

                  Artikli 1 kolmanda taande kolmas alataane

                  Artikli 1 punkti 4 alapunkt c

                  Artikli 1 neljas taane

                  Artikli 1 punkt 2

                  Artikkel 2

                  Artikkel 2

                  Artikli 3 esimene lause

                  Artikli 3 esimene lõik

                  Artikli 3 teine lause

                  Artikli 3 teise lõigu sissejuhatav lause

                  Artikli 3 esimene taane

                  Artikli 3 teise lõigu punkt a

                  Artikli 3 teine taane

                  Artikli 3 teise lõigu punkt b

                  Artikli 3 kolmas taane

                  Artikli 3 teise lõigu punkt c

                  Artikli 4 esimene lõik

                  Artikkel 4

                  Artikli 4 teine lõik

                  —

                  Artikli 5 lõige 1

                  —

                  Artikli 5 lõike 2 esimene lause

                  Artikli 5 esimene lõik

                  Artikli 5 lõike 2 teine lause

                  Artikli 5 teine lõik

                  Artikkel 6

                  Artikkel 6

                  Artikkel 8

                  —

                  Artikkel 9

                  Artikkel 7

                  Artikkel 10

                  —

                  —

                  Artikkel 8

                  —

                  Artikkel 9

                  Artikkel 11

                  Artikkel 10

                  I lisa

                  —

                  II lisa

                  I lisa

                  —

                  II lisa

                  —

                  III lisa


title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2008/97/EÜ, 19. november 2008 , millega muudetakse nõukogu direktiivi 96/22/EÜ, mis käsitleb teatavate hormonaalse või türeostaatilise toimega ainete ja beetaagonistide kasutamise keelamist loomakasvatuses (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               28.11.2008

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 318/9

      EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2008/97/EÜ,
   19. november 2008,
   millega muudetakse nõukogu direktiivi 96/22/EÜ, mis käsitleb teatavate hormonaalse või türeostaatilise toimega ainete ja beetaagonistide kasutamise keelamist loomakasvatuses
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 152 lõike 4 punkti b,
   võttes arvesse komisjoni ettepanekut,
   võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust, (1)

   olles konsulteerinud Regioonide Komiteega,
   toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras, (2)

   ning arvestades järgmist

               (1)

               Direktiivi 96/22/EÜ (3) artikliga 2 on keelatud turule viia muu hulgas stilbeene, stilbeeni derivaate, nende soolasid, estreid ja türeostaatilisi aineid, mis on ette nähtud manustamiseks iga liiki loomadele.

               (2)

               Täieliku keelu põhjuseks on see, et võimalik väärkasutus on raskendatud, kui turul ei ole ühtegi mis tahes loomaliigile ette nähtud toodet.

               (3)

               Nõukogu 29. aprilli 1996. aasta direktiivi 96/23/EÜ (millega nähakse ette teatavate ainete ja nende jääkide kontrollimise meetmed elusloomades ja loomsetes toodetes) (4) kohaselt esitatud jääke käsitlevate riiklike kavade kogemus on näidanud, et kuritarvitus või väärkasutus ei ole seotud lemmikloomadele ette nähtud toodete väära esitlusviisiga. Selle põhjuseks on osaliselt see, et majanduslikult ei ole otstarbekas kasutada lemmikloomadele ette nähtud toodete esitlusviise toiduloomade kasvu kiirendamiseks.

               (4)

               Türeostaatiliste ainete keelamisel on negatiivsed tagajärjed lemmikloomade (kasside ja koerte) heaolule, sest nende loomade puhul puuduvad muud võimalused kilpnäärme ületalitluse raviks.

               (5)

               Asutamislepingule lisatud protokolliga loomade kaitse ja heaolu kohta sätestatakse, et ühendus ja liikmesriigid peavad ühenduse poliitika kavandamisel, eelkõige siseturu osas, pöörama täit tähelepanu loomade tervise ja heaolu nõuetele.

               (6)

               Seega on asjakohane kohaldada direktiivi 96/22/EÜ ainult toiduloomade puhul ning tühistada keeld lemmikloomade suhtes ja kohandada ka raviotstarbelise kasutamise määratlust.

               (7)

               Rahvatervisega seotud veterinaarmeetmete teaduskomitee jõudis 30. aprillil 1999 esitatud arvamuses veiselihas ja -lihatoodetes leiduvate hormoonijääkide võimalike riskide kohta inimeste tervisele (arvamus vaadati läbi 3. mail 2000 ja kinnitati 10. aprillil 2002) järeldusele, et uuemate tõendite kohaselt tuleb 17ß-östradiooli pidada täielikult kantserogeenseks aineks, kuna sellel on nii kasvajaid tekitav kui ka kasvajate arengut soodustav mõju, ning et hetkel olemas olevad andmed ei võimalda kvantitatiivselt hinnata ohtu inimeste tervisele. Seetõttu muudeti direktiivi 96/22/EÜ direktiiviga 2003/74/EÜ, millega muu hulgas keelati alaliselt 17ß-östradiooli kasutamine kasvu kiirendajana ning piirati märkimisväärselt kõiki muid tingimusi, mille puhul ainet võib ravi või zootehnilistel eesmärkidel põllumajandusloomadele manustada kuni liikmesriikide tegelike ja teaduslike tingimuste ning veterinaarpraksise täiendava läbivaatamise lõpuni.

               (8)

               Direktiivi 96/22/EÜ artiklis 11a nõuti, et komisjon esitaks 14. oktoobriks 2005 aruande selliste alternatiivsete veterinaarravimite kättesaadavuse kohta, mis võiksid asendada 17β-östradiooli sisaldavaid ravimeid toiduloomade ravis. Komisjon koostas ekspertide nõuannete põhjal asjakohase teadusliku aruande, mis esitati Euroopa Parlamendile ja nõukogule 11. oktoobril 2005. Aruandes jõutakse järeldusele, et 17β-östradiooli kasutamine ei ole toiduloomade kasvatuses oluline, sest liikmesriikide loomaarstid kasutavad juba praegu laialdaselt kättesaadavaid alternatiive (eelkõige prostalglandiine) ning 17β-östradiooli kasutamise täielik keelamine toiduloomade puhul ei avaldaks peaaegu mingit mõju loomakasvatusele ega loomade heaolule.

               (9)

               Asjakohaste õigusaktide nõuetekohast järgimist ja lubamatute ainete ebakohase kasutamise lõpetamist saab edendada objektiivse teabe ja teadlikkuse parandamise kampaaniate abil.

               (10)

               14. oktoobrini 2006 tehti ajutine erand 17β-östradiooli kasutamise suhtes inna esilekutsumiseks veistel, hobustel, lammastel ja kitsedel. Kuna on olemas ja juba kasutusel tõhusad alternatiivsed tooted ning tagamaks ühenduses eesmärgiks seatud kõrgetasemelist tervisekaitset, ei peaks erandi kehtivust pikendama.

               (11)

               Seetõttu tuleks direktiivi 96/22/EÜ vastavalt muuta,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 96/22/EÜ muudetakse järgmiselt.

               1.

               Artikli 1 lõike 2 punkt b asendatakse järgmisega:

                           „b)

                           „raviotstarbeline kasutamine” – lubatud aine manustamine (vastavalt käesoleva direktiivi artiklile 4) konkreetsele põllumajandusloomale pärast veterinaari poolt läbivaatamist viljakushäirete ravimiseks, sh soovimatu tiinuse katkestamine, ja beetaagonistide manustamine poegimisaegse tokolüüsi indutseerimiseks lehmadel ning samuti kabjalistel respiratoorsete häirete, lodiluu sündroomi ja laminiidi raviks ja tokolüüsi indutseerimiseks;”.

               2.

               Artikkel 2 asendatakse järgmisega:
               „Artikkel 2
               Liikmesriigid keelavad turule viia II lisas loetletud aineid, mis on ette nähtud manustamiseks kõikidele niisugustele loomadele, kelle liha ja kellest saadud muud tooted on ette nähtud inimtoiduks, muul kui artikli 4 lõikes 2 ette nähtud otstarbel.”

               3.

               Artikli 4 lõike 2 punkt i asendatakse järgmisega:

                           „i)

                           suu kaudu manustatavat allüültrenbolooni või beetaagoniste muul eesmärgil kui liha tootmiseks kasvatatavatele kabjalistele, tingimusel et nimetatud aineid kasutatakse vastavalt tootja juhendile;”.

               4.

               Artikkel 5a jäetakse välja.

               5.

               Artiklitest 3, 6, 7, 8, 11 ja 14 jäetakse välja viited artiklile 5a.

               6.

               Artikli 11 lõige 1 asendatakse järgmisega:
               „1.   Ühenduse õigusaktidega ette nähtud selliste maade loeteludes, kust liikmesriikidel on lubatud importida põllumajandus- või akvakultuurloomi või niisuguste loomade liha või neist valmistatud tooteid, ei tohi esineda kolmandaid riike, kelle õigusaktid lubavad turule viia ja manustada stilbeene, stilbeeni derivaate, nende soolasid ja estreid või türeostaatilisi aineid, mis on ette nähtud manustamiseks mis tahes liigist loomadele, kelle liha ja kellest saadud muud tooted on ette nähtud inimtoiduks.”

               7.

               Artikkel 11a asendatakse järgmisega:
               „Artikkel 11a
               III lisas loetletud ainete puhul otsib komisjon lisateavet, võttes arvesse kõigist võimalikest allikatest pärit uuemaid teaduslikke andmeid, ning vaatab kohaldatavad meetmed korrapäraselt üle, et esitada Euroopa Parlamendile ja nõukogule õigel ajal vajalikud ettepanekud.”

               8.

               Lisatakse järgmine artikkel:
               „Artikkel 11b
               Komisjon algatab koostöös liikmesriikidega 17β-östradiooli täieliku keelamise kohta toiduloomade puhul teabe- ja teadlikkuse parandamise kampaania, mis on suunatud loomakasvatajatele ja veterinaarorganisatsioonidele ELis, samuti asjakohastele organisatsioonidele väljaspool ELi, kes on otseselt või kaudselt seotud käesoleva direktiivi rakendusalasse kuuluva loomse päritoluga toidu ekspordiga ELi.”

               9.

               II lisa asendatakse käesoleva direktiivi lisas esitatud tekstiga.

         Artikkel 2
   1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid 1. jaanuariks 2009. Liikmesriigid edastavad kõnealuste normide teksti ning kõnealuste normide ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.
   Kui liikmesriigid need sätted vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastu võetud siseriiklike õigusnormide teksti.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Strasbourg, 19. november 2008

            Euroopa Parlamendi nimel

            president

         H.-G. PÖTTERING

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         J.-P. JOUYET

      (1)  ELT C 10, 15.1.2008, lk 57.

      (2)  Euroopa Parlamendi 5. juuni 2008. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 20. oktoobri 2008. aasta otsus.

      (3)  EÜT L 125, 23.5.1996, lk 3.

      (4)  EÜT L 125, 23.5.1996, lk 10.

      LISA

            „II LISA
            Keelatud ainete loetelu

                        A-nimekiri: keelatud ained:

                                    —

                                    türeostaatilised ained;

                                    —

                                    stilbeenid, stilbeeni derivaadid ning nende soolad ja estrid;

                                    —

                                    17β-östradiool ja selle estrilaadsed derivaadid.

                        B-nimekiri: keelatud ained eranditega:

                                    —

                                    beetaagonistid.”.


title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2001/104/EÜ, 7. detsember 2001, millega muudetakse nõukogu direktiivi 93/42/EMÜ meditsiiniseadmete kohtaEMPs kohaldatav tekst.

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32001L0104

Euroopa Liidu Teataja L 006 , 10/01/2002 Lk 0050 - 0051

		Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2001/104/EÜ,7. detsember 2001,millega muudetakse nõukogu direktiivi 93/42/EMÜ meditsiiniseadmete kohta(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 95,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust,toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras [1]ning arvestades järgmist:(1) Käesoleva direktiivi eesmärk on lülitada direktiivi 93/42/EMÜ [2] reguleerimisalasse ainult need meditsiiniseadmed, millesse on lahutamatu osana inkorporeeritud inimverest või inimese vereplasmast saadud aineid. Meditsiiniseadmed, mis sisaldavad muid inimkudedest saadud aineid, jäetakse kõnealuse direktiivi reguleerimisalast välja.(2) Meditsiiniseadmete tootmist, turustamist ja kasutamist reguleerivate eeskirjade põhieesmärgiks peab olema rahvatervise kaitse.(3) Meditsiiniseadmete kasutamisel patsientide, kasutajate ja vajaduse korral muude isikute ohutust ja tervisekaitset tagavad siseriiklikud sätted tuleks ühtlustada, et garanteerida selliste seadmete vaba liikumine siseturu piires,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 93/42/EMÜ artikli 1 lõiget 5 muudetakse järgmiselt:a) punkt c asendatakse järgmisega:"c) direktiiviga 65/65/EMÜ hõlmatud ravimid, sealhulgas direktiiviga 89/381/EMÜ hõlmatud verest saadud ravimid;";b) punkt e asendatakse järgmisega:"e) inimveri, inimverepreparaadid, inimese vereplasma või inimpäritoluga vererakud või turuleviimise ajal selliseid verepreparaate, -plasmat või -rakke sisaldavad seadmed, välja arvatud lõikes 4a nimetatud seadmed;".Artikkel 2Rakendamine ja üleminekusätted1. Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 13. detsembriks 2001. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Liikmesriigid kohaldavad neid meetmeid alates 13. juunist 2002.Kui liikmesriigid need meetmed võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike põhiliste õigusnormide teksti.3. Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed tagamaks, et direktiivi 93/42/EMÜ artikli 16 alusel vastavushindamise eest vastutavad volitatud asutused võtavad arvesse kogu asjakohast informatsiooni selliste inimvere või inimplasma püsivaid derivaate sisaldavate seadmete omaduste ja funktsioonivõime kohta, sealhulgas kõigi seniste selliseid seadmeid käsitlevate siseriiklike õigusnormide alusel juba tehtud asjakohaste katsete ja kontrollimiste tulemusi.4. Viie aasta jooksul pärast käesoleva direktiivi jõustumist aktsepteerivad liikmesriigid selliste inimvere või inimplasma püsivaid derivaate sisaldavate seadmete turuleviimist, mis vastavad nende territooriumil käesoleva direktiivi jõustumise kuupäeval jõus olevatele eeskirjadele. Nimetatud seadmeid võib kasutusele võtta veel kahe järgmise aasta jooksul.Artikkel 3Käesolev direktiiv jõustub Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 7. detsember 2001Euroopa Parlamendi nimelpresidentN. FontaineNõukogu nimeleesistujaI. Durant[1] Euroopa Parlamendi 23. oktoobri 2001. aasta arvamus (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 3. detsembri 2001. aasta otsus.[2] EÜT L 169, 12.7.1993, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2000/70/EÜ (EÜT L 313, 13.12.2000, lk 22).--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv, 29. oktoober 1990, elektri edastamise kohta ülekande- ja jaotusvõrkude kaudu

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31990L0547

Euroopa Liidu Teataja L 313 , 13/11/1990 Lk 0030 - 0033 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 12 Köide 2 Lk 0105  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 12 Köide 2 Lk 0105

		Nõukogu direktiiv,29. oktoober 1990,elektri edastamise kohta ülekande- ja jaotusvõrkude kaudu(90/547/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100a,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]koostöös Euroopa Parlamendiga, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:on vaja võtta meetmeid, et siseturu järkjärguline rajamine 31. detsembriks 1992 lõpule viia; Euroopa Ülemkogu on oma järjestikustel istungitel, eriti Rhodosel, tunnistanud ühtse energiasiseturu vajadust ning et siseturu väljakujundamine, eriti elektrisektoris, soodustab ühenduse energiapoliitika edasist arengut;ühtse siseturu loomise väljakujundamiseks peab Euroopa energiaturg olema integreeritum; elektrienergia moodustab ühenduse energiabilansist olulise osa;energiasiseturu loomise lõpuleviimisel tuleb, eriti elektrisektoris, arvestada majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse taotlust, seega tuleb tagada kõikidele kodanikele kõikides ühenduse piirkondades võimalikult hea elektrienergiaga varustamine, et parandada ja ühtlustada elamistingimusi ja arenguvõimalusi eelkõige ebasoodsamates piirkondades;siseturu väljakujundamist edendavatest meetmetest ei tohi eelkõige energiapoliitikat rakendada üksnes kulude vähendamist ja konkurentsi säilitamist silmas pidades, vaid tuleb arvestada ka vajadust tagada tarnete stabiilsus ja energiatootmise meetodite sobivus keskkonna jaoks;selle saavutamiseks tuleks arvestada elektrisektori eripära;elektrikaubandus Euroopa kõrgepingevõrkude vahel suureneb iga aastaga; Euroopa Ühenduse elektrienergiaga varustamise stabiilsus paraneks ja kulud väheneksid, kui kooskõlastatakse kõnealuseks kaubanduseks vajalike edastusühenduste ehitamist ja käitamist;elektrivõrkude vahelised elektriülekanded vähemalt üheaastaste lepingute alusel toimuvad niisuguses ulatuses, et edastustaotlustest ja nende tagajärgedest tuleks komisjoni korrapäraselt teavitada;on võimalik ja soovitav suurendada elektrienergia edastamist võrkude vahel ning võtta ühtlasi arvesse elektritarnete stabiilsust ja kvaliteeti; uuringud näitavad, et sellised suured võrkudevahelised ülekanded võivad vähendada elektri tootmise ja edastusega seotud investeerimis- ja kütusekulusid ning tagada tootmisvahendite ja infrastruktuuri optimaalse kasutamise;kõnealusel kaubandusel on ikka veel takistusi; tingimusel, et need ei tulene kasutatavast tehnoloogiast või võrkudest endist, võib takistusi vähendada, muutes elektrienergia transiidi võrkude kaudu kohustuslikuks ning võttes selle kohustuse täitmise jälgimiseks tarvitusele sobiva seiresüsteemi;nimetatud kohustus ja seiresüsteem puudutab ühenduse huvides toimuva kaubandusega seotud elektrienergia transiiti, seega transiiti kõrgepingevõrkude kaudu;elektrienergia võrkudevahelist transiiti käsitlevad lepingutingimused peavad välja töötama selle eest vastutavad üksused; transiiditingimused peavad olema õiglased ning ei tohi otseselt ega kaudselt kaasa tuua ühenduse konkurentsireeglitega vastuolus tingimusi;transiidilepingute sõlmimise hõlbustamiseks sätestab komisjon lepitusmenetluse, millele allumine teise poole taotlusel on kohustuslik, ilma et menetluse tulemus oleks õiguslikult siduv;on vaja ühtlustada liikmesriikides vastu võetud sätteid, mis mõjutavad elektritransiiti;elektrienergia siseturu rajamine edendab riikide elektrivõrkude jõudsamat ühendamist ning seoses sellega tuleks rakendada erilisi infrastruktuuri puudutavaid abinõusid ja programme, et kiirendada ühenduse ääremaade ja saarte tõhusat ja sotsiaalselt kasulikku liitmist ühisvõrguga;Euroopa tähtsaimad võrgud, mille kaudu toimuvat kaubandust tuleb kooskõlastada, on vastastikku ühendatud geograafilisel territooriumil, mis ei kattu ühenduse piiridega; selles valdkonnas on kasulik teha koostööd Euroopa ühisvõrguga seotud kolmandate riikidega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Liikmesriigid võtavad vajalikke meetmeid, et hõlbustada elektrienergia transiiti kõrgepingevõrkude vahel vastavalt käesolevas direktiivis sätestatud tingimustele.Artikkel 21. Elektrienergia võrkudevahelise transiidina käesoleva direktiivi tähenduses käsitatakse iga järgmistel tingimustel toimuvat elektrienergia edastamise tehingut, ilma et see mõjutaks ühenduse ja kolmandate riikide vahel sõlmitud erikokkuleppeid:a) elektrit edastab üksus või edastavad üksused, kes igas liikmesriigis vastutavad liikmesriigi territooriumil paikneva kõrgepingevõrgu eest, välja arvatud jaotusvõrgud, mis soodustab Euroopa kõrgepinge ühenduste tõhusat toimimist;b) lähtevõrk ja sihtvõrk asuvad ühenduses;c) edastamisel ületatakse vähemalt üks ühenduse sisepiir.2. Käesoleva direktiivi kohaldamisalasse kuuluvad kõrgepingevõrgud ja nende eest liikmesriikides vastutavad üksused, mis on loetletud lisas. Pärast asjaomase liikmesriigiga konsulteerimist ajakohastab komisjon vajaduse korral nimekirja vastavalt käesolevale direktiivile, võttes arvesse eelkõige lõike 1 punkti a.Artikkel 31. Elektrienergia võrkudevahelist transiiti käsitlevad lepingud valmistavad ette võrkude ja pakutava teenuse kvaliteedi eest vastutavad üksused ning vajaduse korral liikmesriikides elektrienergia impordi ja ekspordi eest vastutavad üksused.2. Vastavalt asutamislepingule peavad transiiditingimused olema kõigi asjaomaste poolte suhtes mittediskrimineerivad ja õiglased, need ei tohi sisaldada ebaõiglasi klausleid ega põhjendamatuid piiranguid, ei tohi ohustada tarnete stabiilsust ega teenuse kvaliteeti, võttes täielikult arvesse eelkõige reservtootmisvõimsuse kasutamist ning olemasolevate süsteemide tõhusaimat kasutamist.3. Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed tagamaks, et nende jurisdiktsiooni alla kuuluvad lisas nimetatud üksused viivitamata:- teatavad komisjonile ja asjaomastele siseriiklikele võimuorganitele kõigist edastamistaotlustest, mis on seotud vähemalt üheaastaste elektrimüügilepingutega,- alustavad läbirääkimisi elektrienergia edastamise tingimuste üle,- teatavad komisjonile ja asjaomastele riigi ametiasutustele transiidilepingu sõlmimisest,- teatavad komisjonile ja asjaomastele riigi ametiasutustele läbirääkimiste ebaõnnestumise põhjustest, mille tõttu 12 kuu jooksul pärast taotluse edastamist ei õnnestunud lepingut sõlmida.4. Iga asjaomane üksus võib taotleda, et transiiditingimuste osas tegutseks lepitajana komisjoni moodustatud ja komisjoni juhtimisel tegutsev organ, milles on esindatud ühenduse ülekandevõrkude eest vastutavad üksused.Artikkel 4Kui põhjused, miks transiiditaotlusele ei ole järgnenud lepingu sõlmimist, osutuvad põhjendamatuks või ebapiisavaks, rakendab komisjon taotleva organi kaebuse alusel või omal algatusel ühenduse õigusaktidega ettenähtud menetlusi.Artikkel 5Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 1. juulil 1991. Liikmesriigid teatavad nendest viivitamata komisjonile.Artikkel 6Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Luxembourg, 29. oktoober 1990Nõukogu nimeleesistujaA. Battaglia[1] EÜT C 8, 13.1.1990, lk 4.[2] EÜT C 113, 7.5.1990, lk 91 ja 10. oktoobri 1990. aasta otsus (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata).[3] EÜT C 75, 26.3.1990, lk 23.--------------------------------------------------LISAKäesoleva direktiivi sätete alla kuuluvate ühenduse üksuste ja võrkude loendLiikmesriik | Üksus | Võrk |Saksamaa | Badenwerk AG | Ühendusvõrgud |Bayernwerk AG |Berliner Kraft und Licht AG (Bewag) |Energie-Versorgung Schwaben AG (EVS) |Hamburgische Elektrizitätswerke (HEW) |Preussen-Elektra AG |RWE Energie AG |Vereinigte Elektrizitätswerke Westfalen AG (VEW) |Belgia | CPTE — Société pour la coordination de la production et du transport de l'électricité | Riikliku võrgu kooskõlastusasutus |Taani | ELSAM | Riiklik võrk (Jüütimaa) |ELKRAFT | Riiklik võrk (Seeland) |Hispaania | Red Eléctrica de España S. A. | Riiklik võrk |Prantsusmaa | Électricité de France | Riiklik võrk |Kreeka | Δημóσια Επιχείρηση Ηλεκτρισμού (ΔΕΗ) | Riiklik võrk |Iirimaa | Electricity Supply Board | Riiklik võrk |Itaalia | ENEL | Riiklik võrk |Luksemburg | CEGEDEL | Riiklik võrk |Madalmaad | SEP | Riiklik võrk |Portugal | EDP | Riiklik võrk |Ühendkuningriik | National Grid Company | Kõrgepinge-ülekandevõrgud |Scottish Power |Scottish Hydro-Electric |Northern Ireland Electricity |--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 2009/8/EÜ, 10. veebruar 2009 , milles sätestatakse piirnormid koktsidiostaatikumide ja histomonostaatikumide esinemisele toidus, mis on tingitud nende ainete vältimatust ülekandest muusse kui selleks ette nähtud sööta (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               11.2.2009

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 40/19

      KOMISJONI DIREKTIIV 2009/8/EÜ,
   10. veebruar 2009,
   milles sätestatakse piirnormid koktsidiostaatikumide ja histomonostaatikumide esinemisele toidus, mis on tingitud nende ainete vältimatust ülekandest muusse kui selleks ette nähtud sööta
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. mai 2002. aasta direktiivi 2002/32/EÜ loomatoidus leiduvate soovimatute ainete kohta, (1) eriti selle artikli 8 lõiget 1,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Koktsidiostaatikumid ja histomonostaatikumid on ained, mis on ette nähtud algloomade hävitamiseks või nende kasvu pärssimiseks ning mida võib Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. septembri 2003. aasta määruse (EÜ) nr 1831/2003 (loomasöötades kasutatavate söödalisandite kohta) (2) kohaselt muu hulgas lubada kasutada söödalisanditena. Koktsidiostaatikumide ja histomonostaatikumide söödalisandina kasutamise lubades on sätestatud konkreetsed kasutustingimused, nagu näiteks loomade sihtliigid või -kategooriad, kellele asjaomased söödalisandid on mõeldud.

               (2)

               Söödakäitlejad võivad ühes ettevõttes toota mitmesuguseid söötasid ning erinevat liiki tooteid tuleb või-bolla toota üksteise järel samal tootmisliinil. On võimalik, et tootmisliinile jäävad toote vältimatud jäägid, mis jõuavad lõpuks teise söödatoote tootmistsükli algusetappi. Sellist ühest tootepartiist teise kandumist nimetatakse ülekandeks või ristsaastumiseks ning see võib ilmneda näiteks siis, kui koktsidiostaatikume või histomonostaatikume kasutatakse lubatud söödalisanditena. Selle tulemusena võivad järgmisena valmistatud söödatooted saastuda eelmainitud ainete tehniliselt vältimatute jääkide esinemise tõttu muus kui selleks ette nähtud söödas, st söödas, mille puhul ei ole koktsidiostaatikumide või histomonostaatikumide kasutamine lubatud, näiteks sööt, mis on ette nähtud sellistele loomaliikidele või -kategooriatele, keda ei ole söödalisandi kasutusloas sätestatud. Selline vältimatu ristsaastumine võib aset leida kõikidel tootmis- ja töötlemisetappidel, aga ka sööda ladustamisel ja transpordil.

               (3)

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. jaanuari 2005. aasta määruses (EÜ) nr 183/2005, millega kehtestatakse söödahügieeni nõuded, (3) on sätestatud erinõuded sööda tootmisel koktsidiostaatikume ja histomonostaatikume kasutavatele söödakäitlemisettevõtetele. Eelkõige peavad asjaomased ettevõtjad ristsaastumise vältimiseks võtma kooskõlas eespool nimetatud määruse artiklites 4 ja 5 ette nähtud kohustustega kõik vajalikud meetmed ehitiste ja vahendite, tootmise, ladustamise ja transpordi suhtes. Koktsidiostaatikumide ja histomonostaatikumide muusse kui selleks ette nähtud sööta toimuva vältimatu ülekande piirnormide kehtestamine kooskõlas direktiiviga 2002/32/EÜ ei tohiks mõjutada ettevõtjate esmast kohustust kohaldada häid tootmistavasid, mille eesmärk on ristsaastumise vältimine. Seega peavad asjaomased ettevõtjad siiski jätkama jõupingutusi, et vältida selliste soovimatute ainete esinemist loomasöödas.

               (4)

               Võttes arvesse heade tootmistavade rakendamist, tuleb koktsidiostaatikumide või histomonostaatikumide muusse kui selleks ette nähtud sööta toimuva vältimatu ülekande piirnormid kehtestada ALARA (nii madal, kui on võimalik saavutada) põhimõttest lähtuvalt. Võimaldamaks söödatootjal hallata eespool nimetatud vältimatut ülekannet, tuleb vähem vastuvõtlike sihtrühmaväliste loomaliikide sööda puhul võrreldes lubatud maksimumsisaldusega kaaluda ligikaudu 3 % ülekandemäära, samas kui vastuvõtlike sihtrühmaväliste loomaliikide sööda ning tapmiseelsel perioodil kasutava sööda puhul tuleks võrreldes lubatud maksimumsisaldusega kehtestada ligikaudu 1 % ülekandemäär. Samuti tuleks kaaluda ristsaastumise 1 % ülekandemäära sätestamist sihtliikide sellise muu sööda suhtes, kuhu ei lisata koktsidiostaatikume või histomonostaatikume ning „pidevalt produktiivsete toiduloomade” nagu lüpsilehmade ja munakanade muu kui selleks ette nähtud sööda suhtes, kui on tõendeid söödast loomsele toidule ülekandumise kohta. Juhul kui söödamaterjale söödetakse otse loomadele või kui kasutatakse täiendsöötasid, ei tohi loom nende kasutamisel päevaratsioonis tarbida rohkem koktsidiostaatikumi või histomonostaatikumi, kui on vastavad tarbimise piirnormid päevaratsioonis ainult täissöötade kasutamise korral.

               (5)

               Et välistada liikmesriikides selliste siseriiklike eeskirjade vastuvõtmist, milles käsitletakse söödalisandina lubatud koktsidiostaatikumide või histomonostaatikumide vältimatut ülekannet muusse kui selleks ette nähtud sööta ning sellest tulenevat nende ainete esinemist tuletatud toidus ning mis takistaks ka siseturu toimimist, on kõnealuse küsimusega seoses vaja vastu võtta ühenduse ühtlustatud eeskirjad.

               (6)

               Söödalisandina lubatud koktsidiostaatikumides ja histomonostaatikumides sisalduvad toimeained, mis kanduvad vältimatult üle muusse kui selleks ette nähtud sööta, määratletakse loomatoidus leiduvate soovimatute ainetena direktiivi 2002/32/EÜ tähenduses ning nende esinemine ei tohi ohustada loomade või inimeste tervist ega keskkonda. Seetõttu tuleks kõnealuse direktiivi I lisaga kehtestada nende ainete piirnormid loomasöödas, et vältida soovimatut ja kahjulikku mõju.

               (7)

               Kui jääkide piirnormid on sätestatud nõukogu 26. juuni 1990. aasta määruse (EMÜ) nr 2377/90 (milles sätestatakse ühenduse menetlus veterinaarravimijääkide piirnormide kehtestamiseks loomsetes toiduainetes) (4) või määruse (EÜ) nr 1831/2003 raames, tuleb koktsidiostaatikumide või histomonostaatikumide muusse kui selleks ette nähtud sööta toimuva vältimatu ülekande piirnormide kehtestamisel tagada vastavus kõnealuste määruste sätetega.

               (8)

               Isegi kui aine hulk on väiksem kui direktiiviga 2002/32/EÜ sätestatud piirnorm, võib koktsidiostaatikumide ja histomonostaatikumide vältimatu ülekanne muusse kui selleks ette nähtud sööta põhjustada kõnealuste jääkide esinemist loomses toidus. Inimeste tervise kaitsmiseks ning kuni asjaomasele konkreetsele toidule ei ole sätestatud jääkide piirnormi, on koktsidiostaatikumides ja histomonostaatikumides sisalduvate toimeainete piirnormid kehtestatud komisjoni 10. veebruari 2009. aasta määrusega (EÜ) nr 124/2009, millega sätestatakse koktsidiostaatikumide ja histomonostaatikumide vältimatust ülekandest muusse kui selleks kavandatud sööta tuleneva toidus esinemise piirnormid, (5) nõukogu 8. veebruari 1993. aasta määruse (EMÜ) nr 315/93 alusel, millega sätestatakse ühenduse menetlused toidus sisalduvate saasteainete suhtes. (6)

               (9)

               Komisjoni taotlusel võttis Euroopa Toiduohutusamet (edaspidi „toiduohutusamet”) vastu mitu arvamust (7) loomade ja inimeste tervisele avalduva ohu kohta, mis on tingitud söödalisanditena lubatud koktsidiostaatikumide või histomonostaatikumide vältimatust ülekandest muusse kui selleks ette nähtud sööta. Iga söödalisandina lubatud koktsidiostaatikumi või histomonostaatikumi puhul võttis toiduohtusameti hindamine arvesse koktsidiostaatikumide või histomonostaatikumide kõrgeima lubatud doosiga valmistatud sööda järel toodetud muusse kui selleks ettenähtud sööta kandumise oletuslikke ülekandemäärasid (2 %, 5 % ja 10 %).

               (10)

               Iga üksiku teadusliku arvamuse järeldusi hinnates võib märkida, et üldiselt järeldas toiduohutusamet, et söödalisandina lubatud koktsidiostaatikumide ja histomonostaatikumide esinemine vältimatust ülekandest tuleneval tasemel muus kui selleks ette nähtud söödas, kui võtta ühtlasi arvesse kõiki ennetusmeetmeid, ei avalda tõenäoliselt kahjulikku mõju loomade tervisele ning et oht tarbijate tervisele, mis tuleneb ristsaastunud söödaga kokkupuutunud loomadelt pärinevate, ainejääke sisaldavate toodete söömisest, on minimaalne.

               (11)

               Võttes arvesse toiduohutusameti arvamusi ning hetkel liikmesriikides vältimatu ristsaastumise suhtes rakendatavaid erinevaid lähenemisviise, tehakse ettepanek kehtestada vastavalt käesoleva määruse lisadele toidus esinevate jääkide piirnormid, et tagada siseturu toimimine ning kaitsta loomade ja inimeste tervist.

               (12)

               Loomasöödas esinevate soovimatute ainete piirnormide kehtestamine peaks toimuma direktiivi 2002/32/EÜ I lisa kohandamise kaudu, nagu on sätestatud kõnealuse direktiivi artikli 8 lõikes 1. Direktiivi 2002/32/EÜ I lisa tehniliste sätete kohandamisel on arvesse võetud teaduse ja tehnika arengut, võttes arvesse toiduohutusameti teaduslikke arvamusi ning sööda analüüsimeetodite arengut. Et võtta arvesse teaduse ja tehnika arengut, tuleb lisas kehtestatud sätted uuesti läbi vaadata hiljemalt 1. juuliks 2011.

               (13)

               Käesoleva direktiivi lisas sätestatud piirnorme tuleb pidevalt kohandada koktsidiostaatikumide ja histomonostaatikumide söödalisandina kasutamise lubades sätestatud kasutustingimustega. Pidades silmas võimalikku ajavahet koktsidiostaatikumile või histomonostaatikumile söödalisandina kasutamise loa andmise või loa muutmise, peatamise või tühistamise ning käesoleva direktiivi lisas sätestatud piirnormide vastava muutmise vahel, ei tohi kõnealune direktiiv piirata määruse (EÜ) nr 1831/2003 raames sätestatud söödalisandina lubatud koktsidiostaatikumide või histomonostaatikumide tasemete kohaldamist.

               (14)

               Kuna koktsidiostaatikumide või histomonostaatikumide vältimatul ülekandel muusse kui selleks ette nähtud sööta võivad eelmainitud ained tuletatud toidus esineda saasteainetena, on asjakohane võtta kasutusele laiaulatuslik ja ühtne lähenemisviis, et lahendada kõnealune küsimus käesoleva direktiivi (millega sätestatakse koktsidiostaatikumide või histomonostaatikumide muusse kui selleks ettenähtud sööta toimuva vältimatu ülekande piirnormid) ning komisjoni määruse (millega sätestatakse kõnealuste ainete toidus leiduvuse piirnormid) üheaegse vastuvõtmise ja kohaldamisega.

               (15)

               Käesolevas direktiivis ette nähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 2002/32/EÜ I lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi lisale.
   Artikkel 2
   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 1. juuliks 2009. Nad edastavad kõnealuste normide teksti ning kõnealuste normide ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile. Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 10. veebruar 2009

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Androulla VASSILIOU

      (1)  EÜT L 140, 30.5.2002, lk 10.

      (2)  ELT L 268, 18.10.2003, lk 29.

      (3)  ELT L 35, 8.2.2005, lk 1.

      (4)  EÜT L 224, 18.8.1990, lk 1.

      (5)  Vt käesoleva Euroopa Liidu Teataja lk 7

      (6)  EÜT L 37, 13.2.1993, lk 1.

      (7)  Opinion of the Scientific Panel on Contaminants in the Food chain on a request from the European Commission on Cross-contamination of non-target feedingstuffs by lasalocid authorised for use as a feed additive, The EFSA Journal (2007) 553, 1–46.
   http://www.efsa.europa.eu/cs/BlobServer/Scientific_Opinion/CONTAM_ej553_lasalocid_en.pdf?ssbinary=true
   Opinion of the Scientific Panel on Contaminants in the Food chain on a request from the European Commission on cross-contamination of non-target feedingstuffs by narasin authorised for use as a feed additive, The EFSA Journal (2007) 552, 1–35.
   http://www.efsa.europa.eu/cs/BlobServer/Scientific_Opinion/CONTAM_ej552_narasin_en.pdf?ssbinary=true
   Opinion of the Scientific Panel on Contaminants in the Food Chain on a request from the European Commission on cross-contamination of non-target feedingstuffs by maduramicin authorised for use as a feed additive, The EFSA Journal (2008) 594, 1–30.
   http://www.efsa.europa.eu/cs/BlobServer/Scientific_Opinion/contam_op_ej594_maduramicin_en.pdf?ssbinary=true
   Opinion of the Scientific Panel on Contaminants in the Food Chain on a request from the European Commission on cross-contamination of non-target feedingstuffs by semduramicin authorised for use as a feed additive, The EFSA Journal (2008) 593, 1–27.
   http://www.efsa.europa.eu/cs/BlobServer/Scientific_Opinion/contam_op_ej593_semduramicin_en.pdf?ssbinary=true
   Opinion of the Scientific Panel on Contaminants in the Food chain on a request from the European Commission on cross-contamination of non-target feedingstuffs by salinomycin authorised for use as a feed additive, The EFSA Journal (2008) 591, 1–38.
   http://www.efsa.europa.eu/cs/BlobServer/Scientific_Opinion/contam_op_ej591_salinomycin_en.pdf?ssbinary=true
   Opinion of the Scientific Panel on Contaminants in the Food chain on a request from the European Commission on cross-contamination of non-target feedingstuffs by monensin authorised for use as a feed additive, The EFSA Journal (2008) 592, 1–40.
   http://www.efsa.europa.eu/cs/BlobServer/Scientific_Opinion/contam_op_ej592_monensin_en.pdf?ssbinary=true
   Opinion of the Scientific Panel on Contaminants in the Food chain on a request from the European Commission on cross-contamination of non-target feedingstuffs by halofuginone hydrobromide authorised for use as a feed additive, The EFSA Journal (2008) 657, 1–31.
   http://www.efsa.europa.eu/cs/BlobServer/Scientific_Opinion/contam_op_ej657_halofuginone_en.pdf?ssbinary=true
   Opinion of the Scientific Panel on Contaminants in the Food chain on a request from the European Commission on cross-contamination of non-target feedingstuffs by decoquinate authorised for use as a feed additive, The EFSA Journal (2008) 656, 1–26.
   http://www.efsa.europa.eu/cs/BlobServer/Scientific_Opinion/contam_op_ej656_decoquinate_en.pdf?ssbinary=true
   Opinion of the Scientific Panel on Contaminants in the Food chain on a request from the European Commission on cross-contamination of non-target feedingstuffs by robenidine authorised for use as a feed additive, The EFSA Journal (2008) 655, 1–29.
   http://www.efsa.europa.eu/cs/BlobServer/Scientific_Opinion/contam_op_ej655_robenidine_en,0.pdf?ssbinary=true
   Opinion of the Scientific Panel on Contaminants in the Food Chain on a request from the European Commission on cross-contamination of non-target feedingstuffs by nicarbazin authorised for use as a feed additive, The EFSA Journal (2008) 690, 1–34.
   http://www.efsa.europa.eu/cs/BlobServer/Scientific_Opinion/contam_op_ej690_nicarbazin_en.pdf?ssbinary=true
   Opinion of the Scientific Panel on Contaminants in the Food Chain on a request from the European Commission on cross-contamination of non-target feedingstuffs by diclazuril authorised for use as a feed additive, The EFSA Journal (2008) 716, 1–31.
   http://www.efsa.europa.eu/cs/BlobServer/Scientific_Opinion/contam_op_ej716_diclazuril_en.pdf?ssbinary=true

      LISA
      Direktiivi 2002/32/EÜ I lisasse lisatakse järgmised punktid:

                     „Soovimatud ained

                     Loomasöödaks ettenähtud tooted (1)

                     Piirnorm (mg/kg (ppm)) söötade puhul, mille niiskusesisaldus on 12 %

                                 1.

                                 Lasalotsiidnaatrium

                     Söödamaterjalid

                     1,25

                     Järgmiste loomade segajõusööt:

                                 —

                                 koerad, vasikad, küülikud, hobuslased, lüpsiloomad, munalinnud, kalkunid (> 12 nädalat), munakanad (> 16 nädalat);

                     1,25

                                 —

                                 broilerkanad, munakanad (< 16 nädalat) ja kalkunid (< 12 nädalat), tapmiseelsel perioodil, kui lasalotsiidnaatriumi kasutamine on keelatud (tapmiseelsel perioodil kasutatav sööt);

                     1,25

                                 —

                                 teised loomaliigid.

                     3,75

                     Eelsegud kasutamiseks söödas, milles on keelatud lasalotsiidnaatriumi kasutamine.

                         (2)

                                 2.

                                 Narasiin

                     Söödamaterjalid

                     0,7

                     Järgmiste loomade segajõusööt:

                                 —

                                 kalkunid, küülikud, hobuslased, munalinnud ja munakanad (> 16 nädalat);

                     0,7

                                 —

                                 broilerkanad, tapmiseelsel perioodil, kui narasiini kasutamine on keelatud (tapmiseelsel perioodil kasutatav sööt);

                     0,7

                                 —

                                 teised loomaliigid.

                     2,1

                     Eelsegud kasutamiseks söödas, milles on keelatud narasiini kasutamine.

                         (2)

                                 3.

                                 Salinomütsiinnaatrium

                     Söödamaterjalid

                     0,7

                     Järgmiste loomade segajõusööt:

                                 —

                                 hobuslased, kalkunid, munalinnud ja munakanad (> 12 nädalat);

                     0,7

                                 —

                                 broilerkanad, munakanad (< 12 nädalat) ja broilerjänesed, tapmiseelsel perioodil, kui salinomütsiinnaatriumi kasutamine on keelatud (tapmiseelsel perioodil kasutatav sööt);

                     0,7

                                 —

                                 teised loomaliigid.

                     2,1

                     Eelsegud kasutamiseks söödas, milles on keelatud salinomütsiinnaatriumi kasutamine.

                         (2)

                                 4.

                                 Monensiinnaatrium

                     Söödamaterjalid

                     1,25

                     Järgmiste loomade segajõusööt:

                                 —

                                 hobuslased, koerad, väikemäletsejalised (lambad ja kitsed), pardid, veised, lüpsikari, munalinnud, munakanad (> 16 nädalat) ja kalkunid (> 16 nädalat);

                     1,25

                                 —

                                 broilerkanad, munakanad (< 16 nädalat) ja kalkunid (< 16 nädalat), tapmiseelsel perioodil, kui monensiinnaatriumi kasutamine on keelatud (tapmiseelsel perioodil kasutatav sööt);

                     1,25

                                 —

                                 teised loomaliigid.

                     3,75

                     Eelsegud kasutamiseks söödas, milles on keelatud monensiinnaatriumi kasutamine.

                         (2)

                                 5.

                                 Semduramütsiinnaatrium

                     Söödamaterjalid

                     0,25

                     Järgmiste loomade segajõusööt:

                                 —

                                 munalinnud ja munakanad (> 16 nädalat);

                     0,25

                                 —

                                 broilerkanad, tapmiseelsel perioodil, kui semduramütsiinnaatriumi kasutamine on keelatud (tapmiseelsel perioodil kasutatav sööt);

                     0,25

                                 —

                                 teised loomaliigid.

                     0,75

                     Eelsegud kasutamiseks söödas, milles on keelatud semduramütsiinnaatriumi kasutamine.

                         (2)

                                 6.

                                 Maduramütsiinammoonium alfa

                     Söödamaterjalid

                     0,05

                     Järgmiste loomade segajõusööt:

                                 —

                                 hobuslased, küülikud, kalkunid (> 16 nädalat), munalinnud ja munakanad (> 16 nädalat);

                     0,05

                                 —

                                 broilerkanad ja kalkunid (< 16 nädalat), tapmiseelsel perioodil, kui maduramütsiinammoonium alfa kasutamine on keelatud (tapmiseelsel perioodil kasutatav sööt);

                     0,05

                                 —

                                 teised loomaliigid.

                     0,15

                     Eelsegud kasutamiseks söödas, milles on keelatud maduramütsiinammoonium alfa kasutamine.

                         (2)

                                 7.

                                 Robenidiinhüdrokloriid

                     Söödamaterjalid

                     0,7

                     Järgmiste loomade segajõusööt:

                                 —

                                 munalinnud ja munakanad (> 16 nädalat);

                     0,7

                                 —

                                 broilerkanad, broilerküülikud ja aretusküülikud ning kalkunid, tapmiseelsel perioodil, kui robenidiinhüdrokloriid kasutamine on keelatud (tapmiseelsel perioodil kasutatav sööt);

                     0,7

                                 —

                                 teised loomaliigid.

                     2,1

                     Eelsegud kasutamiseks söödas, milles on keelatud robenidiinhüdrokloriidi kasutamine.

                         (2)

                                 8.

                                 Dekokvinaat

                     Söödamaterjalid

                     0,4

                     Järgmiste loomade segajõusööt:

                                 —

                                 munalinnud ja munakanad (> 16 nädalat);

                     0,4

                                 —

                                 broilerkanad, tapmiseelsel perioodil, kui dekokvinaadi kasutamine on keelatud (tapmiseelsel perioodil kasutatav sööt);

                     0,4

                                 —

                                 teised loomaliigid.

                     1,2

                     Eelsegud kasutamiseks söödas, milles on keelatud dekokvinaadi kasutamine.

                         (2)

                                 9.

                                 Halofuginoonvesinikbromiid

                     Söödamaterjalid

                     0,03

                     Järgmiste loomade segajõusööt:

                                 —

                                 munalinnud, munakanad (> 16 nädalat) ja kalkunid (> 12 nädalat);

                     0,03

                                 —

                                 broilerkanad ja kalkunid (> 12 nädalat), tapmiseelsel perioodil, kui halofuginoonvesinikbromiidi kasutamine on keelatud (tapmiseelsel perioodil kasutatav sööt);

                     0,03

                                 —

                                 teised loomaliigid, v.a munakanad, (< 16 nädalat).

                     0,09

                     Eelsegud kasutamiseks söödas, milles on keelatud halofuginoonvesinikbromiidi kasutamine.

                         (2)

                                 10.

                                 Nikarbasiin

                     Söödamaterjalid

                     0,5

                     Järgmiste loomade segajõusööt:

                                 —

                                 hobuslased, munalinnud ja munakanad (> 16 nädalat);

                     0,5

                                 —

                                 broilerkanad, tapmiseelsel perioodil, kui nikarbasiini kasutamine (koos narasiiniga) on keelatud (tapmiseelsel perioodil kasutatav sööt);

                     0,5

                                 —

                                 teised loomaliigid.

                     1,5

                     Eelsegud kasutamiseks söödas, milles on keelatud nikarbasiini kasutamine koos narasiiniga.

                         (2)

                                 11.

                                 Diklasuriil

                     Söödamaterjalid

                     0,01

                     Järgmiste loomade segajõusööt:

                                 —

                                 munalinnud, munakanad (> 16 nädalat) ja broilerkalkunid (> 12 nädalat);

                     0,01

                                 —

                                 broilerküülikud ja aretusküülikud, tapmiseelsel perioodil, kui diklasuriili kasutamine on keelatud (tapmiseelsel perioodil kasutatav sööt);

                     0,01

                                 —

                                 muud loomaliigid, v.a munakanad (< 16 nädalat), broilerkanad ja broilerkalkunid (< 12 nädalat).

                     0,03

                     Eelsegud kasutamiseks söödas, milles on keelatud diklasuriili kasutamine.

                         (2)

         (1)  Ilma et see piiraks Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. septembri 2003. aasta määrusega (EÜ) nr 1831/2003 (loomasöötades kasutatavate söödalisandite kohta) lubatud tasemete kohaldamist.

         (2)  Aine piirnorm eelsegus on kontsentratsioon, mis ei anna kasutamisjuhendi järgimisel tulemuseks ainekogust, mis on söödale kehtestatud piirnormist kõrgem kui 50 %.”


title: Komisjoni direktiiv 2006/83/EÜ, 23. oktoober 2006 , millega kohandatakse direktiivi 2002/4/EÜ nõukogu direktiiviga 1999/74/EÜ hõlmatud munakanasid pidavate ettevõtete registreerimise kohta seoses Bulgaaria ja Rumeenia ühinemisega

text:
               20.12.2006

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 362/97

         KOMISJONI DIREKTIIV 2006/83/EÜ,
   23. oktoober 2006,
   millega kohandatakse direktiivi 2002/4/EÜ nõukogu direktiiviga 1999/74/EÜ hõlmatud munakanasid pidavate ettevõtete registreerimise kohta seoses Bulgaaria ja Rumeenia ühinemisega
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Bulgaaria ja Rumeenia ühinemislepingut, eriti selle artikli 4 lõiget 3,
   võttes arvesse Bulgaaria ja Rumeenia ühinemisakti, eriti selle artiklit 56,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Ühinemisakti artiklis 56 on sätestatud, et kui akte, mis jäävad kehtima pärast 1. jaanuari 2007, on vaja seoses ühinemisega kohandada ning kui neid vajalikke kohandusi ei ole ühinemisakti ega selle lisadega ette nähtud, võtab nõukogu vastu vajalikud kohandused, välja arvatud juhul, kui esialgse akti on vastu võtnud komisjon.

               (2)

               Ühinemislepingu koostamise konverentsi lõppaktis on kirjas, et kõrged lepinguosalised jõudsid poliitilisele kokkuleppele institutsioonide vastu võetud aktide kohandustes, mis on vajalikud seoses ühinemisega, ning nad kutsuvad nõukogu ja komisjoni nimetatud kohandusi vastu võtma enne ühinemist ning neid vajadusel täiendama ja ajakohastama, et võtta arvesse ühenduse õiguse arengut.

               (3)

               Komisjoni 30. jaanuari 2002. aasta direktiivi 2002/4/EÜ nõukogu direktiiviga 1999/74/EÜ hõlmatud munakanasid pidavate ettevõtete registreerimise kohta (1) tuleks seega vastavalt muuta,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 2002/4/EÜ muudetakse vastavalt lisale.
   Artikkel 2
   1.   Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt Bulgaaria ja Rumeenia Euroopa Liiduga ühinemise kuupäevaks. Nad edastavad õigusnormide tekstid ning kõnealuste normide ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.
   Liikmesriigid kohaldavad neid norme alates Bulgaaria ja Rumeenia Euroopa Liiduga ühinemise kuupäevast.
   Kui liikmesriigid võtavad need õigusnormid vastu, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile nende poolt käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastu võetud põhiliste riiklike õigusnormide teksti.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv jõustub Bulgaaria ja Rumeenia ühinemislepingu jõustumise korral ning lepingu jõustumise kuupäeval.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 23. oktoober 2006

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Olli REHN

      (1)  EÜT L 30, 31.1.2002, lk 44.

      LISA
      PÕLLUMAJANDUS
      VETERINAAR- JA FÜTOSANITAARÕIGUSAKTID

         VETERINAARÕIGUSAKTID

      32002 L 004: komisjoni direktiiv 2002/4/EÜ, 30. jaanuar 2002, nõukogu direktiiviga 1999/74/EÜ hõlmatud munakanasid pidavate ettevõtete registreerimise kohta (EÜT L 30, 31.1.2002, lk 44); muudetud järgmise aktiga:

                  —

                  12003 T: ühinemistingimusi ja aluslepingute muudatusi käsitlev akt – Tšehhi Vabariigi, Eesti Vabariigi, Küprose Vabariigi, Läti Vabariigi, Leedu Vabariigi, Ungari Vabariigi, Malta Vabariigi, Poola Vabariigi, Sloveenia Vabariigi ja Slovaki Vabariigi ühinemine (ELT L 236, 23.9.2003, lk 33).

            Lisa punktis 2.2 olev loetelu asendatakse järgmisega:

                     “AT

                     Austria

                     BE

                     Belgia

                     BG

                     Bulgaaria

                     CY

                     Küpros

                     CZ

                     Tšehhi Vabariik

                     DE

                     Saksamaa

                     DK

                     Taani

                     EE

                     Eesti

                     EL

                     Kreeka

                     ES

                     Hispaania

                     FI

                     Soome

                     FR

                     Prantsusmaa

                     HU

                     Ungari

                     IE

                     Iirimaa

                     IT

                     Itaalia

                     LT

                     Leedu

                     LU

                     Luksemburg

                     LV

                     Läti

                     MT

                     Malta

                     NL

                     Madalmaad

                     PL

                     Poola

                     PT

                     Portugal

                     RO

                     Rumeenia

                     SE

                     Rootsi

                     SI

                     Sloveenia

                     SK

                     Slovakkia

                     UK

                     Ühendkuningriik.”


title: Üheteistkümnes komisjoni direktiiv 93/70/EMÜ, 28. juuli 1993, millega kehtestatakse ühenduse analüüsimeetodid sööda ametlikuks kontrollimiseks

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31993L0070

Euroopa Liidu Teataja L 234 , 17/09/1993 Lk 0017 - 0021 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 52 Lk 0132  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 52 Lk 0132

		Üheteistkümnes komisjoni direktiiv 93/70/EMÜ,28. juuli 1993,millega kehtestatakse ühenduse analüüsimeetodid sööda ametlikuks kontrollimiseksEUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 20. juuli 1970. aasta direktiivi nr 70/373/EMÜ söötade ametlikuks kontrollimiseks ettenähtud ühenduse proovivõtu- ja analüüsimeetodite kehtestamise kohta, [1] viimati muudetud määrusega (EMÜ) nr 3768/85, [2] eriti selle artiklit 2,ning arvestades, et:direktiivis 70/373/EMÜ nõutakse, et söötade ametlik kontrollimine söötade kvaliteeti ja koostist reguleerivate õigusnormide nõuetele vastavuse kindlakstegemiseks peab toimuma ühenduse proovivõtu- ja analüüsimeetodite abil;söödalisand halofuginooni jaoks tuleks kehtestada ühenduse analüüsimeetod, et kontrollida kõnealuse söödalisandi loomasöödas kasutamist käsitlevate tingimuste järgimist;käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas alalise söödakomitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Liikmesriigid nõuavad, et analüüsid söötade halofuginoonisisalduse ametlikuks kontrollimiseks tehakse vastavalt käesoleva direktiivi lisas kirjeldatud meetodile.Artikkel 2Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigusnormid 30. juuniks 1994. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid kõnealused normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Artikkel 3Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 28. juuli 1993Komisjoni nimelkomisjoni liigeRené Steichen[1] EÜT L 170, 3.8.1970, lk 2.[2] EÜT L 362, 31.12.1985, lk 8.--------------------------------------------------LISAHALOFUGINOONI MÄÄRAMINEDL-trans-7-bromo-6-kloro-3-[3-(3-hüdroksü-2-piperidüül)atsetonüül]-kinasoliin-4-(3H)-üks hüdrobromiid1. Eesmärk ja rakendusalaKäesolev meetod on halofuginooni määramiseks söötades. Alumine määramispiir on 1 mg/kg.2. PõhimõteHalofuginoon töödeldakse sooja veega, ekstraheeritakse vaba alusena etüülatsetaati ning eraldatakse hüdrokloriidina happe vesilahusesse. Ekstrakt puhastatakse ioonivahetuskromatograafia abil. Halofuginoonisisaldus määratakse pöördfaasilise kõrgefektiivse vedelikkromatograafia (HPLC) abil, kasutades UV-detektorit.3. Reaktiivid3.1. Atsetonitriil, puhas HPLC jaoks3.2. Amberlite XAD-2 vaik3.3. Ammooniumatsetaat3.4. Etüülatsetaat3.5. Jää-äädikhape3.6. Halofuginooni standardaine (DL-trans-7-bromo-6-kloro-3-[3-(3-hüdroksü-2-piperidüül)atsetonüül]-kinasoliin-4-(3H)-üks hüdrobromiid, E 764)3.6.1. Halofuginooni põhistandardlahus, 100 μg/ml50 mg halofuginooni (3.6) kaalutakse 0,1 mg täpsusega 500 ml mõõtekolbi, lahustatakse ammooniumatsetaadi puhverlahuses (3.18), täiendatakse kuni märgini puhverlahusega ja segatakse. See lahus säilib pimedas 5 °C juures kolm nädalat.3.6.2. Kaliibrimislahused100 ml mõõtekolbidesse kantakse 1,0; 2,0; 3,0; 4,0 ja 6,0 ml põhistandardlahust (3.6.1). Täiendatakse kuni märgini liikuva faasiga (3.21) ja segatakse. Nende lahuste halofuginoonikontsentratsioonid on vastavalt 1,0; 2,0; 3,0; 4,0 ja 6,0 μg/ml. Lahused tuleb valmistada vahetult enne kasutamist.3.7. Soolhape (tihedus 20 °C juures umbes 1,16 g/ml)3.8. Metanool3.9. Hõbenitraat3.10. Naatriumaskorbaat3.11. Naatriumkarbonaat3.12. Naatriumkloriid3.13. EDTA (etüleendiamiintetraäädikhape, dinaatriumsool)3.14. Vesi, puhas HPLC jaoks3.15. Naatriumkarbonaadi lahus, β = 10 g/100 ml3.16. Naatriumkloriidiga küllastatud naatriumkarbonaadi lahus, β = 5 g/100 ml50 g naatriumkarbonaati (3.11) lahustatakse vees, lahjendatakse 1 liitrini ja lisatakse kuni lahuse küllastumiseni naatriumkloriidi (3.12).3.17. Soolhape, umbes 0,1 mol/l10 ml soolhapet (3.7) lahjendatakse kuni 1 liitrini veega.3.18. Ammooniumatsetaadi puhverlahus, umbes 0,2519,3 g ammooniumatsetaati (3.3) ja 30 ml äädikhapet (3.5) lahustatakse vees (3.14) ja lahjendatakse kuni 1 liitrini.3.19. Amberlite XAD-2 vaigu ettevalmistamineAsjakohast kogust Amberlite’i (3.2) pestakse veega, kuni äravalatud vesifaasile tehtud hõbenitraadi (3.20) test näitab, et kõik klooriioonid on eemaldatud. Vaiku pestakse 50 ml metanooliga (3.8), metanool valatakse ära ja vaik säilitatakse värskes metanoolis.3.20. Hõbenitraadi lahus, umbes 0,1 mol/l0,17 g hõbenitraati (3.9) lahustatakse 10 ml vees.3.21. HPLC liikuv faas500 ml atsetonitriili (3.1) segatakse 300 ml ammooniumatsetaadi puhverlahusega (3.18) ja 1200 ml veega (3.14). Äädikhappe (3.5) abil reguleeritakse pH 4,3-le. Filtreeritakse läbi 0,22 μm filtri (4.8) ja lahus degaseeritakse (nt töödeldes ultraheliga 10 minutit). See lahus säilib suletud mahutis pimedas hoituna üks kuu.4. Seadmed4.1. Ultrahelivann.4.2. Filter-pöördaurusti4.3. Tsentrifuug4.4. HPLC-seade muudetava lainepikkusega ultraviolett-detektoriga või dioodireadetektoriga4.4.1. Vedelikkromatograafi kolonn, 300 mm × 4 mm, täidetud 10 μm suuruste C 18 tuüpi osakestega, või analoogne kolonn4.5. Klaaskolonn (300 mm × 10 mm), millel on paagutatud klaasfilter ja korkkraan4.6. Klaaskiudfiltrid diameetriga 150 mm4.7. Membraanfiltrid, 0,45 μm4.8. Membraanfiltrid, 0,22 μm5. AnalüüsMärkus:Halofuginoon on vaba alusena leelistes ja etüülatsetaadi lahustes ebastabiilne. Seda ei tohiks hoida etüülatsetaadis üle 30 minuti.5.1. Üldjuhised5.1.1. Tuleb analüüsida võrdlussööta veendumaks, et selles ei ole halofuginooni ega segavaid aineid.5.1.2. Saagisekatses analüüsitakse võrdlussööta, millele on lisatud proovis oleva kogusega ligilähedane kogus halofuginooni. Kontsentratsiooni 3 mg/kg saamiseks lisatakse 10 g võrdlussöödale 300 μl põhistandardlahust (3.6.1), segatakse ja oodatakse enne ekstraheerimise (5.2) alustamist 10 minutit.Märkus:Selle meetodi puhul peab võrdlussööt olema prooviga samalaadne ja analüüsimisel ei tohi selles leida halofuginooni.5.2. Ekstraheerimine10 g valmistatud proovi kaalutakse 0,1 g täpsusega 200 ml tsentrifuugiküvetti, lisatakse 0,5 g naatriumaskorbaati (3.10), 0,5 g EDTAd (3.13) ja 20 ml vett ning segatakse. Küvett asetatakse 5 minutiks veevanni (80 °C). Pärast toatemperatuurini jahutamist lisatakse 20 ml naatriumkarbonaadi lahust (3.15) ja segatakse. Lisatakse kohe 100 ml etüülatsetaati (3.4) ja loksutatakse käes tugevalt 15 sekundit. Küvett asetatakse kolmeks minutiks ultrahelivanni (4.1) ning avatakse kork. Tsentrifuugitakse kaks minutit ja dekanteeritakse etüülatsetaadi faas läbi klaaskiudfiltri (4.6) 500 ml jaotuslehtrisse. Proovi ekstraheerimist korratakse teise 100 ml etüülatsetaadi kogusega. Kogutud ekstrakte pestakse üks minut 50 ml naatriumkloriidiga küllastatud naatriumkarbonaadi lahusega (3.16) ja veekiht valatakse ära.Orgaanilist kihti ekstraheeritakse 1 minut 50 ml soolhappega (3.17). Alumine happekiht kallatakse 250 ml jaotuslehtrisse. Orgaanilist kihti ekstraheeritakse uuesti 1,5 minutit täiendava 50 ml soolhappega ja lisatakse esimese ekstraktiga. Kogutud happeekstrakte pestakse 10 ml etüülatsetaadiga (3.4) loksutades umbes 10 sekundit.Veekiht kantakse kvantitatiivselt 250 ml ümarkolbi ja orgaaniline faas valatakse ära. Happelahusest aurutatakse filter-pöördaurusti (2.4) abil kogu allesjäänud etüülatsetaat. Veevanni temperatuur ei tohiks olla üle 40 °C. Umbes 25 millibaarises vaakumis eemaldatakse 5 minutiga temperatuuril 38 °C kogu allesjäänud etüülatsetaat.5.3. Puhastamine5.3.1. Amberlite’i-kolonni ettevalmistamineXAD-2 kolonn valmistatakse ette eraldi iga proovi ekstrakti jaoks. 10 g valmistatud Amberlite’i (3.19) kantakse metanooli (3.8) abil klaaskolonni (4.5). Vaigukihi peale pannakse väike klaasvillatropp. Metanool kallatakse kolonnist välja ja vaiku pestakse 100 ml veega, peatades voolu, kui vedelik jõuab vaiguni. Kolonnil lastakse enne kasutamist 10 minutit tasakaalustuda. Kolonni ei tohi kunagi lasta kuivaks voolata.5.3.2. Proovi puhastamineEkstrakt (5.2) kantakse kvantitatiivselt ettevalmistatud Amberlite’i kolonni (5.3.1), elueeritakse, valades eluaadi ära. Elueerimiskiirus ei tohi ületada 20 ml/min. Ümarkolb loputatakse 20 ml soolhappega (3.17) ja seda lahust kasutatakse vaigukolonni pesemiseks. Allesjäänud happelahus kõrvaldatakse õhuvoolu abil. Pesulahused valatakse ära. Kolonni lisatakse 100 ml metanooli (3.8) ja lastakse elueerida 5–10 ml, kogudes eluaadi 250 ml ümarkolbi. Allesjäänud metanoolil lastakse 10 minutit vaiguga tasakaalustuda ja jätkatakse elueerimist kiirusel kuni 20 ml/min, kogudes eluaadi samasse ümarkolbi. Metanool aurutatakse filter-pöördaurusti (4.2) abil, veevanni temperatuur ei tohiks olla üle 40 °C. Jääk kantakse liikuva faasi (3.21) abil kvantitatiivselt 10 ml mõõtekolbi. Täiendatakse liikuva faasiga kuni märgini ja segatakse. Alikvootne osa filtreeritakse läbi membraanfiltri (4.7). See lahus hoitakse HPLC määramise (5.4) jaoks.5.4. HPLC määramine5.4.1. ParameetridSoovitatakse juhinduda järgmistest tingimustest (muid tingimusi võib kasutada juhul, kui need tagavad samaväärsed tulemused):vedelikkromatograafi kolonn (4.4.1),HPLC liikuv faas (3.21),voolukiirus: 1,5–2 ml/min,avastamise lainepikkus: 243 nm,süstitav maht: 40–100 μl.Kromatograafiaseadme tasakaalustatust kontrollitakse, süstides korduvalt kaliibrimislahust (3.6.2) kontsentratsiooniga 3,0 μg/ml, kuni saavutatakse reprodutseeritavad piigi kõrgused (pindalad) ja retentsiooniajad.5.4.2. KaliibrimisgraafikIga kaliibrimislahust (3.6.2) süstitakse korduvalt ja mõõdetakse igale kontsentratsioonile vastavad piigi kõrgused (pindalad). Koostatakse kaliibrimisgraafik, kandes ordinaatteljele kaliibrimislahuste keskmised piigi kõrgused (pindalad) ja abstsissteljele vastavad kontsentratsioonid (μg/ml).5.4.3. ProovilahusProoviekstrakti (5.3.2) süstitakse mitu korda samas mahus kui kaliibrimislahuste puhul ja määratakse halofuginoonipiikide keskmine kõrgus (pindala).6. Tulemuste arvutamineProovilahuse halofuginoonipiikide keskmise kõrguse (pindala) alusel määratakse kaliibrimisgraafiku (5.4.2) abil proovilahuse kontsentratsioon (μg/ml).Halofuginoonisisisaldus w (mg/kg) proovis arvutatakse järgmise valemi alusel:w =milles:c : proovilahuse halofuginoonikontsentratsioon (mg/ml),m : kaalutise mass grammides.7. Tulemuste kontrollimine7.1. SamasusUuritava aine samasust saab kinnitada täiendava kromatograafiakatse abil või kasutades dioodireadetektorit, mille puhul võrreldakse prooviekstrakti ja 6,0 μg/ml sisaldusega kaliibrimislahuse (3.6.2) spektreid.7.1.1. Täiendav kromatograafiakatseProoviekstraktile lisatakse vajalik kogus kaliibrimislahust (3.6.2). Lisatud halofuginoonikogus peab olema ligikaudu sama suur nagu prooviekstraktist leitud halofuginoonikogus.Lisatud koguse ja ekstrakti lahjenduse arvessevõtmise tulemusena peab tõusma üksnes halofuginoonipiigi kõrgus. Piigi poollaius ei tohi erineda rohkem kui umbes 10 % kontsentreerimata prooviekstrakti halofuginoonipiigi laiusest.7.1.2. Kontrollimine dioodireadetektori abilTulemusi hinnatakse vastavalt järgmistele kriteeriumidele:a) proovi ja standardi kromatogrammidel oleva piigi tipu spektri suurima neeldumise lainepikkused peavad analüüsiseadme lahutusvõime piires ühte langema. Dioodireadetektori lahutusvõime on tavaliselt ± 2 nm;b) lainepikkustel 225–300 nm ning suhtelise neeldumise vahemikus 10–100 % peavad kromatogrammil oleva proovi ja standardi piigi tipu spektrid ühte langema. Seda nõuet käsitatakse täidetuna, kui nimetatud spektrites esinevad ühed ja samad maksimumid ning erinevused kahe spektri kõigis uuritud punktides ei ületa 15 % standardainele vastavatest neeldumistest;c) lainepikkustel 225–300 nm ning suhtelise neeldumise vahemikus 10–100 % peavad prooviekstrakti piigi tõusva osa, tipu ja alaneva osa spektrid ühte langema. Seda nõuet käsitatakse täidetuna, kui nimetatud spektrites esinevad ühed ja samad maksimumid ning erinevused kõigis uuritud punktides ei ületa 15 % piigi tipu vastavatest neeldumisspektritest.Kui mõni nendest nõuetest ei ole täidetud, ei ole otsitava aine olemasolu tõestatud.7.2. KorratavusSama prooviga tehtud kahe paralleelse määramise tulemuste erinevus ei tohi kuni 3 mg/kg suuruste halofuginoonisisalduste puhul ületada 0,5 mg/kg.7.3. SaagisSuurendatud kontsentratsiooniga võrdlusproovi puhul peab saagis olema vähemalt 80 %.8. Ühisuuringu tulemusedKorraldati ühisuuring, [1] mille käigus analüüsiti kaheksas laboratooriumis kolme proovi.Tulemused1 : ühikud mg/kgSR : reprodutseeritavuse standardhälveCVR : varieerumise koefitsient (%)sg : saagis (%)| Proov A (võrdlusproov) algul | Proov B (peenestatud) | Proov C (graanulid) |algul | kahe kuu pärast | algul | kahe kuu pärast |Keskmi e1 | ei leitud | 2,80 | 2,42 | 2,89 | 2,45 |SR | – | 0,45 | 0,43 | 0,40 | 0,42 |CVR | – | 16 | 18 | 14 | 17 |sg. | | 86 | 74 | 88 | 75 |[1] The Analyst 108, 1983, lk 1252–1256.--------------------------------------------------


title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv (EL) 2015/254, 11. veebruar 2015 , millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 93/5/EMÜ liikmesriikidelt komisjonile antava abi ja liikmesriikide koostöö kohta toidualaste küsimuste teaduslikul uurimisel  EMPs kohaldatav tekst

text:
               18.2.2015

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 43/1

         EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV (EL) 2015/254,
   11. veebruar 2015,
   millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 93/5/EMÜ liikmesriikidelt komisjonile antava abi ja liikmesriikide koostöö kohta toidualaste küsimuste teaduslikul uurimisel
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 114,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
   olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
   võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
   toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2)

   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjon on võtnud endale õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programmi (REFIT) raames kohustuse saavutada ettevõtetele, töötajatele ja kodanikele lihtne, selge, stabiilne ja prognoositav regulatiivne raamistik.

               (2)

               Nõukogu direktiivi 93/5/EMÜ (3) eesmärk on tagada toidu teaduskomitee tõrgeteta toimimine, edendades liikmesriikide antavat teaduslikku tuge ja korraldades toiduainete ohutusega seotud teaduslikes küsimustes koostööd liikmesriigi asjaomaste asutustega.

               (3)

               Vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 178/2002 (4) võttis Euroopa Toiduohutusamet (EFSA) üle direktiivis 93/5/EMÜ osutatud toidu teaduskomitee ülesanded, mis on praegu sätestatud määruses (EÜ) nr 178/2002.

               (4)

               Komisjoni otsus 97/579/EÜ, (5) millega moodustati toidu teaduskomitee, tunnistati kehtetuks komisjoni otsusega 2004/210/EÜ (6).

               (5)

               Vastavalt määrusele (EÜ) nr 178/2002 on EFSAst saanud samuti pädev asutus teadusliku koostöö edendamiseks liikmesriikide ja liikmesriikide asjaomaste asutustega, kes tegutsevad valdkondades, mis kuuluvad EFSA pädevusse. Eelkõige on määruse (EÜ) nr 178/2002 artiklis 22 sätestatud, et EFSA teeb tihedat koostööd liikmesriikide pädevate asutustega ja liikmesriigid teevad koostööd EFSAga, et tagada ameti eesmärgi saavutamine.

               (6)

               Seetõttu on direktiiv 93/5/EMÜ aegunud ja tuleks kehtetuks tunnistada,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiiv 93/5/EMÜ tunnistatakse kehtetuks.
   Artikkel 2
   1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 29. veebruariks 2016. Liikmesriigid teatavad nendest viivitamata komisjonile.
   Kui liikmesriigid need sätted vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetavate põhiliste siseriiklike meetmete teksti.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Strasbourg, 11. veebruar 2015

            Euroopa Parlamendi nimel

            president

         M. SCHULZ

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         Z. KALNIŅA-LUKAŠEVICA

      (1)  ELT C 451, 16.12.2014, lk 157.

      (2)  Euroopa Parlamendi 16. detsembri 2014. aasta seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 27. jaanuari 2015. aasta otsus.

      (3)  Nõukogu 25. veebruari 1993. aasta direktiiv 93/5/EMÜ liikmesriikidelt komisjonile antava abi ja liikmesriikide koostöö kohta toidualaste küsimuste teaduslikul uurimisel (EÜT L 52, 4.3.1993, lk 18).

      (4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2002. aasta määrus (EÜ) nr 178/2002, millega sätestatakse toidualaste õigusnormide üldised põhimõtted ja nõuded, asutatakse Euroopa Toiduohutusamet ja kehtestatakse toidu ohutusega seotud menetlused (EÜT L 31, 1.2.2002, lk 1).

      (5)  Komisjoni 23. juuli 1997. aasta otsus 97/579/EÜ, millega moodustatakse teaduskomiteed tarbija tervishoiu ja toidu ohutuse valdkonnas (EÜT L 237, 28.8.1997, lk 18).

      (6)  Komisjoni 3. märtsi 2004. aasta otsus 2004/210/EÜ, millega moodustatakse teaduskomiteed tarbijaohutuse, rahvatervise ja keskkonnaga seotud valdkondades (ELT L 66, 4.3.2004, lk 45).