title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2002/58/EÜ, 12. juuli 2002, milles käsitletakse isikuandmete töötlemist ja eraelu puutumatuse kaitset elektroonilise side sektoris (eraelu puutumatust ja elektroonilist sidet käsitlev direktiiv)

text:
Avis juridique important

|

32002L0058

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2002/58/EÜ, 12. juuli 2002, milles käsitletakse isikuandmete töötlemist ja eraelu puutumatuse kaitset elektroonilise side sektoris (eraelu puutumatust ja elektroonilist sidet käsitlev direktiiv)

Official Journal L 201 , 31/07/2002 P. 0037 - 0047

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2002/58/EÜ,12. juuli 2002,milles käsitletakse isikuandmete töötlemist ja eraelu puutumatuse kaitset elektroonilise side sektoris (eraelu puutumatust ja elektroonilist sidet käsitlev direktiiv)EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eelkõige selle artiklit 95,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,1võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust,2olles konsulteerinud regioonide komiteega,toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras3ning arvestades järgmist:(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 1995. aasta direktiivis 95/46/EÜ üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta4 kohustatakse liikmesriike tagama füüsiliste isikute õigused ja vabadused, eelkõige õigus eraelu puutumatusele isikuandmete töötlemisel, et seega tagada isikuandmete vaba liikumine ühenduses.(2) Käesoleva direktiiviga püütakse austada põhiõigusi ja selles järgitakse eelkõige Euroopa Liidu põhiõiguste hartas tunnustatud põhimõtteid. Eelkõige püütakse käesoleva direktiiviga tagada nimetatud harta artiklites 7 ja 8 sätestatud õiguste täielik austamine.(3) Side konfidentsiaalsus tagatakse inimõigusi käsitlevate rahvusvaheliste dokumentide (eelkõige inimõiguste ja põhivabaduste kaitse Euroopa konventsiooni) ja liikmesriikide põhiseaduste kohaselt.(4) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. detsembri 1997. aasta direktiiviga 97/66/EÜ, milles käsitletakse isikuandmete töötlemist ja eraelu puutumatuse kaitset telekommunikatsioonisektoris,5 on direktiivis 95/46/EÜ sätestatud põhimõtted muudetud telekommunikatsioonisektori erireegliteks. Direktiivi 97/66/EÜ tuleb kohandada elektrooniliste sideteenuste turu ja tehnoloogia arenguga, et tagada üldkasutatavate elektrooniliste sideteenuste kasutajatele isikuandmete ja eraelu puutumatuse kaitse võrdne tase olenemata kasutatavast tehnoloogiast. Seepärast tuleks nimetatud direktiiv kehtetuks tunnistada ja asendada käesoleva direktiiviga.(5) Praegu hakatakse ühenduse üldkasutatavates sidevõrkudes kasutama uut perspektiivset digitaaltehnoloogiat ning seetõttu esitatakse isikuandmete ja kasutajate eraelu puutumatuse kaitsele erinõuded. Infoühiskonna arengut iseloomustab uute elektrooniliste sideteenuste kasutuselevõtmine. Digitaalsed mobiilsidevõrgud on muutunud laiale üldsusele kättesaadavaks ja hinna poolest vastuvõetavaks. Kõnealuste digitaalvõrkude maht on suur ja isikuandmete töötlemise võimalused ulatuslikud. Kõnealuste teenuste edukas piiriülene areng sõltub osaliselt sellest, kas kasutajad on kindlad, et nende eraelu puutumatus ei ole ohus.(6) Internet muudab radikaalselt traditsioonilisi turustruktuure, sest ühise globaalse infrastruktuurina võimaldab ta pakkuda suurt hulka erinevaid elektroonilisi sideteenuseid. Interneti vahendusel pakutavad üldkasutatavad elektroonilised sideteenused loovad kasutajatele uusi võimalusi, kuid samas tekitavad ka uusi ohte kasutajate isikuandmetele ja eraelu puutumatusele.(7) Üldkasutatavate elektrooniliste sidevõrkude puhul tuleks ette näha konkreetsed õigusnormid ja tehnilised normid, et kaitsta füüsiliste isikute põhiõigusi ja -vabadusi ning juriidiliste isikute õigustatud huve, arvestades eelkõige abonentide ja kasutajate andmete automatiseeritud salvestamise ja töötlemise suurenevat mahtu.(8) Liikmesriikides vastuvõetud õigusnormid ja tehnilised normid isikuandmete, eraelu puutumatuse ja juriidiliste isikute õigustatud huvide kaitse kohta elektroonilise side sektoris tuleks ühtlustada, et vältida takistuste tekkimist elektroonilise side siseturul vastavalt asutamislepingu artiklile 14. Ühtlustamisel tuleks piirduda nõuetega, mis on vajalikud tagamaks, et ei takistata uute elektrooniliste sideteenuste ja -võrkude edendamist ja arendamist liikmesriikide vahel.(9) Liikmesriigid, asjaomased pakkujad ja kasutajad peaksid tegema koostööd ühenduse pädevate asutustega, võttes kasutusele ja arendades asjakohaseid tehnoloogiaid, kui see on vajalik käesoleva direktiiviga kehtestatud tagatiste rakendamiseks, võttes eriti arvesse eesmärki võimalikult vähendada isikuandmete töötlemist ja kasutada võimaluse korral anonüümseid või varjunimega tähistatud andmeid.(10) Elektroonilise side sektoris kohaldatakse direktiivi 95/46/EÜ eelkõige kõigil põhiõiguste ja -vabaduste kaitsmisega seotud juhtudel, mis ei kuulu täpselt käesoleva direktiivi kohaldamisalasse, sealhulgas vastutava töötleja kohustuste ja üksikisiku õiguste puhul. Direktiivi 95/46/EÜ kohaldatakse sideteenuste puhul, mis ei ole üldkasutatavad.(11) Nagu direktiivis 95/46/EÜ, ei käsitleta ka käesolevas direktiivis põhiõiguste ja -vabaduste kaitsmist selliste toimingute puhul, mis ei kuulu ühenduse õiguse reguleerimisalasse. Seega ei muuda käesolev direktiiv senist tasakaalu üksikisiku eraelu puutumatuse õiguse ja liikmesriikide võimaluse vahel võtta käesoleva direktiivi artikli 15 lõikes 1 osutatud meetmeid, mis on vajalikud avaliku korra, riigikaitse, riigi julgeoleku (kaasa arvatud riigi majanduslik heaolu, kui tegevus on seotud riigi julgeolekuga) ja kriminaalõiguse rakendamise seisukohast. Seega ei mõjuta käesolev direktiiv liikmesriikide võimalust kuulata õiguspäraselt pealt elektroonilist sidet või võtta vajaduse korral meetmeid eespool nimetatud eesmärkidel ja kooskõlas inimõiguste ja põhivabaduste kaitse Euroopa konventsiooniga nii, nagu seda on tõlgendatud Euroopa Inimõiguste Kohtu otsustes. Sellised meetmed peavad olema asjakohased, rangelt proportsionaalsed kavandatud eesmärgiga ja vajalikud demokraatlikus ühiskonnas ning nendega peaksid kaasnema piisavad tagatised kooskõlas inimõiguste ja põhivabaduste kaitse Euroopa konventsiooniga.(12) Üldkasutatava elektroonilise sideteenuse abonendid võivad olla nii füüsilised kui ka juriidilised isikud. Käesoleva direktiivi eesmärk on direktiivi 95/46/EÜ täiendades kaitsta füüsiliste isikute põhiõigusi, eelkõige nende õigust eraelu puutumatusele, ja juriidiliste isikute õigustatud huve. Käesoleva direktiiviga ei kehtestata liikmesriikidele kohustust laiendada direktiivi 95/46/EÜ kohaldamist juriidiliste isikute õigustatud huvide kaitsmisele, mis on tagatud kehtivate ühenduse ja siseriiklike õigusaktide raames.(13) Abonendi ja teenuseosutaja vahelised lepingulised suhted võivad hõlmata perioodilist või ühekordset tasumist osutatud või osutatava teenuse eest. Lepinguteks peetakse ka ettemaksekaarte.(14) Asukohaandmed võivad sisaldada kasutaja lõppseadme laiuskraadi, pikkuskraadi ja kõrgust, liikumissuunda, asukohateabe täpsusastet, selle võrgukärje tunnust, kus lõppseade teataval ajal asub, ja asukohateabe salvestamise aega.(15) Side võib sisaldada nime-, numbri- või aadressiandmeid, mis side saatja või ühenduse kasutaja on side edastamiseks esitanud. Liiklusandmed võivad sisaldada side edastamiseks tehtud kõnealuse teabe transleeringuid võrgus, mille kaudu side edastatakse. Liiklusandmed võivad muu hulgas koosneda andmetest, mis viitavad side marsruutimisele, kestusele, ajale või mahule, kasutatud protokollile, saatja või vastuvõtja lõppseadme asukohale, võrgule, milles side algab või kus ta lõpeb, ühenduse algusele, lõpule ja kestusele. Lisaks sellele võivad need andmed sisaldada ka vormingut, milles side võrgus edasi antakse.(16) Teave, mis on osa üldkasutatava sidevõrgu vahendusel pakutavast ringhäälinguteenusest, on mõeldud piiramata auditooriumile ega ole side käesoleva direktiivi tähenduses. Kui näiteks tellitava videoteenuse puhul on võimalik tuvastada individuaalne abonent või kasutaja, kes sellist teavet saab, tähendab edastatud teave käesoleva direktiivi kohaldamisel sidet.(17) Käesoleva direktiivi kohaldamisel peaks kasutaja või abonendi nõusolekul, olenemata sellest, kas abonent on füüsiline või juriidiline isik, olema sama tähendus, nagu on määratletud ja täpsustatud direktiivis 95/46/EÜ. Nõusoleku võib anda ükskõik millisel sobival viisil, mis võimaldab kasutajal väljendada vabatahtlikku, konkreetset ja teadlikku tahteavaldust (Interneti-leheküljel näiteks sellega, et vajalik lahter märgistatakse).(18) Lisaväärtusteenused võivad sisaldada näiteks nõuandeid kõige odavamate hinnapakettide kohta, marsruutimisjuhiseid, teavet liikluse kohta, ilmateadet ja turismiinfot.(19) Teatavate nõuete kohaldamine, mis käsitlevad helistaja ja vastuvõtja liini numbrinäidu edastamist ja selle piiramist ning kõne automaatset suunamist analoogjaamadega ühendatud abonendiliinidele, ei tohiks olla kohustuslik sellistel juhtudel, kui nende kohaldamine osutuks tehniliselt võimatuks või kui see eeldaks ebaproportsionaalseid majanduslikke jõupingutusi. On oluline, et huvitatud isikutele teatatakse sellistest juhtudest, ja selleks peaksid liikmesriigid teatama neist komisjonile.(20) Teenuseosutajad peaksid võtma vajalikud meetmed oma teenuste turvalisuse tagamiseks, vajaduse korral koos võrgu pakkujaga, ja teatama abonentidele võimalikest võrgu turvalisuse rikkumisega seotud konkreetsetest ohtudest. Sellised ohud võivad tekkida eelkõige avatud võrgu kaudu, näiteks Interneti või analoogmobiiltelefoni vahendusel pakutavate elektrooniliste sideteenuste puhul. On eriti oluline, et teenuseosutajad teavitavad abonente ja kasutajaid täielikult olemasolevatest ohtudest, mida ei saa kõrvaldada nende kasutatavate võimalike abivahenditega. Teenuseosutajad, kes pakuvad Interneti vahendusel üldkasutatavaid elektroonilisi sideteenuseid, peaksid teavitama kasutajaid ja abonente meetmetest, mida nad võivad võtta, et kaitsta oma side turvalisust näiteks teatavat liiki tarkvara või krüpteerimistehnoloogia kasutamisega. Nõue teavitada abonente konkreetsetest ohtudest ei vabasta teenuseosutajat kohustusest võtta oma kulul viivitamata asjakohaseid meetmeid, et kõrvaldada võimalikud uued ja ettenägematud ohud ning taastada teenuse turvalisuse tavapärane tase. Abonenti tuleks ohtudest teavitada tasuta, välja arvatud nominaalkulud, mis võivad tekkida seoses teabe saamise või kogumisega näiteks elektronkirjade allalaadimisel. Turvalisuse hindamisel peetakse silmas direktiivi 95/46/EÜ artikli 17 sätteid.(21) Tuleks võtta meetmeid sidevahenditele volitamata juurdepääsu välistamiseks, et kaitsta side - nii selle sisu kui ka sellise sidega seotud andmete - konfidentsiaalsust üldkasutatavates sidevõrkudes ja üldkasutatavate elektrooniliste sideteenuste puhul. Mõnede liikmesriikide siseriiklike õigusaktidega on volitamata juurdepääs sidevahenditele keelatud ainult siis, kui see on tahtlik.(22) Sidet ja sellega seotud liiklusandmeid ei või salvestada muud kui ainult kasutajad ja isikud, kellel on nende nõusolek; selle keeluga ei taheta keelustada igasugust automaatset, vahepealset või lühiajalist teabe salvestamist, kui selle ainus eesmärk on edastuse toimumine elektroonilises sidevõrgus, tingimusel, et teavet ei salvestata kauemaks, kui on vaja edastuse ja liikluse haldamise seisukohast, ning et selle konfidentsiaalsus tagatakse ka salvestatuna. Kui see on vajalik üldkasutatava teabe tõhusamaks edasisaatmiseks teistele side vastuvõtjatele nende taotluse korral, ei tohiks käesolev direktiiv takistada sellise teabe hoidmist salvestatuna, kui kõnealune teave oleks üldsusele igal juhul ilma piiranguteta kättesaadav ja kui kustutatakse kõik andmed sellist teavet soovinud individuaalsete abonentide ja kasutajate kohta.(23) Side konfidentsiaalsus tuleks tagada ka õiguspärase äritegevuse käigus. Sidet võib jäädvustada äritehingu tõendamiseks, kui see on vajalik ja õiguspärane. Sellise andmetöötluse suhtes kohaldatakse direktiivi 95/46/EÜ. Side osapooli tuleks enne jäädvustamist informeerida jäädvustamisest, selle eesmärgist ja ajast, mille jooksul andmeid hoitakse salvestatuna. Jäädvustatud side tuleks kustutada nii kiiresti kui võimalik ja hiljemalt selle tähtaja möödudes, mille jooksul võib tehingu õiguspäraselt vaidlustada.(24) Elektrooniliste sidevõrkude kasutajate lõppseadmed ja sellistes seadmetes säilitatav teave moodustavad osa kasutajate eraelust, mida tuleb kaitsta inimõiguste ja põhivabaduste kaitse Euroopa konventsiooni kohaselt. Niinimetatud nuuskurvara, veebilutikad, varjatud identifikaatorid ja muud sellised vahendid võimaldavad kasutaja teadmata siseneda kasutaja lõppseadmesse, et pääseda juurde teabele, salvestada varjatud teavet või jälitada kasutaja tegevust, ning võimaldab tõsiselt sekkuda kõnealuste kasutajate eraellu. Selliste vahendite kasutamine peaks olema lubatud ainult õiguspärastel eesmärkidel ja asjaomaste kasutajate teadmisel.(25) Samas võib selliste vahendite, näiteks niinimetatud küpsiste kasutamine olla seaduslik ja kasulik näiteks veebilehe kujunduse ja reklaami tulemuslikkuse hindamisel ja on-line-tehingutes osalevate kasutajate isiku kindlakstegemisel. Kui selliseid vahendeid, näiteks küpsiseid, kasutatakse õiguspärasel eesmärgil, näiteks infoühiskonna teenuste osutamise toetamiseks, võib neid lubada kasutada tingimusel, et kasutajatele antakse direktiivi 95/46/EÜ kohaselt selge ja täpne teave küpsiste või muude selliste vahendite kasutamise eesmärgi kohta, tagamaks, et kasutajad on teadlikud nende lõppseadmesse salvestatavast teabest. Kasutajatel peaks olema võimalik keelata küpsiste või muude selliste vahendite salvestamine oma lõppseadmes. See on eriti oluline, kui lõppseadmele ja seega ka sellises seadmes salvestatud ja eraelu puutumatuse seisukohast tundlikele andmetele pääsevad juurde teisedki kasutajad peale esmakasutaja. Teavet kasutaja eri lõppseadmesse salvestatavate vahendite kohta ja õigust neist keelduda võib pakkuda ühe korra ühe ja sama ühenduse ajal ning see võib hõlmata ka kõnealuste vahendite edaspidist kasutamist järgmiste ühenduste ajal. Teabe edastamine, keeldumisvõimaluse pakkumine või nõusoleku küsimine tuleks teha võimalikult kasutajasõbralikuks. Juurdepääs teatavale veebilehe sisule võib sõltuda küpsise või muu sellise vahendi teadlikust vastuvõtmisest, kui seda kasutatakse õiguspärasel eesmärgil.(26) Abonentide kohta käivad andmed, mida töödeldakse elektroonilistes sidevõrkudes ühenduse loomiseks ja teabe edastamiseks, sisaldavad teavet füüsiliste isikute eraelu kohta ja on seotud õigusega vabale kirjavahetusele või on seotud juriidiliste isikute õigustatud huvidega. Selliseid andmeid võib säilitada ainult sel määral, kui on vaja teenuse osutamise puhul arveldamiseks ja sidumistasude maksmiseks, ning piiratud aja jooksul. Selliste andmete igasugust täiendavat töötlemist, mida üldkasutatavate elektrooniliste sideteenuste osutaja võib soovida teha elektrooniliste sideteenuste turustamiseks või lisaväärtusteenuste osutamiseks, võib lubada ainult siis, kui abonent on sellega nõustunud täpse ja täieliku teabe põhjal, mille üldkasutatavate elektrooniliste sideteenuste osutaja on talle edastanud kavandatud täiendavate töötlemisviiside kohta ja abonendi õiguste kohta jätta oma nõusolek selliseks töötlemiseks andmata või tühistada selline nõusolek. Sideteenuste turustamiseks või lisaväärtusteenuste osutamiseks kasutatavad liiklusandmed tuleks pärast teenuse osutamist kustutada või muuta anonüümseks. Teenuseosutajad peaksid abonentidele alati teatama, millist liiki teavet nad töötlevad ning millistel eesmärkidel ja kui kaua seda tehakse.(27) Side edastamise lõpu täpne aeg, mille järel liiklusandmed tuleks kustutada, kui need ei ole arveldamiseks vajalikud, oleneb sellest, mis liiki elektroonilist sideteenust pakutakse. Näiteks telefonikõne puhul lõpeb edastamine kohe, kui üks kasutajatest katkestab ühenduse. Elektronposti puhul lõpeb edastamine kohe, kui adressaat saab sõnumi kätte, üldjuhul oma teenuseosutaja serverist.(28) Kohustus kustutada liiklusandmed või muuta need anonüümseks, kui selliseid andmeid ei ole side edastamiseks enam vaja, ei ole vastuolus selliste toimingutega Internetis nagu IP-aadresside vahemällusalvestus domeeninimede süsteemis, IP-aadresside vahemällusalvestus koos füüsiliste aadressidega või sisselogimisteabe kasutamine võrkudele või teenustele juurdepääsu õiguse kontrollimiseks.(29) Teenuseosutaja võib üksikjuhtudel töödelda abonentide ja kasutajatega seotud liiklusandmeid, et leida üles tehniline rike või viga side edastamisel. Teenuseosutaja võib arveldamiseks vajalikke liiklusandmeid töödelda selleks, et tuvastada ja peatada pettused, mis seisnevad elektrooniliste sideteenuste kasutamises ilma nende eest tasumata.(30) Elektrooniliste sidevõrkude pakkumise ja elektrooniliste sideteenuste osutamise süsteemid peaksid olema välja töötatud nii, et vajalike isikuandmete hulk oleks minimaalne. Kõik elektroonilise sideteenuse osutamisega seotud tegevused, mis on ulatuslikumad kui side edastamine ja selle eest arvete esitamine, peaksid põhinema summeeritud liiklusandmetel, mida ei ole võimalik siduda abonentide ega kasutajatega. Kui sellised tegevused ei saa põhineda summeeritud andmetel, tuleks neid pidada lisaväärtusteenusteks, mis eeldavad abonendi nõusolekut.(31) See, kas konkreetse lisaväärtusteenuse osutamise puhul on isikuandmete töötlemiseks vajalik kasutaja või abonendi nõusolek, sõltub töödeldavatest andmetest ja osutatava teenuse liigist ning sellest, kas tehniliselt, menetluslikult ja lepinguliselt on võimalik eristada elektroonilist sideteenust kasutav üksikisik selle teenuse tellinud juriidilisest või füüsilisest isikust.(32) Kui elektroonilise sideteenuse või lisaväärtusteenuse osutaja sõlmib kõnealuste teenuste osutamiseks vajalike isikuandmete töötlemiseks allhankelepingu mõne muu üksusega, peab selline allhange ja selle raames toimuv andmete töötlemine olema täielikult kooskõlas direktiivis 95/46/EÜ sätestatud nõuetega isikuandmete vastutavatele töötlejatele ja volitatud töötlejatele. Kui lisaväärtusteenuse osutamine eeldab liiklus- või asukohaandmete edastamist elektroonilise sideteenuse osutajalt lisaväärtusteenuse osutajale, tuleb abonente või kasutajaid, kelle kohta need andmed käivad, täielikult teavitada sellisest andmete edastamisest, enne kui nad annavad oma nõusoleku andmete töötlemiseks.(33) Detailiseeritud arvete kasutuselevõtmine on parandanud abonentide võimalust kontrollida teenuseosutaja nõutava tasu täpsust, kuid samal ajal võib see seada ohtu üldkasutatavate elektrooniliste sideteenuste kasutajate eraelu puutumatuse. Seetõttu peavad liikmesriigid kasutajate eraelu puutumatuse tagamiseks toetama selliste elektrooniliste sideteenuste võimaluste väljatöötamist nagu alternatiivsed maksevõimalused, mis võimaldavad anonüümset või rangelt isiklikku juurdepääsu üldkasutatavatele elektroonilistele sideteenustele, näiteks telefonikaartidele ja krediitkaardiga tasumist võimaldavatele seadmetele. Samal eesmärgil võivad liikmesriigid paluda operaatoritel pakkuda oma abonentidele eri liiki üksikasjaliku arve, milles teatav hulk numbrikohti valitud numbris on kustutatud.(34) Seoses helistaja liini numbrinäidu edastamisega on vaja kaitsta helistava isiku õigust loobuda helistaja liini numbrinäidu edastamisest ja kõne saaja õigust keelduda tuvastamata liinidelt saabuvatest kõnedest. Teatavatel juhtudel võib ignoreerida seda, et helistaja on otsustanud tõkestada oma liini numbrinäidu edastamise. Teatavad abonendid, eelkõige nõustamistelefonid ja muud samalaadsed organisatsioonid on huvitatud neile helistavate isikute anonüümsuse tagamisest. Seoses vastuvõtja liini numbrinäidu edastamisega tuleb kaitsta kõne vastuvõtja õigust ja õigustatud huvi loobuda selle liini numbrinäidu edastamisest, millega ta tegelikult ühendatud on, seda eelkõige edasisuunatud kõnede puhul. Üldkasutatavate elektrooniliste sideteenuste osutajad peavad teatama oma abonentidele helistaja ja vastuvõtja liini numbrinäidu edastamise võimalusest võrgus ja kõigist teenustest, mida pakutakse helistaja ja vastuvõtja liini numbrinäidu edastamise põhjal, ning kättesaadavatest eraelu kaitsmise võimalustest. Sel juhul saavad abonendid teha teadliku valiku eraelu kaitsmist võimaldavate seadmete kohta, mida nad võiksid kasutada. Liinipõhised eraelu kaitsmise võimalused ei pruugi olla kättesaadavad võrgu automaatteenusena, vaid nende kasutamine võib eeldada lihttaotluse esitamist üldkasutatavate elektrooniliste sideteenuste osutajale.(35) Digitaalsetes mobiilsidevõrkudes töödeldakse side edastamiseks asukohaandmeid, mis märgivad mobiilside kasutaja lõppseadme asukohta. Sellised andmed on käesoleva direktiivi artikliga 6 hõlmatud liiklusandmed. Lisaks sellele võib digitaalsetes mobiilsidevõrkudes olla võimalik töödelda ka selliseid asukohaandmeid, mis on täpsemad, kui on vaja side edastamiseks, ja mida kasutatakse lisaväärtusteenuste osutamiseks, näiteks individuaalse liiklusteabe andmiseks või autojuhtidele juhiste edastamiseks. Selliste andmete töötlemine lisaväärtusteenuste jaoks peaks olema lubatud ainult sel juhul, kui abonendid on andnud selleks oma nõusoleku. Isegi juhul, kui abonendid on andnud oma nõusoleku, peaks neil olema lihtne ajutiselt ja ilma tasuta peatada asukohaandmete töötlemine.(36) Liikmesriigid võivad piirata kasutajate ja abonentide õigust eraelu puutumatusele seoses helistaja liini numbrinäidu edastamisega, kui see on vajalik häirivate kõnede allika kindlakstegemiseks, ja seoses helistaja liini numbrinäidu edastamisega ja asukohaandmetega, kui see on vajalik hädaabiteenistustele, et nad saaksid täita oma ülesandeid võimalikult tulemuslikult. Selleks võivad liikmesriigid võtta vastu erisätted, mis võimaldaksid elektrooniliste sideteenuste osutajatel pakkuda juurdepääsu helistaja liini numbrinäidu edastamisele ja asukohaandmetele ilma asjaomaste kasutajate või abonentide eelneva nõusolekuta.(37) Abonentidele tuleb tagada kaitse häirimise eest, mida võib tekitada teiste isikute automaatne kõnesuunamine; sellistel juhtudel peab abonentidel olema võimalus peatada suunatud kõnede edasisuunamine nende lõppseadmele üldkasutatavate elektrooniliste sideteenuste osutajale esitatava lihttaotlusega.(38) Elektrooniliste sideteenuste abonentide katalooge levitatakse laialdaselt ja need on üldkasutatavad. Vastavalt füüsiliste isikute õigusele eraelu puutumatusele ja juriidiliste isikute õigustatud huvidele peab abonentidel olema võimalik määrata, kas nende isikuandmed avaldatakse kataloogis, ja kui, siis millises ulatuses. Üldkasutatavate kataloogide pakkujad peaksid teatama sellistesse kataloogidesse arvatavatele abonentidele, mis on kataloogi otstarve ja kuidas võib kasutada üldkasutatava kataloogi elektroonilist versiooni, eelkõige tarkvaras sisalduvate otsingufunktsioonide, näiteks pöördotsingu abil, mis võimaldab kataloogi kasutajatel kindlaks teha abonendi nime ja aadressi ainult tema telefoninumbri põhjal.(39) Kohustus teatada abonendile selle üldkasutatava kataloogi otstarve, millesse tema isikuandmed kantakse, tuleks kehtestada sellele osalisele, kes kogub kõnealuseid andmeid. Kui andmeid võib edastada ühele või mitmele kolmandale isikule, tuleks abonendile teatada sellisest võimalusest ja sellest, kes on nende andmete saajad või saajate kategooriad. Igasuguse andmeedastuse puhul peaks kehtima tingimus, et andmeid võib kasutada ainult sel otstarbel, milleks need on kogutud. Kui osaline, kes on kogunud andmed abonendilt, või kolmas isik, kellele on andmed edastatud, soovib kasutada andmeid mõnel muul otstarbel, peab kas andmete esmakoguja või kolmas isik, kellele andmed on edastatud, saama abonendilt uue nõusoleku.(40) Abonentidele tuleks anda tagatised selle kohta, et nende eraellu ei sekkuta otseturustusotstarbelise pealesunnitud teabega, mida edastatakse eelkõige automaatsete kõnevalimissüsteemide, telefakside, e-posti, kaasa arvatud lühisõnumite abil. Sellisel kujul edastatava turustusotstarbelise pealesunnitud teabe saatmine võib ühest küljest olla suhteliselt lihtne ja odav, kuid teisest küljest võib see saajale tuua kaasa koorma ja/või kulutusi. Lisaks sellele võib nende maht mõningatel juhtudel põhjustada raskusi elektroonilistele sidevõrkudele ja lõppseadmetele. Sellisel kujul edastatava otseturustusotstarbelise pealesunnitud teabe puhul on õigustatud nõue, et enne abonendile sellise teabe saatmist peab selleks saama abonendilt selgesõnalise nõusoleku. Ühtne turg eeldab kooskõlastatud lähenemist, et tagada ettevõtjatele ja kasutajatele lihtsad ja kogu ühendust hõlmavad reeglid.(41) Olemasoleva kliendisuhte puhul on mõistlik lubada kasutada üksikasju elektroonilise kontakti kohta samasuguste toodete või teenuste pakkumiseks, kuid seda võib teha ainult seesama ettevõtja, kes on saanud andmed elektroonilise kontakti kohta direktiivi 95/46/EÜ kohaselt. Elektrooniliseks kontaktiks vajalike andmete saamise ajal tuleks kliendile selgelt ja arusaadavalt teatada, kas neid andmeid kavatsetakse edaspidi kasutada otseturustuseks, ja anda kliendile võimalus keelduda andmete kasutamisest sellisel otstarbel. Keeldumisvõimalust tuleks edaspidi pakkuda koos iga järgmise otseturustusteatega tasuta, välja arvatud sellise keeldumise edastamise võimalikud kulud.(42) Muul kujul pakutava otseturustuse puhul, mis on saatjale kulukam, kuid millega ei kaasne abonentidele ja kasutajatele rahalisi kulutusi, näiteks isikutevahelised telefonikõned, võib olla põhjendatud sellise süsteemi säilitamine, mis annaks abonentidele ja kasutajatele võimaluse teatada, et nad ei soovi selliseid telefonikõnesid saada. Selleks et vältida eraelu puutumatuse kaitse senise taseme langust, peaks liikmesriikidel olema õigus säilitada riiklikud süsteemid, mis võimaldavad valida selliseid kõnesid ainult abonentidele ja kasutajatele, kes on selleks eelnevalt oma nõusoleku andnud.(43) Otseturustusotstarbelist pealesunnitud teavet käsitlevate ühenduse eeskirjade tõhusa jõustamise soodustamiseks tuleb keelata valede isikuandmete või vale tagasisaatmisaadressi või -numbri kasutamine sellise teabe saatmisel.(44) Teatavad elektronpostisüsteemid võimaldavad abonentidel vaadata elektronkirja saatja- ja teemarida ning kustutada sõnumi ilma sõnumi ülejäänud sisu ja manuseid alla laadimata, vähendades seega kulusid, mis kaasneksid pealesunnitud elektronkirjade ja nende manuste allalaadimisega. Teatavatel juhtudel võib selline töökorraldus edaspidi olla kasulik lisavahend käesoleva direktiiviga kehtestatud üldistele kohustustele.(45) Käesolev direktiiv ei piira korda, millega liikmesriigid võivad kaitsta oma juriidiliste isikute õigustatud huve seoses otseturustusotstarbelise pealesunnitud teabega. Kui liikmesriigid loovad juriidiliste isikute, valdavalt äriklientide kohta, sellisest teabest loobujate registri, kohaldatakse täies ulatuses artiklit 7 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 8. juuni 2000. aasta direktiivis 2000/31/EÜ infoühiskonna teenuste teatavate õiguslike aspektide, eriti elektroonilise kaubanduse kohta siseturul (direktiiv elektroonilise kaubanduse kohta).6(46) Elektrooniliste sideteenuste osutamise funktsioonid võivad olla integreeritud võrku või mõnda kasutaja lõppseadme osasse, k.a tarkvarasse. Üldkasutatavate elektrooniliste sideteenuste kasutaja isikuandmete ja eraelu puutumatuse kaitse peaks olema sõltumatu teenuse osutamiseks vajalike eri komponentide komplektist ja vajalike funktsioonide jaotusest nende komponentide vahel. Direktiiv 95/46/EÜ hõlmab isikuandmete töötlemise kõiki vorme olenemata kasutatavast tehnoloogiast. Elektroonilisi sideteenuseid käsitlevate erieeskirjade olemasolu koos selliste teenuste osutamiseks vajalikke muid komponente käsitlevate üldeeskirjadega ei pruugi soodustada isikuandmete ja eraelu puutumatuse kaitset tehnoloogiliselt neutraalsel viisil. Seepärast võib osutuda vajalikuks selliste meetmete võtmine, mis kohustaksid elektroonilisteks sideteenusteks kasutatavate teatavat liiki seadmete tootjaid konstrueerima oma tooted nii, et neisse oleks integreeritud vahendid, millega tagatakse kasutajate ja abonentide isikuandmete ja eraelu puutumatuse kaitse. Selliste meetmete vastuvõtmine kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. märtsi 1999. aasta direktiiviga 1999/5/EÜ (raadioseadmete ja telekommunikatsioonivõrgu lõppseadmete ning nende nõuetekohasuse vastastikuse tunnustamise kohta)7 tagab, et elektrooniliste sideseadmete, kaasa arvatud andmekaitse tarkvara tehniliste omaduste kasutuselevõtmine ühtlustatakse, et see oleks kooskõlas siseturu rakendamisega.(47) Liikmesriikide õigusaktidega tuleb ette näha õiguskaitsevahendid juhuks, kui kasutajate ja abonentide õigusi ei austata. Kõigi isikute suhtes, kes ei järgi käesoleva direktiivi põhjal võetud meetmeid, tuleb rakendada karistusi, olenemata sellest, kas tegemist on eraõiguslike või avalik-õiguslike isikutega.(48) Käesoleva direktiivi kohaldamisalas on kasulik arvesse võtta direktiivi 95/46/EÜ artikli 29 kohaselt loodud ja liikmesriikide järelevalveasutuste esindajatest koosneva isikuandmete töötlemisega seotud üksikisikute kaitse töörühma kogemusi.(49) Käesoleva direktiivi sätete järgimise hõlbustamiseks on vaja teatavat erikorda selle andmetöötluse jaoks, mida on alustatud enne käesoleva direktiivi kohaste siseriiklike rakendusaktide jõustumist,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Reguleerimisala ja eesmärk1. Käesoleva direktiiviga ühtlustatakse liikmesriikide need sätted, mis on vajalikud põhiõiguste ja -vabaduste, eelkõige eraelu puutumatuse kaitse võrdväärse taseme tagamiseks isikuandmete töötlemise puhul elektroonilise side sektoris ja selliste andmete ning elektrooniliste sideseadmete ja -teenuste vaba liikumise tagamiseks ühenduses.2. Käesoleva direktiivi sätted täpsustavad ja täiendavad direktiivi 95/46/EÜ sätteid lõikes 1 nimetatud eesmärkidel. Lisaks sellele nähakse nende sätetega ette juriidilistest isikutest abonentide õigustatud huvide kaitse.3. Käesolevat direktiivi ei kohaldata tegevuse suhtes, mis jääb väljapoole Euroopa Ühenduse asutamislepingu reguleerimisala, nagu näiteks Euroopa Liidu lepingu V ja VI jaotise kohane tegevus, ja igal juhul sellise tegevuse suhtes, mis on seotud avaliku korra, riigikaitse, riigi julgeoleku (kaasa arvatud riigi majanduslik heaolu, kui tegevus on seotud riigi julgeolekuga) ja riigi sunnijõuga kriminaalõiguse valdkonnas.Artikkel 2MõistedKui ei ole sätestatud teisiti, kohaldatakse direktiivis 95/46/EÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiivis 2002/21/EÜ elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste ühise reguleeriva raamistiku kohta (raamdirektiiv)8 sätestatud mõisteid.Kasutatakse ka järgmisi mõisteid:a) kasutaja - füüsiline isik, kes kasutab üldkasutatavat elektroonilist sideteenust isiklikel või ärilistel eesmärkidel, ilma et ta oleks tingimata kõnealust teenust tellinud;b) liiklusandmed - andmed, mida töödeldakse side edastamiseks elektroonilises sidevõrgus või sellise edastamisega seotud arveldamiseks;c) asukohaandmed - elektroonilises sidevõrgus töödeldavad andmed, mis näitavad üldkasutatavate elektrooniliste sideteenuste kasutaja lõppseadme geograafilist asukohta;d) side - teave, mida vahetatakse või edastatakse määratud hulga osaliste vahel üldkasutatava elektroonilise side teenuse abil. Mõiste ei hõlma teavet, mida edastatakse üldsusele ringhäälinguteenuse raames elektroonilise sidevõrgu kaudu, välja arvatud juhul, kui sellist teavet võib seostada tuvastatava abonendi või kasutajaga, kes teavet saab;e) kõne - üldkasutatava telefoniteenuse abil loodud ühendus, mis võimaldab reaalajas toimuvat kahepoolset sidet;f) nõusolek, mille annab kasutaja või abonent, vastab direktiivis 95/46/EÜ määratletud andmesubjekti nõusolekule;g) lisaväärtusteenus - teenus, mis eeldab liiklusandmete või asukohaandmete töötlemist, välja arvatud selliste liiklusandmete töötlemine, mis ei ole vajalikud side edastamiseks või sellega seotud arveldamiseks;h) elektronpost - üldkasutatava sidevõrgu kaudu saadetav teksti-, kõne-, heli- või piltsõnum, mida saab hoida võrgus või saaja lõppseadmes, kuni saaja selle vastu võtab.Artikkel 3Asjaomased teenused1. Käesolevat direktiivi kohaldatakse isikuandmete töötlemise suhtes, mis toimub seoses üldkasutatavate elektrooniliste sideteenuste osutamisega ühenduse üldkasutatavates sidevõrkudes.2. Artikleid 8, 10 ja 11 kohaldatakse digitaaljaamadega ühendatud abonendiliinide suhtes ja kui see on tehniliselt võimalik ega eelda ebaproportsionaalseid majanduslikke jõupingutusi, ka analoogjaamadega ühendatud abonendiliinide suhtes.3. Liikmesriigid teatavad komisjonile juhtudest, kui artiklite 8, 10 ja 11 sätete järgimine oleks tehniliselt võimatu või eeldaks ebaproportsionaalseid majanduslikke jõupingutusi.Artikkel 4Turvalisus1. Üldkasutatava elektroonilise sideteenuse osutaja peab võtma asjakohased tehnilised ja korralduslikud meetmed oma teenuste turvalisuse tagamiseks, tehes seda võrgu turvalisuse puhul vajaduse korral koos üldkasutatava sidevõrgu pakkujaga. Tehnika taset ja kõnealuste meetmete rakenduskulusid arvesse võttes tagatakse nende meetmetega olemasolevale ohule vastav turvalisuse tase.2. Kui on konkreetne oht, et võrgu turvalisust rikutakse, peab üldkasutatava elektroonilise sideteenuse osutaja teavitama abonente sellisest ohust, ja juhul kui ohu puhul ei ole teenuseosutaja võetavatest meetmetest abi, võimalikest abivahenditest, sealhulgas ka nendega kaasnevatest kuludest.Artikkel 5Side konfidentsiaalsus1. Liikmesriigid tagavad üldkasutatava sidevõrgu ja üldkasutatavate elektrooniliste sideteenuste kaudu toimuva side ja sellega seotud liiklusandmete konfidentsiaalsuse siseriiklike õigusaktidega. Eelkõige keelatakse nende õigusaktidega isikutel, kes ei ole kasutajad, kuulata, salaja pealt kuulata, salvestada või muul viisil pealt kuulata või jälgida sidet ja sellega seotud liiklusandmeid ilma asjaomaste kasutajate loata, kui see ei ole õiguspärane artikli 15 lõike 1 kohaselt. Käesolev lõige ei takista side edastamiseks vajalikku tehnilist salvestamist, ilma et see piiraks konfidentsiaalsuse põhimõtet.2. Lõige 1 ei mõjuta seadusega lubatud side ja sellega seotud liiklusandmete jäädvustamist õiguspärase äritegevuse käigus selleks, et esitada tõendeid äritehingu või muu äritegevusega seotud side kohta.3. Liikmesriigid tagavad, et elektrooniliste sidevõrkude kasutamine teabe salvestamiseks või juurdepääsuks abonendi või kasutaja lõppseadmesse salvestatud teabele on lubatud ainult tingimusel, et asjaomasele abonendile või kasutajale esitatakse direktiivi 95/46/EÜ kohaselt selge ja arusaadav teave muu hulgas andmete töötlemise eesmärgi kohta ning talle antakse võimalus keelduda vastutava andmetöötleja teostatavast töötlemisest. See ei takista tehnilist salvestamist või juurdepääsu, mille ainus eesmärk on teostada või toetada side edastamist elektroonilises sidevõrgus või mis on hädavajalik sellise infoühiskonna teenuse osutamiseks, mida abonent või kasutaja on selgesõnaliselt taotlenud.Artikkel 6Liiklusandmed1. Abonentide ja kasutajatega seotud liiklusandmed, mida töötleb üldkasutatava sidevõrgu pakkuja või üldkasutatavate elektrooniliste sideteenuste osutaja, tuleb kustutada või muuta anonüümseks, kui neid ei ole enam vaja side edastamiseks, ilma et see piiraks käesoleva artikli lõigete 2, 3 ja 5 ning artikli 15 lõike 1 kohaldamist.2. Töödelda võib liiklusandmeid, mis on vajalikud abonentide arvete ja sidumistasude jaoks. Selline töötlemine on lubatud ainult selle tähtaja lõpuni, mille jooksul võib arve õiguspäraselt vaidlustada või mille jooksul võib võtta meetmeid arve sissenõudmiseks.3. Elektrooniliste sideteenuste turustamiseks ja lisaväärtusteenuste osutamiseks võib üldkasutatavate elektrooniliste sideteenuste osutaja töödelda lõikes 1 nimetatud andmeid selliste teenuste või turustamise jaoks vajalikul määral ja vajaliku aja jooksul, kui abonent või kasutaja, kelle kohta andmed käivad, on andnud oma nõusoleku. Kasutajatele ja abonentidele antakse võimalus tühistada oma liiklusandmete töötlemiseks antud nõusolek mis tahes ajal.4. Teenuseosutaja peab abonendile või kasutajale teatama sellest, mis liiki liiklusandmeid töödeldakse ja kui kaua selline töötlemine kestab lõikes 2 nimetatud eesmärkidel ja kui kaua, enne nõusoleku saamist, lõikes 3 nimetatud eesmärkidel.5. Lõigete 1, 2, 3 ja 4 kohaselt võivad liiklusandmeid töödelda ainult üldkasutatavate sidevõrkude pakkuja ja üldkasutatavate elektrooniliste sideteenuste osutaja loal tegutsevad isikud, kes tegelevad arveldamise või andmeliikluse korraldamise, klientide küsimustele vastamise, pettuste avastamise, elektrooniliste sideteenuste turustamise või lisaväärtusteenuste osutamisega, ja selline töötlemine peab toimuma ainult kõnealusteks toiminguteks vajalikul määral.6. Lõikeid 1, 2, 3 ja 5 kohaldatakse, ilma et see piiraks pädevate asutuste võimalust saada kohaldatavate õigusaktide kohaselt liiklusandmeid vaidluste, eelkõige sidumist või arveldamist käsitlevate vaidluste lahendamiseks.Artikkel 7Detailiseeritud arved1. Abonentidel on õigus saada arveid, mis ei ole detailiseeritud.2. Liikmesriigid kohaldavad siseriiklikke õigusnorme, et viia omavahel vastavusse detailiseeritud arveid saavate abonentide õigused ja kõne valinud kasutajate ja kõnet vastuvõtvate abonentide õigus eraelu puutumatusele, näiteks tagades, et sellised kasutajad ja abonendid võivad kasutada alternatiivseid eraelu puutumatust toetavaid side- või makseviise.Artikkel 8Helistaja ja vastuvõtja liini numbrinäidu edastamine ja selle piiramine1. Kui pakutakse helistaja liini numbrinäidu edastamist, peab teenuseosutaja võimaldama kõnet valival kasutajal lihtsal viisil ja tasuta välistada helistaja liini numbrinäidu edastamine kõnepõhiselt. Kõnet valival abonendil peab olema selline võimalus liinipõhiselt.2. Kui pakutakse helistaja liini numbrinäidu edastamist, peab teenuseosutaja pakkuma kõnet vastuvõtvale abonendile võimaluse lihtsal viisil ja kõnealuse funktsiooni mõistliku kasutamise puhul tasuta välistada helistaja liini numbrinäidu edastamine.3. Kui pakutakse helistaja liini numbrinäidu edastamist ja kui helistaja liini numbrinäit edastatakse enne kõne ühendamist, peab teenuseosutaja pakkuma kõnet vastuvõtvale abonendile võimaluse lihtsal viisil keelduda sissetulevast kõnest, kui kõne valinud kasutaja või abonent on välistanud helistaja liini numbrinäidu edastamise.4. Kui pakutakse vastuvõtja liini numbrinäidu edastamist, peab teenuseosutaja pakkuma kõnet vastuvõtvale abonendile võimaluse lihtsal viisil ja tasuta keelduda ühendatud liini numbrinäidu edastamisest kõne valinud kasutajale.5. Lõiget 1 kohaldatakse ka ühendusest pärit kõnede puhul, mis on valitud kolmandatesse riikidesse. Lõikeid 2, 3 ja 4 kohaldatakse ka kolmandatest riikidest valitud sissetulevate kõnede puhul.6. Liikmesriigid tagavad, et kui pakutakse helistaja ja/või vastuvõtja liini numbrinäidu edastamist, teatavad üldkasutatavate elektrooniliste sideteenuste osutajad sellest ja lõigetes 1, 2, 3 ja 4 sätestatud võimalustest üldsusele.Artikkel 9Asukohaandmed (v.a liiklusandmed)1. Kui üldkasutatavate sidevõrkude või üldkasutatavate elektrooniliste sideteenuste kasutajate või abonentidega seotud asukohaandmeid (v.a liiklusandmed) võib töödelda, töödeldakse neid andmeid ainult pärast nende anonüümseks muutmist või kasutajate või abonentide nõusolekul ning lisaväärtusteenuse osutamiseks vajalikul määral ja selleks vajaliku aja jooksul. Teenuseosutaja peab enne kasutajate või abonentide nõusoleku saamist teatama neile töödeldavate asukohaandmete (v.a liiklusandmed) liigi, töötlemise eesmärgi, kui kaua see kestab ja kas andmed edastatakse lisaväärtusteenuste osutamiseks kolmandatele isikutele. Kasutajatele ja abonentidele antakse võimalus võtta tagasi oma asukohaandmete (v.a liiklusandmed) töötlemiseks antud nõusolek mis tahes ajal.2. Kui asukohaandmete (v.a liiklusandmed) töötlemiseks on saadud kasutajate või abonentide nõusolek, peab kasutajal või abonendil olema jätkuvalt võimalus lihtsal viisil ja tasuta keelduda ajutiselt selliste andmete töötlemisest iga võrguga loodud ühenduse või iga sideedastuse puhul.3. Lõigete 1 ja 2 kohaselt asukohaandmeid (v.a liiklusandmed) töödelda võivad ainult isikud, kes tegutsevad üldkasutatava sidevõrgu pakkuja või üldkasutatavate elektrooniliste sideteenuste osutaja või lisaväärtusteenust osutava kolmanda isiku loal, ning selline töötlemine peab toimuma ainult lisaväärtusteenuse osutamiseks vajalikul määral.Artikkel 10ErandidLiikmesriigid tagavad, et on olemas läbipaistvad menetlused, mis reguleerivad seda, kuidas üldkasutatava sidevõrgu pakkuja ja/või üldkasutatavate elektrooniliste sideteenuste osutaja võib ignoreerida:a) helistaja liini numbrinäidu edastamise tõkestamist ajutiselt, kui abonent taotleb pahatahtlike või häirivate kõnede allika kindlakstegemist. Sellisel juhul salvestatakse kõne valinud abonendi liini tunnust sisaldavad andmed ning üldkasutatava sidevõrgu pakkuja ja/või üldkasutatava elektroonilise sideteenuse osutaja avaldab need vastavalt siseriiklikele õigusaktidele;b) helistaja liini numbrinäidu edastamise tõkestamist ja abonendi või kasutaja ajutist keeldumist asukohaandmete töötlemisest või nõusoleku puudumist selliseks töötlemiseks liinikohaselt organisatsioonide puhul, kes tegelevad hädaabikõnedega ja kelle asjaomast tegevust liikmesriik tunnustab, kaasa arvatud õiguskaitseorganid, kiirabi ja tuletõrje, selleks et sellistele kõnedele reageerida.Artikkel 11Kõnede automaatne suunamineLiikmesriigid tagavad, et kõik abonendid saavad tasuta ja lihtsal viisil peatada kõnede automaatse suunamise kolmandate isikute poolt kõnealuse abonendi lõppseadmesse.Artikkel 12Abonendikataloogid1. Liikmesriigid tagavad, et abonentidele teatatakse tasuta ja enne nende andmete kandmist kataloogi selle üldkasutatava või numbriinfoteenuse vahendusel kasutatava trükitud või elektroonilise abonendikataloogi otstarve, millesse nende isikuandmed võib kanda, ja kõik kataloogi elektroonilise versiooni otsingufunktsioonidele rajatud täiendavad kasutusvõimalused.2. Liikmesriigid tagavad, et abonentidele antakse võimalus otsustada, kas nad soovivad lasta oma isikuandmeid kanda üldkasutatavasse kataloogi, ja kui nad seda soovivad, siis millises ulatuses, kuivõrd sellised andmed on olulised kataloogi koostaja määratletud otstarbe seisukohast, ning selliseid andmeid kontrollida, parandada ja kustutada. Abonendi väljajätmine üldkasutatavast abonendikataloogist ning tema isikuandmete kontrollimine, parandamine ja kataloogist kustutamine on tasuta.3. Liikmesriigid võivad nõuda, et kui üldkasutataval kataloogil on muu otstarve peale isikute kontaktandmete otsimise nende nime ja vajaduse korral üksikute muude tunnusandmete põhjal, tuleb selleks küsida abonendilt lisanõusolek.4. Lõikeid 1 ja 2 kohaldatakse füüsilistest isikutest abonentide suhtes. Samuti tagavad liikmesriigid ühenduse õiguse ja kohaldatavate siseriiklike õigusaktide raames, et nende abonentide õiguslikud huvid, kes ei ole füüsilised isikud, on üldkasutatavatesse kataloogidesse kandmise puhul piisavalt kaitstud.Artikkel 13Pealesunnitud teave1. Inimsekkumist mittevajavate automatiseeritud kõnevalimissüsteemide (automaatvalimissüsteemid), fakside või elektronposti kasutamine otseturustuseks on lubatud ainult nende abonentide puhul, kes on selleks andnud eelneva nõusoleku.2. Kui füüsiline või juriidiline isik saab oma klientidelt nende elektronposti kontaktandmed seoses toote või teenuse müügiga vastavalt direktiivile 95/46/EÜ, võib sama füüsiline või juriidiline isik lõike 1 sätetest olenemata kasutada neid elektroonilisi kontaktandmeid oma samasuguste toodete või teenuste otseturustamiseks tingimusel, et klientidele antakse nende andmete esitamise ajal ja iga sõnumi puhul eraldi selge ja arusaadav võimalus tasuta ja lihtsal viisil keelata elektrooniliste kontaktandmete selline kasutamine, kui klient ei ole algusest peale sellist kasutamist keelanud.3. Liikmesriigid võtavad asjakohased meetmed tagamaks tasuta, et lõikes 1 ja 2 nimetamata juhtudel on keelatud pealesunnitud teabe edastamine otseturustuse eesmärgil, kui asjaomane abonent ei ole selleks andnud eelnevat nõusolekut või kui ta on teatanud, et ei soovi sellist teavet saada, ning valik kõnealuste võimaluste vahel tuleb kindlaks määrata siseriiklike õigusaktidega.4. Igal juhul on keelatud saata elektronposti otseturustuse eesmärgil, kui varjatakse või jäetakse avalikustamata saatja isik, kelle nimel teave edastatakse, või kui puudub kehtiv aadress, millele teabe saaja võiks saata taotluse lõpetada sellise teabe saatmine.5. Lõikeid 1 ja 3 kohaldatakse füüsilistest isikutest abonentide suhtes. Lisaks sellele tagavad liikmesriigid ühenduse õiguse ja kohaldatavate siseriiklike õigusaktide raames, et nende abonentide õiguslikud huvid, kes ei ole füüsilised isikud, on pealesunnitud teabe eest piisavalt kaitstud.Artikkel 14Tehnilised omadused ja standardimine1. Käesoleva direktiivi sätete rakendamisel tagavad liikmesriigid vastavalt lõigetele 2 ja 3, et lõppseadmete ega muude elektrooniliste sideseadmete kohta ei kehtestata tehnilisi eriomadusi sisaldavaid kohustuslikke nõudeid, mis võiksid takistada seadmete turuleviimist ja nende vaba ringlust turul ja liikmesriikide vahel.2. Kui käesoleva direktiivi sätete rakendamine eeldab tehniliste eriomaduste kehtestamist elektrooniliste sidevõrkude kohta, teatavad liikmesriigid sellest komisjonile menetluse kohaselt, mis on ette nähtud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. juuni 1998. aasta direktiiviga 98/34/EÜ, milles on sätestatud tehniliste standardite ja normide kohta käiva teabe ning infoühiskonna teenuste eeskirjade esitamise kord.93. Vajaduse korral võib vastu võtta meetmed tagamaks, et lõppseadmete konstrueerimine on kooskõlas kasutajate õigusega kaitsta oma isikuandmeid ja kontrollida nende kasutamist vastavalt direktiivile 1999/5/EÜ ja nõukogu 22. detsembri 1986. aasta otsusele 97/95/EMÜ standardimise kohta infotehnoloogia ja telekommunikatsiooni valdkonnas.10Artikkel 15Direktiivi 95/46/EÜ teatavate sätete rakendamine1. Liikmesriigid võivad võtta seadusandlikke meetmeid, millega piiratakse käesoleva direktiivi artiklites 5 ja 6, artikli 8 lõigetes 1, 2, 3 ja 4 ning artiklis 9 sätestatud õiguste ja kohustuste ulatust, kui selline piiramine on vajalik, otstarbekas ja proportsionaalne abinõu selleks, et kaitsta direktiivi 95/46/EÜ artikli 13 lõikes 1 nimetatud riiklikku julgeolekut (s.t riigi julgeolekut), riigikaitset, avalikku korda, kriminaalkuritegude või elektroonilise sidesüsteemi volitamata kasutamise ennetamist, uurimist, avastamist ja kohtus menetlemist. Selleks võivad liikmesriigid muu hulgas võtta seadusandlikke meetmeid, millega nähakse ette andmete säilitamine piiratud aja jooksul käesolevas lõikes sätestatud põhjustel. Kõik käesolevas lõikes osutatud meetmed on kooskõlas ühenduse õiguse üldpõhimõtetega, kaasa arvatud Euroopa Liidu lepingu artikli 6 lõigetes 1 ja 2 osutatud põhimõtetega.2. Direktiivi 95/46/EÜ III peatüki "Õiguskaitsevahendid, vastutus ja sanktsioonid" sätteid kohaldatakse, võttes arvesse liikmesriikides käesoleva direktiivi kohaselt vastuvõetud õigusakte ja käesolevast direktiivist tulenevaid üksikisikute õigusi.3. Direktiivi 95/46/EÜ artikli 29 kohaselt loodud isikuandmete töötlemisega seotud üksikisikute kaitse töörühm täidab nimetatud direktiivi artiklis 30 ettenähtud ülesandeid ka seoses käesoleva direktiivi reguleerimisalasse kuuluvate küsimustega, eelkõige põhiõiguste ja -vabaduste ning õigustatud huvide kaitsmisega elektroonilise side sektoris.Artikkel 16Üleminekukord1. Artiklit 12 ei kohaldata nende kataloogiväljaannete suhtes, mis on valmis või turule viidud trükitud kujul või off-line elektroonilisel kujul juba enne käesoleva direktiivi kohaste siseriiklike sätete jõustumist.2. Kui üldkasutatava paik- või mobiiltelefonivõrgu abonentide isikuandmed on kantud üldkasutatavasse abonendikataloogi kooskõlas direktiivi 95/46/EÜ ja direktiivi 97/66/EÜ artikli 11 sätetega enne käesoleva direktiivi kohaste siseriiklike sätete jõustumist, võivad selliste abonentide isikuandmed jääda kõnealusesse üldkasutavasse kataloogi kas trükitud või elektroonilises versioonis, kaasa arvatud pöördotsingufunktsioonidega versioonides, kui abonendid ei teata teisiti pärast täieliku teabe saamist kataloogi otstarbe ja võimaluste kohta käesoleva direktiivi artikli 12 kohaselt.Artikkel 17Direktiivi ülevõtmine1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid enne 31. oktoobrit 2003. Liikmesriigid teatavad neist viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või neid norme ametlikult avaldades nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise vormi kehtestavad liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide teksti ja kõnealuste õigusnormide hilisemad muudatused.Artikkel 18LäbivaatamineHiljemalt kolm aastat pärast artikli 17 lõikes 1 nimetatud kuupäeva esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande käesoleva direktiivi kohaldamise ja selle mõju kohta ettevõtjatele ja tarbijatele, eelkõige seoses pealesunnitud teavet käsitlevate sätetega, võttes arvesse rahvusvahelist keskkonda. Selleks võib komisjon nõuda liikmesriikidelt teavet, mis tuleb esitada asjatute viivitusteta. Vajaduse korral esitab komisjon ettepaneku muuta käesolevat direktiivi, võttes arvesse nimetatud aruande tulemusi ja muudatusi kõnealuses sektoris, ning muid ettepanekuid, mida ta peab käesoleva direktiivi tulemuslikkuse seisukohast vajalikuks.Artikkel 19Kehtetuks tunnistamineAlates artikli 17 lõikes 1 nimetatud kuupäevast tunnistatakse direktiiv 97/66/EÜ kehtetuks.Viiteid kehtetuks tunnistatud direktiivile käsitatakse viidetena käesolevale direktiivile.Artikkel 20JõustumineKäesolev direktiiv jõustub Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval.Artikkel 21AdressaadidKäesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 12. juuli 2002Euroopa Parlamendi nimelpresidentP. COXNõukogu nimeleesistujaT. PEDERSEN1 EÜT C 365 E, 19.12.2000, lk 223.2 EÜT C 123, 25.4.2001, lk 53.3 Euroopa Parlamendi 13. novembri 2001. aasta arvamus (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata), nõukogu 28. jaanuari 2002. aasta ühine seisukoht (EÜT C 113 E, 14.5.2002, lk 39) ja Euroopa Parlamendi 30. mai 2002. aasta otsus (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata). Nõukogu 25. juuni 2002.aasta otsus.4 EÜT L 281, 23.11.1995, lk 31.5 EÜT L 24, 30.1.1998, lk 1.6 EÜT L 178, 17.7.2000, lk 1.7 EÜT L 91, 7.4.1999, lk 10.8 EÜT L 108, 24.4.2002, lk 33.9 EÜT L 204, 21.7.1998, lk 37. Direktiivi on muudetud direktiiviga 98/48/EÜ (EÜT L 217, 5.8.1998, lk 18).10 EÜT L 36, 7.2.1987, lk 31. Otsust on viimati muudetud 1994. aasta ühinemisaktiga.


title: Komisjoni direktiiv 2008/16/EÜ, 15. veebruar 2008 , millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 98/8/EÜ, et kanda toimeaine etofeenproks selle I lisasse (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               16.2.2008

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 42/48

      KOMISJONI DIREKTIIV 2008/16/EÜ,
   15. veebruar 2008,
   millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 98/8/EÜ, et kanda toimeaine etofeenproks selle I lisasse
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 1998. aasta direktiivi 98/8/EÜ, mis käsitleb biotsiidide turuleviimist, (1) eriti selle artikli 16 lõike 2 teist lõiku,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjoni 4. novembri 2003. aasta määrusega (EÜ) nr 2032/2003 (Euroopa Parlamendi ja nõukogu biotsiidide turuleviimist käsitleva direktiivi 98/8/EÜ artikli 16 lõikes 2 osutatud kümneaastase tööprogrammi teise etapi kohta ja määruse (EÜ) nr 1896/2000 muutmise kohta) (2) on kehtestatud selliste toimeainete loetelu, mida on vaja hinnata nende kandmiseks direktiivi 98/8/EÜ I, IA või IB lisasse. Etofeenproks kuulub nimetatud loetelusse.

               (2)

               Määruse (EÜ) nr 2032/2003 kohaselt on etofeenproksi hinnatud vastavalt direktiivi 98/8/EÜ artikli 11 lõikele 2 kasutamiseks toodetes, mis kuuluvad direktiivi 98/8/EÜ V lisas määratletud tooteliiki 8: puidukonservandid.

               (3)

               Referentliikmesriigiks määrati Austria ja ta esitas 11. oktoobril 2005 komisjonile pädeva asutuse aruande ja soovituse vastavalt määruse (EÜ) nr 2032/2003 artikli 10 lõigetele 5 ja 7.

               (4)

               Komisjon ja liikmesriigid on pädeva asutuse aruande läbi vaadanud. Määruse (EÜ) nr 2032/2003 artikli 11 lõike 4 kohaselt lisati läbivaatuse tulemused alalises biotsiidide komitees 21. juunil 2006 hindamisaruandesse.

               (5)

               Etofeenproksi hindamisel ei ilmnenud ühtegi lahendamata küsimust ega probleemi, millega peaks tegelema tervise- ja keskkonnariskide teaduskomitee.

               (6)

               Uuringud näitavad, et etofeenproksi sisaldavate biotsiidide kasutamisel puidukonservandina võib eeldada, et need vastavad direktiivi 98/8/EÜ artikli 5 nõuetele. Ent lubatav risk inimeste tervisele on kindlaks tehtud üksnes hooajalise ja vahelduva (kuni 3 kuud aasta kohta) kasutamise puhul. Seepärast on asjakohane kanda etofeenproks direktiivi 98/8/EÜ I lisasse, et kõikides liikmesriikides oleks võimalik etofeenproksi sisaldavate biotsiidide puidukonservandina kasutamise lube välja anda, muuta või tühistada vastavalt direktiivi 98/8/EÜ artikli 16 lõikele 3. Aastaringseks kasutamiseks ettenähtud toodetele kasutuslubade andmiseks tuleb esitada andmed nahakaudse imendumise kohta, millest peab olema näha, et tooteid saab kasutada ilma tervist liigselt ohtu seadmata.

               (7)

               Hindamisaruande tulemusi ja eelkõige töötaja jaoks kindlaks tehtud riski silmas pidades on asjakohane nõuda, et puidukonservandina tööstuslikuks kasutuseks lubatud etofeenproksi sisaldavaid tooteid tuleb kasutada sobivate isikukaitsevahenditega.

               (8)

               Ühenduse tasandil ei ole hinnatud kõiki võimalikke kasutusviise. Seepärast peaksid liikmesriigid pöörama erilist tähelepanu neile keskkonna osadele ja populatsioonidele, mida ei ole riskide hindamisel ühenduse tasandil piisava põhjalikkusega uuritud, ning toote kasutusloa andmisel tagama, et võetakse sobivad meetmed või kehtestatakse eritingimused kindlakstehtud riskide vähendamiseks lubatava tasemeni.

               (9)

               Käesoleva direktiivi sätteid on oluline kohaldada samaaegselt kõikides liikmesriikides, et tagada toimeainena etofeenproksi sisaldavate biotsiidide võrdne kohtlemine turul ja hõlbustada kogu biotsiidituru nõuetekohast toimimist.

               (10)

               Toimeaine direktiivi 98/8/EÜ I lisasse kandmisele peaks eelnema mõistlik ajavahemik, et liikmesriigid ja huvitatud isikud saaksid valmistuda uute nõuete täitmiseks ning toimiku esitanud taotlejad saaksid kasutada kogu 10-aastast andmekaitseaega, mis direktiivi 98/8/EÜ artikli 12 lõike 1 punkti c alapunkti ii kohaselt algab toimeaine lisasse kandmise kuupäevast.

               (11)

               Lisasse kandmisele peaks järgnema mõistlik ajavahemik, et liikmesriigid saaksid rakendada direktiivi 98/8/EÜ artikli 16 lõiget 3, eelkõige välja anda, muuta või tühistada tooteliiki 8 kuuluvate etofeenproksi sisaldavate biotsiidide kasutamise lube, et tagada nende vastavus direktiivile 98/8/EÜ.

               (12)

               Seepärast tuleks direktiivi 98/8/EÜ vastavalt muuta.

               (13)

               Käesoleva direktiiviga ette nähtud meetmed on kooskõlas alalise biotsiidide komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 98/8/EÜ I lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi lisale.
   Artikkel 2
   Ülevõtmine
   1.   Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 31. jaanuariks 2009. Liikmesriigid edastavad komisjonile viivitamata kõnealuste õigusnormide teksti ning kõnealuste normide ja käesoleva direktiivi vahelise vastavuse tabeli.
   Liikmesriigid kohaldavad neid norme alates 1. veebruarist 2010.
   Kõnealuste õigusnormide vastuvõtmisel lisavad liikmesriigid nendesse või normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastu võetud põhiliste riiklike õigusnormide teksti.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamise päeva Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 15. veebruar 2008

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Stavros DIMAS

      (1)  EÜT L 123, 24.4.1998, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2007/70/EÜ (ELT L 312, 30.11.2007, lk 26).

      (2)  ELT L 307, 24.11.2003, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1849/2006 (ELT L 355, 15.12.2006, lk 63).

      LISA
      Järgmine kirje „nr 5” lisatakse direktiivi 98/8/EÜ I lisasse:

                     Nr

                     Tavanimetus

                     IUPACi nimetus
                     Identifitseerimisnumbrid

                     Toimeaine miinimumpuhtus turustatavas biotsiidis

                     Lisamise kuupäev

                     Artikli 16 lõike 3 järgimise tähtaeg
                     (v.a rohkem kui ühte toimeainet sisaldavad tooted, mille puhul artikli 16 lõike 3 järgimise tähtaeg on viimases asjaomase toimeaine lisamise otsuses sätestatud tähtaeg)

                     Lisasse kuulumise lõppkuupäev

                     Toote liik

                     Erisätted (1)

                     „5

                     etofeenproks

                     3-fenoksübensüül-2-(4-etoksüfenüül)-2-metüülpropüüleeter
                     EÜ nr: 407-980-2
                     CASi nr: 80844-07-1

                     970 g/kg

                     1. veebruar 2010

                     31. jaanuar 2012

                     31. jaanuar 2020

                     8

                     Toote kasutusloa taotluse hindamisel vastavalt artiklile 5 ja VI lisale pööravad liikmesriigid eelkõige tähelepanu ühenduse tasandil piisava põhjalikkusega käsitlemata kasutus- ja kokkupuuteviisidele ja/või populatsioonidele, kes võivad tootega kokku puutuda. Tootele loa andmisel hindavad liikmesriigid neid riske ja tagavad seejärel, et võetakse asjakohased meetmed või kehtestatakse eritingimused kindlakstehtud riskide vähendamiseks. Kasutusloa tootele võib anda ainult juhul, kui taotluses on tõendatud, et riske saab vähendada lubatava tasemeni.
                     Liikmesriigid tagavad, et lube antakse järgmistel tingimustel:
                     Töötaja jaoks kindlaks tehtud riski silmas pidades ei tohi toodet aastaringselt kasutada, kui nahakaudse imendumise katsetega ei ole tõendatud, et kestev kokkupuude ainega ei ole lubamatult ohtlik. Lisaks tuleb tööstuslikuks kasutamiseks ettenähtud tooteid kasutada sobivate isikukaitsevahenditega.”

         (1)  VI lisas sätestatud ühtsete põhimõtete rakendamisel vajalike hindamisaruannete sisu ja järeldused on kättesaadavad komisjoni veebilehel: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm


title: Nõukogu direktiiv, 27. juuli 1976, mootorsõidukite ja nende haagiste ülemisi ääretulelaternaid, eesmisi ääretulelaternaid, tagumisi ääretulelaternaid ja piduritulelaternaid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31976L0758

Euroopa Liidu Teataja L 262 , 27/09/1976 Lk 0054 - 0070 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 5 Lk 0083  Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 4 Lk 0025  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 5 Lk 0083  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 5 Lk 0093  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 13 Köide 5 Lk 0093

		Nõukogu direktiiv,27. juuli 1976,mootorsõidukite ja nende haagiste ülemisi ääretulelaternaid, eesmisi ääretulelaternaid, tagumisi ääretulelaternaid ja piduritulelaternaid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta(76/758/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [2]ning arvestades, et:tehnilised nõuded, millele mootorsõidukid peavad siseriiklike õigusaktide kohaselt vastama, kehtivad muu hulgas ka mootorsõidukite ülemiste ääretulelaternate, eesmiste ääretulelaternate, tagumiste ääretulelaternate ja piduritulelaternate kohta;kõnealused nõuded on liikmesriigiti erinevad; seetõttu on vaja, et kõik liikmesriigid võtaksid lisaks olemasolevatele eeskirjadele või nende asemel vastu ühesugused nõuded, võimaldamaks eelkõige iga sõidukiliigi suhtes rakendada nõukogu 6. veebruari 1970. aasta direktiivis 70/156/EMÜ (mootorsõidukite ja nende haagiste tüübikinnitust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta) [3] ettenähtud EMÜ tüübikinnitusmenetlust;direktiivis 76/756/EMÜ [4] sätestas nõukogu mootorsõidukite ja nende haagiste valgustus- ja valgussignaalseadmete paigaldamise ühised nõuded;eesmiste ääretulelaternate, tagumiste ääretulelaternate ja piduritulelaternate ühtlustatud tüübikinnitusmenetlus võimaldab igal liikmesriigil kontrollida vastavust ühistele konstruktsiooni- ja katsetamisnõuetele ning teatada teistele liikmesriikidele kontrollimise tulemustest, saates nendele iga eesmise ääretulelaterna, tagumise ääretulelaterna ja piduritulelaterna tüübi osa tüübikinnitustunnistuse koopia; osa EMÜ tüübikinnitusmärgi kinnitamine kõigile tüübikinnitusnõuete kohaselt valmistatud laternatele välistab kõnealuste eesmiste ääretulelaternate, tagumiste ääretulelaternate ja piduritulelaternate kontrollimise vajaduse teistes liikmesriikides;on soovitatav arvesse võtta tehnilisi nõudeid, mis on vastu võetud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjas nr 7 (mootorsõidukite (välja arvatud mootorrattad) ja nende haagiste ääretulelaternate, punasete tagatulelaternate ja piduritulelaternate tüübikinnituse ühtsed sätted), [5] mis on lisatud 20. märtsi 1958. aasta kokkuleppele mootorsõidukite seadmete ja osade tüübikinnituse ja selle vastastikuse tunnustamise ühtsete tingimuste vastuvõtmise kohta;mootorsõidukeid käsitlevate siseriiklike õigusaktide ühtlustamine eeldab iga liikmesriigi territooriumil ühiste nõuete kohaselt tehtud kontrollimiste vastastikust tunnustamist,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 11. Liikmesriigid annavad osa EMÜ tüübikinnituse mis tahes eesmise ääretulelaterna, tagumise ääretulelaterna ja piduritulelaterna tüübile, mis vastab 0, I, III, IV ja V lisas ettenähtud konstruktsiooni- ja katsetamisnõuetele.2. Osa EMÜ tüübikinnituse andnud liikmesriik võtab vajaduse korral koostöös teiste liikmesriikide pädevate asutustega kõik meetmed, et kontrollida tootmisnäidiste vastavust kinnitatud tüübile selleks vajalikus ulatuses. Selline kontroll piirdub pisteliste kontrollimistega.Artikkel 2Liikmesriigid annavad iga nende poolt artikli 1 kohaselt kinnitatud eesmise ääretulelaterna, tagumise ääretulelaterna ja piduritulelaterna tüübi tootjale või tootja volitatud esindajale III lisas osutatud näidisele vastava osa EMÜ tüübikinnitusmärgi.Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed, et välistada märkide kasutamine, mis võivad tekitada segadust artikli 1 kohaselt tüübikinnituse saanud eesmiste ääretulelaternate, tagumiste ääretulelaternate ja piduritulelaternate ja muude seadmete vahel.Artikkel 31. Ükski liikmesriik ei tohi eesmiste ääretulelaternate, tagumiste ääretulelaternate ja piduritulelaternate turuleviimist nende ehituse või toimimisviisi tõttu keelata, kui nendel on osa EMÜ tüübikinnitusmärk.2. Sellest olenemata võib liikmesriik keelata selliste osa EMÜ tüübikinnitusmärgiga eesmiste ääretulelaternate, tagumiste ääretulelaternate ja piduritulelaternate turuleviimise, mis korduvalt ei vasta kinnitatud tüübile.Kõnealune liikmesriik teatab viivitamata teistele liikmesriikidele ja komisjonile võetud meetmetest ja põhjendab oma otsust.Artikkel 4Iga liikmesriigi pädevad asutused saadavad ühe kuu jooksul muude liikmesriikide pädevatele asutustele II lisas esitatud näidise kohase osa tüübikinnitustunnistuse koopia iga eesmise ääretulelaterna, tagumise ääretulelaterna ja piduritulelaterna tüübi kohta, millele nad tüübikinnituse annavad või mille puhul nad tüübikinnituse andmisest keelduvad.Artikkel 51. Kui osa EMÜ tüübikinnituse andnud liikmesriik leiab, et teatav hulk samasugust osa tüübikinnitusmärki kandvaid eesmisi ääretulelaternaid, tagumisi ääretulelaternaid või piduritulelaternaid ei vasta tema poolt kinnitatud tüübile, siis võtab see liikmesriik vajalikud meetmed tagamaks, et tootmisnäidised vastaksid kinnitatud tüübile. Kõnealuse liikmesriigi pädevad asutused informeerivad teiste liikmesriikide pädevaid asutusi võetud meetmetest, mis korduva nõuetest kõrvalekaldumise puhul võivad ulatuda kuni osa EMÜ tüübikinnituse tühistamiseni. Teiste liikmesriikide asutused, olles saanud asjaomase liikmesriigi pädevatelt asutustelt nõuetest kõrvalekaldumise teate, võtavad samasugused meetmed.2. Liikmesriikide pädevad asutused informeerivad üksteist ühe kuu jooksul igast osa EMÜ tüübikinnituse tühistamisest ja selle põhjustest.Artikkel 6Iga käesoleva direktiivi rakendamisel vastuvõetud sätete kohane otsus eesmistele ääretulelaternatele, tagumistele ääretulelaternatele ja piduritulelaternatele tüübikinnituse andmisest keeldumise või nende tüübikinnituse tühistamise või nende turuleviimise või kasutamise keelamise kohta peab olema üksikasjalikult põhjendatud. Sellistest otsustest teatatakse asjaomasele osapoolele ning samal ajal informeeritakse teda abinõudest, mis liikmesriikides kehtivate seaduste alusel on tema käsutuses ning selliste abinõude kasutamise tähtaegadest.Artikkel 7Ükski liikmesriik ei tohi keelduda sõidukile EMÜ või siseriikliku tüübikinnituse andmisest selle ülemiste ääretulelaternate, eesmiste ääretulelaternate, tagumiste ääretulelaternate ja piduritulelaternatega seotud põhjustel, kui need kannavad osa EMÜ tüübikinnitusmärki ning on paigaldatud direktiivis 76/756/EMÜ ettenähtud nõuete kohaselt.Artikkel 8Ükski liikmesriik ei tohi ühegi sõiduki müügist, registreerimisest, kasutuselevõtmisest või kasutamisest keelduda või selliste sõidukite müüki, registreerimist, kasutusele võtmist või kasutamist keelata sõiduki ülemiste ääretulelaternate, eesmiste ääretulelaternate, tagumiste ääretulelaternate ja piduritulelaternatega seotud põhjustel, kui need kannavad osa EMÜ tüübikinnitusmärki ja on kinnitatud direktiivis 76/756/EMÜ ettenähtud nõuete kohaselt.Artikkel 9Käesolevas direktiivis tähendab "sõiduk" teedel kasutamiseks mõeldud, kerega või kereta, vähemalt neljarattalist mootorsõidukit, mille valmistajakiirus on üle 25 km/h, ja selle haagiseid, välja arvatud rööbastel liikuvad sõidukid, põllutöötraktorid ja -masinad ning muud töösõidukid.Artikkel 10Muudatused, mis on vajalikud lisades esitatud nõuete kohandamiseks tehnika arenguga, võetakse vastu direktiivi 70/156/EMÜ artiklis 13 ettenähtud korras.Artikkel 111. Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigusnormid enne 1. juulit 1997 ning teatavad sellest viivitamata komisjonile. Nad kohaldavad kõnealuseid õigusnorme hiljemalt alates 1. oktoobrist 1977.2. Pärast käesoleva direktiivi teatavakstegemist tagavad liikmesriigid komisjoni piisavalt varase informeerimise kõigist käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas liikmesriigi poolt vastu võetud või vastu võtta kavatsetavate õigusaktide eelnõudest, et komisjon jõuaks esitada oma seisukohad.Artikkel 12Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 27. juuli 1976Nõukogu nimeleesistujaM. van der Stoel[1] EÜT C 76, 7.4.1975, lk 37.[2] EÜT C 255, 7.11.1975, lk 3.[3] EÜT L 42, 23.2.1970, lk 1.[4] EÜT L 262, 27.9.1976, lk 1.[5] Euroopa Majanduskomisjon, dokument E/ECE/324, 22. mai 1967. aasta 6. addendum ning 9. veebruari 1971. aasta 1. parandus.--------------------------------------------------Lisade loetelu0 lisa | – Mõisted, üldised nõuded, valgustugevus, katsetusmetoodika, tulede värvus, toodete vastavus kinnitatud tüübile, märkus värvuse kohta |I lisa | – Eesmised ääretulelaternad, tagumised ääretulelaternad ja piduritulelaternad: valguse ruumis jaotumise miinimumnurgad |II lisa | – Osa EMÜ tüübikinnitustunnistuse näidis |III lisa | – Osa EMÜ tüübikinnitus- ja märgistamisnõuded Liide: Osa EMÜ tüübikinnitusmärkide näidis |IV lisa | – Fotomeetrilised mõõtmised |V lisa | – Valguse värvus: trikromaatilised koordinaadid |--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 98/101/EÜ, 22. detsember 1998, millega kohandatakse teatavaid ohtlikke aineid sisaldavaid patareisid ja akusid käsitlev nõukogu direktiiv 91/157/EMÜ tehnika arengugaEMPs kohaldatav tekst.

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31998L0101

Euroopa Liidu Teataja L 001 , 05/01/1999 Lk 0001 - 0002

		Komisjoni direktiiv 98/101/EÜ,22. detsember 1998,millega kohandatakse teatavaid ohtlikke aineid sisaldavaid patareisid ja akusid käsitlev nõukogu direktiiv 91/157/EMÜ tehnika arenguga(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 18. märtsi 1991. aasta direktiivi 91/157/EMÜ teatavaid ohtlikke aineid sisaldavate patareide ja akude kohta, [1] eriti selle artiklit 10,ning arvestades, et:Austria, Soome ja Rootsi ühinemisakti artiklitega 69 ja 112 on ette nähtud, et nelja aasta jooksul pärast ühinemiskuupäeva vaadatakse direktiivi 91/157/EMÜ artiklis 3 osutatud elavhõbedasisaldusega patareisid käsitlevad sätted läbi Euroopa Ühenduse menetluste kohaselt;heatasemelise keskkonnakaitse saavutamiseks tuleks keelata teatavate patareide turustamine nendes sisalduva elavhõbeda hulga tõttu; selle keelu täieliku keskkonnamõju saavutamiseks peaks see hõlmama ka seadmeid, millesse sellised patareid ja akud on sisse ehitatud; sellel keelul võib olla soodus mõju patareide taaskasutamise hõlbustamise näol;tuleks arvesse võtta alternatiivsete raskmetallivabade patareide tehnilist arengut;direktiivi 91/157/EMÜ tuleks vastavalt kohandada;käesolevas direktiivis sätestatud meetmed on kooskõlas jäätmeid käsitleva nõukogu 15. juuli 1975. aasta direktiivi 75/442/EMÜ, [2] viimati muudetud komisjoni otsusega 96/350/EÜ, [3] artikliga 18 asutatud komitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 91/157/EMÜ muudetakse järgmiselt.1. Artikli 3 lõige 1 asendatakse järgmisega:"1. Hiljemalt alates 1. jaanuarist 2000 keelavad liikmesriigid turustada patareisid ja akusid, mis sisaldavad elavhõbedat rohkem kui 0,0005 % massist, sealhulgas ka siis, kui sellised patareid ja akud on seadmetesse sisse ehitatud. See keeld ei hõlma nööpelemente ega nendest koosnevaid patareisid, mis sisaldavad elavhõbedat kõige rohkem 2 % massist.".2. I lisa asendatakse käesoleva määruse lisas esitatud tekstiga.Artikkel 2Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigusnormid enne 1. jaanuari 2000. Nad teatavad neist viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Artikkel 3Käesolev direktiiv jõustub 20. päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 22. detsember 1998Komisjoni nimelkomisjoni liigeRitt Bjerregaard[1] EÜT L 78, 26.3.1991, lk 38.[2] EÜT L 194, 25.7.1975, lk 47.[3] EÜT L 135, 6.6.1996, lk 32.--------------------------------------------------LISA"I LISAKäesolev direktiiv hõlmab järgmisi patareisid ja akusid:1. patareid ja akud, mida turustatakse 1. jaanuarist 1999 ja mis sisaldavad elavhõbedat rohkem kui 0,0005 % massist;2. patareid ja akud, mida turustatakse 18. septembrist 1992 ja mis sisaldavad:- rohkem kui 25 mg elavhõbedat elemendi kohta, välja arvatud leelismangaanpatareid,- kaadmiumi rohkem kui 0,025 % massist,- pliid rohkem kui 0,4 % massist;3. leelismangaanpatareid, mis sisaldavad elavhõbedat rohkem kui 0,025 % ja mida turustatakse 18. septembrist 1992."--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiv 94/56/EÜ, 21. november 1994, millega kehtestatakse tsiviillennunduses toimunud lennuõnnetuste ja -intsidentide uurimise põhimõtted

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31994L0056

Euroopa Liidu Teataja L 319 , 12/12/1994 Lk 0014 - 0019 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 7 Köide 5 Lk 0172  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 7 Köide 5 Lk 0172

		Nõukogu direktiv 94/56/EÜ,21. november 1994,millega kehtestatakse tsiviillennunduses toimunud lennuõnnetuste ja -intsidentide uurimise põhimõttedEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 84 lõiget 2,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [2]toimides asutamislepingu artiklis 189c sätestatud korras [3]ning arvestades, et:Euroopa tsiviillennunduses tuleks säilitada üldine kõrge ohutustase ning rakendada jõupingutusi, et vähendada lennuõnnetuste ja -intsidentide arvu;tsiviillennunduses toimunud lennuõnnetuste ja -intsidentide viivitamatu tehniline uurimine parandab lennuohutust, aidates ära hoida selliste õnnetuste ja intsidentide toimumist tulevikus;tuleb arvesse võtta 7. detsembri 1944. aasta Chicago rahvusvahelist tsiviillennunduse konventsiooni, millega on ette nähtud õhusõidukite ohutu käitamise tagamiseks vajalike meetmete rakendamine; eelkõige tuleks arvesse võtta kõnealuse konventsiooni 13. lisa, mis sätestab soovitatavad rahvusvahelised standardid ja tavad õhusõidukitega juhtunud õnnetuste uurimiseks;vastavalt 13. lisa rahvusvahelistele standarditele viiakse õnnetuste uurimine läbi selle riigi vastutusel, kus õnnetus toimub;kui tõsiste lennuintsidentide korral ei vii riik, kus õnnetus juhtus, läbi uurimist, peaks sellise uurimise korraldama õhusõiduki registreerinud riik;tõsiseid lennuintsidente tuleks uurida samamoodi kui lennuõnnetusi;uurimiste ulatus peab sõltuma järeldustest, mida uurimistele tuginedes saab teha ohutuse parandamiseks;lennuohutuse huvides tuleb uurimised läbi viia võimalikult lühikese aja jooksul;uurijad peaksid saama oma ülesandeid takistamatult täita;liikmesriigid peavad kooskõlas kehtivate kohtuliku juurdluse eest vastutavate asutuste volitusi käsitlevate õigusaktidega ja vajaduse korral nende asutustega tihedas koostöös tagama, et tehnilise uurimise eest vastutajatel võimaldatakse nende kohustusi täita parimates võimalikes tingimustes;tsiviillennunduses aset leidnud lennuõnnetuste ja -intsidentide uurimise peaks läbi viima sõltumatu organ või üksus või see tuleks korraldada sõltumatu organi või üksuse kontrolli all, et vältida mis tahes huvide konflikti või mis tahes võimalikku seotust uuritavate sündmuste põhjustega;see organ või üksus peaks olema asjakohaselt varustatud ja selle ülesannete hulka peaks kuuluma ennetustegevus;liikmesriigid peaksid vajaduse korral võtma meetmeid vastastikuse abi tagamiseks uurimise läbiviimisel;liikmesriigil peab olema võimalik delegeerida uurimise läbiviimise ülesanne teisele liikmesriigile;lennuõnnetuste ennetamiseks on tähtis avalikustada lennuõnnetuste uurimise tulemused võimalikult lühikese aja jooksul;uurimiste tulemuste levitamisel tuleks arvesse võtta nende lennuintsidentide eripära;liikmesriigid peaksid nõuetekohaselt arvesse võtma lennuõnnetuse või -intsidendi uurimisest tulenevaid soovitusi lennuohutuse tagamiseks;tehnilise uurimise ainuke eesmärk on järelduste tegemine, mis aitaksid ennetada lennuõnnetusi ja -intsidente tulevikus, ning seepärast ei ole sündmuse analüüs, järeldused ja soovitused lennuohutuse tagamiseks mõeldud süüle või vastutusele osutamiseks,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1EesmärkKäesoleva direktiivi eesmärk on parandada lennuohutust, hõlbustades uurimiste viivitamatut läbiviimist, mille ainuke eesmärk on lennuõnnetuste ja -intsidentide ennetamine tulevikus.Artikkel 2Kohaldamisala1. Käesolevat direktiivi kohaldatakse ühenduse territooriumil toimunud tsiviillennunduse lennuõnnetuste ja -intsidentide uurimisel, võttes arvesse liikmesriikide rahvusvahelisi kohustusi.2. Käesolevat direktiivi kohaldatakse ka väljaspool ühenduse territooriumi:i) õnnetuste uurimiste suhtes, milles osaleb liikmesriigis registreeritud õhusõiduk, kui sellist uurimist ei vii läbi teine riik;ii) tõsiste lennuintsidentide uurimise suhtes, milles osaleb liikmesriigis registreeritud või liikmesriigis tegutseva ettevõtja käitatav õhusõiduk, kui sellist uurimist ei vii läbi teine riik.Artikkel 3MõistedKäesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:a) lennuõnnetus — õhusõiduki käitamisega seotud juhtum, mis toimub ajavahemikus alates hetkest, mil mis tahes isik astub õhusõiduki pardale kavatsusega sooritada lend, kuni kõigi pardal viibinud isikute õhusõidukist lahkumise hetkeni, kusjuures:1. inimene saab surmavalt või raskelt vigastada ning selle põhjuseks on:- õhusõidukis viibimine, või- otsene kontakt õhusõiduki mis tahes osaga, kaasa arvatud osad, mis on õhusõiduki küljest eraldunud, või- otsene kokkupuude reaktiivjoaga,välja arvatud juhul, kui vigastused on tekkinud loomulikel põhjustel, isiku enda või teiste inimeste tekitatud või kui vigastada on saanud piletita reisijad, kes varjasid ennast väljaspool reisijatele ja meeskonnaliikmetele ettenähtud alasid; või2. õhusõiduk või selle konstruktsioon saab kahjustusi, mille tagajärjel:- kahjustatakse õhusõiduki konstruktsiooni tugevust või halvenevad õhusõiduki tehnilised ja lennuomadused, ja- õhusõiduk vajab tavaliselt suuremat remonti või vigastatud osa asendamist,välja arvatud mootoririke või -vigastus, kui on vigastatud ainult mootor ise, selle katted ja abiseadmed või kui on vigastatud ainult propellerid, tiiva otsad, antennid, rehvid, pidurdusseadmed ja voolundid või kui lennuki pealispinnale on tekkinud kerged mõlgid või torkeaugud;3. õhusõiduk on kadunud või asub täiesti ligipääsmatus kohas;b) raske vigastus — õnnetuses isikule tekitatud vigastus,1. mis nõuab pikemat kui 48tunnist haiglaravi seitsme päeva jooksul vigastuse tekkimise päevast; või2. mille tagajärjeks on luumurd (välja arvatud sõrmede, varvaste või nina lihtmurrud); või3. millega kaasnevad vigastused, mis põhjustavad suurt verejooksu, närvide, lihaste või kõõluste kahjustusi; või4. millega kaasneb siseelundi vigastus; või5. millega kaasneb teise või kolmanda astme põletus või mis tahes põletus, mis kahjustab rohkem kui 5 % kehapinnast; või6. mis on seotud kinnitust leidnud kokkupuutumisega nakkusohtlike ainete või kahjuliku kiirgusega;c) surmav vigastus — õnnetuses isikule tekitatud vigastus, mis põhjustab tema surma õnnetusele järgnenud 30 päeva jooksul;d) põhjused — tegevus, tegevusetus, sündmused või tingimused või nende kombinatsioon, mis viisid lennuõnnetuse või -intsidendini;e) uurimine — lennuõnnetuste või -intsidentide ennetamiseks läbiviidav menetlus, mis hõlmab teabe kogumist ja analüüsimist, järelduste tegemist (kaasa arvatud põhjus(t)e kindlakstegemine) ja vajaduse korral ohutusalaste soovituste väljatöötamist;f) vastutav uurija — vajaliku kvalifikatsiooniga isik, kes on määratud vastutama uurimise korraldamise, läbiviimise ja kontrollimise eest;g) pardaregistraator — salvestusseade, mis on paigaldatud õhusõidukile, et hõlbustada lennuõnnetuse/lennuintsidendi uurimist;h) ettevõtja — tulusaamise eesmärgiga või ilma selleta füüsiline või juriidiline isik või muu ametlik organ sõltumata sellest, kas ta on iseseisev juriidiline isik või mitte;i) käitaja — isik, organ või ettevõja, kes käitab või kavatseb käitada ühte või mitut õhusõidukit;j) lennuintsident — juhtum, mis ei ole lennuõnnetus, aga mis on seotud õhusõiduki käitamisega ja mis mõjutab või võiks mõjutada lennuohutust;k) tõsine lennuintsident — lennuintsident, millega kaasnevad asjaolud viitavad, et peaaegu oleks toimunud lennuõnnetus (tõsiste lennuintsidentide näited on loetletud lisas);l) lennuohutusalane soovitus — tehnilist uurimist teostava riigi uurimisorgani poolt uurimise jooksul saadud teabel põhinev ettepanek, mis on tehtud, et ennetada lennuõnnetusi ja -intsidente.Artikkel 4Uurimiskohustus1. Iga lennuõnnetust ja tõsist lennuintsidenti tuleb uurida.Liikmesriigid võivad siiski võtta meetmeid, et võimaldada esimeses lõigus nimetamata lennuintsidentide uurimist, kui uurimisorgan loodab sellest teha lennuohutusalaseid järeldusi.2. Uurimiste ulatuse ja nende läbiviimisel järgitava korra määrab uurimisorgan, võttes arvesse käesoleva direktiivi põhimõtteid ja eesmärki, ning sõltuvalt järeldustest, mida loodetakse õnnetusest või tõsisest intsidendist teha ohutuse parandamise eesmärgil.3. Lõikes 1 nimetatud uurimised ei ole mingil juhul seotud süüle või vastutusele osutamisega.Artikkel 5Uurimise õiguslik seisund1. Liikmesriigid määratlevad oma siseriikliku õigussüsteemi raames uurimise õigusliku seisundi, mis võimaldab vastutavatel uurijatel oma ülesannet täita kõige tõhusamalt ja võimalikult kiiresti.2. Vastavalt liikmesriikides kehtivatele õigusaktidele ja vajaduse korral koostöös kohtuliku uurimise eest vastutavate asutustega on uurijatel muuhulgas õigus:a) vabaks juurdepääsuks õnnetuse või intsidendi toimumiskohale, samuti õhusõidukile, selles sisalduvale või selle rusudele;b) tagada viivitamatult tõendusmaterjali nimekirja koostamine ja rusude või osade kontrollitud eemaldamine uurimise või analüüsi jaoks;c) koheseks juurdepääsuks pardaregistraatoritele ja teistele salvestustele ning nende sisu kasutamiseks;d) koheseks juurdepääsuks ohvrite surnukehade uurimistulemustele või ohvrite surnukehadest võetud proovide analüüsi tulemustele;e) koheseks juurdepääsuks õhusõiduki käitamisega seotud inimeste küsitlusandmetele või sellistelt inimestelt võetud proovide analüüsi tulemustele;f) küsitleda tunnistajaid;g) koheseks juurdepääsuks õhusõiduki omaniku, käitaja või valmistaja ja teiste tsiviillennunduse või lennujaamade käitamise eest vastutavate asutuste asjakohasele teabele või dokumentidele.Artikkel 6Uurimisorgan või -üksus1. Iga liikmesriik tagab, et tsiviillennundusega tegelev organ või üksus viib läbi tehnilised uurimised või teostab nende üle järelevalvet. Asjaomane organ või üksus on oma tegevuses sõltumatu eelkõige riiklikest lennundusasutustest, kes vastutavad lennukõlblikkuse, sertifitseerimise, lennutegevuse, hoolduse, litsentsimise, lennuliikluse juhtimise või lennujaamade käitamise eest, ja üldiselt mis tahes osapoolest, kelle huvid võiksid olla vastuolus uurimisorganile või -üksusele usaldatud ülesandega.2. Olenemata lõikest 1 võib sellele organile või üksusele usaldatud tegevust laiendada lennuohutusega seotud andmete kogumisele ja analüüsimisele, eriti lennuõnnetuste- ja intsidentide ennetamiseks niivõrd, kuivõrd see tegevus ei mõjuta tema sõltumatust ja ei too kaasa vastutust õiguslikes, halduslikes või standarditega seotud küsimustes.3. Lõikes 1 märgitud organile või üksusele tuleb tagada tingimused, et tal oleks võimalik täita oma kohustusi lõikes 1 märgitud asutustest sõltumatult, ja selleks peab ta saama piisavalt vahendeid. Uurijatele antakse staatus, mis tagab neile vajaliku sõltumatuse. Seejuures peab vähemalt üks uurija olema suuteline õhusõidukiga toimunud õnnetuse või tõsise intsidendi puhul täitma vastutava uurija ülesandeid.4. Vajaduse korral võib uurimisorgan või -üksus paluda abi teiste liikmesriikide uurimisorganitelt või -üksuselt:a) paigaldiste, vahendite või seadmete hankimiseks:- õhusõiduki rusude, seadmete ja teiste uurimise seisukohalt oluliste objektide tehniliseks uurimiseks,- pardaregistraatorite teabe hindamiseks, ja- lennuõnnetusega seotud andmete arvutis salvestamiseks ja hindamiseks;b) konkreetseid ülesandeid täitvate õnnetuste uurimise ekspertide kohalesaatmiseks, kuid ainult pärast suurõnnetusi toimuva uurimise korral.Selline abi peaks olema võimaluse korral tasuta.5. Liikmesriik võib õnnetuse või intsidendi uurimise ülesande delegeerida teisele liikmesriigile.Artikkel 7Lennuõnnetuse uurimisaruanne1. Mis tahes lennuõnnetuse uurimise kohta koostatakse aruanne õnnetuse liigile ja raskusele vastavas vormis. Aruandes märgitakse ära artiklis 1 nimetatud ainus uurimise eesmärk ja see sisaldab vajaduse korral soovitusi lennuohutuse tagamiseks.2. Uurimisorgan või -üksus avalikustab lennuõnnetuse lõpparuande võimalikult lühikese aja jooksul, võimaluse korral 12 kuu jooksul õnnetuse toimumise kuupäevast.Artikkel 8Lennuintsidendi uurimisaruanne1. Mis tahes intsidendi uurimise kohta koostatakse aruanne intsidendi liigile ja raskusele vastavas vormis. Vajaduse korral sisaldab aruanne asjakohaseid soovitusi lennuohutuse tagamiseks. Aruandes kaitstakse lennuintsidendiga seotud isikute anonüümsust.2. Intsidendi uurimisaruanne edastatakse osapooltele, kes võiksid selle ohutusega seotud tulemusi kasutada.Artikkel 9Soovitused lennuohutuse tagamiseksArtiklites 7 ja 8 märgitud uurimisaruanded ja soovitused lennuohutuse tagamiseks edastatakse asjaomastele ettevõtjatele või riiklikele lennuametitele ning nende koopiad komisjonile.Liikmesriigid võtavad vajalikke meetmeid tagamaks, et uurimisorganite või -üksuste lennuohutust käsitlevaid soovitusi võetakse nõuetekohaselt arvesse ja vajaduse korral võetakse vastavaid meetmeid, ilma et see piiraks ühenduse õiguse kohaldamist.Artikkel 10Soovitus lennuohutuse tagamiseks ei loo mingil juhul eeldust õnnetuses või intsidendis süü või vastutuse kindlaksmääramiseks.Artikkel 11Käesolevaga tunnistatakse kehtetuks nõukogu 16. detsembri 1980. aasta direktiiv 80/1266/EMÜ, mis käsitleb liikmesriikide tulevast koostööd ja vastastikust abi lennuõnnetuste uurimisel. [4]Artikkel 121. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 21. novembril 1996. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.2. Kui liikmesriigid need sätted vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Artikkel 13Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 21. november 1994Nõukogu nimeleesistujaM. Wissmann[1] EÜT C 257, 22.9.1993, lk 8 ja EÜT C 109, 19.4.1994, lk 14.[2] EÜT C 34, 2.2.1994, lk 18.[3] Euroopa Parlamendi 9. märtsi 1994. aasta arvamus (EÜT C 91, 28.3.1994, lk 123), nõukogu 16. mai 1994. aasta ühine seisukoht (EÜT C 172, 24.6.1994, lk 46) ja Euroopa Parlamendi 26. oktoobri 1994. aasta otsus (EÜT C 323, 21.11.1994).[4] EÜT L 375, 31.12.1980, lk 32.--------------------------------------------------LISATÕSISTE LENNUINTSIDENTIDE NÄIDETE LOETELUJärgnevalt on esitatud loetelu tüüpilistest tõsistest lennuintsidentidest. Loetelu ei ole täielik ja on üksnes juhiseks "tõsiste lennuintsidentide" määratlemisel:- kokkupõrkeoht, mis nõudis eemaldumismanöövri sooritamist või mille puhul eemaldumismanööver oleks olnud otstarbekas kokkupõrke või ohuolukorra vältimiseks,- olukord, kus õnnestus vaevu vältida tavapäraselt juhitava õhusõiduki kokkupõrget maaga,- katkestatud hoojooks stardil suletud või hõivatud lennurajal või õhkutõus selliselt lennurajalt, möödudes takistus(t)est ohtlikult lähedalt,- maandumine või maandumiskatse suletud või hõivatud lennurajale,- startimisel hoojooksul või kõrgusevõtu algfaasis vajalike lennuparameetrite mittesaavutamine,- kõik tulekahjud või suits reisijatesalongis või lastiruumis või mootoripõleng, isegi kui põleng likvideeritakse tulekustutusainetega,- mis tahes juhtum, mille puhul meeskonnaliikmed on sunnitud kasutama tagavarahapnikku,- õhusõiduki konstruktsiooni või mootori purunemise juhtumid, mida ei klassifitseerita lennuõnnetusteks,- õhusõiduki käitamist tõsiselt mõjutava ühe või mitme süsteemi korduvad rikked,- õhusõiduki meeskonnaliikme töövõime kaotus lennu ajal,- kütuse tase, mis nõuab, et piloot kuulutaks välja avariiolukorra,- intsidendid startimisel või maandumisel nagu vajakmaandumine ja rajalt väljajooks,- süsteemirikked, ilmastikunähtused, ettenähtud lennupiirangute ületamine või muud juhtumid, mis võivad raskendada õhusõiduki juhtimist,- enam kui ühe süsteemi rike paralleelsüsteemis, mis on õhusõiduki juhtimiseks ja navigatsiooniks vajalik.--------------------------------------------------


title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2004/51/EÜ, 29. aprill 2004, millega muudetakse nõukogu direktiivi 91/440/EMÜ ühenduse raudteede arendamise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32004L0051

Euroopa Liidu Teataja L 164 , 30/04/2004 Lk 0164 - 0172

		Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2004/51/EÜ,29. aprill 2004,millega muudetakse nõukogu direktiivi 91/440/EMÜ ühenduse raudteede arendamise kohtaEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 71 lõiget 1,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [2]võttes arvesse regioonide komitee arvamust, [3]toimides asutamislepingu artiklis 251 [4] sätestatud korras vastavalt lepituskomisjonis 23. märtsil 2003 heakskiidetud ühistekstilening arvestades järgmist:(1) Nõukogu 29. juuli 1991. aasta direktiivis 91/440/EMÜ [5] nähakse ette, et litsentseeritud raudtee-ettevõtjatele antakse juurdepääsuõigused üleeuroopalisele raudtee-kaubaveovõrgule ja hiljemalt alates 2008. aastast kogu võrgule rahvusvaheliste raudtee-kaubaveoteenuste osutamiseks.(2) Kõnealuste rahvusvahelistele raudteeveoteenustele juurdepääsu õiguste laiendamine tervele võrgule alates 1. jaanuarist 2006 peaks tooma kaasa oodatust suurema kasu seoses ümbersuunamisega ja rahvusvaheliste raudtee-kaubavedude arengu.(3) Kõnealuste juurdepääsuõiguste laiendamine igat liiki raudtee-kaubaveoteenustele alates 1. jaanuarist 2007 kooskõlas teenuste osutamise vabaduse põhimõttega parandaks raudteetranspordi tõhusust võrreldes muude transpordiliikidega. Ühtlasi hõlbustaks see jätkusuutlikku transporti liikmesriikide vahel ja piires, soodustades konkurentsi ja võimaldades uue kapitali ja ettevõtete turuletulekut.(4) Käesolev direktiiv on osa igakülgsest meetmete kogumist, mis tehti teatavaks transpordipoliitika valges raamatus ja mis hõlmab direktiivi 2004/49/EÜ ohutuse kohta ühenduse raudteedel (raudteede ohutuse direktiiv), [6] direktiivi 2004/50/EÜ, millega muudetakse koostalitlusvõime direktiive, [7] ja määrust (EÜ) nr 881/2004, millega luuakse Euroopa Raudtee Agentuur (agentuuri määrus). [8] Käesolev meetmete kogum, mida nimetatakse teiseks raudteepaketiks, võeti vastu selleks, et veelgi edasi arendada ühenduse reguleerivat raamistikku raudteede valdkonnas, mis on kehtestatud eelkõige direktiividega 2001/12/EÜ, [9] 2001/13/EÜ [10] ja 2001/14/EÜ, [11] kusjuures viimatimainitud direktiive nimetatakse esimeseks raudteepaketiks. Selleks, et viia lõpule reguleeriv raamistik ja teha jõupingutusi integreeritud Euroopa raudteepiirkonna realiseerimiseks, tegi komisjon 3. märtsil 2004 ettepaneku kolmanda meetmete kogumi kohta, mis aitab veelgi kaasa käesoleva direktiivi eesmärkidele. See kavandatud kolmas samm käsitleb vedurijuhtide litsentseerimist, raudtee-kaubaveoteenuste kvaliteeti, reisijate õigusi rahvusvahelises raudteetranspordis ja turu avamist rahvusvahelistele reisijateveo teenustele raudteel. Euroopa Parlament hääletas juba oktoobris 2003 käesolevas menetluses muudatuse kohta eesmärgiga avada turg kõigile reisijateveo teenustele raudteel aastaks 2008. Euroopa Parlament ja nõukogu leppisid kokku kolmanda meetmete kogumi hoolikas läbivaatamises. Seoses turu avamisega rahvusvahelistele reisijateveo teenustele tuleb komisjoni kavandatud 2010. aastat käsitada eesmärgina, mis võimaldab kõigil ettevõtjatel asjakohasel viisil valmistuda.(5) Komisjon peaks tutvuma muutustega liikluses, ohutuses, töötingimustes ja ettevõtjate olukorras ning esitama 1. jaanuariks 2006 aruande kõnealuste muutuste kohta, mille juurde kuuluvad vajaduse korral värsked ettepanekud, mis on aluseks liikmesriikide majanduste, raudtee-ettevõtjate ja nende töötajate ning raudteekasutajate jaoks parimatele võimalikele tingimustele.(6) Raudtee-kaubaveoteenused pakuvad märkimisväärseid võimalusi uute transporditeenuste loomiseks ja olemasolevate parandamiseks riiklikul ja Euroopa tasandil.(7) Et olla täiel määral konkurentsivõimeline, on raudtee-kaubaveosektoris üha enam vaja osutada igakülgseid teenuseid, sealhulgas vedusid liikmesriikide vahel ja piires.(8) Kuna raudteede ohutust reguleerib direktiiv 2004/49/EÜ kui osa uuest ühtsest ühenduse raudteesektori reguleerivast raamistikust, tuleks direktiivis 91/440/EMÜ olevad ohutust käsitlevad sätted kehtetuks tunnistada.(9) Seetõttu tuleks direktiivi 91/440/EMÜ vastavalt muuta,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 91/440/EMÜ muudetakse järgmiselt.1. Artiklist 7 jäetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/49/EÜ (ohutuse kohta ühenduse raudteedel) jõustumise kuupäeval välja lõige 2;2. Artiklit 10 muudetakse järgmiselt:a) lõige 3 asendatakse järgmisega:"3. Raudtee-ettevõtjatele artikli 2 reguleerimisalas antakse rahvusvaheliste kaubaveoteenuste osutamiseks võrdsetel tingimustel juurdepääs artiklis 10a ja I lisas määratletud üleeuroopalisele raudtee-kaubaveovõrgule ja hiljemalt 1. jaanuariks 2006 kogu raudteevõrgule.Lisaks sellele antakse hiljemalt 1. jaanuariks 2007 artikli 2 reguleerimisalasse kuuluvatele raudtee-ettevõtjatele võrdsetel tingimustel juurdepääs infrastruktuurile kõigis liikmesriikides igat liiki raudtee-kaubaveoteenuste osutamiseks.";b) lõige 5 asendatakse järgmisega:"5. Iga raudtee veoteenuseid osutav raudtee-ettevõtja sõlmib vajalikud avalik-õiguslikud või eraõiguslikud lepingud kasutatavat raudtee infrastruktuuri haldavate infrastruktuuri-ettevõtjatega. Kõnealuseid lepinguid reguleerivad tingimused on mittediskrimineerivad ja läbipaistvad kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. veebruari 2001. aasta direktiivi 2001/14/EÜ sätetega, mis käsitleb raudtee infrastruktuuri mahtude jaotamist, maksude kehtestamist raudtee infrastruktuuri kasutamise eest ja ohutustunnistuste andmist [12].";c) lõige 6 asendatakse järgmisega:"6. Raudteejuurdepääs ja teenuste osutamine lõigetes 1, 2 ja 3 osutatud raudteealase tegevusega seotud terminalides ja sadamates, mis teenindavad või võivad teenindada rohkem kui üht lõpptarbijat, antakse kõigile raudtee-ettevõtjatele mittediskrimineerival ja läbipaistval viisil ning raudtee-ettevõtjate taotluste suhtes võib kohaldada piiranguid üksnes juhul, kui turutingimustes on olemas elujõulised alternatiivid raudteel.";d) lõige 8 asendatakse järgmisega:"8. Komisjon esitab Euroopa Parlamendile, Euroopa majandus- ja sotsiaalkomiteele, regioonide komiteele ja nõukogule 1. jaanuariks 2006 aruande käesoleva direktiivi rakendamise kohta.Aruandes käsitletakse:- käesoleva direktiivi rakendamist liikmesriikides ja mitmesuguste seotud asutuste tõhusat tööd,- turu arengut, eelkõige rahvusvahelisi liiklussuundumusi, kõigi turuosaliste, sealhulgas uustulnukate, tegevust ja turuosa,- mõju transpordisektorile tervikuna, eelkõige seoses ümbersuunamisega,- mõju ohutuse tasemele igas liikmesriigis,- töötingimusi sektoris iga liikmesriigi puhul.Vajaduse korral on sellega kaasas sobivad ettepanekud või soovitused jätkuvate ühenduse meetmete kohta raudteeturu ja seda reguleeriva õigusliku raamistiku arendamiseks."3. Artikli 10b lõike 4 punkt c asendatakse järgmisega:"c) Euroopa raudteevõrgu olukord".4. Artikkel 14 jäetakse välja.Artikkel 2Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 31. detsembriks 2005. Nad teatavad neist viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Artikkel 3Käesolev direktiiv jõustub Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Strasbourg, 29. aprill 2004Euroopa Parlamendi nimeleesistujaP. CoxNõukogu nimeleesistujaM. McDowell[1] EÜT C 291 E, 26.11.2002, lk 1.[2] ELT C 61, 14.3.2003, lk 131.[3] ELT C 66, 19.3.2003, lk 5.[4] Euroopa Parlamendi 14. jaanuari 2003. aasta arvamus (ELT C 38 E, 12.2.2004, lk 89), nõukogu 26. juuni 2003. aasta ühine seisukoht (ELT C 270 E, 11.11.2003, lk 1) ja Euroopa Parlamendi 23. oktoobri 2003. aasta seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata). 22. aprilli 2004. aasta seadusandlik otsus ja nõukogu 26. aprilli 2004 aasta otsus.[5] EÜT L 237, 24.8.1991, lk 25. Direktiivi on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2001/12/EÜ (EÜT L 75, 15.3.2001, lk 1).[6] ELT L 164, 30.4.2004, lk 16.[7] ELT L 164, 30.4.2004, lk 40.[8] ELT L 164, 30.4.2004, lk 3.[9] EÜT L 75, 15.3.2001, lk 1.[10] EÜT L 75, 15.3.2001, lk 26.[11] EÜT L 75, 15.3.2001, lk 29. Direktiivi on muudetud komisjoni otsusega 2002/844/EÜ (EÜT L 289, 26.10.2002, lk 30).[12] EÜT L 75, 15.3.2001, lk 29. Direktiivi on muudetud komisjoni otsusega 2002/844/EÜ (EÜT L 289, 26.10.2002, lk 30).--------------------------------------------------