title: Nõukogu direktiiv 2001/86/EÜ, 8. oktoober 2001, millega täiendatakse Euroopa äriühingu põhikirja töötajate kaasamise suhtes

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32001L0086

Euroopa Liidu Teataja L 294 , 10/11/2001 Lk 0022 - 0032

		Nõukogu direktiiv 2001/86/EÜ,8. oktoober 2001,millega täiendatakse Euroopa äriühingu põhikirja töötajate kaasamise suhtesEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 308,võttes arvesse komisjoni muudetud ettepanekut [1],võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust [2],võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades järgmist:(1) Asutamislepingu eesmärkide saavutamiseks kehtestatakse nõukogu määrusega (EÜ) nr 2157/2001 [4] Euroopa äriühingu (SE) põhikiri.(2) Nimetatud määruse eesmärk on luua ühtne õigusraamistik, mis võimaldaks eri liikmesriikide äriühingutel kavandada ja reorganiseerida oma tegevust ühenduse ulatuses.(3) Ühenduse sotsiaalsete eesmärkide saavutamiseks tuleb näha ette erisätted, eelkõige töötajate kaasamise valdkonnas, mille eesmärk on tagada, et SE loomine ei tooks kaasa töötajate senise kaasamise kadumist või vähenemist nendes äriühingutes, mis osalevad SE loomises. Nimetatud eesmärgi saavutamiseks tuleks kehtestada selles valdkonnas eeskirjad, mis täiendavad kõnealust määrust.(4) Kuna eespool kirjeldatud kavandatavate meetmete eesmärke ei saa piisaval määral saavutada liikmesriigid, sest eesmärk on kehtestada töötajate kaasamise eeskirjad, mida kohaldataks SE suhtes, ja seetõttu on nimetatud eesmärk kavandatud meetmete ulatuslikkuse ning mõju tõttu paremini saavutatav ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv kaugemale sellest, mis on vajalik nimetatud eesmärkide saavutamiseks.(5) Liikmesriikide eeskirjad ja tavad selles suhtes, kuidas töötajate usaldusisikud on kaasatud otsuste tegemisse äriühingutes, on väga erinevad ja seetõttu ei ole soovitav ette näha SE suhtes kohaldatavat töötajate kaasamise ühtset Euroopa mudelit.(6) Sellele vaatamata tuleks SE loomisel igal juhul tagada teavitamise ja ärakuulamise menetlused riikidevahelisel tasandil.(7) Kui osavõtuõigused on olemas ühes või mitmes äriühingus, kes loovad SE, tuleb need õigused säilitada kogu SE-le üleminekuaja jooksul, kui pooled ei lepi kokku teisiti.(8) Kõigi SEde suhtes kohaldatavad töötajate riikidevahelise teavitamise ja ärakuulamise menetlused ning vajaduse korral osavõtumenetlused tuleks kõigepealt kindlaks määrata asjaomaste poolte kokkuleppega või selle puudumisel kõrvaleeskirjade kohaldamise teel.(9) Arvestades töötajate kaasamist käsitlevate siseriiklike süsteemide mitmekesisust, peaks liikmesriikidele jääma võimalus ühinemise korral mitte kohaldada osavõtuga seotud standardeeskirju. Sellisel juhul tuleb osalevates äriühingutes säilitada olemasolev osalussüsteem ja -tava registreerimiseeskirjade kohandamise teel.(10) Töötajaid esindava spetsiaalse läbirääkimisorgani hääletamiskord, eriti kui sõlmitakse kokkuleppeid, millega nähakse ette ühes või mitmes osalevas äriühingus kohaldatavast osavõtutasemest madalam tase, peaks olema vastavuses olemasolevate osavõtusüsteemide ja -tavade kadumise või nõrgenemise ohuga. Võrreldes emaettevõtja või ühise tütarettevõtja loomisega on see oht suurem, kui SE luuakse äriühingu ümberkujundamise või ühinemise teel.(11) Kui töötajate usaldusisikute ja osalevate äriühingute pädevate organite läbirääkimistele ei järgne kokkulepet, tuleks ette näha teatavad standardnõuded, mida kohaldada SE suhtes alates tema loomisest. Need standardnõuded peaksid tagama töötajate riikidevahelise teavitamise ja ärakuulamise menetluste tõhusa toimimise, samuti töötajate osavõtu SE asjaomaste organite tööt, kui sellist osavõttu on kohaldatud osalevates äriühingutes enne SE loomist.(12) Käesoleva direktiivi alusel tegutsevatele töötajate usaldusisikutele tuleb nende ülesannete täitmisel tagada samasugune kaitse ja tagatised, nagu on töötajate usaldusisikutel tööle võtva riigi õigusaktide ja/või tava alusel. Neid ei tohiks nende seadusliku tegevuse tõttu mingil viisil diskrimineerida ning vallandamise ja muude sanktsioonide korral tuleks tagada neile piisav kaitse.(13) Tundliku informatsiooni konfidentsiaalsus tuleks säilitada ka pärast töötajate usaldusisikute ametiaja lõppu ning näha ette, et SE pädev organ võib jätta edastamata teabe, mis avalikustamise korral võiks tõsiselt kahjustada SE toimimist.(14) Kui SE ja tema tütarettevõtjate ja üksuste suhtes kehtib nõukogu 22. septembri 1994. aasta direktiiv 94/45/EÜ (Euroopa töönõukogu asutamise või töötajate teavitamis- ja nõustamiskorra sisseseadmise kohta liikmesriigiülestes ettevõtetes või kontsernides) [5], tuleks nimetatud direktiivi sätteid ja selle siseriiklikesse õigusaktidesse ülevõtmist käsitlevaid sätteid SE ja tema tütarettevõtjate ja üksuste suhtes kohaldada üksnes juhul, kui spetsiaalne läbirääkimisorgan otsustab läbirääkimisi mitte alustada või juba alustatud läbirääkimised lõpetada.(15) Käesolev direktiiv ei peaks mõjutama muid kehtivaid õigusi, mis käsitlevad kaasamist, ning ei pruugi mõjutada muid olemasolevaid esindusstruktuure, mis on ette nähtud ühenduse või siseriiklike õigusaktide ja tavadega.(16) Liikmesriigid peavad võtma asjakohaseid meetmeid juhul, kui käesoleva direktiiviga kehtestatud kohustusi ei täideta.(17) Asutamislepingus ei ole kavandatava direktiivi vastuvõtmiseks sätestatud komisjonile muid vajalikke volitusi peale nende, mis on ette nähtud artikliga 308.(18) Käesoleva direktiivi oluline põhimõte ja deklareeritud eesmärk on tagada töötajatele nende omandatud õigused olla kaasatud äriühingu otsuste tegemisse. Enne SE loomist kehtinud töötajate õigused peaksid moodustama aluse töötajate kaasamiseks SEs ("enne ja pärast" põhimõte). Järelikult tuleks kõnealust lähenemisviisi kohaldada mitte ainult SE asutamise puhul, vaid ka olemasoleva SE struktuurimuutuste korral ja niisuguste äriühingute suhtes, mida mõjutavad struktuurimuutused.(19) Liikmesriikidel peaks olema võimalik sätestada, et ametiühingute esindajad võivad olla spetsiaalse läbirääkimisorgani liikmed olenemata sellest, kas nad töötavad äriühingus, mis osaleb SE loomises. Sellega seoses peaks liikmesriikidel olema eelkõige võimalik seda õigust kasutada juhtudel, kui ametiühingu esindajatel on siseriiklike õigusaktide kohaselt õigus kuuluda ettevõtte haldus- või järelevalveorgani koosseisu ja neis hääletada.(20) Mitmes liikmesriigis on töötajate kaasamise ja muude töösuhete aluseks siseriiklikud õigusaktid ja tavad, mis selles seoses hõlmavad ka eri riiklikul, sektorilisel ja/või äriühingu tasandil sõlmitud kollektiivlepinguid,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:I JAGUÜLDOSAArtikkel 1Eesmärk1. Käesolev direktiiv reguleerib töötajate kaasamist määruses (EÜ) nr 2157/2001 nimetatud Euroopa aktsiaseltside (Societas Europaea, edaspidi "SE") tegevusse.2. Selleks kehtestab iga SE töötajate kaasamise korra vastavalt artiklites 3–6 nimetatud läbirääkimismenetlusele või artiklis 7 kindlaksmääratud tingimustel lisa sätete kohaselt.Artikkel 2MõistedKäesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:a) SE – äriühing, mis on loodud määruse (EÜ) nr 2157/2001 kohaselt;b) osalevad äriühingud – äriühingud, kes otseselt osalevad SE loomises;c) äriühingu tütarettevõtja – ettevõte, mille üle sellel äriühingul on määrav mõjuvõim, nagu on määratletud direktiivi 94/45/EÜ artikli 3 lõigetes 2–7;d) asjaomane tütarettevõtja või üksus – osaleva äriühingu tütarettevõtja või üksus, millest kavandatakse SE loomisel viimase tütarettevõtjat või üksust;e) töötajate usaldusisikud – siseriikliku õiguse ja/või tavaga ettenähtud töötajate esindajad;f) esindusorgan – töötajaid esindav organ, mis on loodud artiklis 4 nimetatud kokkulepete kohaselt või vastavalt lisa sätetele ja mille eesmärk on teavitada ja nõustada SE ja tema ühenduses asuvate tütarettevõtjate ja üksuste töötajaid ning vajaduse korral kasutada osalemisõigusi SE suhtes;g) spetsiaalne läbirääkimisorgan – organ, mis on moodustatud artikli 3 kohaselt selleks, et pidada läbirääkimisi osalevate äriühingute pädevate asutustega töötajate kaasamise korra kehtestamise üle SEs;h) töötajate kaasamine – mis tahes menetlus, sealhulgas teavitamine, ärakuulamine ja osavõtt, mille kaudu töötajate usaldusisikud võivad mõjutada äriühingus tehtavaid otsuseid;i) teavitamine – SE pädev organ teavitab töötajate esindusorganit ja/või töötajate usaldusisikuid küsimustest, mis puudutavad SEd ennast või tema teises liikmesriigis asuvaid tütarettevõtjaid või üksusi, või küsimustest, mis ületavad ühe liikmesriigi otsuseid langetavate organite pädevuse, sellisel ajal, viisil ja niisuguse sisuga, et töötajate usaldusisikud saaksid võimalikke mõjusid põhjalikult hinnata ja vajaduse korral ette valmistada ärakuulamise SE pädeva organiga;j) ärakuulamine – dialoogi arendamine ja arvamuste vahetamine töötajate esindusorgani ja/või töötajate usaldusisikute ja SE pädeva organi vahel sellisel ajal, viisil ja niisuguse sisuga, et töötajate usaldusisikud saaksid esitatud teabe põhjal avaldada arvamust pädeva organi kavandatavate meetmete kohta, mida võib SE-siseses otsustamisprotsessis arvesse võtta;k) osavõtt – töötajate esindusorgani ja/või töötajate usaldusisikute mõju äriühingu tegevusele järgmiste õiguste kasutamise kaudu:- õigus valida või nimetada osa äriühingu järelevalve- või haldusorganite liikmetest, või- õigus teha soovitusi ja/või väljendada vastuseisu kõigi või osa äriühingu järelevalve- või haldusorganite liikmete nimetamise suhtes.II JAGULÄBIRÄÄKIMISMENETLUSArtikkel 3Spetsiaalse läbirääkimisorgani moodustamine1. Kui osalevate äriühingute haldus- või järelevalveorganid koostavad SE loomise kava, võtavad nad pärast heakskiitmata ühinemislepingu avaldamist, emaettevõtja loomist või tütarettevõtja loomise või SEks muutmise kava heakskiitmist niipea kui võimalik meetmeid, kaasa arvatud teabe edastamine osalevate äriühingute, asjaomaste tütarettevõtjate või üksuste iseloomu ja töötajate arvu kohta, et alustada äriühingute töötajate esindajatega läbirääkimisi SE töötajate kaasamise korra üle.2. Selleks luuakse osalevate äriühingute ja asjaomaste tütarettevõtjate või üksuste töötajaid esindav spetsiaalne läbirääkimisorgan järgmiste sätete kohaselt:a) spetsiaalse läbirääkimisorgani liikmete valimisel või nimetamisel tuleb tagada:i) et need liikmed valitakse või nimetatakse ametisse vastavalt igas liikmesriigis osalevate äriühingute või asjaomaste tütarettevõtjate või üksuste töötajate arvule, eraldades igale liikmesriigile ühe koha selle riigi töötajate arvu kohta, mis moodustab 10 % või osa sellest kõikides liikmesriikides asuvate osalevate äriühingute ja tütarettevõtjate või üksuste töötajate koguarvust;ii) et juhul, kui SE on loodud ühinemise teel, määratakse igast liikmesriigist vastavalt vajadusele lisaliikmed, et spetsiaalse läbirääkimisorgani töös osaleks vähemalt üks esindaja iga osaleva äriühingu kohta, mis on registreeritud selles liikmesriigis, millel on seal töötajaid ja mille suhtes on tehtud ettepanek, et ta SE registreerimise järel lõpetaks tegevuse iseseisva juriidilise isikuna, tingimusel et:- kõnealuste lisaliikmete arv ei ületa 20 % punkti i kohaselt määratud liikmete arvust, ja- spetsiaalse läbirääkimisorgani koosseis on selline, et asjaomastel töötajatel ei ole kahekordset esindatust.Kui selliste äriühingute arv on suurem esimese lõigu sätetele vastavast lisakohtade arvust, jaotatakse lisakohad eri liikmesriikide äriühingute vahel kahanevas järjestuses vastavalt töötajate arvule;b) liikmesriigid määravad kindlaks nende territooriumil valitavate või ametisse nimetatavate spetsiaalse läbirääkimisorgani liikmete valimise või ametisse nimetamise korra. Nad võtavad vajalikke meetmeid, et võimaluse korral oleks kõnealuste liikmete hulgas vähemalt üks liige iga osaleva äriühingu kohta, millel on asjaomases liikmesriigis töötajaid. Selliste meetmetega ei või suurendada liikmete koguarvu.Liikmesriigid võivad ette näha, et kõnealuste liikmete hulgas võib olla ametiühingute esindajaid, olenemata sellest, kas tegemist on osalevate äriühingute või asjaomaste tütarettevõtjate või üksuste töötajatega või mitte.Ilma et see piiraks esindusorgani moodustamise suhtes ettenähtud arvulist künnist käsitlevate siseriiklike õigusaktide ja/või tavade kohaldamist, näevad liikmesriigid ette, et niisuguste ettevõtete või üksuste töötajatel, kus ei ole töötajate usaldusisikuid töötajatest olenematutel põhjustel, on õigus valida või ametisse nimetada spetsiaalse läbirääkimisorgani liikmeid.3. Spetsiaalne läbirääkimisorgan ja osalevate äriühingute pädevad organid määravad kirjaliku kokkuleppega kindlaks töötajate SEs kaasamise korra.Selleks annavad osalevate äriühingute pädevad organid spetsiaalsele läbirääkimisorganile teavet SE loomise kava ja tegeliku protsessi kohta kuni SE registreerimiseni.4. Vastavalt lõikele 6 võtab spetsiaalne läbirääkimisorgan otsuseid vastu oma liikmete absoluutse häälteenamusega, tingimusel et see esindab ka töötajate absoluutset enamust. Igal liikmel on üks hääl. Kui aga läbirääkimiste tulemused viiksid osavõtuõiguste vähendamiseni, on sellise kokkuleppe heakskiitmiseks võetava otsuse jaoks vajalik häälteenamus kaks kolmandikku spetsiaalse läbirääkimisorgani liikmete häältest, mis esindavad vähemalt kaht kolmandikku töötajatest, kaasa arvatud nende liikmete hääled, kes esindavad vähemalt kahes liikmesriigis töötavaid töötajaid- kui SE on loodud ühinemise teel ja kui osalus hõlmab vähemalt 25 % osalevate äriühingute töötajate koguarvust, või- kui SE on loodud emaettevõtja või tütarettevõtja loomise teel ja kui osalus hõlmab vähemalt 50 % osalevate äriühingute töötajate koguarvust.Osavõtuõiguste vähendamine tähendab sellist artikli 2 punkti k kohaste SE organite liikmete suhtarvu, mis on väiksem kui osalevate äriühingute suurim suhtarv.5. Läbirääkimiste eesmärgil võib spetsiaalne läbirääkimisorgan paluda enda valitud eksperte, näiteks asjaomaste ühenduse tasandi ametiühingute esindajaid, et need komisjoni tema töös abistaksid. Kõnealused eksperdid võivad spetsiaalse läbirääkimisorgani taotlusel läbirääkimistes osaleda nõuandva pädevusega, kui on vaja edendada ühtsust ja järjepidevust ühenduse tasandil. Spetsiaalne läbirääkimisorgan võib otsustada teatada läbirääkimiste alustamisest asjaomastele kolmandatele organisatsioonidele, sealhulgas ametiühingutele.6. Spetsiaalne läbirääkimisorgan võib allpool kirjeldatud enamusega võtta vastu otsuse läbirääkimisi mitte alustada või lõpetada juba alustatud läbirääkimised ning tugineda töötajate teavitamist ja ärakuulamist käsitlevatele eeskirjadele, mis kehtivad selles liikmesriigis, kus SE-l on töötajaid. Niisugune otsus peatab artiklis 4 viidatud kokkuleppe sõlmimise menetluse. Kui on tehtud selline otsus, ei kohaldata lisas toodud sätteid.Läbirääkimiste alustamata jätmise või läbirääkimiste lõpetamise otsuseks nõutav häälteenamus on kaks kolmandikku liikmete häältest, kes esindavad vähemalt kaht kolmandikku töötajatest, kaasa arvatud nende liikmete hääled, kes esindavad vähemalt kahes liikmesriigis hõivatud töötajaid.Kui SE on loodud ümberkujundamise teel, ei kohaldata käesolevat lõiget juhul, kui tegemist on kaasamisega ümberkujundatavas äriühingus.Spetsiaalne läbirääkimisorgan kutsutakse uuesti kokku kõige varem kaks aastat pärast eespool nimetatud otsuse tegemist, kui vähemalt 10 % SE, tema tütarettevõtjate ja üksuste töötajatest või nende usaldusisikud seda kirjalikult nõuavad, välja arvatud juhul, kui pooled lepivad kokku taasalustada läbirääkimisi juba varem. Kui spetsiaalne läbirääkimisorgan otsustab taasalustada läbirääkimised juhtkonnaga, aga läbirääkimiste tulemusena kokkuleppele ei jõuta, lisa sätteid ei kohaldata.7. Kõiki kulusid, mis on seotud spetsiaalse läbirääkimisorgani tegevusega ja läbirääkimistega üldiselt, kannavad osalevad äriühingud nii, et spetsiaalne läbirääkimisorgan saaks oma ülesandeid nõuetekohaselt täita.Vastavalt sellele põhimõttele võivad liikmesriigid kehtestada spetsiaalse läbirääkimisorgani tegevuse eelarvenormid. Eelkõige võivad nad piirduda ainult ühe eksperdi kulude katmisega.Artikkel 4Kokkuleppe sisu1. Osalevate äriühingute pädevad organid ja spetsiaalne läbirääkimisorgan peavad läbirääkimisi koostöö vaimus ja eesmärgiga jõuda kokkuleppele SE töötajate kaasamise korra suhtes.2. Ilma et see piiraks poolte iseseisvust ja kui lõikes 4 ei sätestata teisiti, määratakse lõikes 1 nimetatud osalevate äriühingute pädevate organite ja spetsiaalse läbirääkimisorgani vahelise kokkuleppega kindlaks:a) kokkuleppe kohaldamisala;b) selle esindusorgani koosseis, liikmete arv ja kohtade jaotus, kes on SE pädeva organi arutelupartner SE, tema tütarettevõtjate ja üksuste töötajate teavitamise ja ärakuulamise korra küsimuses;c) esindusorgani tööülesanded ning teavitamis- ja ärakuulamismenetlus;d) esindusorgani koosolekute sagedus;e) esindusorganile eraldatud rahalised ja materiaalsed vahendid;f) kui läbirääkimiste käigus otsustavad pooled esindusorgani moodustamise asemel kehtestada ühe või mitu teavitamis- ja ärakuulamismenetlust, siis nende menetluste rakendamise kord;g) kui läbirääkimiste käigus otsustavad pooled kehtestada osalemiskorra, selle korra sisu, kaasa arvatud (kui vaja) SE haldus- või järelevalveorgani liikmete arv, keda töötajad võivad valida, nimetada, soovitada või tagasi lükata, ja nende liikmete valimise, nimetamise, soovitamise või tagasilükkamise kord;h) kokkuleppe jõustumise kuupäev ja kokkuleppe kestus, samuti asjaolud, mille esinemisel tuleb kokkulepet uuesti arutada, ja kokkuleppe uuendamise menetlus.3. Kokkuleppe suhtes ei kohaldata lisas nimetatud standardeeskirju, kui kokkuleppes ei ole sätestatud teisiti.4. Kui SE on loodud ümberkujundamise teel, tagab kokkulepe, et töötajate kaasamine on igas suhtes vähemalt samal tasemel kui selles äriühingus, mis kujundatakse ümber SEks, ilma et see piiraks artikli 13 lõike 3 punkti a kohaldamist.Artikkel 5Läbirääkimiste kestus1. Läbirääkimised algavad niipea, kui spetsiaalne läbirääkimisorgan on moodustatud, ja võivad kesta kuus kuud pärast seda.2. Pooled võivad ühisel kokkuleppel otsustada läbirääkimisi pikendada üle lõikes 1 nimetatud tähtaja kokku ühe aastani alates spetsiaalse läbirääkimisorgani moodustamisest.Artikkel 6Läbirääkimismenetluse suhtes kohaldatavad õigusaktidKui käesoleva direktiiviga ei ole ette nähtud teisiti, kohaldatakse artiklites 3–5 sätestatud läbirääkimismenetluse suhtes selle liikmesriigi õigusakte, kus on SE registrijärgne asukoht.Artikkel 7Standardeeskirjad1. Artiklis 1 kirjeldatud eesmärgi saavutamiseks kehtestavad liikmesriigid, piiramata allpool esitatud lõike 3 kohaldamist, töötajate kaasamise standardeeskirjad, mis peavad vastama lisa sätetele.Standardeeskirju, mis vastavad selle liikmesriigi õigusaktidele, kus on SE registrijärgne asukoht, kohaldatakse alates SE registreerimise kuupäevast, kuia) pooled lepivad nii kokku võib) artiklis 5 sätestatud tähtajaks ei ole kokkulepet sõlmitud, ja:- iga osaleva äriühingu pädev organ otsustab hakata kohaldama standardeeskirju SE suhtes ja seega jätkata SE registreerimist, ja- spetsiaalne läbirääkimisorgan ei ole vastu võtnud artikli 3 lõikes 6 ettenähtud otsust.2. Lisaks sellele kohaldatakse standardeeskirju, mis on kinnitatud registreerimisliikmesriigi õigusaktidega, kooskõlas lisa 3. osaga üksnes järgmistel juhtudel:a) kui SE on loodud ümberkujundamise teel ja kui liikmesriigis kehtivaid eeskirju töötajate osavõtu kohta haldus- või järelevalveorgani töös kohaldati SEks ümberkujundatud äriühingu suhtes;b) ühinemise teel loodud SE suhtes:- kui enne SE registreerimist kohaldati ühes või mitmes osalevas äriühingus üht või mitut osalemisvormi, mis hõlmab vähemalt 25 % kõigi osalevate äriühingute töötajate koguarvust, või- kui enne SE registreerimist kohaldati ühes või mitmes osalevas äriühingus üht või mitut osalemisvormi, mis hõlmab vähem kui 25 % kõigi osalevate äriühingute töötajate koguarvust, ja kui spetsiaalne läbirääkimisorgan nii otsustab;c) kui SE on loodud emaettevõtja või tütarettevõtja loomise teel:- kui enne SE registreerimist kohaldati ühes või mitmes osalevas äriühingus üht või mitut osalusvormi, mis hõlmab vähemalt 50 % kõigi osalevate äriühingute töötajate koguarvust, või- kui enne SE registreerimist kohaldati ühes või mitmes osalevas äriühingus üht või mitut osalemisvormi, mis hõlmab vähem kui 50 % kõigi osalevate äriühingute töötajate koguarvust, ja kui spetsiaalne läbirääkimisorgan nii otsustab.Kui erinevate osalevate äriühingute hulgas esines mitu osalemisvormi, otsustab spetsiaalne läbirääkimisorgan, milline neist vormidest kehtestada SEs. Liikmesriigid võivad määrata kindlaks eeskirjad, mida kohaldada siis, kui nende territooriumil registreeritud SE kohta ei ole sellist otsust tehtud. Spetsiaalne läbirääkimisorgan teavitab osalevate äriühingute pädevaid organeid kõikidest käesoleva lõigu kohaselt tehtud otsustest.3. Liikmesriigid võivad ette näha, et lisa 3. osa sätteid ei kohaldata lõike 2 punktis b sätestatud juhul.III JAGUMUUD SÄTTEDArtikkel 8Salajas pidamine ja konfidentsiaalsus1. Liikmesriigid näevad ette, et spetsiaalse läbirääkimisorgani või esindusorgani liikmetel ja kõikidel neid abistavatel ekspertidel ei ole lubatud avaldada mingit neile konfidentsiaalselt usaldatud teavet.Sama kehtib ka teavitamis- ja ärakuulamismenetluses osalevate töötajate usaldusisikute kohta.See kohustus kehtib nimetatud isikute suhtes olenemata nende asukohast ja pärast nende ametiaja lõppemist.2. Iga liikmesriik näeb ette, et erandjuhtudel ning siseriiklikes õigusaktides sätestatud tingimustel ja piires ei ole SE või selle liikmesriigi territooriumil loodud osaleva äriühingu järelevalve- või haldusorgan kohustatud teavet edastama, kui tegemist on niisuguse teabega, mille edastamine objektiivsete kriteeriumide kohaselt kahjustaks tõsiselt SE (või osaleva äriühingu) või tema tütarettevõtjate ja üksuste toimimist või oleks neile ohtlik.Liikmesriik võib sellise kohustusest vabastamise teha sõltuvaks eelnevast haldus- või kohtuloast.3. Iga liikmesriik võib kehtestada oma territooriumil paiknevate SEde suhtes erisätteid, mille otseseks ja põhiliseks eesmärgiks on teavitamise ja arvamuste väljendamise ideoloogiline suunamine, tingimusel et käesoleva direktiivi vastuvõtmise päeval on siseriiklikes õigusaktides sellised sätted juba olemas.4. Lõigete 1, 2 ja 3 kohaldamisel sätestavad liikmesriigid haldusliku või kohtuliku edasikaebamise menetlused, mida töötajate usaldusisikud võivad kasutada, kui SE või osaleva äriühingu järelevalve- või haldusorgan nõuab konfidentsiaalsust või ei anna teavet.Nimetatud menetlused võivad hõlmata ka kõnealuse teabe konfidentsiaalsuse kaitsmiseks kavandatud korda.Artikkel 9Esindusorgani tegevus ja töötajate teavitamis- ja ärakuulamismenetlusSE pädev organ ja esindusorgan töötavad koostöö vaimus ja arvestades vastastikuseid huve ja kohustusi.Sama kehtib SE järelevalve- või haldusorgani ja töötajate usaldusisikute vahelise koostöö kohta seoses töötajate teavitamis- ja ärakuulamismenetlusega.Artikkel 10Töötajate usaldusisikute kaitseSpetsiaalse läbirääkimisorgani liikmetel, esindusorgani liikmetel, töötajate usaldusisikutel, kes täidavad töötajate teavitamis- ja ärakuulamismenetlusega seotud ülesandeid, ja SE järelevalve- või haldusorganisse kuuluvatel töötajate usaldusisikutel, kes on SE, tema tütarettevõtjate või üksuste või osaleva äriühingu töötajad, on tööülesannete täitmisel samasugune kaitse ja tagatised, nagu on siseriiklike õigusaktide ja/või tavaga ette nähtud töötajate usaldusisikutele selles riigis, kus nad töötavad.Eelkõige kehtib see spetsiaalse läbirääkimisorgani või esindusorgani koosolekutel või mis tahes muudel artikli 4 lõike 2 punktis f nimetatud kokkuleppe alusel toimuvatel koosolekutel või haldus- või järelevalveorgani koosolekutel osalemise kohta, samuti ka palga väljamaksmise kohta osaleva äriühingu või SE või tema tütarettevõtjate või üksuste liikmetele töölt puudumise ajal, kui see on neile vajalik oma kohustuste täitmiseks.Artikkel 11Menetluste väärkasutusLiikmesriigid võtavad ühenduse õigusele vastavaid asjakohaseid meetmeid, et ära hoida SE väärkasutust, mille eesmärk on võtta töötajatelt õigused olla kaasatud või kõnealuste õiguste kasutamist edasi lükata.Artikkel 12Käesoleva direktiivi täitmine1. Iga liikmesriik tagab, et tema territooriumil paikneva SE üksuste juhtkond ja tütarettevõtjate ja osalevate äriühingute järelevalve- või haldusorganid ning töötajate usaldusisikud või olukorrale vastavalt töötajad ise täidavad käesoleva direktiiviga sätestatud kohustusi, hoolimata sellest, kas SE registrijärgne asukoht on tema territooriumil või mitte.2. Kui käesolevat direktiivi ei täideta, näevad liikmesriigid ette asjakohased meetmed; eelkõige tagavad nad, et käesolevast direktiivist tulenevate kohustuste täitmise tagamiseks oleksid kättesaadavad haldus- ja kohtumenetlused.Artikkel 13Seos käesoleva direktiivi ja muude sätete vahel1. Kui SE on üleühenduseline ettevõtja või üleühenduselist kontserni kontrolliv ettevõtja direktiivi 94/45/EÜ tähenduses või vastavalt direktiivile 97/74/EÜ, [6] millega laiendatakse nimetatud direktiivi Ühendkuningriigi suhtes, ei kohaldata nimetatud direktiivide sätteid ja nende siseriiklikesse õigusaktidesse ülevõtmiseks kehtestatud sätteid SE või tema tütarettevõtja suhtes.Kui aga spetsiaalne läbirääkimisorgan otsustab vastavalt artikli 3 lõikele 6 läbirääkimisi mitte alustada või lõpetada juba alustatud läbirääkimised, kohaldatakse direktiivi 94/45/EÜ või direktiivi 97/74/EÜ sätteid ja nende siseriiklikesse õigusaktidesse ülevõtmiseks kehtestatud sätteid.2. Siseriiklike õigusaktide ja/või tavadega ettenähtud sätteid, mis käsitlevad töötajate osalemist äriühingu juhtorganite töös, välja arvatud käesoleva direktiivi rakendamiseks kehtestatud sätted, ei kohaldata äriühingute suhtes, mis on loodud vastavalt määrusele (EÜ) nr 2157/2001 ja mis kuuluvad käesoleva direktiivi kohaldamisalasse.3. Käesolev direktiiv ei piira:a) muid kaasamisõigusi peale SE juhtorganitest osavõtmise õiguse, mida SE ja tema tütarettevõtjate ja üksuste töötajad kasutavad vastavalt liikmesriikide siseriiklike õigusaktidele ja/või tavadele;b) SE tütarettevõtjate suhtes kohaldatavaid siseriiklike õigusaktide ja/või tavadega ettenähtud sätteid, mis käsitlevad osavõttu äriühingu juhtorganitest.4. Lõikes 3 nimetatud õiguste säilitamiseks võivad liikmesriigid võtta vajalikke meetmeid tagamaks, et iseseisva juriidilise isikuna tegutsemast lakkavate osalevate äriühingute töötajate esindatus säiliks pärast SE registreerimist.Artikkel 14Lõppsätted1. Liikmesriigid võtavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigusnormid vastu hiljemalt 8. oktoobril 2004 või tagavad hiljemalt selleks kuupäevaks, et tööturu osapooled kehtestavad nõutavad sätted kokkuleppimise teel; seejuures on liikmesriigid kohustatud võtma kõik vajalikud meetmed, mis alati tagaksid käesoleva direktiiviga ettenähtud tulemused. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.2. Kui liikmesriigid need meetmed võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise vormi kehtestavad liikmesriigid.Artikkel 15Komisjonipoolne läbivaatamineHiljemalt 8. oktoobriks 2007 vaatab komisjon koostöös liikmesriikide ja ühenduse tasandi tööturu osapooltega uuesti läbi, kuidas käesolevat direktiivi on kohaldatud, et vajaduse korral esitada nõukogule asjakohased muudatusettepanekud.Artikkel 16JõustumineDirektiiv jõustub Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval.Artikkel 17AdressaadidKäesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Luxembourg, 8. oktoober 2001Nõukogu nimeleesistujaL. Onkelinx[1] EÜT C 138, 29.5.1991, lk 8.[2] EÜT C 342, 20.12.1993, lk 15.[3] EÜT C 124, 21.5.1990, lk 34.[4] EÜT L 294, 10.11.2001, lk 1.[5] EÜT L 254, 30.9.1994, lk 64. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 97/74/EÜ (EÜT L 10, 16.1.1998, lk 22).[6] EÜT L 10, 16.1.1998, lk 22.--------------------------------------------------LISASTANDARDEESKIRJAD(osutatud artiklis 7)1. osa: töötajate esindusorgani koosseisArtiklis 1 kirjeldatud eesmärgi saavutamiseks ja artiklis 7 nimetatud juhtudeks moodustatakse esindusorgan vastavalt järgmistele eeskirjadele:a) esindusorgan koosneb SE, tema tütarettevõtjate ja üksuste töötajatest, kelle valivad või nimetavad ametisse töötajate usaldusisikud või viimaste puudumisel kõik töötajad;b) esindusorgani liikmete valimine või ametisse nimetamine toimub vastavalt siseriiklikele õigusaktidele ja/või tavale.Liikmesriigid kehtestavad eeskirjad, millega tagatakse, et esindusorgani liikmete arvu ja kohtade jaotust muudetakse arvestades SEs ja tema tütarettevõtjates ja üksustes toimunud muudatusi;c) kui esindusorgani suurus seda õigustab, valib ta oma liikmete hulgast kõige rohkem kolmeliikmelise komitee;d) esindusorgan võtab vastu oma töökorra;e) esindusorgani liikmed valitakse või nimetatakse ametisse vastavalt igas liikmesriigis osalevate äriühingute või asjaomaste tütarettevõtjate või äriühingute töötajate arvule, eraldades igale liikmesriigile ühe koha selle riigi töötajate arvu kohta, mis moodustab 10 % või osa sellest kõikides liikmesriikides asuvate osalevate äriühingute ja tütarettevõtjate või üksuste töötajate koguarvust;f) SE pädevale organile teatakse esindusorgani koosseis;g) neli aastat pärast asutamist uurib esindusorgan, kas alustada läbirääkimisi käesoleva direktiivi artiklites 4 ja 7 nimetatud kokkuleppe sõlmimiseks või jätkata kooskõlas käesoleva lisaga vastuvõetud standardeeskirjade kohaldamist.Kui on vastu võetud otsus pidada läbirääkimisi kokkuleppe üle vastavalt artiklile 4, kohaldatakse mutatis mutandis käesoleva direktiivi artikli 3 lõikeid 4–7 ja artikleid 4–6, mille puhul sõnad "spetsiaalne läbirääkimisorgan" asendatakse sõnaga "esindusorgan". Kui läbirääkimiste lõpetamiseks kehtestatud tähtajaks ei ole kokkulepet sõlmitud, jätkatakse vastavalt standardeeskirjadele vastuvõetud esialgse korra kohaldamist.2. osa: teavitamise ja ärakuulamise standardeeskirjadSE moodustatud esindusorgani pädevust ja volitusi reguleerivad järgmised eeskirjad:a) esindusorgani pädevus on piiratud küsimustega, mis puudutavad SEd ennast ja tema mõnda tütarettevõtjat või üksust, mis asub teise liikmesriigi territooriumil, või küsimustega, mille puhul ühe liikmesriigi otsuseid tegevad organid ei ole pädevad otsustama;b) esindusorganil on õigus olla teavitatud või ära kuulatud pädeva organi koostatud korrapäraste aruannete alusel ning sel eesmärgil kohtuda SE pädeva asutusega vähemalt kord aastas, piiramata koosolekute pidamist vastavalt punktile c. Sellest teavitatakse ka kohalikke juhtkondi.SE pädev organ esitab esindusorganile haldusorgani või vajaduse korral juhtimis- või järelevalveorgani koosoleku päevakorra ja koopiad kõigist dokumentidest, mis on esitatud aktsionäride üldkoosolekule.Eelkõige käsitletakse koosolekul ettevõtete struktuuri, majanduslikku ja rahalist olukorda, äri-, tootmis- ja müügitegevuse võimalikku arengut, tööhõivet ja selle võimalikku arengusuunda, investeeringuid, olulisi korralduslikke muudatusi, uute tööviiside või tootmisprotsesside juurutamist, tootmise üleviimist, ettevõtete, üksuste või nende oluliste osade ühinemisi, vähendamisi või sulgemisi ning kollektiivseid koondamisi;c) esindusorganil on õigus saada teavet töötajate huve olulisel määral mõjutavate erakordsete asjaolude kohta, eelkõige ümberpaigutamiste, üleviimiste, üksuste või ettevõtete sulgemise või kollektiivsete koondamiste kohta. Esindusorganil või kui ta asja kiireloomulisuse tõttu nii otsustab, siis kitsamal komiteel on õigus oma taotluse alusel kohtuda SE pädeva organiga või mis tahes asjakohasema tasandi SE juhtorganiga, kellel on iseseisev otsustusõigus, et olla teavitatud ja ära kuulatud töötajate huve oluliselt mõjutavate meetmete küsimuses.Kui pädev asutus otsustab mitte tegutseda vastavalt esindusorgani arvamusele, on esindusorganil õigus korraldada uus kohtumine SE pädeva organiga, et jõuda kokkuleppele.Kui korraldatakse kohtumine kitsama komiteega, on õigus osaleda ka nendel esindusorgani liikmetel, kes esindavad töötajaid, keda kõnealused meetmed otseselt mõjutavad.Eespool nimetatud koosolekud ei mõjuta pädeva organi õigusi;d) liikmesriigid võivad kehtestada teavitamis- ja ärakuulamiskoosolekute juhatamise eeskirja.Enne kohtumist SE pädeva organiga on esindusorganil või kitsamal komiteel, mille koosseisu on vajaduse korral laiendatud vastavalt punkti c kolmandale lõigule, õigus omavahel kohtuda pädeva organi esindajate juuresviibimiseta;e) esindusorgani liikmed teatavad SE ja tema tütarettevõtjate ja üksuste töötajate usaldusisikutele teavitamis- ja ärakuulamismenetluse sisu ja tulemused, ilma et see piiraks artikli 8 kohaldamist;f) esindusorgan või kitsam komitee võib kasutada enda valitud ekspertide abi;g) esindusorgani liikmetel on õigus koolituse saamiseks palka kaotamata töölt puududa, kui see on vajalik nende ülesannete täitmiseks;h) esindusorgani kulud kannab SE, kes tagab esindusorgani liikmetele rahalised ja materiaalsed vahendid, mis võimaldavad neil oma ülesandeid nõuetekohaselt täita.Kui ei ole kokku lepitud teisiti, tasub SE eelkõige esindusorgani ja kitsama komitee liikmete koosolekute korraldamise, tõlketeenuste, majutus- ja reisikulude maksumuse.Vastavalt sellele põhimõttele võivad liikmesriigid kehtestada spetsiaalse läbirääkimisorgani tegevuse eelarvenormid. Eelkõige võivad nad piirduda ainult ühe eksperdi kulude katmisega.3. osa: osavõtu standardeeskirjadTöötajate osavõttu SEs reguleerivad järgmised eeskirjad:a) kui SE on loodud ümberkujundamise teel ja kui liikmesriigis kehtivaid eeskirju töötajate osavõtu kohta haldus- või järelevalveorgani töös kohaldati enne SE registreerimist, kohaldatakse SE suhtes jätkuvalt kõiki töötajate osalemise aspekte. Selleks kohaldatakse punkti b mutatis mutandis;b) kui SE on loodud muul viisil, on SE, tema tütarettevõtjate ja üksuste töötajatel ja/või nende esindusorganil õigus valida, ametisse nimetada, soovitada või tagasi lükata selline arv liikmeid SE haldus- või järelevalveorganisse, mis vastab asjaomaste osalevate äriühingute suurimale suhtarvule enne registreerimist.Kui ühegi osaleva äriühingu suhtes enne SE registreerimist töötajate osavõtu eeskirju ei kohaldatud, ei ole SE kohustatud kehtestama töötajate osalemist käsitlevaid sätteid.Esindusorgan otsustab vastavalt SE töötajate arvule igas liikmesriigis haldus- või järelevalveorgani kohtade jaotuse eri liikmesriikide töötajaid esindavate liikmete vahel või määrab kindlaks, mil viisil SE töötajad võivad nimetatud organite liikmete ametisse nimetamise suhtes soovitusi esitada või vastuseisu väljendada. Kui ühe või mitme liikmesriigi töötajate suhtes ei ole proportsionaalsuskriteeriume, nimetab esindusorgan ametisse liikme ühest sellisest liikmesriigist, kui on asjakohane, siis eelkõige liikmesriigist, kus on SE registrisse kantud asukoht. Iga liikmesriik võib otsustada, kuidas talle eraldatud haldus- või järelevalveorgani kohad jaotatakse.Iga SE haldusorgani või kui on asjakohane, järelevalveorgani liige, keda on valinud, ametisse nimetanud või soovitanud esindusorgan või sõltuvalt asjaoludest töötajad, on täisliige, kellel on samasugused õigused ja kohustused kui aktsionäre esindavatel liikmetel, kaasa arvatud õigus hääletada.--------------------------------------------------


Tähtis õiguslik teade

|

31993L0008

Komisjoni direktiiv 93/8/EMÜ, 15. märts 1993, millega muudetakse nõukogu direktiivi 82/711/EMÜ, millega sätestatakse toiduga kokkupuutumiseks mõeldud plastmaterjalide ja -esemete koostisainete migratsiooni testimiseks vajalikud põhireeglid

Euroopa Liidu Teataja L 090 , 14/04/1993 Lk 0022 - 0025 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 24 Lk 0016  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 24 Lk 0016  CS.ES Peatükk 13 Köide 012 Lk 21  - 24 ET.ES Peatükk 13 Köide 012 Lk 21  - 24 HU.ES Peatükk 13 Köide 012 Lk 21  - 24 LT.ES Peatükk 13 Köide 012 Lk 21  - 24 LV.ES Peatükk 13 Köide 012 Lk 21  - 24 MT.ES Peatükk 13 Köide 012 Lk 21  - 24 PL.ES Peatükk 13 Köide 012 Lk 21  - 24 SK.ES Peatükk 13 Köide 012 Lk 21  - 24 SL.ES Peatükk 13 Köide 012 Lk 21  - 24

		Komisjoni direktiiv 93/8/EMÜ,15. märts 1993,millega muudetakse nõukogu direktiivi 82/711/EMÜ, millega sätestatakse toiduga kokkupuutumiseks mõeldud plastmaterjalide ja -esemete koostisainete migratsiooni testimiseks vajalikud põhireeglidEUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 21. detsembri 1988. aasta direktiivi 89/109/EMÜ toiduainetega kokkupuutumiseks ettenähtud materjale ja tooteid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, [1] eriti selle artiklit 3,ning arvestades, et:käesolevas direktiivis sätestatud ühenduse meetmed ei ole mitte üksnes vajalikud, vaid ka vältimatud siseturu eesmärkide saavutamiseks; neid eesmärke ei ole liikmesriikidel võimalik saavutada eraldi, ja lisaks sellele on nende saavutamine ühenduse tasandil juba sätestatud direktiiviga 89/109/EMÜ,komisjoni 23. veebruari 1990. aasta direktiiv 90/128/EMÜ toiduainetega kokkupuutumiseks ettenähtud plastmaterjalide ja -toodete kohta, [2] muudetud direktiiviga 92/39/EMÜ, [3] näeb ette võimaluse migratsioonikatsete läbiviimiseks kas toiduainetel või mudelainetel, samal ajal kui nõukogu direktiiv 82/711/EMÜ [4] nõuab, et migratsioonikatsed tuleb viia läbi ainult mudelainetel, välja arvatud juhul, kui analüüsimeetod, mis võimaldab kindlaks teha migratsiooni toiduainetele, on ametlikult vastu võetud; niisugune vastuolu võib mõjutada direktiivide nõuetekohast kohaldamist ja seetõttu on vaja see vastuolu kõrvaldada;üha laienev mikrolaineahjude kasutamine on tinginud vajaduse kehtestada uued spetsiifilised katsetingimused;on tarvis tühistada liikmesriikidele antud võimalus kehtestada siseriiklikud reeglid kõrgtemperatuurikatsete suhtes, et elimineerida olemasolevad vastuolud;käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas alalise toidukomitee arvamusega,ON VÕTNUD VASTU KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Käesolevaga muudetakse direktiivi 82/711/EMÜ järgmiselt.1. Artiklid 2 ja 3 asendatakse järgmisega:"Artikkel 2Artiklis 1 nimetatud materjalide ja esemete koostisainete üldise ja konkreetse migratsiooni tase toiduainetesse või mudelainetesse või nende peale ei tohi ületada komisjoni direktiivis 90/128/EMÜ [5] või mis tahes muus eridirektiivis sätestatud piirnorme.Artikkel 31. Seda, kas migratsioon toiduainetesse vastab migratsiooni piirnormidele, kontrollitakse eeldatava tegeliku kasutuse kõige ekstreemsemates aja- ja temperatuuritingimustes.Seda, kas migratsioon mudelainetesse vastab migratsiooni piirnormidele, kontrollitakse, kasutades tavapäraseid migratsioonikatseid, mille põhireeglid on sätestatud käesoleva direktiivi lisas.2. a) Kui aga liikmesriigil on tänu uuele teabele või olemasoleva teabe ümberhindamisele, mis on toimunud pärast käesoleva direktiivi vastuvõtmist, alust väita, et antud plastmaterjali või -eseme puhul lisas migratsioonikatsete kohta sätestatud põhireeglid on tehniliselt sobimatud või et tegelikud kasutustingimused on oluliselt erinevad nimetatud lisa tabelis toodud katsetingimustest, võib kõnealune liikmesriik oma territooriumil ja ainult sellel konkreetsel juhul ajutiselt peatada lisas kirjeldatud põhireeglite kohaldamise ja lubada kohasemate põhireeglite kasutamist. Kõnealune liikmesriik teatab sellest viivitamatult teistele liikmesriikidele ja komisjonile ning esitab oma otsuse põhjenduse.b) Niipea kui võimalik uurib komisjon asjaomase liikmesriigi esitatud põhjendusi ja konsulteerib liikmesriikidega alalise toidukomitee raames ning esitab siis viivitamata oma arvamuse ja vajaduse korral muudab käesolevat direktiivi. Sellisel juhul võib sobivamad põhireeglid kehtestanud liikmesriik jätkata nende põhireeglite rakendamist kuni nimetatud muudatuste jõustumiseni."2. Lisa asendatakse käesoleva direktiivi lisaga.Artikkel 2Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid 1. aprilliks 1994. Nad teatavad sellest viivitamatult komisjonile.Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Artikkel 3Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 15. märts 1993Komisjoni nimelkomisjoni liigeMartin bangemann[1] EÜT L 40, 11.2.1989, lk 38.[2] EÜT L 75, 21.3.1990, lk 19, parandatud EÜT L 349, 13.12.1990, lk 26.[3] EÜT L 168, 23.6.1992, lk 21.[4] EÜT L 297, 23.10.1982, lk 26.[5] EÜT L 75, 21.3.1990, lk 19, muudetud EÜT L 349, 13.12.1990, lk 26.--------------------------------------------------LISA"LISAMUDELAINETEL TEHTAVATE MIGRATSIOONIKATSETE PÕHIREEGLIDMigratsiooni kindlakstegemiseks mudelainetel kasutatakse lisa I peatükis nimetatud mudelaineid ja katse viiakse läbi lisa II peatükis esitatud katsetingimustes. Migratsiooni kindlakstegemine piirdub siiski selliste mudelainete ja katsetingimustega, mida konkreetsel uuritaval juhul võib kogemuste põhjal lugeda kõige raskemateks.I PEATÜKKMudelained1. Üldjuhtum: mistahes tüüpi toiduainetega kokkupuutumiseks ettenähtud plastmaterjalid ja -esemedKatse viiakse läbi allpool nimetatud mudelainetega, kusjuures iga mudelaine jaoks võetakse värske plastmaterjali või -eseme proov:- destilleeritud vesi või samaväärse kvaliteediga vesi (= mudelaine A),- 3 (massi/mahu)protsendiline äädikhape vesilahusena (= mudelaine B),- 15 mahuprotsendiline etanool vesilahusena (= mudelaine C),rektifitseeritud oliiviõli [1] (= mudelaine D); kui analüüsimeetodiga seotud tehnilistel põhjustel on vaja kasutada teisi mudelaineid, siis asendatakse oliiviõli sünteetiliste triglütseriidide seguga [2] või päevalilleõliga. Kui kõik käesolevas alapunktis sätestatud mudelained on sobimatud, siis võib kasutada teisi mudelaineid ning aja- ja temperatuuritingimusi.Siiski kasutatakse mudelainet A ainult käesoleva lisa tabelis konkreetselt nimetatud juhtudel.2. Konkreetne juhtum: ühe toiduaine või toiduainerühmaga kokkupuutumiseks ettenähtud plastmaterjalid ja -esemedKatse viiakse läbi:- kasutades ainult direktiivi 85/572/EMÜ [3] kohaselt antud toiduainele või toiduainerühmale sobivaid mudelaineid,- juhul kui toiduainet või toiduainerühma ei ole esimeses taandes osutatud loetelus nimetatud, siis tuleb valida 1. punktis ette nähtud mudelainete hulgast antud toiduaine või toiduainerühma ekstraktsioonivõimele kõige paremini vastav mudelaine.II PEATÜKKKatsetingimused (ajad ja temperatuurid)1. Migratsioonikatsete läbiviimisel tuleb valida tabelis toodud aegadest ja temperatuuridest need, mis kõige paremini vastavad uuritavate plastmaterjalide või -esemete normaalsetele või eeldatavatele kokkupuutetingimustele, ent mis ei ole nendest madalamad.2. Juhul, kui materjal või ese läbib antud aja ja temperatuuriga sooritatava katse, ei ole seda tarvis katsetada lühema aja vältel sama temperatuuri juures ega sama aja vältel madalama temperatuuri juures.3. Kui aga plastmaterjal või -ese on mõeldud toiduga kokkupuutumiseks viisil, mida hõlmab kahe või enama tabelis esitatud aja ja temperatuuri kombinatsioon, tuleb migratsioon kindlaks teha, allutades materjali või eseme üksteise järel kõikidele asjaomastele katsetingimustele, kasutades sama mudelaine alikvooti.4. Juhul, kui plastmaterjal või -ese on mõeldud toiduainega kokkupuutumiseks mis tahes ajalistes tingimustes, valitakse järgmised katsetingimused:a) kui plastmaterjali või -eset võib tegelikus kasutuses tarvitada kuni temperatuurini 70 °C (k.a) ja kui see on näidatud vastaval märgistusel või instruktsioonis, siis viiakse läbi ainult 10-päevane katse 40 °C juures.b) kui plastmaterjali või -eset võib tegelikus kasutuses tarvitada temperatuuril üle 70 °C:i) kui puudub märgistus või instruktsioon, mis osutaks tegelikus kasutuses eeldatavale temperatuurile, siis kasutatakse mudelaineid B ja C võimaluse korral tagasijooksutemperatuuril või viiakse läbi kahetunnine katse 100 °C juures; mudelainet D katsetatakse kahe tunni vältel 175 °C juures;ii) kui on olemas märgistus või instruktsioon, mis osutab tegelikus kasutuses eeldatavatele tingimustele, siis valitakse aeg ja temperatuurid tabelist.5. Erandina tabelis ja lõikes 2 toodud tingimustest võib juhul, kui plastmaterjal või -ese võib tegelikus kasutuses olla tarvitusel vähem kui 15 minuti jooksul temperatuurivahemiku 70 °C…100 °C juures ja kui see on näidatud asjakohases märgistuses või instruktsioonis, viia läbi ainult kahetunnise katse 70 °C juures ja 10-päevase katse 40 °C juures. Need katsed viiakse läbi eraldi, kasutades selleks erinevaid proove. Kummagi nimetatud tüüpi katse läbiviimisel kasutatakse sama uuritava materjali või eseme uut proovi.6. Kui leitakse, et katsete läbiviimine tabelis esitatud tingimustel põhjustab plastmaterjalis või -esemes füüsikalisi või muid muutusi, mida ei esine selle materjali või eseme normaalsete või eeldatavate kasutustingimuste puhul, tuleb migratsioonikatsed viia läbi tingimustes, mis sobivad paremini antud konkreetse juhtumi puhul.7. Mikrolaineahjus kasutamiseks mõeldud materjalide ja esemete testimiseks tuleb migratsioonikatse viia läbi tavalises ahjus ja sobivad aja- ja temperatuuritingimused tuleb valida tabelist.TABEL:Kontaktitingimused tegeliku kasutuse korral | Katsetingimused |Kontaktiaeg: | Katseaeg: |t ≤ 0,5 tundi | 0,5 tundi |0,5 tundi < t ≤ 1 tund | 1 tund |1 tund < t ≤ 2 tundi | 2 tundi |2 tundi < t ≤ 24 tundi | 24 tundi |t > 24 tundi | 10 päeva |Kontaktitemperatuur: | Katsetemperatuur: |T ≤ 5 °C | 5 °C |5 °C < T ≤ 20 °C | 20 °C |20 °C < T ≤ 40 °C | 40 °C |40 °C < T ≤ 70 °C | 70 °C |70 °C < T ≤ 100 °C | 100 °C või tagasijooksutemperatuur |100 °C < T ≤ 121 °C | 121 °C [4] |121 °C < T ≤ 130 °C | 130 °C [4] |130 °C < T ≤ 150 °C | 150 °C [5] |T > 150 °C | 175 °C [5] |"[1] Rektifitseeritud oliiviõli omadused:- joodiarv (Wijs) – 80–88- murdumisnäitaja 25 °C juures – 1,4665–1,4679- happelisus (väljendatuna oleiinhappe %-na) – maksimaalselt 0,5 %- peroksiidarv (väljendatuna hapniku milliekvivalendina kg õli kohta) – maksimaalselt 10[2] Standardsete sünteetiliste triglütseriidide segu omadused on kirjeldatud K. Figge artiklis "Food, Cosmet. Toxicol" 10 (1972) 81.5[3] EÜT L 372, 31.12.1985, lk 14.[4] Kasutada mudelainet C tagasijooksutemperatuuril.[5] Kasutada mudelainet D 150 °C või 175 °C juures lisaks mudelainetele A, B ja C, mida kasutatakse vastavalt sellele, kuidas on asjakohane, kas 100 °C juures või tagasijooksutemperatuuril.--------------------------------------------------


title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 94/27/EÜ, 30. juuni 1994, millega kaheteistkümnendat kordaKomisjoni ettepanek esitati direktiivi 76/769/EMÜ 14. muutmiseks (EÜT C 116, 27.4.1993, lk 18). muudetakse direktiivi 76/769/EMÜ liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta seoses teatavate ohtlike ainete ja valmististe turustamise ja kasutamise piirangutega

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31994L0027

Euroopa Liidu Teataja L 188 , 22/07/1994 Lk 0001 - 0002 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 26 Lk 0128  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 26 Lk 0128

		Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 94/27/EÜ,30. juuni 1994,millega kaheteistkümnendat korda [1] muudetakse direktiivi 76/769/EMÜ liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta seoses teatavate ohtlike ainete ja valmististe turustamise ja kasutamise piirangutegaEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100a,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [3]toimides asutamislepingu artiklis 189b sätestatud korras [4]ning arvestades, et:asutamislepingu artikliga 8a on kehtestatud sisepiirideta ala, kus tagatakse kaupade, isikute, teenuste ja kapitali vaba liikumine;siseturu arendamine peaks järk-järgult parandama elu kvaliteeti, tervisekaitset ja tarbijaohutust; käesoleva direktiiviga ette pandavad meetmed on vastavuses nõukogu 9. novembri 1989. aasta resolutsiooniga tarbijakaitsepoliitika uuendamise tulevaste prioriteetide kohta;nikli olemasolu teatavates nahaga otse ja pikemaks ajaks kokkupuutesse sattuvates toodetes võib põhjustada inimesel ülitundlikkust nikli suhtes ning tekitada allergilisi reaktsioone; sellepärast tuleks nikli kasutamist sellistes esemetes piirata;üks liikmesriik on oma territooriumil juba sisse seadnud tõrjeabinõude süsteemi niklist põhjustatud ülitundlikkuse ja nikliallergia vastu ning veel üks liikmesriik kavandab oma territooriumil teistsuguse süsteemi sisseseadmist; sellepärast on olemas kaubandustõkete oht;enne käesoleva direktiivi rakendamist tuleks määratleda ja avaldada testimeetodid, mida kasutatakse näitamaks vastavust käesolevale direktiivile; nende testimeetodite suhtes peaks kehtima Euroopa standard;teatavate liikmesriikide poolt nikli kasutamise suhtes juba vastu võetud või kavandatavatel piirangutel on otsene mõju siseturu väljakujundamisele ja toimimisele; sellepärast on vaja ühtlustada liikmesriikide õigusakte selles valdkonnas ning sellest tulenevalt muuta direktiivi 76/769/EMÜ [5] I lisa,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 76/769/EMÜ I lisa täiendatakse käesoleva direktiivi lisas näidatud tekstiga.Artikkel 21. Liikmesriigid võtavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid vastu hiljemalt kuus kuud pärast seda, kui komisjon on avaldanud Euroopa Ühenduste Teatajas Euroopa Standardikomitee (CEN) poolt vastu võetud standardid kõikide testimeetodite kohta, mida kasutatakse näitamaks toodete vastavust käesolevale direktiivile, või kuus kuud pärast käesoleva direktiivi vastuvõtmist, kui teisena osutatud kuupäev on esimesena osutatud kuupäevast varasem, nii et:- kuue kuu möödudes ühe või teise eespool osutatud tähtaja lõpust, vastavalt sellele, kumba tähtaega kohaldatakse, ei tohi ükski tootja ega importija turustada tooteid, mis ei vasta käesolevale direktiivile,- 18 kuu möödudes ühe või teise eespool osutatud tähtaja lõpust, vastavalt sellele, kumba tähtaega kohaldatakse, ei tohi lõpptarbijale müüa tooteid, mis ei vasta käesolevale direktiivile, välja arvatud juhul, kui need tooted on turule saadetud enne kõnealuse tähtaja lõppu.Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.2. Kui liikmesriigid lõikes 1 osutatud meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Artikkel 3Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 30. juuni 1994Euroopa Parlamendi nimelpresidentE. KlepschNõukogu nimeleesistujaA. Baltas[1] Komisjoni ettepanek esitati direktiivi 76/769/EMÜ 14. muutmiseks (EÜT C 116, 27.4.1993, lk 18).[2] EÜT C 116, 27.4.1993, lk 18.[3] EÜT C 304, 10.11.1993, lk 2.[4] Euroopa Parlamendi 2. detsembri 1993. aasta arvamus (EÜT C 342, 20.12.1993, lk 15), nõukogu 4. märtsi 1994. aasta ühine seisukoht (EÜT C 137, 19.5.1994, lk 60) ning Euroopa Parlamendi 5. mai 1994. aasta otsus (seni avaldamata).[5] EÜT L 262, 27.9.1976, lk 201. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 91/339/EMÜ (EÜT L 186, 12.7.1991, lk 64).--------------------------------------------------LISA"28.NikkelCAS nr 7440-0-20EINECS nr 2311114 ja selle ühendid | Ei tohi kasutada: 1)piikkomplektides, mis pannakse augustatud kõrvadesse ning muudesse augustatud inimkehaosadesse augustamisel tekkinud haava epiteliseerumise ajal, olenemata sellest, kas need pärast eemaldatakse või mitte, välja arvatud juhul, kui sellised piikkomplektid on homogeensed ning nikli kontsentratsioon nendes on nikli massi ja kogumassi vahekorrana väljendatult väiksem kui 0,05 %;2)toodetes, mis on ette nähtud olema nahaga otse ja pikemat aega kokkupuutes, näiteks:kõrvarõngastes,kaelakeedes, käevõrudes ja kettides, jalakettides, sõrmustes,käekellakorpustes, kellarihmades ja nende pingutajates,neetnööpides, pingutajates, neetides, tõmblukkudes ja metallmärkides, kui neid kasutatakse rõivaesemetes,kui nikli eraldumise määr nende toodete osadest, mis nahaga otse ja pikemat aega kokku puutuvad, on suurem kui 0,5 μg/cm2 nädalas;3)sellistes toodetes, mis on loetletud punktis 2, kui nende kattekiht ei ole niklist, välja arvatud juhul, kui sellest kattekihist piisab tagamaks, et nikli eraldumise määr nende toodete osadest, mis nahaga otse ja pikemat aega kokku puutuvad, ei ületa toote normaalsel kasutamisel vähemalt kahe aasta jooksul 0,5 μg/cm2 nädalas.Lisaks sellele ei tohi turustada tooteid, mille suhtes kohaldatakse punkti 1, 2 ja 3, kui need ei vasta nendes punktides sätestatud nõuetele." |--------------------------------------------------


title: Euroopa parlamendi ja nõukogu direktiiv 2003/30/EÜ, 8. mai 2003, millega edendatakse biokütuste ja muude taastuvkütuste kasutamist transpordisektoris

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32003L0030

Euroopa Liidu Teataja L 123 , 17/05/2003 Lk 0042 - 0046

		Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2003/30/EÜ,8. mai 2003,millega edendatakse biokütuste ja muude taastuvkütuste kasutamist transpordisektorisEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 175 lõiget 1,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [2]võttes arvesse regioonide komitee arvamust, [3]toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras [4]ning arvestades järgmist:(1) Göteborgis 15. ja 16. juunil 2001. aastal toimunud Euroopa Ülemkogu kohtumisel lepiti kokku ühenduse säästva arengu strateegias, mis koosneb meetmestikust, mis sisaldab biokütuste arendamist.(2) Loodusressursid, mille kaalutletud ja mõistlikule kasutamisele viidatakse asutamislepingu artikli 174 punktis 1, hõlmavad naftasaadusi, maagaasi ja tahkeid kütuseid, mis on energia peamised allikad, kuid ka süsinikdioksiidi heite peamised tekitajad.(3) Biokütuste tootmiseks oleks olemas siiski suur hulk biomassi, mida saab põllumajandus- ja metsamajandussaadustest, aga ka metsandusest ning metsatööstusest ja põllumajanduslikust tootmisest ning toiduainetööstusest pärit jäätmetest ja jääkidest.(4) Transpordisektori arvele läheb üle 30 % energia lõpptarbimisest ühenduses ja see sektor laieneb. Suundumusega kaasneb energiatarbimise ja seega ka süsinikdioksiidi heite suurenemine, kusjuures kandidaatriikides on see protsentuaalselt suurem pärast nende ühinemist Euroopa Liiduga.(5) Komisjoni valge raamatu peatükis "Euroopa transpordipoliitika aastal 2010: aeg on otsustada" eeldatakse, et transpordist lähtuv CO2 heide suureneb ajavahemikus 1990–2010 kuni 50 %, ulatudes umbes 1113 miljoni tonnini, kusjuures põhiosa langeb autotranspordile, mille arvele läheb 84 % transpordiga seotud CO2 heitest. Ökoloogilist seisundit silmas pidades kutsutakse valges raamatus üles kasutama alternatiivkütuseid, nagu on biokütused, ja vähendama sõltuvust naftatoodetest transpordisektoris (praegu 98 %).(6) Biokütuste ulatuslikum kasutamine transpordisektoris moodustab osa Kyoto protokolli täitmiseks ettenähtud meetmepaketis ning hilisemate kohustuste täitmiseks vajalikes meetmepakettides.(7) Biokütuste ulatuslikum kasutamine transpordisektoris, ilma et see tõrjuks välja teiste võimalike alternatiivkütuste, sealhulgas mootorsõidukites kasutatava veeldatud naftagaasi või rõhu all oleva maagaasi kasutamist, on tähtis vahend, mis võimaldab ühendusel vähendada sõltuvust imporditavast energiast, mõjutada transpordisektori kütuseturgu ja seega ka energiavarude tagamist keskmises ja pikaajalises perspektiivis. See kaalutlus ei tohiks siiski ühelgi juhul vähendada kütuse kvaliteeti, sõidukitest lähtuvaid heitmeid ja õhu kvaliteeti käsitlevate ühenduse õigusaktide täitmise tähtsust.(8) Tänu tehnoloogilisele arengule saab Euroopas praegu kasutusel olevates autodes probleemideta kasutada vähese biokütusesisaldusega segu. Kõige uuemad tehnikaalased saavutused võimaldavad kasutada suurema biokütusesisaldusega segusid. Mõnes riigis kasutatakse juba segusid, mille biokütusesisaldus on 10 % ja rohkem.(9) Sõidukipargid pakuvad võimalust kasutada suurema kontsentratsiooniga biokütuseid. On linnu, kus sõidukipargid kasutavad juba puhtaid biokütuseid ning teatavatel juhtudel on see aidanud parandada õhu kvaliteeti linnapiirkondades. Liikmesriigid võiksid sellest tulenevalt edaspidi soodustada biokütuste kasutamist ühissõidukites.(10) Biokütuste kasutamise soodustamine transpordisektoris on samm biomassi laiema kasutamise suunas, mis võimaldab biomassi tulevikus ulatuslikumalt uurida, kusjuures ei välistata ka muid võimalusi, näiteks vesinik.(11) Liikmesriikide teaduspoliitikasse, mille raames uuritakse biokütuste ulatuslikumat kasutamist, tuleks märkimisväärselt olulisemal määral inkorporeerida vesinikusektor ning edendada seda võimalust ühenduse asjakohaseid raamprogramme arvesse võttes.(12) Teatavatel juhtudel võib biokütusena kasutada ka õlitaimedest pressimise, ekstraheerimise või samalaadsete menetluste abil saadud, töötlemata või puhastatud, kuid keemiliselt modifitseerimata puhast taimeõli, kui see sobib kasutatava mootoritüübiga ning vastab heitmetega seotud nõuetele.(13) Uued kütusetüübid peaksid vastama tunnustatud tehnilistele standarditele, et tarbijad ja sõidukitootjad hakkaksid neid ulatuslikumalt kasutama ning et need leviksid turule. Tehnilised standardid on ka heitmete ja heitmeseirega seotud nõuete aluseks. Uute kütusetüüpide tehnilistele standarditele vastavuse tagamisel võib esineda raskusi, sest standardid on enamjaolt välja töötatud tavapäraste fossiilkütuste tarbeks. Komisjon ja standardiorganid peaksid jälgima arengut ning standardeid aktiivselt kohandama ja edasi arendama, eelkõige volatiilsuse osas, et oleks võimalik kasutusele võtta uusi kütusetüüpe ja samal ajal säilitada keskkonnakaitse tulemuslikkust käsitlevad nõuded.(14) Sõidukites puhtalt või segudes kasutatav bioetanool ja biodiislikütus peaksid vastama mootori optimaalse jõudluse tagamiseks kehtestatud kvaliteedistandarditele. Märgitakse, et diiselmootorites kasutatava bioloogilise diislikütuse suhtes, mis saadakse esterdamise teel, võiks kohaldada Euroopa Standardikomitee (CEN) rasvhapete metüülestrite (FAME) standardit prEn 14214. Vastavalt sellele peaks CEN kehtestama asjakohased standardid muudele Euroopa Liidu transpordisektoris kasutatavatele biokütusetoodetele.(15) Soodustades biokütuste kasutamist kooskõlas säästva põllumajanduse ja metsamajanduse tavadega, mis on sätestatud ühist põllumajanduspoliitikat reguleerivate normidega, oleks võimalik luua uusi maaelu säästva arengu võimalusi endisest turukesksema ühise põllumajanduspoliitika raames, mis võtab rohkem arvesse Euroopa turu vajadusi ning maaelu õitsengut ja multifunktsionaalset põllumajandust ning võiks avada uue, innovatiivsete põllumajandustoodete turu praeguste ja tulevaste liikmesriikide jaoks.(16) Nõukogu jõustas oma 8. juuni 1998. aasta resolutsioonis [5] komisjoni strateegia ja tegevuskava taastuvate energiaallikate alal ning nõudis erimeetmeid biokütuste sektoris.(17) Komisjoni rohelises raamatus "Euroopa energiavarustuse kindlust käsitlev strateegia" seatakse eesmärgiks, et 2020. aastaks asendatakse maanteetranspordi sektoris 20 % tavapärastest kütustest alternatiivkütustega.(18) Alternatiivkütused suudavad turgu hõlvata ainult juhul, kui nad on laialdaselt saadaval ja kui nad on konkurentsivõimelised.(19) Euroopa Parlamendi 18. juuni 1998. aasta resolutsioonis [6] soovitati viie aasta jooksul suurendada biokütuste turuosa 2 % võrra meetmepaketi abil, mis sisaldab maksuvabastust, finantsabi töötlevale tööstusele ning naftaettevõtetele kohustusliku biokütuste määra kehtestamist.(20) Optimaalne viis suurendada biokütuste osa siseriiklikel ja ühenduse turgudel oleneb varude ja tooraine kättesaadavusest, riigi ja ühenduse poliitikast biokütuste soodustamise ja maksukorralduse alal ning kõigi sidusrühmade ja lepinguosaliste asjakohasest osalemisest.(21) Riikide biokütuste kasutamist soodustav poliitika ei tohiks põhjustada selliste kütuste vaba liikumise ärakeelamist, mis vastavad ühenduse õigusega sätestatud ühtlustatud keskkonnakaitselistele spetsifikaatidele.(22) Biokütuste tootmise ja kasutamise soodustamine võiks aidata vähendada sõltuvust imporditavast energiast ning kasvuhoonegaase. Peale selle on biokütuseid nii puhtalt kui ka seguna põhimõtteliselt võimalik kasutada olemasolevates mootorsõidukites ning praeguste mootorsõidukite kütusejaotussüsteemides. Biokütuste segamine fossiilkütustega võiks aidata vähendada kulusid ühenduse jaotussüsteemis.(23) Kuna kavandatava meetme eesmärki, milleks on kehtestada turustatavate ja jaotatavate biokütuste miinimummäära põhialused, ei suuda liikmesriigid meetme ulatuse tõttu täielikult saavutada ning seetõttu on eesmärk paremini saavutatav ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artikliga 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Nimetatud artikliga sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv kaugemale sellest, kui on vaja nimetatud eesmärgi saavutamiseks.(24) Tuleks soodustada teadusuuringuid ja tehnoloogiaarendust biokütuste säästva kasutamise alal.(25) Biokütuste suurema kasutamisega koos tuleb üksikasjalikult analüüsida majanduslikku, keskkonnaalast ja sotsiaalset mõju, et otsustada, kas biokütuste sisaldust tavakütustes on soovitatav suurendada.(26) Tuleks sätestada võimalus, et biokütuste loetelu, taastuvate ainete protsendimäära ja biokütuste transpordisektoris kasutatavate kütuste turule viimise ajakava saaks kiiresti kohandada tehnika arenguga ning kasutuselevõtu esimese etapi kohta tehtud keskkonnaekspertiisi tulemustega.(27) Tuleks kehtestada meetmed, et kiiresti välja töötada kvaliteedistandardid seoses biokütustega, mida kasutatakse mootorsõidukisektoris nii puhta biokütusena kui ka tavapäraste kütusesegude komponendina. Kuigi jäätmete bioloogiliselt lagunev fraktsioon on potentsiaalselt kasulik biokütuste tootmise allikas, tuleb kvaliteedistandardi puhul arvestada jäätmete võimalikku saastatust, et vältida teatavate komponentide esinemist, mis kahjustavad sõidukit või halvendavad heite kvaliteeti.(28) Biokütuste kasutamist ergutav tegevus peab olema kooskõlas varustuskindluse ja keskkonnaalaste eesmärkidega ning iga liikmesriigi poliitiliste eesmärkide ja meetmetega. Seejuures võivad liikmesriigid kaaluda, kuidas majanduslikult tõhusal viisil tutvustada biokütuste kasutamise võimalusi.(29) Käesoleva direktiivi kohaldamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused, [7]ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Käesoleva direktiivi eesmärk on soodustada biokütuste ja muude taastuvkütuste kasutamist diislikütuse või bensiini asemel iga liikmesriigi transpordis, aidates sel viisil kaasa eesmärkide saavutamisele, nagu on kliimamuutustega seotud kohustuste täitmine, keskkonnasõbralik varustuskindlus ja taastuvate energiaallikate soodustamine.Artikkel 21. Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:a) biokütused – transpordis kasutatav vedel- ja gaaskütus, mis on toodetud biomassist;b) biomass – põllumajanduslikust tootmisest (kaasa arvatud taimsed ja loomsed ained), metsatööstusest ja sellega seotud tootmisest pärit toodete, jäätmete ja jääkide bioloogiliselt lagunev fraktsioon ning tööstus- ja olmejäätmete bioloogiliselt lagunev fraktsioon;c) muud taastuvkütused – taastuvad kütused, välja arvatud biokütus, mis pärinevad direktiiviga 2001/77/EÜ [8] määratletud taastuvatest energiaallikatest ning mida kasutatakse transpordis;d) energiasisaldus – kütuse miinimumkütteväärtus.2. Biokütusteks loetakse vähemalt järgmisi tooteid:a) "bioetanool": biomassist ja/või jäätmete bioloogiliselt lagunevast fraktsioonist toodetud etanool, mida kasutatakse biokütusena;b) "biodiislikütus": taimsetest või loomsetest õlidest toodetud, diislikütuse omadustega metüülester, mis on mõeldud kasutamiseks biokütusena;c) "biogaas": biomassist ja/või jäätmete bioloogiliselt lagunevast fraktsioonist toodetud kütusegaas, mida on võimalik puhastada maagaasile vastavate omadusteni ning mis on mõeldud kasutamiseks biokütuse või puugaasina;d) "biometanool": biomassist toodetud metanool, mis on mõeldud kasutamiseks biokütusena;e) "biodimetüüleeter": biomassist toodetud dimetüüleeter, mis on mõeldud kasutamiseks biokütusena;f) "bio-ETBE (etüül-tert-butüüleeter)": bioetanooli põhjal toodetud ETBE. Bio-ETBE biokütusena arvutatav mahuprotsent on 47 %;g) "bio-MTBE (metüül-tert-butüüleeter)": biometanooli põhjal toodetud kütus. Bio-MTBE biokütusena arvutatav mahuprotsent on 36 %;h) "sünteetilised biokütused": biomassist toodetud sünteetilised süsivesinikud või sünteetiliste süsivesinike segud;i) "biovesinik": biomassist ja/või jäätmete bioloogiliselt lagunevast fraktsioonist toodetud vesinik, mis on mõeldud kasutamiseks biokütusena;j) "puhas taimeõli": pressimise, ekstraheerimise või samalaadsete menetluste abil õlitaimedest toodetud, töötlemata või puhastatud, kuid keemiliselt modifitseerimata õli, kui see sobib kasutatava mootoritüübiga ning vastab heitmetega seotud nõuetele.Artikkel 31. a) Liikmesriigid peaksid tagama, et nende turgudele viiakse miinimumosa biokütustest ja muudest taastuvkütustest, ning seadma selleks siseriiklikud soovituslikud eesmärgid.b) i) Kõnealuste eesmärkide kontrollväärtus on 2 %, arvutatuna energiasisalduse alusel kogu transpordis kasutatavast bensiinist ja diislikütusest, mis on nende turgudele viidud 31. detsembriks 2005.ii) Kõnealuste eesmärkide kontrollväärtus on 5,75 %, arvutatuna energiasisalduse alusel kogu transpordis kasutatavast bensiinist ja diislikütusest, mis on nende turgudele viidud 31. detsembriks 2010.2. Biokütused võib teha kättesaadavaks järgmises vormis:a) puhtad biokütused või suur sisaldus mineraalõlide derivaatides vastavalt transpordisektori konkreetsetele kvaliteedistandarditele;b) biokütused segatuna mineraalõlide derivaatidega vastavalt asjakohastele Euroopa normidele, milles esitatakse transpordis kasutatavate kütuste tehnospetsifikaadid (EN 228 ja EN 590);c) biokütustest saadud vedelikud, näiteks ETBE (etüül-tert-butüüleeter), mille biokütuse protsendimäär vastab artikli 2 lõikes 2 nimetatud protsendimäärale.3. Liikmesriigid kontrollivad, millist mõju avaldab selliste diislisegude kasutamine selleks kohandamata sõidukites, milles on üle 5 % biokütust, ning võtavad vajaduse korral meetmed, et tagada vastavus heitestandardeid käsitlevatele asjakohaste ühenduse õigusaktidele.4. Liikmesriigid peaksid võetavate meetmete puhul arvesse võtma biokütuste ja muude taastuvkütuste eri tüüpide üldmõju ilmastikule ja keskkonnale ning võivad eelisjärjekorras soodustada nende kütuste kasutamist, mis ka konkurentsivõimet ja varustuskindlust arvesse võttes on keskkonnamõju suhtes väga kulutasuvad.5. Liikmesriigid tagavad, et üldsus saab teavet biokütuste ja muude taastuvkütuste kättesaadavuse kohta. Müügipunktid peavad kasutama erimärgistust, kui mineraalõlide derivaatidesse segatud biokütuste protsendimäär rasvhappe metüülestri (FAME) või bioetanooli puhul ületab piirtaseme 5 %.Artikkel 41. Liikmesriigid esitavad komisjonile enne iga aasta 1. juulit aruande, mis sisaldab järgmist:- meetmed, mis on võetud, et soodustada biokütuste või muude taastuvkütuste kasutamist diislikütuse või bensiini asendamiseks transpordisektoris,- riiklikud vahendid, mis on eraldatud biomassi tootmiseks energiakasutuseks muul otstarbel kui transpordis, ja- transpordikütuse kogumüük ja turule viidud puhaste või segudes esinevate biokütuste ja muude taastuvkütuste osa eelmisel aastal. Liikmesriigid kannavad vajaduse korral ette kõigist toornafta või naftatoodete pakkumisega seotud erandlikest asjaoludest, mis on mõjutanud biokütuste ja muude taastuvkütuste turustamist.Esimeses aruandes pärast käesoleva direktiivi jõustumist teevad liikmesriigid teatavaks oma esimese etapi siseriiklikud soovituslikud eesmärgid. 2006. aastat hõlmavas aruandes teevad liikmesriigid teatavaks oma teise etapi siseriiklikud soovituslikud eesmärgid.Kõnealustes aruannetes tuleb siseriiklike eesmärkide eristumist artikli 3 lõike 1 punktis b nimetatud kontrollväärtustest põhjendada ning aluseks võiksid olla järgmised argumendid:a) objektiivsed tegurid, näiteks riigi piiratud potentsiaal biokütuste tootmiseks biomassist;b) vahendid, mis on eraldatud biomassi tootmiseks muul otstarbel kui energiakasutuseks transpordis, ning riigi transpordis kasutatavate kütuste turu konkreetsed tehnilised või kliimatingimused;c) riigi poliitika, mille alusel jaotatakse samalaadseid vahendeid taastuvatel energiaallikatel põhinevate muude transpordikütuste tootmiseks ning mis on kooskõlas käesoleva direktiivi eesmärkidega.2. Komisjon koostab hiljemalt 31. detsembriks 2006 ning seejärel iga kahe aasta järel Euroopa Parlamendile ja nõukogule hindamisaruande biokütuste ja muude taastuvkütuste kasutamise edusammude kohta liikmesriikides.See aruanne sisaldab vähemalt järgmist:a) meetmete tasuvus, mis liikmesriigid on võtnud biokütuste ja muude taastuvkütuste kasutamise soodustamiseks;b) biokütuste ja muude taastuvkütuste osa edasise suurendamisega seotud majandusaspektid ja keskkonnamõju;c) biokütuste ja muude taastuvkütuste olelustsükli väljavaade, kusjuures osutatakse võimalikele meetmetele, mille abil tulevikus soodustada neid kliima- ja keskkonnasäästlikke kütuseid, mis võivad muutuda konkurentsivõimeliseks ja rentaabliks;d) biokütuste tootmiseks kasutatavate põllukultuuride järjepidevus, eelkõige arvesse võttes maakasutust, viljelusintensiivsuse astet, külvikorda ja pestitsiidide kasutamist;e) hinnang biokütuste ja muude taastuvate kütuste kasutamisele nende erisuguse toime seisukohalt kliimamuutusele ning kuidas need mõjutavad CO2 heite vähendamist;f) ülevaade edaspidistest pikemaajalistest võimalustest seoses energiatõhususe meetmetega transpordisektoris.Komisjon esitab kõnealuse aruande põhjal vajaduse korral Euroopa Parlamendile ja nõukogule ettepanekud artikli 3 lõikega 1 ettenähtud eesmärkide süsteemi kohandamise kohta. Kui kõnealusest aruandest järeldub, et soovituslikud eesmärgid jäävad tõenäoliselt täitmata põhjustel, millel puudub põhjendus ja/või mis ei rajane uutel teaduslikel tõenditel, käsitletakse ettepanekutes asjakohases vormis ka siseriiklikke eesmärke, sealhulgas võimalikke kohustuslikke eesmärke.Artikkel 5Artikli 2 lõikes 2 sisalduvat loetelu võib kohandada tehnika arenguga artikli 6 lõikes 2 nimetatud korra kohaselt. Loetelu kohandamisel võetakse arvesse biokütuste keskkonnamõju.Artikkel 61. Komisjoni abistab komitee.2. Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7, võttes arvesse kõnesoleva otsuse artiklis 8 sätestatut.Otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikes 6 sätestatud tähtajaks kehtestatakse kolm kuud.3. Komitee võtab vastu oma töökorra.Artikkel 71. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 31. detsembriks 2004. Liikmesriigid teatavad nendest viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide teksti.Artikkel 8Käesolev direktiiv jõustub Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.Artikkel 9Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 8. mai 2003Euroopa Parlamendi nimelpresidentP. CoxNõukogu nimeleesistujaM. Chrisochoïdis[1] EÜT C 103 E, 30.4.2002, lk 205 ja EÜT C 331 E, 31.12.2002, lk 291.[2] EÜT C 149, 21.6.2002, lk 7.[3] EÜT C 278, 14.11.2002, lk 29.[4] Euroopa Parlamendi 4. juuli 2002. aasta arvamus (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata), nõukogu 18. novembri 2002. aasta ühine seisukoht (EÜT C 32 E, 11.2.2003, lk 1) ja Euroopa Parlamendi 12. märtsi 2003. aasta otsus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).[5] EÜT C 198, 24.6.1998, lk 1.[6] EÜT C 210, 6.7.1998, lk 215.[7] EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.[8] Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2001/77/EÜ, 27. september 2001, taastuvatest energiaallikatest toodetud elektrienergia kasutamise edendamise kohta elektrienergia siseturul (EÜT L 283, 27.10.2001, lk 33).--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv, 17. detsember 1973, mootorsõidukite omavolilist kasutamist takistavaid seadmeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31974L0061

Euroopa Liidu Teataja L 038 , 11/02/1974 Lk 0022 - 0028 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 3 Lk 0206  Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 2 Lk 0188  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 3 Lk 0206  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 3 Lk 0162  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 13 Köide 3 Lk 0162

		Nõukogu direktiiv,17. detsember 1973,mootorsõidukite omavolilist kasutamist takistavaid seadmeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta(74/61/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGUvõttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [2]ning arvestades, et:tehnilised nõuded, millele mootorsõidukid peavad siseriiklike õigusaktide kohaselt vastama, kehtivad muu hulgas ka sõidukite omavolilist kasutamist takistavate seadmete kohta;kõnealused nõuded on liikmesriigiti erinevad; seetõttu on vajalik, et kõik liikmesriigid kohaldaksid samu nõudeid, tehes olemasolevatesse eeskirjadesse lisandusi või asendades need uutega selleks, et eelkõige oleks võimalik rakendada iga sõidukitüübi puhul EMÜ tüübikinnitusmenetlust, mida käsitletakse nõukogu 6. veebruari 1970. aasta direktiivis mootorsõidukite ja nende haagiste tüübikinnitust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta; [3]on soovitatav põhiliselt arvesse võtta tehnonõuded, mis on vastu võetud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjas nr 18 (Sõidukite tüübikinnituse ühtsed sätted seoses sõidukite kaitsega omavolilise kasutamise vastu), [4] mis on lisatud 20. märtsi 1958. aasta kokkuleppele mootorsõidukite seadmete ja osade tüübikinnituse ja selle vastastikuse tunnustamise ühtsete tingimuste vastuvõtmise kohta,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Käesolevas direktiivis tähendab "sõiduk" teedel kasutamiseks mõeldud, kerega või kereta, vähemalt neljarattalist mootorsõidukit, mille suurim valmistajakiirus on üle 25 km/h, välja arvatud rööbastel liikuvad sõidukid, põllutöötraktorid ja -masinad ning muud eritöömasinad.Artikkel 2Ükski liikmesriik ei tohi keelduda sõidukile EMÜ või siseriikliku tüübikinnituse andmisest sõiduki omavolilist kasutamist takistava seadmega seotud põhjustel, kui seade vastab I lisas sätestatud nõuetele.Artikkel 3Ükski liikmesriik ei tohi sõiduki müügist, registreerimisest, kasutuselevõtmisest või kasutamisest keelduda või seda keelata sõiduki omavolilist kasutamist takistava seadmega seotud põhjustel, kui seade vastab I lisas sätestatud nõuetele.Artikkel 4Tüübikinnituse andnud liikmesriik võtab vajalikud meetmed, et teda teavitataks igast I lisa punktis 2.2 nimetatud osade või karakteristikute muutmisest. Kõnealuse liikmesriigi pädevad asutused otsustavad muudetud sõidukitüübi uuesti katsetamise ning uue katseprotokolli koostamise vajaduse üle. Kui sellisel katsetamisel ilmnevad kõrvalekalded käesoleva direktiivi nõuetest, siis muudatust ei kinnitata.Artikkel 5Muudatused, mis on vajalikud I ja II lisa nõuete kohandamiseks tehnika arenguga, võetakse vastu nõukogu 6. veebruari 1970. aasta direktiivi (mootorsõidukite ja nende haagiste tüübikinnitust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta) artiklis 13 ettenähtud korras.Artikkel 61. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigusnormid 18 kuu jooksul alates direktiivi teatavakstegemisest ning teatavad sellest viivitamata komisjonile.2. Liikmesriigid tagavad, et käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike põhiliste õigusnormide tekst edastatakse komisjonile.Artikkel 7Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 17. detsember 1973Nõukogu nimeleesistujaI. Nørgaard[1] EÜT C 112, 27.10.1972, lk 16.[2] EÜT C 60, 26.7.1973, lk 12.[3] EÜT L 42, 23.2.1970, lk 1.[4] EEC, Genf, E/ECE/324 – E/ECE/TRANS/505/Rev. Add. 17.--------------------------------------------------I LISA [1]REGULEERIMISALA, MÕISTED, EMÜ TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE JA SPETSIFIKATSIOONID1. SEADME PAIGALDAMINEIga M1- ja N1-kateooria sõiduk (määratletud 6. veebruari 1970. aasta direktiivi I lisas) peab olema varustatud sõiduki omavolilist kasutamist takistava seadmega. Kõnealuse seadme paigaldamine muude kategooriate sõidukitele ei ole kohustuslik.2. MÄÄRATLUSEDKäesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:(2.1.) 2.2. sõidukitüüp – sõiduki omavolilist kasutamist takistavast seadmest lähtuvalt mõistetakse sõidukitüübi all mootorsõidukite kategooriat, mille sõidukid ei erine üksteisest järgmiste oluliste tunnuste poolest:2.2.1. tootja sõidukitüübi kirjeldus;2.2.2. sõiduki osa või osade paigutus ja ehitus, mille toimimist kaitseseadeldis mõjutab;2.2.3. kaitseseadeldise tüüp;2.3. kaitseseadeldis – sõiduki omavolilise kasutamise takistamiseks projekteeritud komponentidest koosnev tervik. Kaitseseadeldis on kombinatsioon, mis koosneb mootori tavapärase kontrollseadisega käivitamist takistavast seadmest ning seadmest, mis võib mõjutada:- roolimehhanismi,- käigukangi,- jõuülekannet või- takistada mootori töötamist.2.3.1. Seadmeid, mis takistavad ainult sõiduki pidurite vabastamist, ei arvata kaitseseadeldiste hulka;(2.4.) 2.5. roolimehhanism – rooliratas, roolisammas ja roolisamba kate, roolivõll, rooliajam ning kõik muud osad, mis on projekteeritud osalema energia neeldumises kokkupõrkel roolirattaga.3. EMÜ TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE3.1. Sõidukitüübi tüübikinnitustaotluse seoses sõiduki omavolilist kasutamist takistava seadmega esitab sõiduki tootja või tootja volitatud esindaja.3.2. Taotlusega koos tuleb esitada järgmised dokumendid kolmes eksemplaris ning järgmised üksikasjalikud andmed:3.2.1. sõidukitüübi üksikasjalik kirjeldus, silmas pidades juhtimisseadme või seadmestiku paigutust ja väliskuju, mida kaitseseadeldis mõjutab;3.2.2. kaitseseadeldise ning selle sõidukile kinnitamise piisavalt üksikasjalikud joonised ettenähtud mõõtkavas;3.2.3. seadeldise tehniline kirjeldus.3.3. Tüübikinnituskatsete tegemise eest vastutavale tehnilisele teenistusele esitatakse:3.3.1. kinnitatava sõidukitüübi representatiivsõiduk ning3.3.2. tehnilise teenistuse taotlusel sõiduki need osad, mida kõnealune teenistus peab punktides 5 ja 6 ettenähtud kontrollimistel olulisteks.4. EMÜ TÜÜBIKINNITUS(4.1.) (4.2.) 4.3. EMÜ tüübikinnitustunnistusele lisatakse II lisas esitatud näidisele vastav tunnistus.(4.4.) (4.4.1.) (4.4.2.) (4.5.) (4.6.) 5. ÜLDSPETSIFIKATSIOONID5.1. Kaitseseadeldis peab olema projekteeritud nii, et see tuleb välja lülitada, et oleks võimalik:5.1.1. mootor käivitada tavapärasel viisil või5.1.2. sõidukit juhtida või manööverdada oma jõuallika abil.5.2. Töötava seadeldise need osad, mis on vajalikud punktis 5.1.2 ettenähtud tingimuste täitmiseks, ei tohi olla kergesti väljalülitatavad lihtsate vahendite abil.5.3. Mootor peab olema käivitatav ning punkti 5.1 nõuded täidetavad ainult ühe lukuga sobiva ühe võtme abil; võti ei tohi olla lukust täielikult eemaldatav enne, kui punktis 5.1 nimetatud kaitseseadeldis on tööle hakanud või tööasendisse seatud, välja arvatud punktis 6.1.6 ettenähtud juhul.5.4. Punktis 5.1 nimetatud kaitseseadeldis peab olema projekteeritud nii, et seda ei oleks võimalik kiiresti ja märkamatult avada, kasutuskõlbmatuks muuta ega hävitada.5.5. Kaitseseadeldis peab olema sõidukile paigaldatav püsiseadmena. Seadeldis tuleb paigaldada nii, et lukustatud asendis ei oleks seda isegi pärast korpuse eemaldamist võimalik maha monteerida eritööriistu kasutamata. Kui kaitseseadeldise saab kruvide eemaldamise teel kasutuskõlbmatuks muuta, siis peavad kruvid, kui need on eemaldatavad, olema kaetud lukustatud kaitseseadeldise osadega.5.6. Lukk peab olema kindlalt kaitseseadeldisse monteeritud.5.7. Kasutatavatel lukkudel peab olema vähemalt 1000 eri kombinatsiooni; see tähendab, et ühele kombinatsioonile vastava võtmega saab avada keskmiselt ühe luku tuhandest. Ühe tüübi sõidukite puhul peaks iga kombinatsiooni esinemise sagedus olema umbkaudu üks tuhandele.5.8. Kaitseseadeldised peavad olema sellised, et oleks välistatud turvalisust ohustava juhusliku lukustumise oht liikuval sõidukil.5.9. Kui kaitseseadeldis vajab töötamiseks muud energiaallikat kui juhi energiat, siis kasutatakse sellist energiaallikat ainult seadeldise lukustus- ja lukuavamissüsteemi käivitamiseks. Kaitseseadeldis peab püsima seatud asendis ainult mehaaniliste vahendite abil.5.10. Kaitseseadeldisel võib lisavarustusena olla väline helisignaalseade, mis käivitub iga kord, kui seadeldist üritatakse avada, kasutamiskõlbmatuks muuta või lõhkuda; signaalid peavad olema lühikesed ning lakkama iseenesest hiljemalt 30 sekundi pärast; need taastuvad üksnes juhul, kui seadeldist uuesti käivitatakse. Peale selle annab helisignaali sõidukile paigaldatud tavapärane signaalseade.(5.10.1.) (5.10.2.) 6. ERISPETSIFIKATSIOONIDPeale punktis 5 kirjeldatud üldspetsifikatsioonide peab kaitseseadeldis, mis on roolimehhanismi, jõuülekannet või käigukangi mõjutavat tüüpi, vastama sellist tüüpi seadmetele ettenähtud eritingimustele.6.1. Roolimehhanismi mõjutavad kaitseseadeldised6.1.1. Roolimehhanismi mõjutav kaitseseadeldis lukustab roolimehhanismi.6.1.2. Roolimehhanism, kui võti asetseb kaitseseadeldise lukus, ei tohi olla kogemata lukustatav isegi juhul, kui mootori käivitamist takistav seade on käivitunud või pandud tööasendisse.6.1.3. Enne roolimehhanismi toimimist mõjutava luku avamist ei tohi olla võimalik tavapärasel viisil sisse lülitada bensiinimootoriga sõiduki süüdet ega käivitada diiselmootorit.6.1.4. Kui kaitseseadeldis on asetatud tööasendisse, siis ei tohi ühelgi juhul olla võimalik lukukeelt lukuvastusest lahutada.6.1.5. Lukukeel peab ulatuma piisavalt sügavale, et oleks tagatud kaitseseadeldise jätkuv tõhusus isegi pärast teatavat kulumist.6.1.6. Kaitseseadeldis, mille puhul võti on eemaldatav muus kui roolimehhanismi lukustatud asendis, peab olema projekteeritud nii, et tahtmatult ei oleks võimalik kõnealust asendit saavutada ega võtit eemaldada.6.1.7. Kaitseseadeldis peab olema piisavalt tugev, et vastu pidada staatilises olekus roolivõlli telgedele mõlemas suunas paralleelselt mõjuvale pöördemomendile 19,6 mdaN roolimehhanismile turvalisust ohustavat kahjustust tekitamata.6.2. Jõuülekannet mõjutavad kaitseseadeldisedJõuülekannet mõjutav kaitseseadeldis takistab sõiduki veorataste pöörlemist.6.3. Käigukangi mõjutavad kaitseseadeldised6.3.1. Käigukangi mõjutav kaitseseadeldis peab suutma takistada iga käigu muutmist.6.3.2. Manuaalse käigukastiga sõidukitel peab käigukang olema lukustatav ainult järgmistes asendites: nii tagurpidikäigu- kui ka vabakäiguasendis või ainult vabakäiguasendis.6.3.3. Automaatse käigukastiga sõidukitel peab käigukang olema lukustatav ainult seisuasendis; lisalukustamine vabakäiguasendis on lubatud.[1] Lisa tekst vastab peaaegu täielikult ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 18 tekstile; eelkõige on samad punktide numbrid; eeskirjas nr 18 esinev number, millel puudub vaste käesolevas direktiivis, on seetõttu esitatud sulgudes.--------------------------------------------------II LISA+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 1999/99/EÜ, 15. detsember 1999, millega kohandatakse nõukogu direktiivi 80/1269/EMÜ mootorsõidukite mootori võimsust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta tehnika arengugaEMPs kohaldatav tekst.

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31999L0099

Euroopa Liidu Teataja L 334 , 28/12/1999 Lk 0032 - 0035

		Komisjoni direktiiv 1999/99/EÜ,15. detsember 1999,millega kohandatakse nõukogu direktiivi 80/1269/EMÜ mootorsõidukite mootori võimsust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta tehnika arenguga(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 6. veebruari 1970. aasta direktiivi 70/156/EMÜ mootorsõidukite ja nende haagiste tüübikinnitust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, [1] viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 98/91/EÜ, [2] eriti selle artikli 13 lõiget 2,võttes arvesse nõukogu 16. detsembri 1980. aasta direktiivi 80/1269/EMÜ mootorsõidukite mootori võimsust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, [3] viimati muudetud komisjoni direktiiviga 97/21/EÜ, [4] eriti selle artiklit 3,ning arvestades, et:(1) Direktiiv 80/1269/EMÜ on üks mitmest üksikdirektiivist EÜ tüübikinnitusmenetluse kohta, mis kehtestati direktiiviga 70/156/EMÜ. Sellest tulenevalt kohaldatakse käesoleva direktiivi suhtes direktiivi 70/156/EMÜ sätteid, mis käsitlevad sõidukisüsteeme, osi ja eraldi seadmestikke.(2) Gaaskütusega sõidukite (veeldatud naftagaas ja maagaas) tüübikinnituse jaoks on vaja lisada direktiivi 80/1269/EMÜ sätted selliste sõidukite mootori võimsuse mõõtmiseks, eriti katsetes kasutatavate kütuste puhul, mis on määratletud nõukogu 2. oktoobri 1998. aasta direktiivis 98/77/EÜ, millega kohandatakse nõukogu direktiivi 70/220/EMÜ (mootorsõidukite heitgaaside tekitatud õhusaaste vastu võetavaid meetmeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta) tehnika arenguga [5]. Selles osas on sobiv järgida Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjaga nr 85 [6] vastu võetud tehnilisi nõudeid.(3) Käesolevas direktiivis ettenähtud meetmed on kooskõlas direktiiviga 70/156/EMÜ asutatud tehnika arenguga kohandamise komitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 80/1269/EMÜ I lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi lisale.Artikkel 21. Alates 1. jaanuarist 2000 ei tohi liikmesriigid mootori võimsusega seotud põhjustel:- keelduda andmast ühelegi konkreetsele mootorsõiduki tüübile EÜ tüübikinnitust vastavalt direktiivi 70/156/EMÜ artikli 4 lõikele 1 või- keelduda siseriikliku tüübikinnituse andmisest või- keelata sõidukite registreerimist, müüki või kasutuselevõttu vastavalt direktiivi 70/156/EMÜ artiklile 7,kui mootori võimsuse näitajad on kindlaks määratud vastavalt käesoleva direktiiviga muudetud direktiivi 80/1269/EMÜ nõuetele.2. Alates 1. jaanuarist 2000 liikmesriigid:- ei anna enam EÜ tüübikinnitust vastavalt direktiivi 70/156/EMÜ artikli 4 lõikele 1 ja- võivad keelduda siseriikliku tüübikinnituse andmisest, välja arvatud juhud, kui kohaldatakse direktiivi 70/156/EMÜ artikli 8 lõike 2 sätteid,sõiduki tüübile, mille mootori võimsus ei ole kindlaks määratud vastavalt käesoleva direktiiviga muudetud direktiivi 80/1286/EMÜ nõuetele.Artikkel 31. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid 31. detsembriks 1999. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.Artikkel 4Käesolev direktiiv jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.Artikkel 5Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 15. detsember 1999Komisjoni nimelkomisjoni liigeErkki Liikanen[1] EÜT L 42, 23.2.1970, lk 1.[2] EÜT L 11, 16.1.1999, lk 25.[3] EÜT L 375, 31.12.1980, lk 46.[4] EÜT L 125, 16.5.1997, lk 31.[5] EÜT L 286, 23.10.1998, lk 34.[6] ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskiri nr 85 (E/ECE324-E/ECE/TRANS/505/Rev.1/Add. 84), muudetud.--------------------------------------------------LISADIREKTIIVI 80/1269/EMÜ I LISA PARANDUSED1. Punkt 5.3.11 asendatakse järgmisega:"5.3.11. kasutatakse järgmist kütust:5.3.11.1. bensiinikütusega ottomootori puhul:kasutatakse turul kättesaadavat kütust. Vaidluse korral kasutatakse direktiivi 70/220/EMÜ (nagu seda on viimati muudetud) IX lisa esimeses punktis täpsustatud etalonkütust. Nimetatud etalonkütuse asemel võib kasutada CEC [1] dokumendis RF-08-A-85 CEC poolt bensiinikütusega mootorite jaoks määratletud etalonkütuseid.5.3.11.2. Veeldatud naftagaasiga töötavate ottomootorite puhul:5.3.11.2.1. Kütusekogust automaatselt reguleeriva mootori puhul:kasutatakse turul kättesaadavat kütust. Vaidluse korral kasutatakse üht direktiivi 70/220/EMÜ (nagu seda on viimati muudetud) IX a lisa esimeses punktis täpsustatud etalonkütustest.5.3.11.2.2. Kütusekogust automaatselt mitte reguleeriva mootori puhul:kasutatakse direktiivi 70/220/EMÜ (nagu seda on viimati muudetud) IX a lisa esimeses punktis täpsustatud madalaima C3 sisaldusega etalonkütust või5.3.11.2.3. Ühe konkreetse kütusekoostise jaoks märgistatud mootori puhul:kasutatakse kütust, mille jaoks mootor on märgistatud.5.3.11.2.4. Kasutatud kütus täpsustatakse katsearuandes.5.3.11.3. Maagaasiga töötavate ottomootorite puhul:5.3.11.3.1. Kütusekogust automaatselt reguleeriva mootori puhul:kasutatakse turul kättesaadavat kütust. Vaidluse korral kasutatakse üht direktiivi 70/220/EMÜ (nagu seda on viimati muudetud) IX a lisa esimeses punktis täpsustatud etalonkütustest.5.3.11.3.2. Kütusekogust automaatselt mitte reguleeriva mootori puhul:kasutatakse turul kättesaadavat kütust, mille Wobbe'i indeks on vähemalt 52,6 MJm-3 (0 °C, 101,3 kPa). Vaidluse korral kasutatakse direktiivi 70/220/EMÜ (nagu seda on viimati muudetud) IX a lisa esimeses punktis täpsustatud etalonkütust G20, st kõrgeima Wobbe'i indeksiga kütust, või5.3.11.3.3. Ühe konkreetse kütuste rühma jaoks märgistatud mootori puhul:kasutatakse turul kättesaadavat kütust, mille Wobbe'i indeks on vähemalt 52,6 MJm-3 (0 °C, 101,3 kPa), kui mootor on märgistatud H-rühma gaaside jaoks, või vähemalt 47,2 MJm-3 (0 °C, 101,3 kPa), kui mootor on märgistatud L-rühma gaaside jaoks. Vaidluse puhul kasutatakse direktiivi 70/220/EMÜ (nagu seda on viimati muudetud) IX a lisas täpsustatud etalonkütust G20, kui mootor on märgistatud H-rühma gaaside jaoks, või etalonkütust G23, kui mootor on märgistatud L-rühma gaaside jaoks, st asjakohase rühma kõrgeima Wobbe'i indeksiga kütust, või5.3.11.3.4. Ühe konkreetse kütusekoostise jaoks märgistatud mootori puhul:kasutatakse kütust, mille jaoks mootor on märgistatud.5.3.11.3.5. Kasutatud kütus täpsustatakse katsearuandes.5.3.11.4. Diiselmootorite puhul:kasutatakse turul kättesaadavat kütust. Vaidluse korral kasutatakse direktiivi 70/220/EMÜ (nagu seda on viimati muudetud) IX lisa teises punktis täpsustatud etalonkütust. Nimetatud etalonkütuse asemel võib kasutada CEC [2] dokumendis RF-03-A-84 CEC poolt diiselmootorite jaoks määratletud etalonkütust.5.3.11.5. Ottomootoreid sõidukitel, mis võivad kasutada nii bensiini kui gaaskütust, tuleb katsetada mõlema kütusega vastavalt punktide 5.3.11.1–5.3.11.3 sätetele. Sõidukeid, mis võivad kütusena kasutada nii bensiini kui gaaskütust, aga mille bensiinisüsteem on paigaldatud ainult avarii või käivitamise jaoks ja mille bensiinipaak ei mahuta rohkem kui 15 liitrit bensiini, loetakse katsetes ainult gaaskütusel töötavateks sõidukiteks."2. Punkti 8.1 lõppu lisatakse järgmine märkus:"(1) Tootja võib teatada ainult ühe väärtuse, kui mootori võimsus on mootoritüübi ühe variandi piires sama. Iga variant tuleb selgelt määratleda."3. 1. liite punkt 3.2.2 asendatakse järgmisega:"3.2.2. Kütus: diisliõli/bensiin/veeldatud naftagaas/maagaas(1)"4. 1. liitesse lisatakse järgmised punktid 3.2.15 ja 3.2.16:"3.2.15. Veeldatud naftagaasi toitesüsteem: jah/ei (1)3.2.15.1. Kinnitusnumber vastavalt direktiivile 70/221/EMÜ:(3)…3.2.15.2. Veeldatud naftagaasitoite puhul elektrooniline mootorijuhtimisseade:3.2.15.2.1. Mark/margid: …3.2.15.2.2. Tüüp/tüübid:…3.2.15.2.3. Heitgaasidega seotud reguleerimisvõimalused: …3.2.15.3. Muu dokumentatsioon:3.2.15.3.1. Katalüsaatori kaitse kirjeldus bensiinilt veeldatud naftagaasile ja vastupidi ülemineku puhul: …3.2.15.3.2. Süsteemi skeem (elektriühendused, vaakumühendused, kompensatsioonitorud jne) …3.2.15.3.3. Sümboli joonis …3.2.16. Maagaasitoitesüsteem: jah/ei (1)3.2.16.1. Kinnitusnumber vastavalt direktiivile 70/221/EMÜ: (3)…3.2.16.2. Maagaasitoite puhul elektrooniline mootorijuhtimisseade:3.2.16.2.1. Mark/margid: …3.2.16.2.2. Tüüp/tüübid:…3.2.16.2.3. Heitgaasidega seotud reguleerimisvõimalused: …3.2.16.3. Muu dokumentatsioon:3.2.16.3.1. Katalüsaatori kaitse kirjeldus bensiinilt maagaasile ja vastupidi ülemineku puhul: …3.2.16.3.2. Süsteemi skeem (elektriühendused, vaakumühendused, kompensatsioonitorud jne) …3.2.16.3.3. Sümboli joonis …"5. 1. liite lõppu lisatakse järgmine märkus 3:"(3) Kui käesolevat direktiivi on muudetud ja see käsitleb gaaskütuse paake."6. 2. liite punkt 1.1.3 asendatakse järgmisega:"1.1.3. Kütus: diisliõli / bensiin / veeldatud naftagaas / maagaas (1)"[1] Määrdeainete ja mootorikütuste efektiivsuskatsete arendamise Euroopa koordineerimisnõukogu.[2] Määrdeainete ja mootorikütuste efektiivsuskatsete arendamise Euroopa koordineerimisnõukogu.--------------------------------------------------