title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2011/51/EL, 11. mai 2011 , millega muudetakse nõukogu direktiivi 2003/109/EÜ, et laiendada selle reguleerimisala rahvusvahelise kaitse saajatele  EMPs kohaldatav tekst

text:
               19.5.2011

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 132/1

         EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2011/51/EL,
   11. mai 2011,
   millega muudetakse nõukogu direktiivi 2003/109/EÜ, et laiendada selle reguleerimisala rahvusvahelise kaitse saajatele
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 79 lõike 2 punkte a ja b,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
   toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (1)

   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Nõukogu 25. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/109/EÜ (pikaajalistest elanikest kolmandate riikide kodanike staatuse kohta) (2) ei kohaldata nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivis 2004/83/EÜ (miinimumnõuete kohta, mida kolmandate riikide kodanikud ja kodakondsuseta isikud peavad täitma, et saada pagulase või muul põhjusel rahvusvahelist kaitset vajava isiku staatus, ja antava kaitse sisu kohta) (3) määratletud rahvusvahelise kaitse saajate suhtes.

               (2)

               Võimalus omandada liikmesriigis pikaajalise elaniku staatus pärast teatava aja möödumist on oluline osa rahvusvahelise kaitse saajate täielikust integreerimisest nende elukohaliikmesriiki.

               (3)

               Rahvusvahelise kaitse saajate pikaajalise elaniku staatus on oluline ka Euroopa Liidu toimimise lepingus sätestatud liidu põhieesmärgi – majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse – edendamisel.

               (4)

               Rahvusvahelise kaitse saajatel peaks seega olema võimalik omandada pikaajalise elaniku staatus neile rahvusvahelise kaitse andnud liikmesriigis samadel tingimustel kui muudel kolmandate riikide kodanikel.

               (5)

               Pidades silmas rahvusvahelise kaitse saajate õigust elada muudes liikmesriikides kui see, kes andis neile rahvusvahelise kaitse, on vaja tagada, et kõnealused muud liikmesriigid oleksid teadlikud asjaomaste isikute rahvusvahelise kaitsega seotud taustast, nii et nad saaksid täita oma kohustusi seoses mittetagasisaatmise põhimõttega.

               (6)

               Pikaajalistest elanikest rahvusvahelise kaitse saajaid tuleks teatavatel tingimustel mitmes majandus- ja sotsiaalküsimuses kohelda võrdselt nende elukohaliikmesriigi kodanikega, nii et pikaajalise elaniku staatus oleks ka tegelikkuses pikaajaliste elanike integreerimise vahend ühiskonda, kus nad elavad.

               (7)

               Rahvusvahelise kaitse saajate võrdne kohtlemine liikmesriigis, kes andis neile rahvusvahelise kaitse, ei tohiks piirata õiguste ja soodustuste kohaldamist, mis on tagatud direktiiviga 2004/83/EÜ ning 28. juuli 1951. aasta pagulasseisundi konventsiooniga, mida on muudetud 31. jaanuaril 1967. aastal New Yorgis allkirjastatud protokolliga (edaspidi „Genfi konventsioon”).

               (8)

               Direktiivis 2003/109/EÜ sätestatud tingimusi pikaajalise elaniku õiguse kohta elada muus liikmesriigis ja omandada seal pikaajalise elaniku staatus peaks kohaldama ühtemoodi kõikide kolmandate riikide kodanike suhtes, kes on omandanud pikaajalise elaniku staatuse.

               (9)

               Rahvusvahelise kaitse saajate kaitset käsitleva vastutuse ülekandmine jääb käesoleva direktiivi reguleerimisalast välja.

               (10)

               Kui liikmesriik kavatseb tema juures pikaajalise elaniku staatuse omandanud rahvusvahelise kaitse saaja mõnel direktiivis 2003/109/EÜ sätestatud alusel välja saata, peaks kõnealuse isiku suhtes kehtima kaitse tagasisaatmise vastu, mis on tagatud direktiiviga 2004/83/EÜ ja Genfi konventsiooni artikliga 33. Sel eesmärgil on vaja ette näha, et kui isikule on antud rahvusvaheline kaitse muus liikmesriigis kui see, kus ta hetkel pikaajalise elanikuna elab, võib seda isikut välja saata üksnes liikmesriiki, kes andis talle rahvusvahelise kaitse, ning et kõnealune liikmesriik on kohustatud selle isiku tagasi võtma, välja arvatud juhul, kui tagasisaatmine on lubatud direktiivi 2004/83/EÜ kohaselt. Samu kaitsemeetmeid tuleks kohaldada rahvusvahelise kaitse saaja suhtes, kes elab teises liikmesriigis, kuid ei ole seal veel omandanud pikaajalise elaniku staatust.

               (11)

               Kui rahvusvahelise kaitse saaja väljasaatmine väljapoole liidu territooriumi on direktiivi 2004/83/EÜ kohaselt lubatud, peaksid liikmesriigid tagama, et kogu teave saadakse asjakohastest allikatest, sealhulgas vajaduse korral liikmesriigist, kes andis rahvusvahelise kaitse, ja et seda hinnatakse põhjalikult tagamaks, et otsus kõnealuse kaitse saaja väljasaatmiseks on kooskõlas Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 4 ja artikli 19 lõikega 2.

               (12)

               Käesoleva direktiiviga austatakse põhiõigusi ja järgitakse põhimõtteid, mida tunnustatakse Euroopa Liidu lepingu artiklis 6 ja Euroopa Liidu põhiõiguste hartas, eelkõige selle artiklis 7.

               (13)

               Kooskõlas paremat õigusloomet käsitleva institutsioonidevahelise kokkuleppe (4) punktiga 34 julgustatakse liikmesriike koostama nende endi jaoks ja liidu huvides vastavustabeleid, kus on võimalikult suures ulatuses välja toodud vastavus käesoleva direktiivi ja ülevõtmismeetmete vahel, ning tegema need üldsusele kättesaadavaks.

               (14)

               Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli nr 21 (Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukoha kohta vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suhtes) artiklite 1 ja 2 kohaselt, ja ilma et see piiraks kõnealuse protokolli artikli 4 kohaldamist, ei osale kõnealused liikmesriigid käesoleva direktiivi vastuvõtmisel ning see ei ole nende suhtes siduv ega kohaldatav.

               (15)

               Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli nr 22 (Taani seisukoha kohta) artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva direktiivi vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 2003/109/EÜ muudetakse järgmiselt.

               1)

               Artikli 2 punkt f asendatakse järgmisega:
               „f)   rahvusvaheline kaitse– rahvusvaheline kaitse vastavalt nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/83/EÜ (miinimumnõuete kohta, mida kolmandate riikide kodanikud ja kodakondsuseta isikud peavad täitma, et saada pagulase või muul põhjusel rahvusvahelist kaitset vajava isiku staatus, ja antava kaitse sisu kohta) (5) artikli 2 punktis a määratletule;

               2)

               Artiklit 3 muudetakse järgmiselt:

                           a)

                           lõike 2 punktid c ja d asendatakse järgmisega:

                                       „c)

                                       tohib liikmesriigis elada seoses kaitsega, mis ei kujuta endast rahvusvahelist kaitset, või seoses samal alusel elamisloa taotlemisega ning ootab otsust oma staatuse kohta;

                                       d)

                                       on taotlenud rahvusvahelist kaitset ning kelle taotluse suhtes ei ole veel tehtud lõplikku otsust;”;

                           b)

                           lõike 3 punkt c asendatakse järgmisega:

                                       „c)

                                       13. detsembri 1955. aasta elama asumist käsitlev Euroopa konventsioon, 18. oktoobri 1961. aasta Euroopa sotsiaalharta, 3. mai 1987. aasta muudetud Euroopa sotsiaalharta, 24. novembri 1977. aasta võõrtööliste õigusliku seisundi Euroopa konventsioon, 28. juuli 1951. aasta pagulasseisundi konventsiooni (mida on muudetud 31. jaanuaril 1967 New Yorgis allkirjastatud protokolliga) lisa lõige 11 ning 16. oktoobri 1980. aasta Euroopa leping pagulaste eest vastutuse ülekandmise kohta.”

               3)

               Artiklit 4 muudetakse järgmiselt:

                           a)

                           lisatakse järgmine lõige:
                           „1a.   Liikmesriigid ei anna rahvusvahelise kaitse alusel pikaajalise elaniku staatust, kui rahvusvaheline kaitse tühistatakse, lõpetatakse või kui selle uuendamisest keeldutakse vastavalt direktiivi 2004/83/EÜ artikli 14 lõikele 3 või artikli 19 lõikele 3.”;

                           b)

                           lõikele 2 lisatakse järgmine lõik:
                           „Isikute puhul, kellele on antud rahvusvaheline kaitse, võetakse lõikes 1 osutatud perioodi arvutamisel arvesse vähemalt poolt sellest ajavahemikust, mis jääb rahvusvahelise kaitse taotluse (mille alusel anti rahvusvaheline kaitse) esitamise kuupäeva ja direktiivi 2004/83/EÜ artiklis 24 osutatud elamisloa väljaandmise kuupäeva vahele, või tervet kõnealust ajavahemikku, kui see ületab 18 kuud.”

               4)

               Artiklile 8 lisatakse järgmised lõiked:
               „4.   Kui liikmesriik annab pikaajalise elaniku ELi elamisloa välja kolmanda riigi kodanikule, kellele ta on andnud rahvusvahelise kaitse, kannab ta kõnealuse pikaajalise elaniku ELi elamisloale rubriiki „Märkused” järgmise märkuse: „Rahvusvahelise kaitse andis [liikmesriik] [kuupäev]”.
               5.   Kui teine liikmesriik annab pikaajalise elaniku ELi elamisloa välja kolmanda riigi kodanikule, kellele on pikaajalise elaniku ELi elamisloa, mis sisaldab lõikes 4 osutatud märkust, juba andnud muu liikmesriik, lisab teine liikmesriik pikaajalise elaniku ELi elamisloale sama märkuse.
               Enne kui teine liikmesriik lisab lõikes 4 osutatud märkuse, taotleb ta kõnealuses märkuses nimetatud liikmesriigilt teavet selle kohta, kas pikaajaline elanik on endiselt rahvusvahelise kaitse saaja. Märkuses nimetatud liikmesriik vastab hiljemalt ühe kuu jooksul pärast teabetaotluse kättesaamist. Kui rahvusvaheline kaitse on lõpliku otsusega ära võetud, siis teine liikmesriik kõnealust märkust ei lisa.
               6.   Kui vastutus pikaajalise elaniku rahvusvahelise kaitse eest kanti kooskõlas asjaomaste rahvusvaheliste õigusaktidega või siseriikliku õigusega üle teise liikmesriiki pärast lõikes 5 osutatud pikaajalise elaniku ELi elamisloa väljastamist, muudab teine liikmesriik vastavalt lõikes 4 osutatud märkust hiljemalt kolme kuu jooksul pärast vastutuse ülekandmist.”

               5)

               Artiklile 9 lisatakse järgmine lõige:
               „3a.   Liikmesriigid võivad pikaajalise elaniku staatuse tühistada, kui rahvusvaheline kaitse tühistatakse, lõpetatakse või kui selle uuendamisest keeldutakse vastavalt direktiivi 2004/83/EÜ artikli 14 lõikele 3 või artikli 19 lõikele 3, kui pikaajalise elaniku staatus omandati rahvusvahelise kaitse alusel.”

               6)

               Artiklile 11 lisatakse järgmine lõige:
               „4a.   Lõiked 3 ja 4 ei piira rahvusvahelise kaitse andnud liikmesriigi puhul direktiivi 2004/83/EÜ kohaldamist.”

               7)

               Artiklit 12 muudetakse järgmiselt:

                           a)

                           lisatakse järgmised lõiked:
                           „3a.   Kui liikmesriik otsustab saata välja pikaajalise elaniku, kelle pikaajalise elaniku ELi elamisluba sisaldab artikli 8 lõikes 4 osutatud märkust, taotleb ta kõnealuses märkuses nimetatud liikmesriigilt kinnitust selle kohta, et asjaomane isik on kõnealuses liikmesriigis endiselt rahvusvahelise kaitse saaja. Märkuses nimetatud liikmesriik vastab hiljemalt ühe kuu jooksul pärast teabetaotluse kättesaamist.
                           3b.   Kui pikaajaline elanik on endiselt rahvusvahelise kaitse saaja märkuses nimetatud liikmesriigis, saadetakse ta välja kõnealusesse liikmesriiki, kes võtab rahvusvahelise kaitse saaja ja tema pereliikmed viivitamata ja ilma formaalsusteta tagasi, ilma et see piiraks kohaldatava liidu või siseriikliku õiguse ja perekonna ühtsuse põhimõtte kohaldamist.
                           3c.   Erandina lõikest 3b jääb väljasaatmise otsuse vastu võtnud liikmesriigile õigus kooskõlas tema rahvusvaheliste kohustustega saata pikaajaline elanik riiki, mis ei ole rahvusvahelise kaitse andnud liikmesriik, kui kõnealune isik täidab direktiivi 2004/83/EÜ artikli 21 lõikes 2 täpsustatud tingimusi.”;

                           b)

                           lisatakse järgmine lõige:
                           „6.   Käesolev artikkel ei piira direktiivi 2004/83/EÜ artikli 21 lõike 1 kohaldamist.”

               8)

               Lisatakse järgmine artikkel:
               „Artikkel 19a
               Pikaajalise elaniku ELi elamisloa muudatused
               1.   Kui pikaajalise elaniku ELi elamisluba sisaldab artikli 8 lõikes 4 osutatud märkust ning kui vastutus pikaajalise elaniku rahvusvahelise kaitse eest kantakse kooskõlas asjaomaste rahvusvaheliste õigusaktidega või siseriikliku õigusega teise liikmesriiki üle enne, kui kõnealune liikmesriik väljastab artikli 8 lõikes 5 osutatud pikaajalise elaniku ELi elamisloa, taotleb teine liikmesriik pikaajalise elaniku ELi elamisloa väljastanud liikmesriigilt kõnealuse märkuse asjakohast muutmist.
               2.   Kui pikaajalisele elanikule antakse rahvusvaheline kaitse teises liikmesriigis enne, kui kõnealune liikmesriik väljastab artikli 8 lõikes 5 osutatud pikaajalise elaniku ELi elamisloa, taotleb kõnealune liikmesriik pikaajalise elaniku ELi elamisloa väljastanud liikmesriigilt elamisloa muutmist, et lisada sinna artikli 8 lõikes 4 osutatud märkus.
               3.   Pikaajalise elaniku ELi elamisloa väljastanud liikmesriik väljastab muudetud pikaajalise elaniku ELi elamisloa hiljemalt kolme kuu jooksul pärast lõigetes 1 ja 2 osutatud taotluse saamist teiselt liikmesriigilt.”

               9)

               Artiklile 22 lisatakse järgmine lõige:
               „3a.   Kui rahvusvahelist kaitset ei ole vahepeal ära võetud või kui isik kuulub ühte direktiivi 2004/83/EÜ artikli 21 lõikes 2 täpsustatud kategooriatest, ei kohaldata käesoleva artikli lõiget 3 nende kolmandate riikide kodanike suhtes, kelle pikaajalise elaniku ELi elamisluba, mille on välja andnud esimene liikmesriik, sisaldab käesoleva direktiivi artikli 8 lõikes 4 osutatud märkust.
               Käesolev lõige ei piira direktiivi 2004/83/EÜ artikli 21 lõike 1 kohaldamist.”

               10)

               Artikli 25 esimene lõik asendatakse järgmisega:
               „Liikmesriigid määravad kontaktpunktid, kes vastutavad artiklites 8, 12, 19, 19a, 22 ja 23 osutatud teabe ja dokumentide vastuvõtmise ja edastamise eest.”

         Artikkel 2
   1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 20. maiks 2013. Liikmesriigid teatavad nendest viivitamata komisjonile.
   Kui liikmesriigid need sätted vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele kooskõlas aluslepingutega.

      Strasbourg, 11. mai 2011

            Euroopa Parlamendi nimel

            president

         J. BUZEK

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         GYŐRI E.

      (1)  Euroopa Parlamendi 14. detsembri 2010. aasta seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 11. aprilli 2011. aasta otsus.

      (2)  ELT L 16, 23.1.2004, lk 44.

      (3)  ELT L 304, 30.9.2004, lk 2.

      (4)  ELT C 321, 31.12.2003, lk 1.

      (5)  ELT L 304, 30.9.2004, lk 2.”


title: Nõukogu direktiiv, 17. juuli 1969, kapitali suurendamise kaudse maksustamise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31969L0335

Euroopa Liidu Teataja L 249 , 03/10/1969 Lk 0025 - 0029 Taanikeelne eriväljaanne: Seeria I Peatükk 1969(II) Lk 0405  Ingliskeelne eriväljaanne: Seeria I Peatükk 1969(II) Lk 0412  Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 09 Köide 1 Lk 0020  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 09 Köide 1 Lk 0022  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 09 Köide 1 Lk 0022

		Nõukogu direktiiv,17. juuli 1969,kapitali suurendamise kaudse maksustamise kohta(69/335/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 99 ja 100,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse assamblee arvamust, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [2]ning arvestades, et:asutamislepingu eesmärk on luua kodumaise turuga sarnanevate omadustega majandusliit ning selle eesmärgi saavutamise üks olulisi tingimusi on kapitali vaba liikumise soodustamine;liikmesriikides praegu kehtivad kaudsed maksud kapitali, nimelt maks äriühingute kapitali tehtavalt sissemaksetelt ning väärtpaberite tempelmaks põhjustavad diskrimineerimist, topeltmaksustamist ja ebakõlasid, mis häirivad kapitali vaba liikumist ning mis seepärast tuleb ühtlustamise teel kaotada;kapitali suurendamiselt võetavate maksude ühtlustamine tuleb korraldada selliselt, et see kajastuks liikmesriikide eelarvetes minimaalselt;liikmesriigi poolt tempelmaksu võtmine teise liikmesriigi väärtpaberitelt, mis tema territooriumile tuuakse või seal emiteeritakse, on vastuolus kodumaise turuga sarnanevate omadustega ühisturu ideega; lisaks on selgunud, et siselaenude puhul ning liikmesriigi turule välismaiste väärtpaberite riikitoomise või nende seal emiteerimise puhul on väärtpaberitelt tempelmaksu võtmine nii majanduslikult ebasoovitatav kui ka vastuolus liikmesriikide selle valdkonna maksuseaduste arengutega;nimetatud olukorras on soovitav kaotada väärtpaberite tempelmaks, olenemata väärtpaberite päritolust ning sellest, kas need esindavad äriühingu omakapitali või laenukapitali;kodumaise turuga sarnanevate omadustega ühisturu ideele on iseloomulik, et äriühingu poolt ühisturu piires kapitali suurendamist tuleks maksustada ühekordselt ning nimetatud maksu määr peaks kõikides liikmesriikides olema sama, et mitte häirida kapitali liikumist;seepärast tuleks nimetatud maks nii struktuuri kui määrade osas ühtlustada;kapitalimaksu või väärtpaberitelt võetava tempelmaksuga samaväärsete muude kaudsete maksude säilitamine võiks kahjustada käesoleva direktiiviga ette nähtud meetmete eesmärki ning need maksud tuleb seepärast kaotada,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Liikmesriigid võtavad kapitaliühingute kapitali sissemaksetelt artiklite 2-9 sätetele vastavalt ühtlustatud maksu, edaspidi "kapitalimaks".Artikkel 21. Kapitalimaksuga maksustatavad tehingud kuuluvad maksustamisele üksnes liikmesriigis, kus nimetatud tehingute tegemise ajal on kapitaliühingu juhtimise tegelik keskus.2. Kui kapitaliühingu juhtimise tegelik keskus asub kolmandas riigis ning selle registrijärgne asukoht on liikmesriigis, maksustatakse kapitalimaksuga maksustatavad tehingud liikmesriigis, kus on ühingu registrijärgne asukoht.3. Kui kapitaliühingu registrijärgne asukoht ja juhtimise tegelik keskus on kolmandas riigis, võib liikmesriigis asuvasse filiaali makstavat põhi- või käibekapitali maksustada liikmesriigis, kus filiaal asub.Artikkel 31. Käesoleva direktiivi kohaldamisel käsitatakse "kapitaliühinguna":a) Belgia, Saksa, Prantsuse, Itaalia, Luksemburgi ja Madalmaade õigusaktidele vastavaid äriühinguid, mille nimetused on vastavalt järgmised:- société anonymenaamloze vennootschap, Aktiengesellschaft, société anonyme, società per azioni, société anonyme, naamloze vennootschap;- société en commandite par actionscommanditaire vennootschap op aandelen, Kommanditgesellschaft auf Aktien, société en commandite par actions, società in accomandita per azioni, société en commandite par actions, commanditaire vennootschap op aandelen;- société de personnes à responsabilité limitéepersonenvennootschap met beperkte aansprakelijkheid, Gesellschaft mit beschränkter Haftung, société à responsabilité limitée, società a responsabilità limitata, société à responsabilité limitée;b) mistahes äriühingut, ühistut või muud juriidilist isikut, mille kapitali või vara osadega võib kaubelda börsil;c) mistahes tulunduslikku äriühingut, ühistut või muud juriidilist isikut, mille liikmetel on õigus oma osasid eelneva loata võõrandada kolmandatele isikutele ning kes vastutavad kõnealuse äriühingu, ühistu või muu juriidilise isiku kohustuste eest üksnes oma osade piires.2. Käesoleva direktiivi kohaldamisel käsitatakse kapitaliühinguna ka kõiki teisi tulunduslikke äriühinguid, ühistuid või muid juriidilisi isikuid. Liikmesriigil on siiski õigus neid kapitalimaksu osas mitte kapitaliühingutena käsitada.Artikkel 41. Kapitalimaksuga maksustatakse järgmised tehingud:a) kapitaliühingu moodustamine;b) sellise äriühingu, ühistu või muu juriidilise isiku ümberkujundamine kapitaliühinguks, mis varem kapitaliühing ei olnud;c) kapitaliühingu kapitali suurendamine mis tahes varalise sissemaksega;d) kapitaliühingu kapitali suurendamine mis tahes varalise sissemakse abil, mille puhul vastu ei saada osa ühingu kapitalist või varadest, vaid liikmetega samaväärsed õigused, näiteks hääleõigus, õigus osale kasumist või likvideerimise puhul osale ülejäägist;e) kolmandas riigis registreeritud sellise äriühingu, ühistu või muu juriidilise isiku juhtimise tegeliku keskuse üleviimine liikmesriiki, mida kõnealuses liikmesriigis käsitatakse kapitalimaksu osas kapitaliühinguna;f) kolmandas riigis registreeritud sellise äriühingu, ühistu või muu juriidilise isiku juhtimise registrijärgse asukoha üleviimine liikmesriiki, mida kõnealuses liikmesriigis käsitatakse kapitalimaksu osas kapitaliühinguna;g) sellise äriühingu, ühistu või muu juriidilise isiku juhtimise tegeliku keskuse üleviimine ühest liikmesriigist teise liikmesriiki, mida viimatinimetatud liikmesriigis käsitatakse kapitalimaksu osas kapitaliühinguna, teises liikmesriigis aga mitte;h) sellise äriühingu, ühistu või muu juriidilise isiku registrijärgse asukoha üleviimine ühest liikmesriigist teise liikmesriiki, mida viimatinimetatud liikmesriigis käsitatakse kapitalimaksu osas kapitaliühinguna, teises liikmesriigis aga mitte.2. Kapitalimaksuga võib maksustada järgmised tehingud:a) kapitaliühingu kapitali suurendamine kasumi või alaliste või ajutiste reservide kapitaliseerimise teel;b) kapitaliühingu vara suurendamine ühingu liikme poolt teenuste osutamise kaudu, mis ei too kaasa äriühingu kapitali suurenemist, kuid toovad kaasa õiguste muutumise äriühingus või võivad suurendada äriühingu osade või aktsiate väärtust;c) kapitaliühingu poolt võetud laen, kui laenuandja omandab õiguse osale või aktsiale äriühingu kasumist;d) kapitaliühingu poolt oma liikmelt, tema abikaasalt või lapselt võetud laen või kolmandalt isikult võetud laen, mida tagab ühingu liige, tingimusel, et nimetatud laenude toime on samaväärne ühingu kapitali suurendamisega.3. Moodustamine lõike 1 punkti a tähenduses ei hõlma kapitaliühingu asutamisakti või -lepingu muutmist, eelkõige:a) kapitaliühingu ümberkujundamist teist liiki kapitaliühinguks;b) sellise äriühingu, ühistu või muu juriidilise isiku registrijärgse asukoha üleviimine ühest liikmesriigist teise liikmesriiki, mida mõlemas liikmesriigis käsitatakse kapitalimaksu osas kapitaliühinguna;c) kapitaliühingu eesmärkide muutmine;d) kapitaliühingu kehtivustähtaja pikendamine.Artikkel 51. Maksu võetakse:a) artikli 4 lõike 1 punktides a, c ja d nimetatud kapitaliühingu moodustamise või selle kapitali või vara suurendamise puhul: mistahes liikmete poolt sissemakstud või sissemakstava vara tegelikult väärtuselt pärast võetud kohustuste ning sissemaksest äriühingule tulenevate kulude mahaarvamist. Liikmesriigis võivad kapitalimaksu tasumise edasi lükata, kuni sissemaksed on tehtud;b) artikli 4 lõike 1 punktides b, e, f, g ja h nimetatud kapitaliühingu ümberkujundamise või kapitaliühingu juhtimise tegeliku keskuse või registrijärgse asukoha üleviimise puhul: äriühingule ümberkujundamise või üleviimise ajal kuuluva mistahes vara tegelikult väärtuselt, millest on maha arvatud äriühingul sel ajal olevad kohustused ja kulud;c) artikli 4 lõike 2 punktis a nimetatud kapitali suurendamisel kasumi, reservide või provisjonide kapitaliseerimise teel: nimetatud suurendamise nominaalväärtuselt;d) artikli 4 lõike 2 punktis b nimetatud vara suurenemise puhul: osutatud teenuste tegelikult väärtuselt, pärast äriühingu poolt seoses teenuste osutamisega omandatud kohustuste ja kantud kulude mahaarvamist;e) artikli 4 lõike 2 punktides c ja d nimetatud laenude puhul: võetud laenu nominaalsummalt.2. Lõike 1 punktides a, b ja c nimetatud juhtudel ei ole maksustatav summa siiski väiksem, kui äriühingu igale liikmele määratud kuuluvate osade või aktsiate tegelik väärtus või nende osade nominaalväärtus, kui see ületab tegelikku väärtust.3. Kapitali suurendamisel maksustatav summa ei hõlma:- kapitaliühingule kuuluvat vara, mis kantakse kapitali suurendamiseks ning millelt on kapitalimaks juba tasutud;- kapitaliühingu poolt võetud laene, mis arvestatakse ümber äriühingu osadeks või aktsiateks ning millelt on kapitalimaks juba tasutud.Artikkel 61. Iga liikmesriik võib artikli 5 alusel kindlaksmääratavast maksubaasist välja arvata piiramatu vastutusega osaniku poolt kapitaliühingu kohustuste katteks sisse makstud kapitaliosa ning nimetatud osaniku osa või aktsia äriühingu varast.2. Kui liikmesriik kasutab lõikes 1 sätestatud õigust, maksustatakse kapitalimaksuga:- kapitaliühingu juhtimise tegeliku keskuse üleviimine teise liikmesriiki, kes nimetatud õigust ei kasuta;- sellise kapitaliühingu, mille juhtimise tegelik keskus asub kolmandas riigis, registrijärgse asukoha üleviimine teise liikmesriiki, kes nimetatud õigust ei kasuta;- mistahes tehing, mille tulemusena piiratakse liikme vastutust tema osaga või aktsiaga äriühingu kapitalist, eelkõige juhul, kui vastutuse piiramine tuleneb kapitaliühingu ümberkujundamisest teist liiki kapitaliühinguks.Kõikidel nimetatud juhtudel võetakse kapitalimaksu äriühingu kohustuste eest piiramatult vastutavatele osanikele kuuluvalt äriühingu vara osalt või aktsialt.Artikkel 71. Kuni nõukogu poolt lõike 2 kohaselt vastuvõetavate sätete jõustumiseni:a) ei tohi kapitalimaksu määr olla üle 2 % ega alla 1 %;b) vähendatakse kõnealust maksumäära 50 % võrra või enam, kui üks või mitu kapitaliühingut annavad kõik oma aktivad ja passivad või osa oma äritegevusest üle ühele või mitmele loodavale või juba olemasolevale kapitaliühingule.Nimetatud vähendamise tingimuseks on, et:- sissemaksete eest tasutakse üksnes äriühingu(te) osadega või aktsiatega, ent liikmesriigil on õigus vähendamist kohaldada ka juhtudel, kui sissemaksete eest tasutakse lisaks äriühingu(te) osadele ka raha, mille summa ei ületa 10 % osade nominaalväärtusest;- tehingu osapoolteks olevate äriühingute juhtimise tegelik keskus või registrijärgne asukoht on liikmesriigi territooriumil;c) kapitalimaksu määra võib kuni 1. jaanuarini 1973 vähendada 0,5 % võrra ning edaspidi 1 % võrra juhtudel, kus moodustatakse või suurendatakse valdus- või investeerimisühingute kapitali, mille ainsaks eesmärgiks on teiste ettevõtete aktsiate või osade valdamine ning nende kasulikult rakendamine, tingimusel et nimetatud äriühingud ei tegutse iseseisvalt tööstuse ega kaubanduse vallas ega käita avalikku äriüksust.2. Võimaldamaks nõukogul ühine kapitalimaksu määr enne üleminekuaja lõppu kindlaks määrata, esitab komisjon nõukogule 1. aprilliks 1971 sellealase ettepaneku.3. Kui äriühingu kapitali suurendatakse artikli 4 lõike 1 punkti c kohaselt pärast äriühingu kapitali vähendamist tekkinud kahjumi tõttu, võib vähendamisega võrdse osa puhul maksumäära vähendada, kui suurendamine toimub nelja aasta jooksul alates kapitali vähendamisest.4. Kui liikmesriik kasutab artikli 4 lõikes 2 sätestatud õigust, võib kapitalimaksu määra vähendada.Artikkel 8Liikmesriik võib osaliselt või täielikult kapitalimaksust vabastada artikli 4 lõigetes 1 ja 2 nimetatud tehingud, mida teevad:- avalikke teenuseid pakkuvad kapitaliühingud, näiteks ühistranspordiettevõtted, sadamad või vee-, gaasi- või elektrivarustusettevõtted, mille puhul vähemalt pool äriühingu kapitalist kuulub riigile, piirkondlikele või kohalikele omavalitsustele;- kapitaliühingud, mis vastavalt põhikirjale ja ka tegelikult taotlevad üksnes ning otseselt kultuuri, heategevuse, abi või haridusega seotud eesmärke.Artikkel 9Teatavat liiki tehingute või kapitaliühingute osas võib ette näha erandeid, maksumäära vähendamist või suurendamist, et saavutada õiglane maksustamine, järgida sotsiaalseid kaalutlusi või võimaldada liikmesriigil toime tulla eriolukordadega. Liikmesriik, kes nimetatud meedet kavandab, esitab küsimuse asutamislepingu artiklit 102 silmas pidades aegsasti komisjonile.Artikkel 10Kapitalimaksule lisaks ei võta liikmesriigid tulunduslikelt äriühingutelt, ühistutelt või muudelt juriidilistelt isikutelt mistahes muid makse:a) artiklis 4 nimetatud tehingutelt;b) artiklis 4 nimetatud tehingutega hõlmatud sissemaksetelt, laenudelt või teenustelt;c) majandustegevusele eelneva registreerimise või mistahes muu formaalsuse eest, mille alusel tekib tulundusliku äriühingu, ühistu või muu juriidilise isiku õiguslikust vormist tulenevalt selle õigus- ja teovõime.Artikkel 11Liikmesriigid ei maksusta mis tahes viisil:a) aktsiate, osade või samaliigiliste väärtpaberite või neid esindavate sertifikaatide valmistamist, emiteerimist, börsil noteerimist, turuletoomist või ostu-müüki, olenemata emitendist;b) laene, sealhulgas riigilaene, mida võetakse võlakohustuste või muude kaubeldavate väärtpaberite abil, nendega seotud formaalsusi või nende võlakohustuste või muude kaubeldavate väärtpaberite valmistamist, emiteerimist, börsil noteerimist, turuletoomist või ostu-müüki, olenemata emitendist.Artikkel 121. Olenemata artiklitest 10 ja 11 võivad liikmesriigid võtta:a) kindlasummalist või proportsionaalset maksu väärtpaberiülekannetelt;b) tehingumakse, sealhulgas maa kinnistamise maksu nende territooriumil asuvate ettevõtete või kinnisvara ülemineku korral tulunduslikule äriühingule, ühistule või muule juriidilisele isikule;c) tehingumakse mis tahes varalt, mis läheb üle tulunduslikule äriühingule, ühistule või muule juriidilisele isikule, kui nimetatud vara eest tasutakse muul viisil kui äriühingu osadega või aktsiatega;d) makse hüpoteegi seadmise, registrisse kandmise või lõpetamise eest või muid maa või muu varaga seotud makse;e) lõive või tasusid;f) käibemaksu.2. Lõike 1 punktides b, c, d ja e nimetatud maksud on samad olenemata sellest, kas tulundusliku äriühingu, ühistu või muu juriidilise isiku juhtimise tegelik keskus või registrijärgne asukoht asub maksustava liikmesriigi territooriumil või mitte; samuti ei või nimetatud maksud ületada maksustavas liikmesriigis samade tehingute suhtes kehtivaid makse.Artikkel 13Liikmesriigis jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid 1. jaanuariks 1972 ning teevad need viivitamata teatavaks komisjonile.Artikkel 14Liikmesriigid tagavad käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetavate peamiste siseriiklike õigusnormide teksti edastamise komisjonile.Artikkel 15Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 17. juuli 1969Nõukogu nimeleesistujaH. J. Witteveen[1] EÜT 119, 3.7.1965, lk 2057/65.[2] EÜT 134, 23.7.1965, lk 2227/65.--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv, 21. juuni 1989, olemasolevatest olmejäätmete põletustehastest lähtuva õhusaaste vähendamise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31989L0429

Euroopa Liidu Teataja L 203 , 15/07/1989 Lk 0050 - 0054 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 15 Köide 9 Lk 0081  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 15 Köide 9 Lk 0081

		Nõukogu direktiiv,21. juuni 1989,olemasolevatest olmejäätmete põletustehastest lähtuva õhusaaste vähendamise kohta(89/429/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 130s,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:Euroopa Ühenduse keskkonnaalastes tegevusprogrammides aastateks 1973, [4] 1977, [5] 1983 [6] ja 1987 [7] on rõhutatud õhusaaste vältimise ja vähendamise tähtsust;nõukogu 19. oktoobri 1987. aasta resolutsioonis keskkonnaalase tegevusprogrammi kohta aastateks 1987–1992 on märgitud, et rahva tervise ja keskkonnakaitse kõrge taseme tagamiseks on ühenduse tegevuses tähtis keskenduda muu hulgas asjakohaste standardite rakendamisele;nõukogu 15. juuli 1975. aasta direktiivis 75/442/EMÜ jäätmete kohta [8] on sätestatud, et jäätmed tuleb kõrvaldada inimeste tervist ohtu seadmata ja keskkonda kahjustamata; selleks on samas direktiivis sätestatud, et iga jäätmeid töötlev käitis või ettevõtja peab saama pädevatelt asutustelt loa, milles muu hulgas nähakse ette võetavad ettevaatusabinõud;nõukogu 28. juuni 1984. aasta direktiivis 84/360/EMÜ tööstusrajatistest lähtuva õhusaaste vastu võitlemise kohta [9] on sätestatud, et liikmesriigid rakendavad poliitikat ja strateegiat, sealhulgas asjakohaseid meetmeid, olemasolevate rajatiste järkjärguliseks kohandamiseks parima võimaliku tehnoloogiaga, mille rakendamine ei too kaasa liigseid kulusid; neid sätteid kohaldatakse muu hulgas olemasolevate olmejäätmete põletustehaste suhtes;direktiivis 84/360/EMÜ on sätestatud, et vajaduse korral kehtestab nõukogu ühehäälselt ja komisjoni ettepanekul heitkoguste piirnormid, mis põhinevad parimal võimalikul tehnoloogial, mille rakendamine ei too kaasa liigseid kulusid, ja sobivatel mõõteseadmetel ja mõõtmismeetoditel;olmejäätmete põletamisel tekivad niisuguste ainete heitmed, mis võivad põhjustada õhusaastet ja sellega kahjustada rahva tervist ja keskkonda; mõnel juhul võib saaste olla piiriülene;olmejäätmete põletustehases tekkivate teatavate saasteainete heitmete vähendamise tehnoloogiad on juba üldiselt tunnustatud; neid võib olemasolevates põletustehastes järk-järgult kasutusele võtta, arvestades tehaste tehnilisi omadusi ja soovitust vältida liigseid kulusid; nende abil on võimalik saavutada põlemisgaaside saasteainete kontsentratsioonide tase, mis ei ületa teatavaid piirnorme;kõikides liikmesriikides on olemas paiksetest tehastest lähtuva õhusaaste vastu võitlemist käsitlevad õigusnormid ja mitmes liikmesriigis on olemas erisätted olmejäätmete põletustehaste kohta;heitkoguste piirnormide kehtestamine ja muud saaste vältimise nõuded aitavad ühendusel tõhustada liikmesriikide meetmeid võitluses olmejäätmete põletustehastest lähtuva õhusaastega;tõhusa keskkonnakaitse kiireks tagamiseks tuleks sätestada asjakohased tähtajad olemasolevate põletustehaste kohandamiseks parima võimaliku tehnoloogiaga, vältides liigseid kulusid; on asjakohane, et lõpuks peaksid kõik olemasolevad olmejäätmete põletustehased vastama samadele tingimustele, mida kohaldatakse vastava kategooria uute tehaste suhtes;olemasolevatele tehastele kehtestatavate nõuete hulka peab kuuluma kohustus järgida kõige olulisemate saasteainete heitkoguste piirnorme ja asjakohaseid põlemistingimusi; nimetatud põlemistingimuste kehtestamisel tuleb arvesse võtta kõiki tehnilisi raskusi, mis võivad tekkida; tuleb sätestada põletustehastes tehtavad asjakohased mõõtmised ja nende kontrollimine ning üldsust tuleb saadud tulemustest teavitada;arvesse tuleks võtta probleemi, mis on seotud dioksiinide ja furaanide heitmetega;heitkoguste piirnormide kehtestamisega võrdselt tähtis on edendada puhta tehnoloogiaga seotud teadmiste arendamist ja levitamist ning puhta tehnoloogia kasutamist ennetusmeetmete osana võitluses keskkonnareostusega ühenduses, eriti seoses jäätmete kõrvaldamisega;asutamislepingu artikli 130t kohaselt ei takista niisuguste ühenduse sätete vastuvõtmine ühtki liikmesriiki säilitamast või kehtestamast rangemaid keskkonnakaitsemeetmeid, kui need on kooskõlas asutamislepinguga,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Käesolevas direktiivis on:1. õhusaaste – inimtegevusest tuleneva ainete või energia otsene või kaudne väljutamine õhku, mis võib avaldada märgatavat kahjulikku mõju inimeste tervisele, kahjustada elusressursse, ökosüsteeme ja materiaalset vara ja raskendada või takistada keskkonna puhkeotstarbelist või muud õiguspärast kasutamist;2. heitkoguste piirnorm – saasteainete kontsentratsioon ja/või mass, mida tehastest lähtuvates heitmetes ei või määratud ajavahemiku jooksul ületada;3. olmejäätmed – kodumajapidamiste, ettevõtete või toiduainetööstuse jäätmed ning muud jäätmed, mis oma laadi või koostise osas on sarnased kodumajapidamiste jäätmetega;4. olmejäätmete põletustehas – kõik tehnilised seadmed, mida kasutatakse olmejäätmete töötlemiseks põletamise teel, kus põlemisel tekkivat soojust kasutatakse või mitte, kuid mitte tehased, mida kasutatakse spetsiaalselt kanalisatsioonijääkide, keemiliste, mürgiste ja ohtlike jäätmete, haiglate meditsiiniliste jäätmete või muud liiki jäätmete põletamiseks maal või merel, isegi kui nendes tehastes on võimalik olmejäätmeid põletada.See määratlus hõlmab tegevuskohta ja tervet käitist, mis koosneb jäätmepõletusahjust, jäätmete etteandesüsteemist, kütuse- ja õhuvarustussüsteemist ning põletustoimingute jälgimise seadmetest ja süsteemidest ning põletustingimuste pideva registreerimise ja jälgimise süsteemidest;5. olemasolev olmejäätmete põletustehas – olmejäätmete põletustehas, mille esimene käitamisluba on antud välja enne 1. detsembrit 1990;6. põletustehase nimivõimsus – põletustehase ahjude põletusvõimsuste summa, nagu on piiritlenud ehitaja ja kinnitanud käitaja, võttes asjakohaselt arvesse eelkõige jäätmete kütteväärtust, mis on väljendatud tunnis põletatavate jäätmete kogusena.Artikkel 21. Direktiivi 84/360/EMÜ artikli 13 kohaselt võtavad liikmesriigid asjakohaseid meetmeid, millega tagatakse, et olemasolevate olmejäätmete põletustehaste käitamisel on täidetud:a) tehaste osas, mille nimivõimsus on 6 tonni jäätmeid tunnis või rohkem: 1. detsembriks 1996 samad tingimused, mis on kehtestatud sama võimsusega uutele põletustehastele olmejäätmete põletustehastest lähtuva õhusaaste vältimist käsitleva nõukogu 8. juuni 1989. aasta direktiiviga 89/369/EMÜ, [10] välja arvatud artikli 4 sätted, mis asendatakse käesoleva direktiivi artikli 4 sätetega;b) muude tehaste osas:i) 1. detsembriks 1995 käesoleva direktiivi artiklites 3–7 sätestatud tingimused;ii) 1. detsembriks 2000 samad tingimused, mis on kehtestatud sama võimsusega uutele põletustehastele direktiivi 89/369/EMÜ kohaselt, välja arvatud artikli 4 sätted, mis asendatakse käesoleva direktiivi artikli 4 sätetega.Pädevad asutused kindlustavad, et kõik olemasolevate tehaste kohandamistööd, mille tegemisel arvestatakse nende allesjäänud kasutusaega ning käesolevas direktiivis sätestatud tähtaegu ja tingimusi, tehakse nii kiiresti kui võimalik.Artikkel 31. Alates 1. detsembrist 1995 peavad olemasolevad olmejäätmete põletustehased järgima allpool esitatud heitkoguste piirnorme, mis on teisendatud järgmiste tingimuste alusel: temperatuur 273 K, rõhk 101,3 kPa, 11 % hapnikku või 9 % CO2, kuiv gaas:a) tehased, mille nimivõimsus on alla 6 tonni jäätmeid tunnis, kuid vähemalt üks tonn tunnis:— kogutolm | 100 mg/nm3; |b) tehased, mille nimivõimsus on alla ühe tonni jäätmeid tunnis:— kogutolm | 600 mg/nm3. |2. Tehaste puhul, mille võimsus on alla ühe tonni tunnis, võib heitkoguste piirnorme arvutada 17 % hapniku tasemel. Sel juhul ei või kontsentratsioonid olla suuremad kui lõikes 1 sätestatud, mis jagatakse 2,5ga.3. Pädevad asutused sätestavad heitkoguste piirnormid muude kui lõikes 1 nimetatud saasteainete osas, kui nad peavad seda põletatavate jäätmete koostise ja põletustehase omaduste tõttu otstarbekaks. Nende heitkoguste piirnormide määramisel võtavad asutused arvesse kõnealuste saateainete võimalikku kahjulikku mõju inimeste tervisele ja keskkonnale ning parimat võimalikku tehnoloogiat, mille rakendamine ei too kaasa liigseid kulusid. Eelkõige võivad pädevad asutused kehtestada dioksiinide ja furaanide heitkoguste piirnormid.Artikkel 41. a) Alates 1. detsembrist 1996 peavad olemasolevad olmejäätmete põletustehased, mille võimsus on vähemalt 6 tonni tunnis, vastama järgmistele põlemistingimustele: jäätmete põlemisel tekkinud gaaside temperatuuri tuleb tõsta pärast viimast põlemisõhu etteannet isegi kõige ebasoodsamates tingimustes temperatuurini 850 oC vähemalt kaheks sekundiks, nii et hapniku kontsentratsioon on vähemalt 6 %. Ületamatute tehniliste raskuste korral rakendatakse kahe sekundi nõuet hiljemalt ahjude vahetamise järel.b) Alates 1. detsembrist 1995 peavad muud olemasolevad olmejäätmete põletustehased vastama järgmistele põlemistingimustele: jäätmete põlemisel tekkinud gaaside temperatuuri tuleb tõsta pärast viimast põlemisõhu etteannet isegi kõige ebasoodsamates tingimustes temperatuurini vähemalt 850 oC, nii et hapniku kontsentratsioon on vähemalt 6 %, piisavalt pikaks ajavahemikuks, mille pikkuse määravad kindlaks pädevad asutused.2. Igale tehase kategooriale lõikes 1 sätestatud tähtaja jooksul järgivad kõik olemasolevad olmejäätmete põletustehased käitamise ajal põlemisgaaside süsinikmonooksiidi (CO) kontsentratsiooni piirnormi 100 mg/nm3.Piirnorm teisendatakse järgmiste tingimuste alusel: temperatuur 273 K, rõhk 101,3 kPa, 11 % hapnikku või 9 % CO2, kuiv gaas.3. Võib lubada lõikes 1 sätestatud tingimustest erinevaid tingimusi, kui põletusahjudes või põlemisgaaside töötlemise seadmetes kasutatakse uut tehnoloogiat, tingimusel et polüklooritud dibensodioksiinide (PCDD) ja polüklooritud dibensofuraanide (PCDF) heitmete tase on sama või madalam lõikes 1 sätestatud tehnilistel tingimustel saavutatud tasemest.Liikmesriikide määratud pädevad asutused edastavad käesoleva lõike kohaselt tehtud otsused komisjonile.Artikkel 51. Artikli 4 lõikes 1 sätestatud temperatuuride ja hapniku kontsentratsiooni väärtused on miinimumväärtused, mida tuleb kogu tehase käitamise ajal järgida.2. Artikli 4 lõikes 2 sätestatud süsinikmonooksiidi (CO) kontsentratsioon on:a) tehaste puhul, mille nimivõimsus on 6 tonni tunnis või rohkem, piirnorm tunni keskmisena. Lisaks sellele peab vähemalt 90 % kõikide 24 tunni jooksul tehtud mõõtmiste tulemus jääma alla 150 mg/nm3;b) tehaste puhul, mille nimivõimsus on alla 6 tonni tunnis, kuid vähemalt 1 tonn tunnis, piirnorm tunni keskmisena;c) tehaste puhul, mille nimivõimsus on üle 1 tonni tunnis, piirnorm päeva keskmisena.Eespool nimetatud keskmiste väärtuste arvutamisel võetakse arvesse ainult tunnid, kui tehast tegelikult käitatakse, sealhulgas käivitamis- ja seiskamisaeg.3. Tolmu osas, mida tuleb artikli 6 kohaselt pidevalt kontrollida:a) mitte ükski liikuva seitsme päeva kontsentratsiooni keskmistest väärtustest, mis on nende ainete osas mõõdetud, ei või ületada vastavaid piirnorme;b) mitte ükski päeva kontsentratsiooni keskmistest väärtustest, mis on nende ainete osas mõõdetud, ei või ületada vastavat piirnormi rohkem kui 30 %.Eespool nimetatud keskmiste väärtuste arvutamisel võetakse arvesse ainult tehase tegelik käitamisaeg, sealhulgas käivitamis- ja seiskamisaeg.4. Kogutolmu osas, kui artikli 6 kohaselt nõutakse korrapäraseid mõõtmisi, ei või pädevate asutuste artikli 6 lõigete 3, 4 ja 5 kohaselt kehtestatud eeskirjade kohaselt mõõdetud kontsentratsioonid olla piirnormist suuremad.Artikkel 61. Alates 1. detsembrist 1995 tuleb artikli 2 punkti b kohaselt olemasolevate tehaste osas teha järgmised mõõtmised:a) teatavate ainete kontsentratsioonid põlemisgaasides:i) tehaste osas, mille nimivõimsus on 1 tonn tunnis või rohkem, tuleb kogutolmu, CO ja hapniku kontsentratsioone pidevalt mõõta ja registreerida;ii) järgmised kontsentratsioonid tuleb mõõta korrapäraselt:- olemasolevates tehastes nimivõimsusega alla 1 tonni jäätmeid tunnis kogutolmu, hapniku ja CO kontsentratsioon;b) tööparameetrid:i) gaaside temperatuuri tuleb pidevalt mõõta ja registreerida piirkonnas, kus artikli 4 lõikega 1 ettenähtud tingimused on täidetud;ii) põlemisgaaside normaega artikli 4 lõikes 1 määratletud temperatuuril 850 oC tehasele ettenähtud kõige ebasoodsamates käitamistingimustes tuleb asjakohaselt kontrollida vähemalt üks kord iga tehase kohandamistöö järel ja igal juhul enne 1. detsembrit 1995.2. Lõikes 1 nimetatud mõõtmiste tulemused teisendatakse järgmiste tingimuste alusel:- temperatuur 273 K, rõhk 101,3 kPa, 11 % hapnikku või 9 % CO2, kuiv gaas.Kui kohaldatakse artikli 3 lõiget 2, võib neid siiski teisendada järgmiste tingimuste alusel:- temperatuur 273 K, rõhk 101,3 kPa, hapnikku 17 %, kuiv gaas.3. Kõik mõõtmistulemused registreeritakse, töödeldakse ja esitatakse asjakohases vormis, nii et pädevad asutused võivad nende kinnitatud menetluste kohaselt kontrollida, kas sätestatud tingimused on täidetud.4. Pädevad asutused peavad lõike 1 nõuetele vastavad proovivõtu- ja mõõtmismenetlused, meetodid ja seadmed ning proovivõtu- ja mõõtmiskohad enne nende kasutamist heaks kiitma.5. Korrapäraste mõõtmiste osas sätestavad pädevad asutused asjakohased mõõtmisprogrammid, millega tagatakse, et tulemused esindavad kõnealuste ainete heitmete tavalist taset.Saadud tulemustega peab olema võimalik kinnitada, et kohaldatavaid piirnorme on järgitud.Artikkel 71. Kui mõõtmised osutavad, et käesolevas direktiivis sätestatud piirnorme on ületatud, teatatakse sellest viivitamata pädevatele asutustele. Asutus tagab, et tehase kasutamine peatatakse, kui heitmenorme järgita, ja võtab vajalikke meetmeid tehase muutmiseks või selle sulgemiseks.2. Pädevad asutused kehtestavad puhastus- või mõõtmisseadmete tehniliselt vältimatute seisakute pikima lubatud aja, mille jooksul õhku väljutatavate ainete heitmete kontsentratsioonid, mille vähendamiseks need seadmed on ette nähtud, ületavad sätestatud piirnormid. Rikke korral vähendab käitaja töömahtu või peatab viivitamata selle töö, kuni tavapärased käitamistingimused on taastatud. Mitte mingil juhul ei või tehast käitada tööd katkestamata üle 16 tunni; lisaks sellele võib tehast neis tingimustes käitada aasta jooksul kokku kuni 200 tundi.Tolmu sisaldus heitmetes ei või eelmises lõigus nimetatud ajavahemike jooksul mitte mingil juhul ületada 600 mg/nm3 ja kõik muud tingimused, eelkõige põlemistingimused, peavad olema täidetud.Artikkel 8Kui ärisaladuse suhtes kohaldatavatest sätetest ei tulene teisiti, tehakse kooskõlas asjakohaste menetlustega ja pädevate asutuste määratud vormis üldsusele teatavaks andmed põletustehastele käesoleva direktiivi alusel kehtestatud nõuete ja artiklites 5 ja 6 sätestatud kontrollitulemuste kohta.Artikkel 9Liikmesriigid võtavad vajalikke meetmeid, millega tagatakse, et pädevad asutused kontrollivad käesoleva direktiivi kohaselt kehtestatud tingimuste täitmist olemasolevates põletamistehases.Artikkel 101. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid 1. detsembriks 1990. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide teksti.Artikkel 11Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Luxembourg, 21. juuni 1989Nõukogu nimeleesistujaC. Aranzadi[1] EÜT C 75, 23.3.1988, lk 8.[2] EÜT C 69, 20.3.1989, lk 223.[3] EÜT C 318, 12.12.1988, lk 3.[4] EÜT C 112, 20.12.1973, lk 1.[5] EÜT C 139, 13.6.1977, lk 1.[6] EÜT C 46, 17.2.1983, lk 1.[7] EÜT C 328, 7.12.1987, lk 1.[8] EÜT L 194, 25.7.1975, lk 47.[9] EÜT L 188, 16.7.1984, lk 20.[10] EÜT L 163, 14.6.1989, lk 32.--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv, 17. mai 1988, millega kohandatakse tehnika arengule nõukogu direktiivi 77/649/EMÜ (mootorsõidukijuhtide vaatevälja käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta)

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31988L0366

Euroopa Liidu Teataja L 181 , 12/07/1988 Lk 0040 - 0044 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 17 Lk 0072  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 17 Lk 0072

		Komisjoni direktiiv,17. mai 1988,millega kohandatakse tehnika arengule nõukogu direktiivi 77/649/EMÜ (mootorsõidukijuhtide vaatevälja käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta)(88/366/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 6. veebruari 1970. aasta direktiivi 70/156/EMÜ mootorsõidukite ja nende haagiste tüübikinnitust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, [1] viimati muudetud direktiiviga 87/403/EMÜ, [2] eriti selle artiklit 11,võttes arvesse nõukogu 27. septembri 1977. aasta direktiivi 77/649/EMÜ mootorsõidukijuhtide vaatevälja käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, [3] muudetud direktiiviga 81/643/EMÜ, [4] eriti selle artiklit 5,ning arvestades, et:sõidukite projekteerimine on edasi arenenud, eriti kütuse kokkuhoiu saavutamiseks teostatava aerodünaamika alase uurimistöö mõju tulemusena, mis on sageli põhjustanud esiklaasi küljepostide tunduva tahapoole kaldu asetamise; arvestades, et esiklaasi küljepostide poolt põhjustatud binokulaarseid peitealasid käsitlevaid kehtivaid nõudeid tuleks muuta, selleks et leevendada tootjate raskusi optimaalse takistusteguriga (Cd) sõidukite tootmisel;praktiline kogemus on tõestanud vajadust muuta ka teatud nõudeid, mis käsitlevad optimaalse kvaliteedi ja töökindluse huvides esiklaasi sisse ehitatud raadioantenne ning jäite ja niiskuse eemaldusseadmeid, mis ühilduvad kõrgtehnoloogiliste raadioseadmetega ning võimaldavad suurendada esiklaasi jäite ja niiskuse eemalduse töökindlust ja efektiivsust, tagades hea optilise kvaliteedi ilma vaatevälja piiramata;käesolevas direktiivis ettenähtud meetmed on kooskõlas mootorsõidukisektoris tehniliste tõkete kõrvaldamist käsitlevate direktiivide tehnika arenguga kohandamise komitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 77/649/EMÜ lisade nimekirja ning I ja IV lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi lisale.Artikkel 2Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 1. oktoobril 1988 ning teatavad sellest viivitamata komisjonile.Artikkel 3Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 17. mai 1988Komisjoni nimelasepresidentCockfield[1] EÜT L 42, 23.2.1970, lk 1.[2] EÜT L 220, 8.8.1987, lk 44.[3] EÜT L 267, 19.10.1977, lk 1.[4] EÜT L 231, 15.8.1981, lk 41.--------------------------------------------------LISALisade loetelu muudetakse järgmiselt:"Liide: joonised 1 ja 2" lisatakse III lisa järele,"Liide: joonised 1–7" lisatakse IV lisa järele.I lisa muudetakse järgmiselt:Punktid 5.1.2–5.1.2.1.2 asendatakse järgmiste punktidega:"5.1.2. Kummagi A-posti peitenurk, mida on kirjeldatud punktis 5.1.2.1, ei tohi ületada 6° (vrd IV lisa liite joonis 3).Kaassõitjapoolse A-posti peitenurka, mida on kirjeldatud punktis 5.1.2.1.2, ei ole vaja määrata, kui postid paiknevad sõiduki vertikaalse keskpikitasapinna suhtes sümmeetriliselt.5.1.2.1. Mõlema A-posti peitenurga mõõtmine toimub järgmise kahe horisontaallõike ühitamise abil ühel tasapinnal:1. lõige : lähtuvalt punktist Pm, mis asetseb punktis 5.3.1.1 määratletud asukohas, joonestatakse tasand, mis on 2° nurga all ülespoole punkti Pm läbiva ettepoole suunduva horisontaaltasandi suhtes. Määratakse A-posti horisontaallõige lähtuvalt A-posti ja kaldtasandi kõige eesmisest lõikepunktist (vrd IV lisa liite joonis 2).2. lõige : Korratakse sama toimingut tasandiga, mis on 5° nurga all allapoole punkti Pm läbiva horisontaaltasandi suhtes (vrd IV lisa liite joonis 2).5.1.2.1.1. Juhipoolse A-posti peitenurk on tasapinnaline projektsioon nurgast, mille moodustavad punkti E1 lõike S2 välisservaga ühendava puutujaga paralleelne punktist E2 lähtuv kiir ja punkti E2 lõike S1 siseservaga ühendav puutuja (vrd IV lisa liite joonis 3).5.1.2.1.2. Kaassõitjapoolse A-posti peitenurk on tasapinnaline projektsioon nurgast, mille moodustavad punkti E3 lõike S1 siseservaga ühendav puutuja ja punkti E4 lõike S2 välisservaga ühendava puutujaga paralleelne punktist E3 lähtuv kiir (vrd IV lisa liite joonis 3)."Punkt 5.1.3 asendatakse järgmisega:"5.1.3. V1 läbivast horisontaaltasandist allpool ja V2 läbivast kolmest tasandist ülalpool, millest üks on X–Z -tasandiga risti ja eest horisontaaltasandi suhtes 4° võrra allapoole kaldu, ja kaks ülejäänut on Y–Z -tasandiga risti ja eest horisontaaltasandi suhtes 4° võrra allapoole kaldu (vt IV lisa joonis 4) ei tohi juhi otseses 180° ulatuses ettepoole avanevas vaateväljas olla muid peitealasid kui need, mille tekitavad A-postid, fikseeritud või liikuvad tuulutus- või küljeakna jaotusprofiilid, välised raadioantennid, tahavaatepeeglid ja klaasipuhasti harjad.Vaatevälja takistusteks ei loeta:- sisseehitatud või pressitud raadioantennijuhtmeid, mille paksus on maksimaalselt:- sisseehitatud juhtmetel: 0,5 mm,- pressitud juhtmetel: 1,0 mm.Need raadioantennijuhtmed ei tohi kulgeda läbi piirkonna A vastavalt määratlusele direktiivis 78/318/EMÜ, [1] mis on seotud mootorsõidukite klaasipuhastus- ja pesusüsteemidega. Kolm raadioantennijuhet võivad siiski kulgeda läbi piirkonna A, kui nende paksus on maksimaalselt 0,5 mm.- piirkonnas A kulgevad jäite ja niiskuse eemaldamise süsteemi juhtmed, mis paiknevad tavaliselt siksak-mustrina või sinusoidina ja mille mõõtmed on järgmised:- suurim nähtav paksus: 0,030 mm,- juhtmete paigalduse suurim tihedus:- kui juhtmed on vertikaalsed: 8 tk/cm,- kui juhtmed on horisontaalsed: 5 tk/cm."Punkt 5.3.1.1 asendatakse järgmisega:"5.3.1.1. Tabel II sätestab baaskoordinaadid seljatoe tootja poolt ettenähtud 25° kaldenurga korral. Koordinaatide positiivsed suunad on näidatud IV lisa liites joonisel 1.Punkt Pm on sirge P1P2 ja R-punkti läbiva vertikaalse pikitasapinna lõikepunkt.II TABELPunkt P | X | Y | Z |P1 | 35 mm | –20 mm | 627 mm |P2 | 63 mm | 47 mm | 627 mm |Pm | 43,36 mm | 0 mm | 627 mm" |Punkt 5.5.2 asendatakse järgmisega:"5.5.2. Sirgjoont E1E2 pööratakse ümber punkti P1, kuni puutuja, mis ühendab punkti E1 ja juhipoolse A-posti lõike 2 välisserva, on sirgjoone E1E2 normaaliks (vrd IV lisa liite joonis 3)."Punktid 5.5.2.1 ja 5.5.2.2 tunnistatakse kehtetuks.Punkt 5.5.4 asendatakse järgmisega:"5.5.4. Sirgjoont E3E4 pööratakse ümber punkti P2, kuni puutuja, mis ühendab punkti E4 ja kaassõitjapoolse A-posti lõike 2 välisserva, on sirgjoone E3E4 normaaliks (vrd IV lisa liite joonis 3)."Punkt 6.1.4 asendatakse järgmisega:"6.1.4. Peitenurka (vt 5.1.2) mõõdetakse kaldtasanditel nii, nagu on osutatud IV lisa liites joonisel 2. Punktide P1 ja P2, mis on ühendatud punktidega E1 ja E2 ning vastavalt punktidega E3 ja E4, vahelised suhted on näidatud IV lisa liites joonisel 5."Punktid 6.1.4.1 ja 6.1.4.2 asendatakse järgmistega:"6.1.4.1. Sirgjoon E1E2 peab paiknema nii, nagu on kirjeldatud punktis 5.5.2. Juhipoolse A-posti peitenurka mõõdetakse seejärel nii, nagu on kindlaks määratud punktis 5.1.2.1.1.6.1.4.2. Sirgjoon E3E4 peab paiknema nii, nagu on kirjeldatud punktis 5.5.4. Kaassõitjapoolse A-posti peitenurka mõõdetakse seejärel nii, nagu on kindlaks määratud punktis 5.1.2.1.2."Lisatakse uus punkt 6.1.5:"6.1.5. Tootja võib peitenurka mõõta kas sõidukil või joonistelt. Kahtluse korral võib tehniline teenistus nõuda katsete läbiviimist sõidukiga."IV lisa muudetakse järgmiselt:Jooniste ette lisatakse "Liide".Joonis 2 asendatakse järgmise joonisega 2:+++++ TIFF +++++Joonise 2 järele lisatakse uus joonis 3:+++++ TIFF +++++Jooniste numbrid 3, 4, 5 ja 6 muudetakse vastavalt numbriteks 4, 5, 6 ja 7.[1] EÜT L 81, 28.3.1978, lk 49.--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 2011/29/EL, 7. märts 2011 , millega muudetakse nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ, et lisada toimeainete hulka etridiasool, ja muudetakse komisjoni otsust 2008/934/EÜ  EMPs kohaldatav tekst

text:
               8.3.2011

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 61/9

         KOMISJONI DIREKTIIV 2011/29/EL,
   7. märts 2011,
   millega muudetakse nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ, et lisada toimeainete hulka etridiasool, ja muudetakse komisjoni otsust 2008/934/EÜ
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse nõukogu 15. juuli 1991. aasta direktiivi 91/414/EMÜ taimekaitsevahendite turuleviimise kohta, (1) eriti selle artikli 6 lõiget 1,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjoni määrustes (EÜ) nr 451/2000 (2) ja (EÜ) nr 1490/2002 (3) on sätestatud direktiivi 91/414/EMÜ artikli 8 lõikes 2 osutatud tööprogrammi kolmanda etapi üksikasjalikud rakenduseeskirjad ja kehtestatud hindamist vajavate toimeainete loetelu nende toimeainete võimalikuks kandmiseks direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse. Etridiasool kuulus nimetatud loetelusse.

               (2)

               Kooskõlas määruse (EÜ) nr 1490/2002 artikliga 11e võttis teavitaja kahe kuu jooksul pärast hindamisaruande kavandi kättesaamist tagasi oma toetuse toimeaine kandmise suhtes direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse. Seega võeti komisjoni 5. detsembri 2008. aasta otsus 2008/934/EÜ nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse teatavate toimeainete kandmata jätmise kohta ja neid toimeaineid sisaldavate taimekaitsevahendite lubade tühistamise kohta (4) vastu etridiasooli lisasse kandmata.

               (3)

               Esialgne teavitaja (edaspidi „taotleja”) esitas direktiivi 91/414/EMÜ artikli 6 lõike 2 alusel uue taotluse, milles ta taotles, et kohaldataks kiirendatud menetlust, mis on sätestatud komisjoni 17. jaanuari 2008. aasta määruse (EÜ) nr 33/2008 (millega nähakse ette nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ üksikasjalikud rakenduseeskirjad seoses kõnealuse direktiivi artikli 8 lõikes 2 osutatud tööprogrammi kuuluvate, kuid direktiivi I lisasse kandmata toimeainete hindamise tava- ja kiirendatud menetlusega) (5) artiklites 14–19.

               (4)

               Taotlus esitati Madalmaadele, kes oli määrusega (EÜ) nr 1490/2002 nimetatud referentliikmesriigiks. Kiirendatud menetluse tähtajast peeti kinni. Toimeaine kirjeldus ja lubatud kasutusviisid on samasugused nagu need, mida käsitleti otsuses 2008/934/EÜ. Taotlus on kooskõlas ka muude määruse (EÜ) nr 33/2008 artiklis 15 sätestatud sisuliste ja menetlusnõuetega.

               (5)

               Madalmaad hindasid taotleja esitatud täiendavaid andmeid ja koostasid lisaaruande. Madalmaad esitasid selle aruande Euroopa Toiduohutusametile (edaspidi „toiduohutusamet”) ja komisjonile 2. detsembril 2009. Toiduohutusamet edastas lisaaruande kõigile liikmesriikidele ja taotlejale, et nad saaksid esitada märkusi, ning edastas saadud märkused komisjonile. Määruse (EÜ) nr 33/2008 artikli 20 lõike 1 kohaselt ja komisjoni palvel esitas toiduohutusamet komisjonile oma järeldused etridiasooli kohta (6)24. septembril 2010. Liikmesriigid ja komisjon vaatasid hindamisaruande kavandi, lisaaruande ja toiduohutusameti järeldused läbi toiduahela ja loomatervishoiu alalises komitees ning 28. jaanuaril 2011 vormistati see komisjoni läbivaatamisaruandena etridiasooli kohta.

               (6)

               Mitme uuringu põhjal on selgunud, et etridiasooli sisaldavad taimekaitsevahendid vastavad üldjoontes direktiivi 91/414/EMÜ artikli 5 lõike 1 punktides a ja b sätestatud nõuetele, eelkõige komisjoni läbivaatamisaruandes uuritud ja üksikasjalikult kirjeldatud kasutusviiside osas. Seega on asjakohane kanda etridiasool I lisasse, et tagada kõigis liikmesriikides asjaomast toimeainet sisaldavate taimekaitsevahendite kasutuslubade väljaandmine kõnealuse direktiiviga ettenähtud korras.

               (7)

               Ilma et see piiraks eelnevat järeldust, on asjakohane koguda lisateavet teatavate küsimuste kohta. Direktiivi 91/414/EÜ artikli 6 lõikes 1 on sätestatud, et toimeaine kandmine I lisasse võib sõltuda teatavate tingimuste täitmisest. Kui liikmesriigid hindavad taotlust lubada kasutada etridiasooli sisaldavat taimekaitsevahendit muuks otstarbeks kui dekoratiivtaimede puhul, tagavad nad, et enne kasutusloa andmist oleks esitatud kogu vajalik teave. On asjakohane nõuda, et taotleja esitaks järgmist lisateavet: kaubanduslikult toodetud tehnilise materjali kirjelduse kinnitus, mille toetuseks on esitatud asjakohased analüüsiandmed; lisandite olulisus; kaubanduslikult toodetud tehnilise materjali kirjelduse vastavus ökotoksilisuse toimikus kasutatud katsematerjalidele; taime metaboliitide 5-hüdroksü-etoksüetridiasoolhappe ja 3-hüdroksümetüületridiasooli olulisus, põhjavee ja mullaorganismide kaudne kokkupuude etridiasooli ja selle pinnases leiduvate ainevahetussaaduste dikloro-etridiasooli ja etridiasoolhappega, etridiasoolhappe kaug- ja lähilevi atmosfääris.

               (8)

               Toimeaine I lisasse kandmisele peaks eelnema piisav ajavahemik, et liikmesriigid ja huvitatud isikud saaksid valmistuda toimeaine loetellu lisamisest tulenevate uute nõuete täitmiseks.

               (9)

               Ilma et see piiraks direktiiviga 91/414/EMÜ kindlaks määratud kohustusi, mis kaasnevad toimeaine kandmisega I lisasse, tuleks pärast toimeaine loetellu kandmist anda liikmesriikidele kuus kuud aega etridiasooli sisaldavate taimekaitsevahendite kehtivate kasutuslubade läbivaatamiseks, et tagada direktiivis 91/414/EMÜ, eriti selle artiklis 13 sätestatud nõuete ja I lisas sätestatud tingimuste täitmine. Direktiivi 91/414/EMÜ sätete kohaselt peaksid liikmesriigid vastavalt vajadusele kehtivaid lube muutma, need asendama või tühistama. Erandina eespool nimetatud tähtajast tuleks ette näha pikem ajavahemik kõiki taimekaitsevahendeid ja kavandatud kasutusviise käsitlevate täielike, III lisa kohaste andmete esitamiseks ja hindamiseks kooskõlas direktiivis 91/414/EMÜ kehtestatud ühtsete põhimõtetega.

               (10)

               Komisjoni 11. detsembri 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 3600/92 (millega nähakse ette taimekaitsevahendite turuleviimist käsitleva nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ artikli 8 lõikes 2 osutatud tööprogrammi esimese etapi üksikasjalikud rakenduseeskirjad) (7) raames hinnatud toimeainete direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse kandmise varasem kogemus on näidanud, et raskusi võib tekkida kehtivate lubade omanike kohustuste tõlgendamisega andmetele juurdepääsu osas. Raskuste vältimiseks tulevikus on vaja täpsustada liikmesriikide kohustused, eelkõige kohustus kontrollida, et loa omanik on näidanud, et tal on juurdepääs toimikule, mis vastab kõnealuse direktiivi II lisa nõuetele. Selline täpsustamine ei too liikmesriikidele ega loa omanikele kaasa uusi kohustusi võrreldes I lisa muutmiseks seni vastu võetud direktiividega.

               (11)

               Seega on asjakohane direktiivi 91/414/EMÜ vastavalt muuta.

               (12)

               Otsuses 2008/934/EÜ on sätestatud, et etridiasooli ei kanta lisasse ja seda toimeainet sisaldavate taimekaitsevahendite load tühistatakse 31. detsembriks 2011. Kõnealuse otsuse lisast on vaja välja jätta etridiasooli käsitlev rida.

               (13)

               Seega on asjakohane otsust 2008/934/EÜ vastavalt muuta.

               (14)

               Käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 91/414/EMÜ I lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi lisale.
   Artikkel 2
   Otsuse 2008/934/EÜ lisast jäetakse välja etridiasooli käsitlev rida.
   Artikkel 3
   Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 30. novembriks 2011. Liikmesriigid edastavad kõnealuste õigusnormide teksti ning kõnealuste normide ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.
   Liikmesriigid kohaldavad neid norme alates 1. detsembrist 2011.
   Kui liikmesriigid võtavad need õigusnormid vastu, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   Artikkel 4
   1.   Vajaduse korral muudavad liikmesriigid direktiivi 91/414/EMÜ kohaselt toimeainena etridiasooli sisaldavate taimekaitsevahendite kehtivaid lube või tühistavad need 30. novembriks 2011.
   Eelkõige kontrollivad nad nimetatud tähtpäevaks, et kõnealuse direktiivi I lisas etridiasooli suhtes sätestatud tingimused on täidetud, välja arvatud kõnealuseid toimeaineid käsitlevate kannete B osas nimetatud tingimused, ning et loaomanikul on olemas kõnealuse direktiivi artikli 13 tingimuste kohaselt II lisa nõuetele vastav toimik või juurdepääs sellele.
   2.   Erandina lõikest 1 viivad liikmesriigid iga lubatud taimekaitsevahendi puhul, mis sisaldab etridiasooli ainsa toimeainena või ühena mitmest toimeainest, mis kõik on hiljemalt 31. maiks 2011 lisatud direktiivi 91/414/EMÜ I lisa loetelusse, läbi toote uue hindamise direktiivi 91/414/EMÜ III lisa nõuetele vastava toimiku põhjal vastavalt kõnealuse direktiivi VI lisas sätestatud ühtsetele põhimõtetele ning arvestades kõnealuse direktiivi I lisa etridiasooli käsitleva kande B osa. Sellest hinnangust lähtudes otsustavad liikmesriigid, kas toode vastab direktiivi 91/414/EMÜ artikli 4 lõike 1 punktides b, c, d ja e sätestatud tingimustele.
   Pärast otsustamist liikmesriigid

               a)

               vajaduse korral muudavad etridiasooli ainsa toimeainena sisaldava toote kasutusluba või tühistavad selle hiljemalt 31. maiks 2015 või

               b)

               kui toode sisaldab etridiasooli ühena mitmest toimeainest, muudavad vajaduse korral luba või tühistavad selle hiljemalt 31. maiks 2015 või kuupäevaks, mis on ette nähtud loa muutmiseks või tühistamiseks vastavas direktiivis või vastavates direktiivides, millega asjaomane toimeaine või asjaomased toimeained on kantud direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse, olenevalt sellest, kumb kuupäev on hilisem.

         Artikkel 5
   Käesolev direktiiv jõustub 1. juunil 2011.
   Artikkel 6
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 7. märts 2011

            Komisjoni nimel

            president

         José Manuel BARROSO

      (1)  EÜT L 230, 19.8.1991, lk 1.

      (2)  EÜT L 55, 29.2.2000, lk 25.

      (3)  EÜT L 224, 21.8.2002, lk 23.

      (4)  ELT L 333, 11.12.2008, lk 11.

      (5)  ELT L 15, 18.1.2008, lk 5.

      (6)  Euroopa Toiduohutusamet: Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance etridiazole. The EFSA Journal 2010; 8(10):1823. [lk 66]. doi:10.2903/j.efsa.2010.1823. Kättesaadav aadressil www.efsa.europa.eu/efsajournal.htm.

      (7)  EÜT L 366, 15.12.1992, lk 10.

      LISA
      Direktiivi 91/414/EMÜ I lisa tabeli lõppu lisatakse järgmine kanne:

                     Nr

                     Üldnimetus, tunnuskood

                     Rahvusvahelise Puhta Keemia ja Rakenduskeemia Liidu (IUPAC) nimetus

                     Puhtus (1)

                     Jõustumine

                     Lisamise aegumine

                     Erisätted

                     „332

                     Etridiasool
                     CASi nr: 2593-15-9

                     CIPACi nr: 518

                        Etüül-3-triklorometüül-1,2,4-tiadiasool-5-üül eeter

                     ≥ 970 g/kg

                     1. juuni 2011

                     31. mai 2021

                     A   OSA
                     Lubatud kasutada ainult fungitsiidina pinnasevabades kasvuhoonesüsteemides.
                     B   OSA
                     Kui liikmesriigid hindavad taotlust lubada kasutada etridiasooli sisaldavat taimekaitsevahendit muuks otstarbeks kui dekoratiivtaimede puhul, pööravad nad erilist tähelepanu artikli 4 lõike 1 punktis b nimetatud kriteeriumidele ja tagavad, et enne kasutusloa andmist oleks esitatud kogu vajalik teave.
                     VI lisa ühtsete põhimõtete rakendamisel võetakse arvesse 28. jaanuaril 2011 toiduahela ja loomatervishoiu alalises komitees etridiasooli kohta koostatud hindamise aruande järeldusi, eelkõige selle I ja II lisa.
                     Üldhindamisel peavad liikmesriigid

                                 1)

                                 pöörama erilist tähelepanu käitajatele ja töötajatele avalduvatele ohtudele ning tagama, et kasutustingimused sisaldaksid asjakohaseid riskide vähendamise meetmeid;

                                 2)

                                 tagama asjakohaste jäätmekäitlustavade kohaldamise pinnasevabade kasvatussüsteemide niisutamisest tekkiva heitvee suhtes; liikmesriigid, kes lubavad heitvee juhtimist kanalisatsioonisüsteemi või looduslikesse veekogudesse, peavad tegema asjakohase riskihindamise;

                                 3)

                                 pöörama erilist tähelepanu veeorganismidele avalduvatele ohtudele ning tagama, et kasutustingimused sisaldaksid asjakohaseid riskide vähendamise meetmeid.

                           Asjaomased liikmesriigid taotlevad järgmiste andmete esitamist:

                                 1)

                                 kaubanduslikult toodetud tehnilise materjali kirjeldus, mille toetuseks on esitatud asjakohased analüüsiandmed;

                                 2)

                                 lisandite olulisus;

                                 3)

                                 kaubanduslikult toodetud tehnilise materjali kirjelduse vastavus ökotoksilisuse toimikus kasutatud katsematerjalidele;

                                 4)

                                 taime metaboliitide 5-hüdroksü-etoksüetridiasoolhappe ja 3-hüdroksümetüületridiasooli olulisus;

                                 5)

                                 põhjavee ja mullaorganismide kaudne kokkupuude etridiasooli ja selle pinnases leiduvate ainevahetussaaduste dikloro-etridiasooli ja etridiasoolhappega;

                                 6)

                                 etridiasoolhappe kaug- ja lähilevi atmosfääris.

                           Asjaomased liikmesriigid tagavad, et taotlejad esitavad komisjonile punktides 1, 2 ja 3 ettenähtud teabe 1. detsembriks 2011 ja punktides 4, 5 ja 6 ettenähtud teabe 31. maiks 2013.”

         (1)  Täpsemad andmed toimeainete identifitseerimiseks ja määratlemiseks on esitatud läbivaatusaruandes.


title: Komisjoni Direktiiv 2004/79/EÜ 4. märts 2004, millega kohandatakse direktiivi 2002/94/EÜ maksustamise valdkonnas seoses Tšehhi Vabariigi, Eesti, Küprose, Läti, Leedu, Ungari, Malta, Poola, Sloveenia ja Slovakkia ühinemisega

text:
               1.5.2004

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 168/68

      KOMISJONI DIREKTIIV 2004/79/EÜ
   4. märts 2004,
   millega kohandatakse direktiivi 2002/94/EÜ maksustamise valdkonnas seoses Tšehhi Vabariigi, Eesti, Küprose, Läti, Leedu, Ungari, Malta, Poola, Sloveenia ja Slovakkia ühinemisega
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Tšehhi Vabariigi, Eesti, Küprose, Läti, Leedu, Ungari, Malta, Poola, Sloveenia ja Slovakkia ühinemislepingut (1), eriti selle artikli 2 lõiget 3,
   võttes arvesse Tšehhi Vabariigi, Eesti, Küprose, Läti, Leedu, Ungari, Malta, Poola, Sloveenia ja Slovakkia ühinemisakti (2), eriti selle artikli 57 lõiget 1,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Teatavate õigusaktide puhul, mis jäävad kehtima pärast 1. maid 2004, ja mida tuleb seoses ühinemisega kohandada, ei sätestatud vajalikke kohandusi 2003. aasta ühinemisaktis või need kohandused sätestati, kuid neisse tuleb veelgi muudatusi teha. Kõik need kohandused tuleb vastu võtta enne ühinemist, et neid oleks võimalik kohaldada alates ühinemisest.

               (2)

               Vastavalt ühinemisakti artikli 57 lõikele 2 peab sellised kohandused vastu võtma komisjon kõigil juhtudel, mis komisjon võttis vastu esialgse õigusakti.

               (3)

               Seepärast tuleks komisjoni direktiivi 2002/94/EÜ (3) vastavalt muuta,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 2002/94/EÜ muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi lisas sätestatule.
   Artikkel 2
   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt ühinemiskuupäevaks. Nad edastavad kõnealuste sätete teksti ning kõnealuste sätete ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.
   Kui liikmesriigid need õigusnormid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv jõustub Tšehhi Vabariigi, Eesti, Küprose, Läti, Leedu, Ungari, Malta, Poola, Sloveenia ja Slovakkia ühinemislepingu jõustumise korral selle jõustumise päeval.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 4. märts 2004

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Günter VERHEUGEN

      (1)  ELT L 236, 23.9.2003, lk 17.

      (2)  ELT L 236, 23.9.2003, lk 33.

      (3)  EÜT L 337, 13.12.2002, lk 41.

      LISA
      MAKSUSTAMINE
      Komisjoni 9. detsembri 2002. aasta direktiiv 2002/94/EÜ, millega kehtestatakse nõukogu direktiivi 76/308/EMÜ (vastastikuse abi kohta teatavate lõivude, tollimaksude, maksude ja muude meetmetega seotud nõuete sissenõudmisel) teatavate sätete üksikasjalikud rakenduseeskirjad.
      IV lisas asendatakse vasakpoolne tulp pealkirjaga “Liikmesriik” järgmisega:

                  “Belgique/België

                  Česká Republika

                  Danmark

                  Deutschland

                  Eesti

                  Eλλάδα

                  España

                  France

                  Ireland

                  Italia

                  Kύπρος

                  Latvija

                  Lietuva

                  Luxembourg

                  Magyarország

                  Malta

                  Nederland

                  Österreich

                  Polska

                  Portugal

                  Slovenija

                  Slovensko

                  Finland/Suomi

                  Sverige

                  United Kingdom”


title: Komisjoni direktiiv (EL) 2017/898, 24. mai 2017, millega muudetakse mänguasjade ohutust käsitleva Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/48/EÜ II lisa C liidet seoses mänguasjades kasutatava bisfenool A piirnormide vastuvõtmisega (EMPs kohaldatav tekst )

text:
               25.5.2017

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 138/128

         KOMISJONI DIREKTIIV (EL) 2017/898,
   24. mai 2017,
   millega muudetakse mänguasjade ohutust käsitleva Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/48/EÜ II lisa C liidet seoses mänguasjades kasutatava bisfenool A piirnormide vastuvõtmisega
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. juuni 2009. aasta direktiivi 2009/48/EÜ mänguasjade ohutuse kohta, (1) eriti selle artikli 46 lõiget 2,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Direktiiviga 2009/48/EÜ kehtestatakse teatavad nõuded keemilistele ainetele, mis on Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1272/2008 (2) alusel liigitatud kantserogeensete, mutageensete või reproduktiivtoksiliste ainete hulka. Direktiivi 2009/48/EÜ II lisa C liites sätestatakse selliste kemikaalide piirnormid, mida kasutatakse alla 36 kuu vanustele lastele mõeldud mänguasjades või muudes suhu panemiseks mõeldud mänguasjades.

               (2)

               Bisfenool A (CASi number 80-05-7) piirmäär on 0,1 mg/l (migratsiooni piirnorm). Euroopa standarditega EN 71-10:2005 (proovi ettevalmistamine) ja EN 71-11:2005 (mõõtmine) nähakse ette asjaomased katsemeetodid.

               (3)

               Standardiga EN 71-10:2005 nähakse ette 10 cm2 mänguasjamaterjali ekstraheerimine 100 ml vees ühe tunni jooksul. Vastavus piirnormile 0,1 mg/l tähendab seega seda, et ekstraheerimise vältel võib mänguasjamaterjalist migreeruda maksimaalselt 0,01 mg bisfenool A-d.

               (4)

               Euroopa Komisjon on moodustanud mänguasjade ohutuse eksperdirühma, et anda komisjonile nõu mänguasjade ohutust käsitlevate seadusandlike ettepanekute ja poliitikaalgatuste ettevalmistamisel. Eksperdirühma kemikaalide allrühma ülesanne on anda sellist nõu keemiliste ainete asjus, mida võidakse kasutada mänguasjades. Mänguasjade ohutuse eksperdirühma kemikaalide allrühm leidis oma 1. oktoobri 2015. aasta koosolekul, et eespool esitatud piirnormi ja katsemeetodite kohaldamisel on igapäevaselt 3 tunni vältel mänguasja suhu paneva 10 kg kaaluva lapse kokkupuute tase ainega 3 mikrogrammi kehamassi kilogrammi kohta päevas.

               (5)

               Lähtudes uutest andmetest bisfenool A kohta ja täiustatud meetoditest, kehtestas Euroopa Toiduohutusameti toiduga kokkupuutuvate materjalide, ensüümide, lõhna- ja maitseainete ning abiainete teaduskomisjon bisfenool A ajutiseks lubatavaks päevadoosiks 4 mikrogrammi kehamassi kilogrammi kohta päevas (3). Toiduga kokkupuutuvate materjalide, ensüümide, lõhna- ja maitseainete ning abiainete teaduskomisjon kehtestas lubatava päevadoosi ajutisena, kuni saadakse teada praegu USA Toidu- ja Ravimiameti riikliku toksikoloogiaprogrammi raames tehtavate pikaajaliste uuringute tulemused, mis käsitlevad rottide sünnieelset ja -järgset kokkupuudet bisfenool A-ga.

               (6)

               Eespool esitatut arvesse võttes soovitas mänguasjade ohutuse eksperdirühma kemikaalide allrühm oma 1. oktoobri 2015. aasta koosolekul piirata bisfenool A osatähtsust mänguasjades väärtuseni 0,04 mg/l (migratsiooni piirnorm), kui katsetamisel järgitakse standardeid EN 71-10:2005 ja EN 71-11:2005, eeldades, et lapse kehakaal on 10 kg, mänguasja igapäevane suhu panemise aeg on kolm tundi, suhu pandud mänguasja pindala on 10 cm2 ning lapse kokkupuute suhtes bisfenool A-ga mänguasjade kaudu kohaldatakse 10 % ajutisest lubatavast päevadoosist. Mänguasjade ohutuse eksperdirühm toetas kõnealust soovitust oma 14. jaanuari 2016. aasta koosolekul.

               (7)

               Ehkki komisjoni määrusega (EL) nr 10/2011 (4) kehtestatakse bisfenool A-le konkreetne migratsiooni piirnorm, mida kohaldatakse teatavate toiduga kokkupuutuvate materjalide puhul, ning keelatakse bisfenool A kasutamine polükarbonaadist imikutoitmispudelite valmistamisel, erinevad selle migratsiooni piirnormi kindlaksmääramise ja keelu kehtestamise aluseks olevad põhieeldused mänguasjades esineva bisfenool A migratsiooni piirnormi kehtestamise aluseks olevatest põhieeldustest.

               (8)

               Olemasolevate teaduslike tõendite kohaselt ning mänguasjade ja toiduga kokkupuutuvate materjalide vahelisi erinevusi arvesse võttes on praegu mänguasjades sisalduva bisfenool A suhtes kohaldatav piirnorm liiga kõrge ning seda tuleks muuta.

               (9)

               Bisfenool A mõju on parasjagu teadusringkondades hindamisel. Ehkki migratsiooni piirnormi muutmine võib tulevikus asjaomaste uute teaduslike andmete ilmsikstulekul vajalikuks osutuda, tuleks laste piisava kaitse tagamiseks kehtestada praeguseid teaduslikke teadmisi arvestav piirnorm.

               (10)

               Seepärast tuleks direktiivi 2009/48/EÜ II lisa C liidet vastavalt muuta.

               (11)

               Käesolevas direktiivis sätestatud meetmed on kooskõlas direktiivi 2009/48/EÜ artikli 47 kohaselt asutatud mänguasjaohutuse komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 2009/48/EÜ II lisa C liite tabelis asendatakse bisfenool A-d käsitlev kanne järgmisega:

                  „Bisfenool A

                  80-05-7

                  0,04 mg/l (migratsiooni piirnorm) kooskõlas meetoditega, mis on sätestatud standardites EN 71-10:2005 ja EN 71-11:2005.“

   Artikkel 2
   1.   Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 25. novembriks 2018. Nad edastavad kõnealuste normide teksti viivitamata komisjonile.
   Nad kohaldavad neid norme alates 26. novembrist 2018.
   Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigus- ja haldusnormide teksti.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 24. maist 2017

            Komisjoni nimel

            president

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  ELT L 170, 30.6.2009, lk 1.

      (2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2008. aasta määrus (EÜ) nr 1272/2008, mis käsitleb ainete ja segude klassifitseerimist, märgistamist ja pakendamist ning millega muudetakse direktiive 67/548/EMÜ ja 1999/45/EÜ ja tunnistatakse need kehtetuks ning muudetakse määrust (EÜ) nr 1907/2006 (ELT L 353, 31.12.2008, lk 1).

      (3)  Toiduga kokkupuutuvate materjalide, ensüümide, lõhna- ja maitseainete ning abiainete teaduskomisjon, „Scientific Opinion on the risks to public health related to the presence of bisphenol A (BPA) in foodstuffs: PART II – Toxicological assessment and risk characterisation.“ (2015) EFSA Journal 2015;13(1):3978, lk 196.
   http://www.efsa.europa.eu/sites/default/files/scientific_output/files/main_documents/3978part2.pdf.

      (4)  Komisjoni 14. jaanuari 2011. aasta määrus (EL) nr 10/2011 toiduga kokkupuutumiseks ettenähtud plastmaterjalide ja -esemete kohta (ELT L 12, 15.1.2011, lk 1).


title: Nõukogu direktiiv, 14. mai 1991, arvutiprogrammide õiguskaitse kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31991L0250

Euroopa Liidu Teataja L 122 , 17/05/1991 Lk 0042 - 0046 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 17 Köide 1 Lk 0111  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 17 Köide 1 Lk 0111

		Nõukogu direktiiv,14. mai 1991,arvutiprogrammide õiguskaitse kohta(91/250/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100a,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1],koostöös Euroopa Parlamendiga, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:kõigi liikmesriikide õigusaktid ei paku praegu arvutiprogrammidele selget kaitset ning kui selline kaitse olemas on, on selle tingimused erinevad;arvutiprogrammide väljatöötamine eeldab märkimisväärseid inimressursse ning tehnilisi ja rahalisi vahendeid, kuid samas on arvutiprogrammide kopeerimise kulud vaid murdosa nende sõltumatuks väljatöötamiseks vajalikest kuludest;arvutiprogrammid etendavad paljudes tööstusvaldkondades järjest tähtsamat osa ja seega on arvutiprogrammide tehnoloogia ühenduse tööstuslikule arengule eluliselt tähtis;erinevused arvutiprogrammide õiguskaitset käsitlevate eri liikmesriikide õigusaktide vahel mõjutavad otseselt ja negatiivselt ühisturu toimimist seoses arvutiprogrammidega ning juhul, kui liikmesriigid võtavad selles vallas vastu uusi õigusakte, võivad need erinevused muutuda veelgi suuremaks;kõnealust mõju omavad olemasolevad erinevused tuleb kaotada ja uute selliste erinevuste teke tuleb välistada, kuid erinevusi, mis ei kahjusta ühisturu toimimist märkimisväärselt, ei tuleks kõrvaldada ega takistada nende kehtestamist;sellele vastavalt võib arvutiprogrammide õiguskaitset käsitlev ühenduse õiguslik raamistik piirduda esmajoones sellega, et liikmesriikidele nähakse ette kohustus pakkuda arvutiprogrammidele autoriõiguse alusel kaitset kui kirjandusteostele ning seejärel määrata kindlaks, keda ja mida kaitstakse, millistele ainuõigustele võib kaitstud isik toetuda teatava toimingu lubamisel või keelamisel ning kui kaua tuleks kaitset kohaldada;käesoleva direktiivi kohaldamisel hõlmab termin "arvutiprogramm" kõiki programme olenemata nende vormist, sealhulgas tarkvaras sisalduvaid programme; nimetatud termin hõlmab ka arvutiprogrammi väljatöötamisele eelnevat projekteerimist tingimusel, et ettevalmistav töö on oma olemuselt selline, et selle tulemuseks võib hilisemas etapis olla arvutiprogramm;kriteeriumid, mille põhjal otsustatakse, kas arvutiprogramm on algupärane töö, ei tohiks sisaldada programmi kvalitatiivseid või esteetilisi omadusi hindavaid katseid;ühendus peab rahvusvaheliste standardite toetamist äärmiselt oluliseks;arvutiprogramm peab suhtlema ja tegema tööd koos muude arvutisüsteemi osadega ja kasutajatega ning see eeldab loogilist ja vajaduse korral ka füüsilist vastastikust sidumist ja interaktsiooni, et tarkvara ja riistvara kõik osad funktsioneeriksid ülejäänud tarkvara ja riistvaraga ning toimiksid kasutajate käes selliselt, nagu see on kavandatud;programmi osi, mis võimaldavad sellist vastastikust sidumist ja suhtlust tarkvara ja riistvara elementide vahel, nimetatakse tavaliselt liidesteks;funktsionaalset vastastikkust sidumist ja interaktsiooni nimetatakse tavaliselt koostalitusvõimeks; sellist koostalitusvõimet võib defineerida kui võimet vahetada teavet ja kasutada vastastikku teavet, mida on vahetatud;kahtluste vältimiseks tuleb selgitada, et kaitstud on ainult arvutiprogrammile antud kuju ning käesoleva direktiivi kohase autoriõigusega ei ole kaitstud programmi elementide, sealhulgas selle liideste aluseks olevad ideed ja põhimõtted;vastavalt sellisele autoriõiguse põhimõttele ja kuivõrd loogika, algoritmide ja programmeerimiskeele puhul on tegemist ideede ja põhimõtetega, ei ole need ideed ja põhimõtted käesoleva direktiivi alusel kaitstud;liikmesriikide õigusnormide ja kohtuotsuste kohaselt ja vastavalt rahvusvahelistele autoriõigusekonventsioonidele tuleb selliste ideede ja põhimõtete väljendumist kaitsta autoriõigusega;käesoleva direktiivi kohaldamisel tähendab mõiste "laenutamine" arvutiprogrammi või selle koopia kasutada andmist piiratud ajaks ja kasu saamise eesmärgil; nimetatud termin ei hõlma avalikku laenutamist, mis jääb väljapoole käesoleva direktiivi reguleerimisala;autori ainuõigusel takistada tema töö loata reprodutseerimist peavad olema arvutiprogrammide puhul piiratud erandid, mis võimaldaksid kõnealuse programmi õiguslikult omandanud isikul teostada selle kasutamiseks tehniliselt vajalikku reprodutseerimist;see tähendab, et õiguspäraselt omandatud programmi koopia kasutamiseks vajalikku laadimist ja käivitamist ning programmi vigade parandamist ei või lepinguga keelata; konkreetsete lepingusätete puudumise korral, kaasa arvatud juhul, kui müüdud on programmi koopia, võib kõnealuse koopia õiguspäraselt omandanud isik teostada muid koopia või programmi kasutamiseks vajalikke toiminguid vastavalt programmi kavandatud otstarbele;kui isikul on õigus kasutada arvutiprogrammi, ei tohiks teda takistada teostamast toiminguid, mis on vajalikud selleks, et jälgida, uurida või katsetada programmi toimimist tingimusel, et sellised toimingud ei piira programmi autoriõigust;arvutiprogrammi koodi kuju loata reprodutseerimise, tõlkimise, kohandamise või muutmise puhul on tegemist autori ainuõiguste rikkumisega;vaatamata sellele võib tekkida olukord, mille puhul on koodi reprodutseerimine ja selle vormi tõlkimine artikli 4 punktide a ja b tähenduses vältimatu, et saada teavet, mis on vajalik sõltumatult loodud programmi ja teiste programmide koostalitusvõime saavutamiseks;seepärast tuleb võtta arvesse, et reprodutseerimine ja tõlkimine programmi koopia kasutamise õigust omava isiku poolt või tema nimel on õiguspärane ja kooskõlas õiglase tavaga ainult neil piiritletud juhtudel ja seega ei ole selleks vaja õiguste omaniku luba;sellise erandi eesmärk on võimaldada ühendada kõik arvutisüsteemi komponendid, sealhulgas need, mille on valmistanud eri tootjad, et nad saaksid koos funktsioneerida;sellist erandit autori ainuõigustest ei või kasutada viisil, mis kahjustaks õiguste omaniku õigustatud huve või oleks vastuolus programmi tavapärase kasutamisega;vastavalt Berni kirjandus- ja kunstiteoste kaitse konventsiooni sätetele peaks kaitse tähtaja kestuseks olema autori eluaeg ja veel viiskümmend aastat alates tema surmaaastale järgneva aasta esimesest jaanuarist ning anonüümse või pseudonüümi all avaldatud teose puhul viiskümmend aastat alates teose esmakordse avaldamise aastale järgneva aasta esimesest jaanuarist;autoriõiguse alusel arvutiprogrammidele antav kaitse ei piira vajaduse korral muude kaitse liikide kohaldamist; kõik lepingutingimused, mis on vastuolus artikli 6 sätetega või artikli 5 lõigetes 2 ja 3 sätestatud eranditega, peaksid siiski olema õigustühised;käesoleva direktiivi sätted ei piira konkurentsieeskirjade kohaldamist asutamislepingu artiklite 85 ja 86 alusel, kui valitsevat positsiooni omav tarnija keeldub andmast informatsiooni, mis on vajalik käesolevas direktiivis määratletud koostalitusvõime jaoks;käesoleva direktiivi sätted ei tohiks piirata juba jõustatud ühenduse õigusaktides sätestatud erinõuete kohaldamist liideste avaldamise suhtes telekommunikatsioonisektoris ega infotehnoloogiat ja telekommunikatsiooni valdkonna standardimist käsitlevate nõukogu otsuste kohaldamist;käesolev direktiiv ei mõjuta Berni konventsiooni kohaselt siseriiklikes õigusaktides sätestatud erandeid küsimustes, mida käesolev direktiiv ei reguleeri,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Kaitse eesmärk1. Vastavalt käesoleva direktiivi sätetele kaitsevad liikmesriigid arvutiprogramme autoriõigusega kui kirjandusteoseid Berni kirjandus- ja kunstiteoste kaitse konventsiooni tähenduses. Käesoleva direktiivi kohaldamisel hõlmab termin "arvutiprogrammid" nende väljatöötamisele eelnevaid materjale.2. Käesoleva direktiivi kohast kaitset kohaldatakse arvutiprogrammi kõigi avaldumisvormide suhtes. Arvutiprogrammi kõigi elementide, sealhulgas selle liideste aluseks olevad ideed ja põhimõtted ei ole kaitstud autoriõigusega käesoleva direktiivi alusel.3. Arvutiprogramm on kaitstud, kui see on algupärane selles mõttes, et tegemist on autori enda intellektuaalse loominguga. Kaitse kohaldamise otsuse tegemisel ei kohaldata muid kriteeriume.Artikkel 2Arvutiprogrammide autorsus1. Arvutiprogrammi autor on programmi loonud füüsiline isik või füüsiliste isikute rühm või, kui liikmesriigi õigusnormid seda lubavad, selliste õigusnormidega õiguste omanikuks määratud juriidiline isik. Kui liikmesriigi õigusnormid tunnistavad kollektiivseid teoseid, loetakse teose autoriks isik, keda peetakse liikmesriigi õigusaktide kohaselt selle teose loojaks.2. Kui arvutiprogrammi on loonud füüsiliste isikute rühm ühiselt, kuuluvad ainuõigused asjaomaste isikute ühisomandisse.3. Kui arvutiprogrammi on loonud töötaja oma tööülesannete täitmise käigus või tööandja juhtnööre järgides, on tööandjal ainuõigus kasutada kõiki selliselt loodud programmiga seotud majanduslikke õigusi, kui lepingus ei ole sätestatud teisiti.Artikkel 3Isikud, kellel on õigus kaitseleKaitse tagatakse kõigile füüsilistele ja juriidilistele isikutele, kellel on selleks õigus kirjandusteoste suhtes kohaldatavate siseriiklike autoriõigust käsitlevate õigusnormide alusel.Artikkel 4Piiratud toimingudArvestades artiklite 5 ja 6 sätteid, hõlmavad õiguste omaniku ainuõigused artikli 2 tähenduses õigust teostada või keelata järgmisi toiminguid:a) arvutiprogrammi osaline või täielik ajutine või alaline reprodutseerimine mistahes vahendite abil ja mistahes vormis. Kui selline reprodutseerimine on vajalik arvutiprogrammi laadimiseks, kuvamiseks, käivitamiseks, edastamiseks või salvestamiseks, on nendeks toiminguteks vaja õiguste omaniku luba;b) arvutiprogrammide tõlkimine, kohandamine, korrastamine või muul moel muutmine ja nende toimingute tulemuste reprodutseerimine, ilma et see piiraks programmi muutva isiku õigusi;c) algupärase arvutiprogrammi või selle koopiate igasugune avalik levitamine, sealhulgas laenutamine. Programmi koopia esmamüük ühenduses õiguse valdaja poolt või tema nõusolekul ammendab kõnealuse koopia levitamisõiguse ühenduses, välja arvatud õiguse kontrollida programmi või selle koopia edasist laenutamist.Artikkel 5Erandid piiratud toimingutest1. Konkreetsete lepingutingimuste puudumisel ei ole artikli 4 punktides a ja b osutatud toiminguteks vaja õiguste omaniku luba, kui sellised toimingud on vajalikud selleks, et arvutiprogrammi õiguspäraselt omandanud isik saaks seda vastavalt tema otstarbele kasutada, kaasa arvatud selle vigade parandamiseks.2. Arvutiprogrammi kasutamise õigust omavat isikut ei tohi lepinguga takistada tagavarakoopiat tegemast, kui see on vajalik kõnealuse programmi kasutamiseks.3. Isikul, kellel on õigus kasutada arvutiprogrammi koopiat, on õigus ilma õiguste omaniku loata jälgida, uurida ja katsetada programmi funktsioneerimist, et teha kindlaks programmi elementide aluseks olevad ideed ja põhimõtted, kui ta teeb seda selliste programmi laadimise, kuvamise, käivitamise, edastamise või salvestamise toimingute käigus, mille teostamise õigus tal on.Artikkel 6Dekompileerimine1. Õiguste omaniku luba ei nõuta, kui koodi reprodutseerimine ja selle vormi tõlkimine artikli 4 punktide a ja b tähenduses on vältimatu, et saada teavet, mis on vajalik sõltumatult loodud programmi ja teiste programmide koostalitusvõime saavutamiseks eeldusel, et täidetud on järgmised tingimused:a) neid toiminguid teostab litsentsi omanik või mõni muu isik, kellel on õigus kasutada programmi koopiat, või seda teeb nende nimel vastavat luba omav isik;b) koostalitusvõime saavutamiseks vajalik teave ei olnud punktis a nimetatud isikutele varem vabalt kättesaadav jac) selliste toimingute puhul piirdutakse selliste algupärase programmi osadega, mis on koostalitusvõime saavutamiseks vajalikud.2. Lõike 1 sätete kohaldamisel saadud teavet ei või nimetatud sätete kohaselt:a) kasutada muul otstarbel, kui sõltumatult loodud arvutiprogrammi koostalitusvõime saavutamiseks;b) anda teistele, kui see ei ole vajalik sõltumatult loodud arvutiprogrammi koostalitusvõime saavutamiseks egac) kasutada oma väljundilt märkimisväärselt sarnase arvutiprogrammi väljatöötamiseks, tootmiseks või turustamiseks ega muudeks autoriõigusi rikkuvateks toiminguteks.3. Vastavalt Berni kirjandus- ja kunstiteoste kaitse konventsiooni sätetele ei või käesoleva artikli sätteid tõlgendada viisil, mis võimaldaks seda kohaldada nii, et see kahjustaks põhjendamatult õiguste omaniku õigustatud huve või oleks vastuolus arvutiprogrammi tavapärase kasutamisega.Artikkel 7Kaitse erisätted1. Ilma et see piiraks artiklite 4, 5 ja 6 sätete kohaldamist, näevad liikmesriigid oma siseriiklike õigusnormide kohaselt ette vajalikud abinõud, mida võtta isikute suhtes, kes on sooritanud allpool punktides a, b ja c nimetatud toiminguid:a) sellise arvutiprogrammi koopia ringlusselaskmine, mille kohta on teada või on alust uskuda, et tegemist on piraatkoopiaga;b) sellise arvutiprogrammi koopia valdamine kaubanduslikel eesmärkidel, mille kohta on teada või on alust uskuda, et tegemist on piraatkoopiaga;c) selliste vahendite ringlusselaskmine või valdamine kaubanduslikel eesmärkidel, mille ainus kavandatud otstarve on soodustada arvutiprogrammi kaitsmiseks kasutatud tehniliste vahendite loata kõrvaldamist või nendest kõrvalehoidmist.2. Kõik arvutiprogrammi piraatkoopiad konfiskeeritakse kooskõlas asjaomase liikmesriigi õigusnormidega.3. Liikmesriigid võivad ette näha ka kõigi lõike 1 punktis c osutatud vahendite konfiskeerimise.Artikkel 8Kaitse kestus1. Kaitse tagatakse autori eluajaks ja viiekümneks aastaks pärast tema surma või pärast viimase elusolnud autori surma; kui arvutiprogramm on anonüümne või pseudonüümi all avaldatud teos või kui vastavalt artikli 2 lõikele 1 on siseriiklike õigusaktidega selle autoriks määratud juriidiline isik, on kaitse kestus viiskümmend aastat alates ajast, mil arvutiprogramm esmakordselt õiguspäraselt üldsusele kättesaadavaks tehti. Kaitsetähtaja alguseks peetakse eespool nimetatud sündmustele järgneva aasta esimest jaanuari.2. Liikmesriigid, kes kohaldavad pikema kestusega kaitset, kui lõikes 1 ette nähtud, võivad säilitada praegu kehtiva kestuse kuni ajani, mil autoriõigusega kaitstavate teoste kaitse kestus ühtlustatakse üldisemal moel ühenduse õigusega.Artikkel 9Muude sätete edasine kohaldamine1. Käesoleva direktiivi sätted ei piira muude õigusaktide sätete, näiteks patendiõigust, kaubamärke, kõlvatut konkurentsi, ametisaladusi, pooljuhttoodete kaitset ja lepinguõigust käsitlevate sätete kohaldamist. Kõik lepingutingimused, mis on vastuolus artikli 6 sätetega või artikli 5 lõigetes 2 ja 3 sätestatud eranditega, on õigustühised.2. Käesoleva direktiivi sätteid kohaldatakse ka enne 1. jaanuari 1993 loodud programmide suhtes, ilma et see piiraks enne nimetatud kuupäeva sooritatud toiminguid või omandatud õigusi.Artikkel 10Lõppsätted1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid enne 1. jaanuari 1993.Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetavad siseriiklike õigusnormide tekstid.Artikkel 11Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 14. mai 1991Nõukogu nimeleesistujaJ. F. Poos[1] EÜT C 91, 12.4.1989, lk 4 jaEÜT C 320, 20.12.1990, lk 22.[2] EÜT C 231, 17.9.1990, lk 78 ja 17. aprilli 1991. aasta otsus (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata).[3] EÜT C 329, 30.12.1989, lk 4.--------------------------------------------------