title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2000/13/EÜ, 20. märts 2000, toidu märgistamist, esitlemist ja reklaami käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32000L0013

Euroopa Liidu Teataja L 109 , 06/05/2000 Lk 0029 - 0042

		Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2000/13/EÜ,20. märts 2000,toidu märgistamist, esitlemist ja reklaami käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohtaEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 95,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [1]tegutsedes vastavalt asutamislepingu artiklis 251 sätestatud menetlusele [2]ning arvestades järgmist:(1) Nõukogu 18. detsembri 1978. aasta direktiivi 79/112/EMÜ (toidu märgistamist, esitlemist ja reklaamimist käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta) [3] on sageli ja oluliselt muudetud. [4] Seetõttu tuleks nimetatud direktiiv otstarbekuse ja selguse huvides terviklikuks tekstiks konsolideerida.(2) Erisused toidu märgistamist käsitlevates liikmesriikide õigus- ja haldusnormides võivad takistada nende toodete vaba ringlust ning luua ebavõrdseid konkurentsitingimusi.(3) Seetõttu aitaks kõnealuste õigusaktide ühtlustamine ühisturul tõrgeteta toimida.(4) Käesoleva direktiivi eesmärk on sätestada ühenduse üldist laadi eeskirjad, mida kohaldatakse horisontaalselt kogu turuleviidava toidu suhtes.(5) Erieeskirjad, mida kohaldatakse vertikaalselt ainult teatava konkreetse toidu suhtes, tuleks ette näha kõnealuseid tooteid käsitlevates sätetes.(6) Toidu märgistamise eeskirjade puhul tuleks esmajoones silmas pidada tarbija teavitamise ja kaitsmise vajadust.(7) Nimetatud vajadus tähendab, et liikmesriigid võivad asutamislepingu eeskirju täites kehtestada keelenõudeid.(8) Toote täpset olemust ning omadusi väljendav üksikasjalik märgistamine annab tarbijale võimaluse teha teabel põhinev valik ning on kõige asjakohasem, sest sisaldab kõige vähem vabakaubandust takistavaid asjaolusid.(9) Seetõttu tuleks koostada loetelu kogu sellise info kohta, mis peaks põhimõtteliselt olema igasuguse toidu märgistusel.(10) Käesoleva direktiivi horisontaalne laad ei võimalda siiski algetapil teha kohustuslikuks kõiki andmeid, mis tuleb lisada põhimõtteliselt igasugust toitu hõlmavasse loetelusse Hilisemal etapil tuleks vastu võtta olemasolevaid eeskirju täiendavad ühenduse sätted.(11) Peale selle peaks liikmesriikidel ikkagi olema õigus ühenduse erisätete puudumise korral sätestada teatavad siseriiklikud õigusnormid ning lisada need käesoleva direktiivi üldsätetele, kuid normide aluseks peaks siiski olema ühenduses kehtiv kord.(12) Kõnealune ühenduse kord eeldab ühenduse otsust, kui liikmesriik soovib kehtestada uusi õigusakte.(13) Ühenduse seadusandjale tuleks samuti anda võimalus erandjuhtudel teha erandeid teatavatest üldiselt kindlaksmääratud kohustustest.(14) Märgistamiseeskirjadega tuleks keelata ka sellise info kasutamine, mis võib ostjat eksitada või omistada toidule raviomadusi. Tõhususe huvides peaks selline keeld kehtima ka toidu esitlemise ja reklaamimise suhtes.(15) Liikmesriikidevahelise kaubavahetuse hõlbustamiseks võib sätestada, et enne müüki lõpptarbijale kantaks välispakendile ainult olulisi tunnuseid puudutav info ning pakendatud toidu teatavad kohustuslikud üksikasjalikud andmed oleksid märgitud ainult kõnealusele toidule osutavates äridokumentides.(16) Liikmesriikidele peaks jääma õigus kohalikest tingimustest ja oludest lähtudes ette näha lahtiselt müüdava toidu märgistamise eeskirjad. Sellistel juhtudel tuleks siiski tarbijat informeerida.(17) Nimetatud korra lihtsustamiseks ja kiirendamiseks peaks komisjoni ülesandeks jääma tehnilist laadi rakendusmeetmete vastuvõtmine.(18) Käesoleva direktiivi rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused. [5](19) Käesolev direktiiv ei mõjuta liikmesriikide kohustusi, mis on seotud IV lisa B osas esitatud direktiivide ülevõtmise tähtaegadega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 11. Käesolevas direktiivis käsitletakse lõpptarbijale töötlemata kujul tarnitava toidu märgistamist ning nende esitlemise ja reklaamimise teatavaid külgi.2. Käesolevat direktiivi kohaldatakse ka toidu suhtes, mis on mõeldud tarnimiseks restoranidele, haiglatele, sööklatele ja samalaadsetele toitlustusettevõtetele (edaspidi "toitlustusettevõtted").3. Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:a) märgistus — kõik selliste toodetega kaasnevad või kõnealustele toodetele viitavad sõnad, andmed, kaubamärgid, margitoodete nimed, kujunduselemendid või sümbolid pakendil, dokumentidel, sedelitel, etikettidel või kaelasiltidel;b) müügipakendis toit — iga lõpptarbijale või toitlustusettevõtjatele töötlemata kujul esitletav kaubaartikkel, mis koosneb toidust ning pakendist, millesse toit on pakitud enne müüki, olenemata sellest, kas pakend ümbritseb toitu täielikult või osaliselt, kuid igal juhul sellisel viisil, mis ei võimalda pakendit avamata või muutmata selle sisu muuta.Artikkel 21. Märgistus ja selle meetodid ei tohi:a) olla ostjat olulisel määral eksitavad, eelkõige:i) seoses toidu selliste iseloomulike tunnustega nagu toidu olemus, määratletus, omadused, koostis, kogus, säilivus, päritolu- ja lähteriik, valmistus- või tootmismeetod;ii) omistades toidule mõju või omadusi, mida toidul ei ole;iii) andes mõista, et toit on eriomadustega, kui selliste omadustega on tegelikult kõik samalaadsed toidud;b) omistada toidule inimeste haigusi ärahoidvaid, ravivaid või leevendavaid omadusi või sellistele omadustele viidata, kui loodusliku mineraalvee ja eritoidu suhtes kohaldatavates ühenduse sätetes ei nähta ette teisiti.2. Nõukogu koostab asutamislepingu artikli 95 kohaselt mittetäieliku nimekirja väidetest lõike 1 tähenduses, mille kasutamine on igal juhul keelatud või piiratud.3. Lõigetes 1 ja 2 nimetatud keelde ja piiranguid kohaldatakse ka:a) toidu esitlemise, eelkõige nende kuju, välimuse või pakendamise, kasutatud pakkematerjalide, järjestus- ja väljapanemisviisi suhtes;b) reklaamimise suhtes.Artikkel 31. Toidu märgistamisel artiklite 4-17 kohaselt, kui nendes sisalduvate erandite alusel ei ole sätestatud teisiti, on kohustuslik esitada ainult järgmised üksikasjalikud andmed:1) nimetus, mille all toodet müüakse;2) koostisosade loetelu;3) teatavate koostisosade või koostisosade rühmade artiklis 7 ettenähtud kogus;4) müügipakendis toidu puhul netokogus;5) minimaalne säilimisaeg või mikrobioloogiliselt kiiresti rikneva toidu viimane kasutamispäev;6) säilitamise või kasutamise eritingimused;7) tootja või pakendaja või ühenduses registrisse kantud müüja nimi või ärinimi ja aadress.Liikmesriikidel on siiski õigus oma territooriumil toodetud või puhul nõuda ainult tootja, pakendaja või müüja andmeid.Ilma et see piiraks artiklis 24 ettenähtud teatamist, annavad liikmesriigid komisjonile ja teistele liikmesriikidele teada kõigist käesoleva punkti teise lõigu kohaselt võetud meetmetest;8) üksikasjalikud andmed toote päritolu- ja lähteriigi kohta, kui selliste andmete puudumine võib tarbijat toidu tegeliku päritolu- või lähteriigi määramisel oluliselt eksitada;9) kasutamisjuhend, kui selleta ei ole võimalik toitu nõuetekohaselt kasutada;10) jookide puhul, mille alkoholisisaldus on üle 1,2 mahuprotsendi, tegelik alkoholisisaldus mahuprotsentides.2. Eelmisest lõikest hoolimata võivad liikmesriigid omamaise toodangu puhul alles jätta siseriiklikud õigusnormid, mille kohaselt nõutakse andmete esitamist tehase või pakenduskeskuse kohta.3. Käesoleva artikli sätted ei piira kaalu ja mõõtmeid käsitlevate täpsemate või ulatuslikumate normide kohaldamist.Artikkel 41. Ühenduse sätetes, mida kohaldatakse konkreetsete toitude, mitte toidu suhtes üldiselt, võib erandjuhtudel ette näha erandeid artikli 3 lõike 1 punktidest 2 ja 5 tingimusel, et see ei vähenda ostja piisavat informeeritust.2. Ühenduse sätetes, mida kohaldatakse konkreetsete toitude, mitte toidu suhtes üldiselt, võib märgistamisel ette näha muude andmete esitamist lisaks artiklis 3 loetletud andmetele.Ühenduse sätete puudumise korral võivad liikmesriigid ette näha kõnealuste andmete esitamise artiklis 19 sätestatud korras.3. Lõigetes 1 ja 2 nimetatud ühenduse sätted võetakse vastu artikli 20 lõikes 2 ettenähtud korras.Artikkel 51. Nimetus, mille all toitu müüakse, on kõnealuse toidu suhtes kohaldatavates ühenduse sätetes ettenähtud nimetus.a) Ühenduse sätete puudumise korral on nimetus, mille all toodet müüakse, selle liikmesriigi õigus- ja haldusnormides ettenähtud nimetus, kus toode müüakse lõpptarbijale või toitlustusettevõtetele.Kui sellist nimetust ei ole, siis kasutatakse nimetusena, mille all toodet müüakse, toote harjumuspärast nimetust selles liikmesriigis, kus toode müüakse lõpptarbijale või toitlustusettevõtetele, või toidu ja vajaduse korral selle kasutamise kirjeldust, mis annab ostjale piisavalt selget teavet toote olemuse kohta ning võimaldab seda eristada, et vältida segiajamist teiste toodetega.b) Nimetust, mille all toodet tootjaliikmesriigis seaduslikult toodetakse ja turustatakse, on lubatud kasutada ka toodet turustavates liikmesriikides.Kui käesoleva direktiivi muude, eelkõige artikli 3 sätete kohaldamine ikkagi ei anna turustava liikmesriigi tarbijatele teavet toidu tegeliku olemuse kohta ega võimalda kõnealust toitu segimineku vältimiseks teistest toitudest eristada, siis peab nimetusega, mille all toodet müüakse, kaasnema toote nimetuse lähedale paigutatud kirjeldav info.c) Erijuhtudel ei kasutata turustavas liikmesriigis tootjaliikmesriigi müüginimetust, kui selle nimetuse all esinev toit on koostise või valmistamise poolest nii erinev kõnealuse nimetuse all tuntud toidust, et punkti b sätetest ei piisa turustava liikmesriigi tarbijatele õige info tagamiseks.2. Nimetust, mille all toodet müüakse, ei tohi asendada kaubamärgi, margitoote nime või väljamõeldud nimetusega.3. Nimetus, mille all toodet müüakse, sisaldab andmeid või on sellele lisatud andmed toidu füüsikalise oleku või eritöötluse kohta (nt pulbristatud, külmkuivatatud, sügavkülmutatud, kontsentreeritud, suitsutatud) kõikidel juhtudel, kui sellise info puudumine võiks ostjat eksitada.Ioniseeriva kiirgusega töödeldud toit peab olema märgistatud ühega järgmistest märgistest:- hispaania keeles:"irradiado" või "tratado con radiación ionizante",- taani keeles:"bestrålet/ …" või "strålekonserveret" või "behandlet med ioniserende stråling" või "konserveret med ioniserende stråling",- saksa keeles:"bestrahlt" või "mit ionisierenden Strahlen behandelt",- kreeka keeles:"επεξεργασμένο με ιονίζουσα ακτινοβολία" või "ακτινοβολημένο",- inglise keeles:"irradiated" või "treated with ionising radiation",- prantsuse keeles:"traité par rayonnements ionisants" või "traité par ionisation",- itaalia keeles:"irradiato" või "trattato con radiazioni ionizzanti",- hollandi keeles:"doorstraald" või "door bestraling behandeld" või "met ioniserende stralen behandeld",- portugali keeles:"irradiado" või "tratado por irradiação" või "tratado por radiação ionizante",- soome keeles:"säteilytetty" või "käsitelty ionisoivalla säteilyllä",- rootsi keeles:"bestrålad" või "behandlad med joniserande strålning".Artikkel 61. Koostisosad on loetletud käesoleva artikli ja I, II ja III lisa kohaselt.2. Andmeid koostisosade kohta ei pea esitama järgmiste toitude puhul:a) - puu- ja köögivili, k.a koorimata, tükeldamata või samal viisil töödeldud kartul,- karboniseeritud vesi, kui kirjeldusest selgub, et toode on karboniseeritud.- fermenteeritud äädikas, mis on saadud ainult ühe põhisaaduse töötlemisel tingimusel, et lisatud ei ole ühtegi muud koostisosa;b) - juust,- või,- fermenteeritud piim ja rõõsk koor,tingimusel, et ei ole lisatud muid koostisosi kui piimatooteid, tootmiseks hädavajalikke ensüüme ja mikroorganismide kultuure, või soola, mis on vajalik muu juustu kui värske ja sulatatud juustu, valmistamisel;c) ainult ühest koostisosast koosnevad tooted, kui:- kaubanimi ja koostisosa nimetus on identsed või- kaubanimi võimaldab koostisosa olemuse eksimatult kindlaks määrata.3. Jookide puhul, milles on alkoholi üle 1,2 mahuprotsendi, määrab nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal kindlaks koostisosade märgistamise eeskirjad enne 22. detsembrit 1982.4. a) Koostisosa — toidu tootmisel või valmistamisel kasutatav mis tahes aine, k.a lisaained, mida valmistoode — ka muudetud kujul — sisaldab.b) Kui toidu koostisosa ise koosneb mitmest koostisosast, siis loetakse need osad kõnealuse toidu koostisosadeks.c) Koostisosad ei ole:i) koostisosa komponendid, mis on tootmisprotsessi käigus ajutiselt eraldatud ning hiljem uuesti sisse pandud, kuid mitte esialgsest osakaalust suuremas koguses;ii) lisaained:- mis esinevad toidus ainult seetõttu, et sisalduvad kõnealuse toidu ühes või mitmes koostisosas, kui need tehnoloogiliselt ei mõjuta valmistoodet,- mida kasutatakse abiainetena;iii) ained, mille täpsed kogused lisaainete või lõhna- ja maitseainete lahustite või kandeainetena on vältimatult vajalikud.d) Teatavatel juhtudel on vaja artikli 20 lõikes 2 ettenähtud korras otsustada, kas punkti c alapunktides ii ja iii esitatud tingimused on täidetud.5. Koostisosade loetelu sisaldab kõiki toidu lisaaineid kaalu järgi kahanevas järjestuses vastavalt nende kasutamisele toidu valmistamise ajal. Need on koondatud nõuetekohase pealkirja alla, mis sisaldab sõna "koostisosad".Sellest hoolimata:- kantakse lisatud vesi ja lenduvad ühendid loetelusse kaalu järjestuses, nagu nad sisalduvad lõpptootes; lisatud vee kogus toidu koostisosana arvutatakse lõpptoote üldisest kogusest muude koostisosade üldsisalduse mahaarvamise teel. Nimetatud kogust ei ole vaja arvesse võtta juhul, kui see ei ületa lõpptootes 5 massiprotsenti.- kontsentreeritud või dehüdrateeritud ning tootmise ajal taastatavad koostisosad võib loetelusse kanda järjestuses, mis vastab nende kaalule enne kontsentreerimist või dehüdrateerimist,- kontsentreeritud või dehüdrateeritud toidu puhul, mis kavatsetakse taastada vee lisamise teel, võib koostisosad kanda loetelusse järjestuses, mis vastab osakaalule taastatud tootes, kui koostisosade loetelule on lisatud märge "endisse olekusse tagasi viidud toote koostisosad" või "kasutusvalmis toote koostisosad",- puu- või köögiviljasegude puhul, milles ükski puuvili või juurvili ei ole kaalult olulisel määral ülekaalus, võib koostisosad kanda loetelusse muus järjestuses, kui kõnealusele koostisosade loetelule on lisatud märge "muutuvas suhtes",- maitseainesegude puhul, milles ükski maitseaine ei ole kaalult olulisel määral ülekaalus, võib koostisosad kanda loetelusse muus järjestuses, tingimusel et kõnealusele koostisosade loetelule on lisatud märge "muutuvas suhtes".6. Koostisosad peavad olema tähistatud täpse nimetusega, vajaduse korral artiklis 5 ettenähtud korras.Sellest hoolimata:- koostisosad, mis kuuluvad ühte I lisas loetletud rühmadest ning on muu toidu koostisosad, võivad olla tähistatud ainult kõnealuse rühma nimetusega.I lisa rühmade loetelu võib muuta artikli 20 lõikes 2 sätestatud korras.Kuid I lisa nimetust "tärklis" tuleb alati täiendada viitega tema konkreetsele taimsele päritolule, kui nimetatud koostisosa võib sisaldada gluteeni,- koostisosad, mis kuuluvad ühte II lisas loetletud rühmadest, peavad olema tähistatud selle rühma nimetusega, millele järgneb nende ainete täpne nimetus või EÜ-number; kui koostisosa kuulub mitmesse rühma, siis märgitakse kõnealuse toidu põhifunktsioonile vastava rühma nimetus.Käesoleva lisa muudatused, mis põhinevad teaduse ja tehnika arengul, võetakse vastu artikli 20 lõikes 2 sätestatud korras.Kuid II lisa loetelus esinevat nimetust "modifitseeritud tärklis" tuleb alati täiendada viitega tema konkreetsele taimsele päritolule, kui see koostisosa võib sisaldada gluteeni,- lõhna- ja maitseained tähistatakse III lisas sätestatud korras,- koostisosa ioniseeriva kiirgusega töötlemist käsitlevad ühenduse erisätted võetakse vastu hiljem asutamislepingu artikli 95 kohaselt.7. Ühenduse sätetega või nende puudumise korral siseriiklike õigusnormidega võib ette näha, et nimetuse juures, mille all konkreetset toitu müüakse, peavad olema koostisosa või koostisosade täpsed andmed.Selliste siseriiklike normide suhtes kohaldatakse artiklis 19 ettenähtud korda.Käesolevas lõikes nimetatud ühenduse sätted võetakse vastu artikli 20 lõikes 2 kehtestud korras.8. Lõike 4 punktis b nimetatud juhul võib liitkoostisosa koostisosade loetelusse kanda oma nimetuse all, kuivõrd see on seadusega ette nähtud või tavapärane, üldise kaalu alusel, kui sellele järgneb vahetult koostisosade loetelu.See loetelu ei ole kohustuslik, kui:a) liitkoostisosa osakaal lõpptootes on alla 25 %; kuid seda erandit ei kohaldata lisaainete suhtes, kui lõike 4 punktist c ei tulene teisiti;b) liitkoostisosa on toit, mille puhul ühenduse eeskirjades ei nähta ette koostisosade loetelu.9. Olenemata lõikest 5 ei ole vaja esitada andmeid veesisalduse kohta:a) kui vett kasutatakse tootmisprotsessis ainult kontsentreeritud või dehüdrateeritud vormis kasutatud koostisosa endisesse olekusse tagasiviimiseks;b) vedeliku puhul, mida tavaliselt ei tarbita.Artikkel 71. Toidu tootmisel või valmistamisel tarvitatava koostisosa või koostisosade rühma kogus määratakse käesolevas artiklis ettenähtud korras.2. Lõikes 1 osutatud märkimine on kohustuslik:a) kui asjaomane koostisosa või koostisosade rühm kannab nimetust, mille all toitu müüakse või millega ostja seda tavaliselt seostab võib) kui asjaomane koostisosa või koostisosade rühm tuuakse märgistusel esile sõnas, pildis või graafiliselt võic) asjaomane koostisosa või koostisosade rühm on olulise tähtsusega toidu iseloomustamisel ning eristamisel toodetest, millega seda võib nime või välimuse tõttu segamini ajada võid) artikli 20 lõikes 2 sätestatud korras kindlaksmääratud juhtudel.3. Lõiget 2 ei kohaldata:a) koostisosa või koostisosade rühma suhtes:- mille vedelikuta netomass esitatakse artikli 8 lõike 4 kohaselt või- mille koguste esitamist nõutakse juba märgistamisel ühenduse sätete kohaselt või- mida kasutatakse lõhna- ja maitseainena väikestes kogustes või- mis esineb nimetuses, mille all toitu müüakse, kuid mis ei mõjuta tarbija valikut riigis, kus seda turustatakse, sest koguseline varieerumine ei ole oluline toidu iseloomustamisel ega eristamisel teistest samalaadsetest toitudest. Kahtluse korral otsustatakse käesolevas lõigus ettenähtud tingimuste täitmise üle artikli 20 lõikes 2 ettenähtud korras;b) kui ühenduse erisätetes nähakse ette koostisosa või koostisosade rühma täpne kogus, ilma et see tuleks esitada märgistusel;c) artikli 6 lõike 5 neljandas ja viiendas taandes nimetatud juhtudel;d) artikli 20 lõikes 2 sätestatud korras kindlaksmääratud juhtudel.4. Märgitud kogus, mida väljendatakse protsentides, vastab koostisosa või koostisosade kogusele selle/nende kasutamise ajal. Teatavate toitude puhul võimaldavad ühenduse sätted siiski erandeid sellest põhimõttest. Nimetatud sätted võetakse vastu artikli 20 lõikes 2 sätestatud korras.5. Lõikes 1 nimetatud andmed esitatakse kas nimetuses, mille all toodet müüakse, või vahetult selle kõrval või koostisosade loetelus kõnealuse koostisosa või koostisosade rühmaga seoses.6. Käesoleva artikli kohaldamine ei piira ühenduse toidu toitumisalase teabega märgistust käsitlevate õigusaktide kohaldamist.Artikkel 81. Müügipakendis toidu netokogust väljendatakse:- mahuühikutes vedelike puhul,- massiühikutes muude toodete puhul,vastavalt vajadusele kas liitrites, sentiliitrites, milliliitrites, kilogrammides või grammides.Teatavate konkreetsete toitude suhtes kohaldatavates ühenduse sätetes või siseriiklikes õigusnormides, kui ühenduse sätted puuduvad, võib ette näha erandeid käesolevast eeskirjast.Kõigi selliste siseriiklike normide suhtes kohaldatakse artiklis 19 sätestatud korda.2. a) Kui ühenduse sätetes või nende puudumise korral siseriiklikes normides nähakse ette teatavat liiki koguse esitamist (nt nimikogus, miinimumkogus, keskmine kogus), siis loetakse kõnealune kogus netokoguseks käesoleva direktiivi tähenduses.Ilma et see piiraks artiklis 24 ettenähtud teatamise kohustust, teatavad liikmesriigid komisjonile ja teistele liikmesriikidele igast käesoleva punkti kohaselt võetud meetmest.b) Ühenduse sätetes või siseriiklikes normides, kui ühenduse sätted puuduvad, võib teatavate konkreetsete toitude puhul, mida liigitatakse koguse järgi, ette näha muude kvantiteeti väljendavate andmete esitamist.Kõigi nimetatud siseriiklike normide suhtes kohaldatakse artiklis 19 sätestatud korda.c) Kui müügipakendis kaubaartikkel koosneb kahest või enamast üksikus müügipakendis kaubaartiklist, mis sisaldavad sama toodet samas koguses, siis netokoguse märkimisel esitatakse iga üksikpakendi netokogus ning üksikpakendite üldarv. Nende andmete esitamine ei ole siiski kohustuslik, kui üksikpakendite üldarv on väljastpoolt selgelt nähtav ja kergesti loendatav ning kui vähemalt üks iga üksikpakendi netokogustest on väljastpoolt selgesti nähtav.d) Kui müügipakendis kaubaartikkel koosneb kahest või enamast üksikpakendist, mida ei käsitata müügiühikutena, siis esitatakse netokoguse märkimisel kogu netokogus ja üksikpakendite üldarv. Ühenduse sätetes või nende puudumise korral siseriiklikes normides ei ole teatavate toitude puhul vaja ette näha üksikpakendite üldarvu esitamist.Ilma et see piiraks artiklis 24 ettenähtud teatamist, informeerivad liikmesriigid komisjoni ja teisi liikmesriike kõigist käesoleva punkti kohaselt võetud meetmetest.3. Tavaliselt tükikaupa müüdavate toodete puhul ei tarvitse liikmesriigid nõuda netokoguse märkimist, kui ühikute arv on väljastpoolt selgesti nähtav ja kergesti loendatav või, kui nii ei ole, siis märgistusel esitatud.Ilma et see piiraks artiklis 24 ettenähtud teatamist, informeerivad liikmesriigid komisjoni ja teisi liikmesriike kõigist käesoleva lõike kohaselt võetud meetmetest.4. Kui tahket toitu müüakse vedelikus, siis esitatakse märgistusel ka vedelikuta toidu netomass.Käesoleva lõike kohaldamisel tähendab "vedel keskkond" järgmisi tooteid, mis tõenäoliselt esinevad segudes ning ka külmutatud või sügavkülmutatud kujul, milles vedelik esineb üksnes kõnealuse valmistise olulise osa lisandina ega ole seetõttu ostu seisukohalt määrava tähtsusega tegur: vesi, soolade vesilahused, soolvesi, toiduhapete vesilahused, äädikas, suhkrute vesilahused, muude magusainete vesilahused, puu- ja köögiviljamahlad puu- ja köögivilja puhul.Loetelu võib täiendada artikli 20 lõikes 2 sätestatud korras.Vedelikuta netomassi kontrollimeetodid määratakse artikli 20 lõikes 2 sätestatud korras.5. Netomassi märkimine ei ole kohustuslik toitude puhul:a) mille maht või kaal võib oluliselt väheneda ning mida müüakse tükikaupa või kaalu alusel ostja juuresolekul;b) mille netokogus on alla 5 g või 5 ml; see säte ei kehti siiski vürtside ja maitsetaimede suhtes.Teatavate toitude suhtes kohaldatavates ühenduse sätetes või nende puudumise korral siseriiklikes normides võib erandjuhtudel sätestada määrad, mis on üle 5 g või 5 ml, tingimusel et see ei too kaasa ostja ebapiisavat informeerimist.Ilma et see piiraks artiklis 24 ettenähtud teatamist, informeerivad liikmesriigid komisjoni ja teisi liikmesriike kõigist käesoleva lõike kohaselt võetud meetmetest.6. Lõike 1 teises lõigus, lõike 2 punktides b ja d ning lõike 5 teises lõigus nimetatud ühenduse sätted võetakse vastu artikli 20 lõikes 2 sätestatud korras.Artikkel 91. Toidu minimaalse säilimisaja tähtaeg on kuupäev, milleni säilivad toidu eriomadused nõuetekohase ladustamise korral.Toidu minimaalse säilimisaja tähtaeg märgitakse lõigetes 2-5 ettenähtud korras.2. Kõnealuse kuupäeva ees on sõnad:- "Parim enne", kui tähtaeg sisaldab päeva,- muudel juhtudel "Parim enne kuupäeva…".3. Artiklis 2 nimetatud sõnadega kaasneb:- kuupäev või- viide kuupäeva asukohale märgistusel.Vajaduse korral järgneb kõnealustele andmetele säilitamistingimuste kirjeldus, mida järgides toode säilib teatava aja jooksul.4. Tähtaeg sisaldab päeva, kuud ja aastat kodeerimata kujul samas järjekorras.Kui kõne all on toit:- mis ei säili üle kolme kuu, siis piisab päeva ja kuu märkimisest,- mille säilivusaeg on üle kolme kuu, kuid alla 18 kuu, siis piisab kuu ja aasta märkimisest,- mille säilivusaeg on üle 18 kuu, siis piisab aasta märkimisest.Kuupäeva märkimise viisi võib kindlaks määrata artikli 20 lõikes 2 sätestatud korras.5. Kui ühenduse sätetes, millega kehtestatakse kuupäeva märkimise muud viisid, ei ole teisiti ette nähtud, siis ei ole säilivusaega vaja märkida järgmiste toitude puhul:- koorimata, tükeldamata või muul samalaadsel viisil töötlemata puu- ja köögivili, k.a kartulid. See erand ei kehti idanevate seemnete ja kaunviljaidudega samalaadsete toodete suhtes,- veinid, liköörveinid, vahuveinid, aromatiseeritud veinid ja samalaadsete tooted, mis on valmistatud muudest viljadest kui viinamarjad, ning joogid, mis kuuluvad CN-koodide 22060091, 22060093 ja 22060099 alla ning on valmistatud viinamarjadest või viinamarjavirrest,- joogid, mille alkoholisisaldus on vähemalt 10 mahuprotsenti,- karastusjoogid, puuviljamahlad, puuviljanektarid ja alkoholjoogid üle viieliitristes üksikmahutites, mis on mõeldud tarnimiseks toitlustusettevõtjatele,- liht- ja valikpagaritooted, mille koostis eeldab, et neid tarbitakse 24 tunni jooksul pärast valmistamist,- äädikas,- keedusool,- tahke suhkur,- kondiitritooted, mis koosnevad peaaegu ainult maitse- ja/või värvainelisanditega suhkrutest,- närimiskummid ja samalaadsed tooted,- jäätis portsjonitena pakitult.Artikkel 101. Toidu puhul, mis mikrobioloogiliselt kiiresti rikneb ning muutub seetõttu lühikese ajaga inimese tervisele otseselt ohtlikuks, tuleb minimaalse säilimisaja tähtaeg asendada tarvitamise lõpptähtajaga.2. Kuupäevale eelnevad sõnad:- hispaania keeles:,- taani keeles:,- saksa keeles:,- kreeka keeles:,- inglise keeles:,- prantsuse keeles:,- itaalia keeles:,- hollandi keeles:,- portugali keeles:,- soome keeles:,- rootsi keeles:.Nendele sõnadele lisatakse:- kas kuupäev või- viide kuupäeva asukohale märgistusel.Nimetatud andmetele järgneb säilitamistingimuste kirjeldus, mida tuleb järgida.3. Tähtaja osad on kuupäev, kuu ja vajaduse korral aasta samas järjekorras ning kodeerimata kujul.4. Mõnel puhul võidakse lõikes 1 ettenähtud tingimuste täitmise üle otsustada artikli 20 lõikes 2 sätestatud korras.Artikkel 111. Toidu kasutamisjuhend peab võimaldama toitu asjakohaselt kasutada.2. Teatavate toitude puhul võib ühenduse sätetes või nende puudumise korral siseriiklikes normides ette näha kasutusjuhendite koostamise viisi.Nimetatud siseriiklike normide suhtes kohaldatakse artiklis 19 ettenähtud korda.Käesolevas lõikes nimetatud ühenduse sätted võetakse vastu artikli 20 lõikes 2 sätestatud korras.Artikkel 12Tollitariifistiku rubriiki 22.04 ja 22.05 kuuluvate toodete mahuprotsentides alkoholisisalduse märkimise reeglid määratakse kindlaks selliste toodete suhtes kohaldatavate ühenduse erisätetega.Muude alkoholjookide puhul, mille alkoholisisaldus on üle 1,2 mahuprotsendi, määratakse kõnealused reeglid kindlaks artikli 20 lõikes 2 sätestatud korras.Artikkel 131. a) Müügipakendis toidu puhul kantakse artiklis 3 ja artikli 4 lõikes 2 ettenähtud andmed müügipakendile või sellele kinnitatud märgisele.b) Hoolimata punktist a ning ilma et see piiraks nominaalkoguseid käsitlevate ühenduse sätete kohaldamist, kui müügipakendis toit on:- mõeldud tarnimiseks lõpptarbijale, kuid turustatud enne lõpptarbijale müümist ning seda ei ole kõnealusel etapil müüdud toitlustusettevõttele,- mõeldud tarnimiseks toitlustusettevõtetele valmistamiseks, töötlemiseks või tükeldamiseks,siis võivad artiklis 3 ja artikli 4 lõikes 2 ettenähtud andmed olla ainult toidule viitavates äridokumentides, kui on võimalik tagada, et need dokumendid, mis sisaldavad kogu märgistamisel vajalikku infot, asuvad vastava toidu juures või toimetatakse kohale enne tarnimist või tarnimise ajal.c) Punktis b nimetatud juhul kantakse artikli 3 lõike 1 punktides 1, 5 ja 7 ning vajaduse korral artiklis 10 nimetatud andmed ka välispakendile, milles toitu turustatakse.2. Artiklis 3 ja artikli 4 lõikes 2 nimetatud andmed peavad olema kergesti mõistetavad ning märgitud tähelepanu äratavasse kohta hästi nähtavalt, selgesti loetavalt ja kustumatult.Muud teksti- või kujunduselemendid ei tohi neid mingil viisil peita, varjata või segada.3. Artikli 3 lõike 1 punktides 1, 4, 5 ja 10 loetletud andmed peavad asuma ühel vaateväljal.Seda tingimust võib laiendada artikli 4 lõikes 2 ettenähtud andmetele.4. Korduvkasutamiseks mõeldud, kustumatult märgistatud, etiketi või kaelasildita klaaspudelitele ning pakenditele või mahutitele suurima pindalaga alla 10 cm2 on tarvis märkida ainult artikli 3 lõike 1 punktides 1, 4 ja 5 loetletud andmed.Sel juhul ei kohaldata lõiget 3.5. Iirimaale, Madalmaadele ja Ühendkuningriigile võib anda erandi artikli 3 lõikest 1 ning käesoleva artikli lõikest 3 seoses korduvkasutamiseks mõeldud klaaspudelites piima ja piimatoodetega.Nad teatavad kõigist esimese lõigu kohaselt võetud meetmetest komisjonile.Artikkel 14Kui toit müüakse lõpptarbijale või toitlustusettevõtetele müügipakenditesse pakendamata kujul või kui toit pakitakse tarbija soovil müügikohas või kui see pakitakse müügipakendisse vahetult müügiks, siis võtavad liikmesriigid vastu üksikasjalikud eeskirjad artiklis 3 ja artikli 4 lõikes 2 ettenähtud andmete esitamise viisi kohta.Liikmesriigid võivad otsustada loobuda nende andmete esitamisest kas osaliselt või tervikuna tingimusel, et ostja saab siiski piisavalt infot.Artikkel 15Käesolev direktiiv ei mõjuta siseriiklike sätete kohaldamist, millega ühenduse sätete puudumise korral kehtestatakse toidu märgistamise vähem ranged nõuded, näiteks ilupakendis kujukeste ja suveniiride puhul.Artikkel 161. Liikmesriigid tagavad, et nende territooriumil ei müüda selliseid toiduaineid, mille kohta artiklis 3 ja artikli 4 lõikes 2 ettenähtud andmed ei ole tarbijale kergesti arusaadavas keeles, kui tarbijat ei ole märgistusele kantud ühe või enama märgistuskande kaudu tegelikult teavitatud muude, artikli 20 lõikes 2 ettenähtud korras kindlaksmääratud meetmete abil.2. Liikmesriik, kus toodet turustatakse, võib oma territooriumil asutamislepingus sätestatud eeskirjade kohaselt ette näha kõnealuste märgistamisandmete esitamise ühes või mitmes ühenduse ametlike keelte hulgast kindlaksmääratud keeles.3. Lõiked 1 ja 2 ei takista märgistamisandmete esitamist mitmes keeles.Artikkel 17Seoses artiklis 3 ja artikli 4 lõikes 2 ettenähtud üksikasjalike andmete esitamise viisiga hoiduvad liikmesriigid sätestamast üksikasjalikumaid nõudeid, kui on need, mis sisalduvad artiklites 3-13.Artikkel 181. Liikmesriigid ei või takistada toiduga kauplemist, mis toimub käesolevas direktiivis ettenähtud eeskirjade kohaselt, ühtlustamata siseriiklike normide kohaldamise teel, millega reguleeritakse märgistamist ja esitlemist teatavate toitude või toidu puhul üldiselt.2. Lõiget 1 ei kohaldata ühtlustamata siseriiklike normide suhtes, mille kohaldamist õigustavad:- rahvatervise kaitse,- pettuse ärahoidmine tingimusel, et kõnealused normid ei takista käesolevas direktiivis ettenähtud mõistete ja eeskirjade rakendamist,- tööstus- ja kaubandusomandi õiguste kaitse, päritolumärgistuse ja registreeritud päritolunimetuste kaitse ja ebaausa konkurentsi vältimine.Artikkel 19Käesolevale artiklile viitamise puhul kohaldatakse järgmist korda, kui liikmesriik peab vajalikuks võtta vastu uued õigusaktid.Liikmesriik teatab kavandatavatest meetmetest viivitamata komisjonile ja teistele liikmesriikidele ning põhjendab neid. Komisjon konsulteerib liikmesriikidega nõukogu direktiivi 69/414/EMÜ [6] kohaselt asutatud alalises toidukomitees, kui ta peab seda vajalikuks või kui mõni liikmesriik seda nõuab.Liikmesriigid võivad kõnealuseid kavandatavaid meetmeid võtta alles kolm kuud pärast nimetatud teatamist, kui komisjoni arvamus ei ole eitav.Kui arvamus on eitav, algatab komisjon enne eelmises lõigus nimetatud tähtaja lõppu artikli 20 lõikes 2 ettenähtud menetluse, et määrata kindlaks, kas kavandatavaid meetmeid saab rakendada pärast asjakohaseid muudatusi.Artikkel 201. Komisjoni abistab alaline toidukomitee, edaspidi komitee.2. Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7, võttes arvesse otsuse artiklis 8 sätestatut.Otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikes 6 nimetatud tähtajaks kehtestatakse kolm kuud.3. Komitee võtab vastu oma töökorra.Artikkel 21Kui osutub vajalikuks võtta käesoleva direktiivi rakendamist kergendavaid ajutisi meetmeid, siis võetakse need vastu artikli 20 lõikes 2 ettenähtud korras.Artikkel 22Käesolev direktiiv ei mõjuta teatavate toitude märgistamist ja esitlemist käsitlevaid ühenduse sätteid, mis on vastu võetud juba 22. detsembril 1978. aastal.Kõigi muudatuste üle, mis on vajalikud kõnealuste sätete ühtlustamiseks käesoleva direktiiviga, otsustatakse iga kõnealuse sätte suhtes kohaldatava korra alusel.Artikkel 23Käesolevat direktiivi ei kohaldata ühendusest eksporditavate toodete suhtes.Artikkel 24Liikmesriigid tagavad, et komisjon saab käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud kõigi siseriiklike põhiliste õigusnormide tekstid.Artikkel 25Käesolevat direktiivi kohaldatakse ka Prantsuse ülemeredepartemangude suhtes.Artikkel 261. Direktiiv 79/112/EMÜ, mida on muudetud IV lisa A osas nimetatud direktiividega, tunnistatakse kehtetuks, ilma et see piiraks liikmesriikide kohustusi, mis on seotud IV lisa B osas sätestatud ülevõtmistähtaegadega.2. Viiteid kehtetuks tunnistatud direktiividele tõlgendatakse viidetena käesolevale direktiivile kooskõlas V lisas sätestatud vastavustabeliga.Artikkel 27Käesolev direktiiv jõustub 20. päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.Artikkel 28Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 20. märts 2000Euroopa Parlamendi nimelpresidentN. FontaineNõukogu nimeleesistujaJ. Gama[1] EÜT C 258, 10.9.1999, lk 12.[2] Euroopa Parlamendi 18. jaanuari 2000. aasta arvamus (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 13. märtsi 2000. aasta otsus.[3] EÜT L 33, 8.2.1979, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 97/4/EÜ (EÜT L 43, 14.2.1997, lk 21).[4] Vt IV lisa B osa.[5] EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.[6] EÜT L 291, 29.11.1969, lk 9.--------------------------------------------------I LISAKOOSTISOSADE RÜHMAD, MILLE TÄHISTAMISEL VÕIB KOOSTISOSA NIMETUSE ASENDADA RÜHMA NIMETUSEGAMõiste | Nimetus |Rafineeritud õlid, v.a oliivõli | Õli Vajaduse korral koos omadussõnaga "taimne" või "loomne" võikoos märgisega konkreetse taimse või loomse päritolu kohtaOmadussõna "hüdrogeenitud" kasutatakse hüdrogeenitud õli märgistamisel. |Rafineeritud rasvad | Rasv Vajaduse korral koos omadussõnaga "taimne" või "loomne" võikoos märgisega konkreetse taimse või loomse päritolu kohta.Omadussõna "hüdrogeenitud" kasutatakse hüdrogeenitud rasva märgistamisel. |Jahusegud, mis on saadud kahest või mitmest teraviljaliigist | Jahu Järgneb kasutatud teraviljade loetelu kaalu järgi alanevas järjekorras |Tärklised ning füüsikaliste meetodite või ensüümide abil modifitseeritud tärklised | Tärklis |Kõik kalaliigid juhul, kui kala on teise toidu koostisaine, ning tingimusel, et selle toidu nimetuses ja esitluses ei viidata konkreetsele kalaliigile | Kala |Kõik juustuliigid juhul, kui juust või juustude segu on teise toidu koostisosa, ning tingimusel, et selle toidu nimetuses ja esitluses ei viidata konkreetsele juustuliigile | Juust |Kõik vürtsid, mis ei ületa 2 massiprotsenti toidust | Vürts(id) või vürtsisegu(d) |Kõik maitsetaimed või maitsetaimede osad, mis ei ületa 2 massiprotsenti toidust | Maitsetaim(ed) või maitsetaimede segu(d) |Kõik närimiskummi aluse valmistamiseks kasutatavad kummivalmistised | Närimiskummi alus |Kõik helvestatud, küpsetatud teraviljatoodete liigid | Helbed, vajaduse korral kuivikud |Kõik sahharoosiliigid | Suhkur |Veevaba dekstroos või dekstroosi monohüdraat | Dekstroos |Glükoosisiirup ja veevaba glükoosisiirup | Glükoosisiirup |Kõik piimavalgu liigid (kaseiinid, kaseinaadid ja vadakuvalgud) ja nende segud | Piimavalgud |Pressitud, ekspeller- või rafineeritud kakaovõi | Kakaovõi |Kõik kristalliseerunud puuviljad, mis ei ületa 10 massiprotsenti toiduainest | Kristalliseerunud puuvili |Köögiviljasegud, mis ei ületa 10 massiprotsenti toiduainest | Köögivili |Kõik veinisordid nõukogu 17. mai 1999. aasta määruse (EÜ) nr 1493/1999 kohaselt, milles käsitletakse veinituru ühist korraldust | Vein |--------------------------------------------------II LISAKOOSTISOSADE RÜHMAD, MIDA TÄHISTATAKSE RÜHMANIMETUSEGA NING SELLELE JÄRGNEVA ERINIMETUSE VÕI EÜ NUMBRIGAToiduvärvSäilitusaineAntioksüdantEmulgaatorPaksendajaŽeleeriv aineStabilisaatorLõhna- ja maitsetugevdajaHapeHappesuse regulaatorPaakumisvastane aineModifitseeritud tärklis [1]MagusaineKergitusaineVahutamisvastane aineGlaseeraineEmulgeeriv sool [2]Jahu parendajaTardaineNiiskusesäilitajaMahuainePropellant[1] Erinime või EÜ numbrit ei ole vaja esitada.[2] Ainult sulatatud juustude ja sulatatud juustudel põhinevate toodete puhul.--------------------------------------------------III LISALÕHNA- JA MAITSEAINETE TÄHISTAMINE KOOSTISOSADE LOETELUS1. Lõhna- ja maitseained tähistatakse kas sõnadega "lõhna- ja maitseained" või lõhna- või maitseaine veelgi täpsema nimetuse või kirjeldusega.2. Väljendit "loodusliku päritoluga" või muid sisuliselt sama tähendusega väljendeid võib kasutada ainult selliste lõhna- ja maitseainete puhul, mille lõhna- ja maitsekomponent koosneb ainult nõukogu 22. juuni 1988. aasta direktiivi 88/388/EMÜ (liikmesriikide nende seaduste ühtlustamise kohta, mis käsitlevad toidus kasutatavaid lõhna- ja maitseaineid ning nende tootmiseks vajalikke lähtematerjale) [1] artikli 1 lõike 2 punkti b alapunktis i määratletud lõhna- ja maitseainetest ja/või kõnealuse direktiivi artikli 1 lõike 2 punktis c määratletud lõhna- ja maitsepreparaatidest.3. Kui lõhna- ja maitseaine nimetus sisaldab viidet koostisosade taimsele või loomsele olemusele või päritolule, siis võib kasutada väljendit "loodusliku päritoluga" või muid sisuliselt sama tähendusega väljendeid ainult juhul, kui lõhna- või maitsekomponent on asjakohase füüsikalise, ensümaatilise või mikrobioloogilise meetodi või traditsioonilise toiduvalmistamise abil eraldatud eranditult või peaaegu eranditult asjaomasest toidust või lõhna- ja maitseaineallikast.[1] EÜT L 184, 15.7.1988, lk 61. Direktiivi on muudetud komisjoni direktiiviga 91/71/EMÜ (EÜT L 42, 15.2.1991, lk 25).--------------------------------------------------IV LISAA OSAKEHTETUKS TUNNISTATUD DIREKTIIVID JA NENDE HILISEMAD MUUDATUSED(viidatud artiklis 26)Nõukogu direktiiv 79/112/EMÜ (EÜT L 33, 8.2.1979, lk 1)Nõukogu direktiiv 85/7/EMÜ (EÜT L 2, 3.1.1985, lk 22), ainult artikli 1 lõige 9.Nõukogu direktiiv 86/197/EMÜ (EÜT L 144, 29.5.1986, lk 38)Nõukogu direktiiv 89/395/EMÜ (EÜT L 186, 30.6.1989, lk 17)Komisjoni direktiiv 91/72/EMÜ (EÜT L 42, 15.2.1991, lk 27)Komisjoni direktiiv 93/102/EÜ (EÜT L 291, 25.11.1993, lk 14)Komisjoni direktiiv 95/42/EÜ (EÜT L 182, 2.8.1995, lk 20)Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 97/4/EÜ (EÜT L 43, 14.2.1997, lk 21)B OSASISERIIKLIKKU ÕIGUSESSE ÜLEVÕTMISE TÄHTAEGADE LOETELU(viidatud artiklis 26)Direktiiv | Ülevõtmise tähtaeg | Toodete turustamise luba käesoleva direktiivi kohaselt | Käesolevale direktiivile mittevastavate toodete turustamise keeld |79/112/EMÜ | | 22. detsember 1980 | 22. detsember 1982 |85/7/EMÜ | | | |86/197/EMÜ | | 1. mai 1988 | 1. mai 1989 |89/395/EMÜ | | 20. detsember 1990 | 20. juuni 1992 |91/72/EMÜ | | 30. juuni 1992 | 1. jaanuar 1994 |93/102/EMÜ | 30. detsember 1994 | 1. jaanuar 1995 | 30. juuni 1996 |95/42/EÜ | | | |97/4/EÜ | | 14. august 1998 | 14. veebruar 2000 |--------------------------------------------------V LISAVASTAVUSTABELDirektiiv 79/112/EMÜ | Käesolev direktiiv |Artikkel 1 | Artikkel 1 |Artikkel 2 | Artikkel 2 |Artikli 3 lõike 1 punkt 1 | Artikli 3 lõike 1 punkt 1 |Artikli 3 lõike 1 punkt 2 | Artikli 3 lõike 1 punkt 2 |Artikli 3 lõike 1 punkt 2a | Artikli 3 lõike 1 punkt 3 |Artikli 3 lõike 1 punkt 3 | Artikli 3 lõike 1 punkt 4 |Artikli 3 lõike 1 punkt 4 | Artikli 3 lõike 1 punkt 5 |Artikli 3 lõike 1 punkt 5 | Artikli 3 lõike 1 punkt 6 |Artikli 3 lõike 1 punkt 6 | Artikli 3 lõike 1 punkt 7 |Artikli 3 lõike 1 punkt 7 | Artikli 3 lõike 1 punkt 8 |Artikli 3 lõike 1 punkt 8 | Artikli 3 lõike 1 punkt 9 |Artikli 3 lõike 1 punkt 9 | Artikli 3 lõike 1 punkt 10 |Artikli 3 lõiked 2 ja 3 | Artikli 3 lõiked 2 ja 3 |Artikkel 4 | Artikkel 4 |Artikkel 5 | Artikkel 5 |Artikli 6 lõiked 1, 2 ja 3 | Artikli 6 lõiked 1, 2 ja 3 |Artikli 6 lõike 4 punktid a ja b | Artikli 6 lõike 4 punktid a ja b |Artikli 6 lõike 4 punkti c alapunkt i | Artikli 6 lõike 4 punkti c alapunkt i |Artikli 6 lõike 4 punkti c alapunkti ii esimene taane | Artikli 6 lõike 4 punkti c alapunkt ii |Artikli 6 lõike 4 punkti c alapunkti ii teine taane | Artikli 6 lõike 4 punkti c alapunkt iii |Artikli 6 lõike 4 punkt d | Artikli 6 lõike 4 punkt d |Artikli 6 lõike 5 punkt a | Artikli 6 lõige 5 |Artikli 6 lõike 5 punkt b | Artikli 6 lõige 6 |Artikli 6 lõige 6 | Artikli 6 lõige 7 |Artikli 6 lõike 7 esimene lõik | Artikli 6 lõike 8 esimene lõik |Artikli 6 lõike 7 teise lõigu esimene ja teine taane | Artikli 6 lõike 8 teise lõigu punktid a ja b |Artikli 6 lõige 8 | Artikli 6 lõige 9 |Artikkel 7 | Artikkel 7 |Artikli 8 lõiked 1-5 | Artikli 8 lõiked 1-5 |Artikli 8 lõige 6 | — |Artikli 8 lõige 7 | Artikli 8 lõige 6 |Artikli 9 lõiked 1-4 | Artikli 9 lõiked 1-4 |Artikli 9 lõige 5 | — |Artikli 9 lõige 6 | Artikli 9 lõige 5 |Artikkel 9a | Artikkel 10 |Artikkel 10 | Artikkel 11 |Artikkel 10a | Artikkel 12 |Artikli 11 lõiked 1 ja 2 | Artikli 13 lõiked 1 ja 2 |Artikli 11 lõike 3 punkt a | Artikli 13 lõige 3 |Artikli 11 lõike 3 punkt b | — |Artikli 11 lõige 4 | Artikli 13 lõige 4 |Artikli 11 lõige 5 | — |Artikli 11 lõige 6 | Artikli 13 lõike 5 esimene lõik |Artikli 11 lõige 7 | Artikli 13 lõike 5 teine lõik |Artiklid 12 ja 13 | Artiklid 14 ja 15 |Artikkel 13a | Artikkel 16 |Artiklid 14 ja 15 | Artiklid 17 ja 18 |Artikli 16 lõige 1 | — |Artikli 16 lõige 2 | Artikkel 19 |Artikli 17 esimene lõik | Artikli 20 lõige 1 |Artikli 17 teine, kolmas, neljas ja viies lõik | Artikli 20 lõige 2 |Artikkel 18 | — |Artiklid 19, 20 ja 21 | Artiklid 21, 22 ja 23 |Artikli 22 lõiked 1, 2 ja 3 | — |Artikli 22 lõige 4 | Artikkel 24 |Artikkel 23 | — |Artikkel 24 | Artikkel 25 |Artikkel 25 | — |Artikkel 26 | — |— | Artikkel 26 |— | Artikkel 27 |— | Artikkel 28 |I lisa | I lisa |II lisa | II lisa |III lisa | III lisa |— | IV lisa |— | V lisa |--------------------------------------------------


Tähtis õiguslik teade

|

31999L0030

Nõukogu direktiiv 1999/30/EÜ, 22. aprill 1999, vääveldioksiidi, lämmastikdioksiidi ning lämmastikoksiidide, tahkete osakeste ja plii piirtasemete kohta välisõhus

Euroopa Liidu Teataja L 163 , 29/06/1999 Lk 0041 - 0060 CS.ES Peatükk 15 Köide 04 Lk 164  - 183 ET.ES Peatükk 15 Köide 04 Lk 164  - 183 HU.ES Peatükk 15 Köide 04 Lk 164  - 183 LT.ES Peatükk 15 Köide 04 Lk 164  - 183 LV.ES Peatükk 15 Köide 04 Lk 164  - 183 MT.ES Peatükk 15 Köide 04 Lk 164  - 183 PL.ES Peatükk 15 Köide 04 Lk 164  - 183 SK.ES Peatükk 15 Köide 04 Lk 164  - 183 SL.ES Peatükk 15 Köide 04 Lk 164  - 183

		Nõukogu direktiiv 1999/30/EÜ,22. aprill 1999,vääveldioksiidi, lämmastikdioksiidi ning lämmastikoksiidide, tahkete osakeste ja plii piirtasemete kohta välisõhusEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 130s lõiget 1,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [2]toimides kooskõlas asutamislepingu artiklis 189c ettenähtud menetlusega [3]ning arvestades, et:(1) asutamisepingu artikli 130r põhimõtete alusel on Euroopa Ühenduse keskkonna- ja säästva arengu tegevusprogrammis (viiendas keskkonnaalases tegevusprogrammis) [4] ette nähtud teatavate muudatuste tegemine õigusaktides, mis puudutavad õhu saasteaineid; selles programmis soovitatakse püstitada õhu kvaliteedi alal pikaajalisi eesmärke;(2) asutamislepingu artiklis 129 on ette nähtud, et tervisekaitse nõuded peavad olema ühenduse muu poliitika koostisosa; asutamislepingu artikli 3 lõikes o on ette nähtud, et ühenduse tegevus peab kaasa aitama tervisekaitse kõrge taseme saavutamisele;(3) välisõhu kvaliteedi hindamise ja reguleerimise kohta väljaantud nõukogu 27. septembri 1996. aasta direktiivi 96/62/EÜ [5] artikli 4 lõike 5 kohaselt peab nõukogu vastu võtma selle artikli lõikes 1 ettenähtud õigusaktid ning sama artikli lõigetes 3 ja 4 ettenähtud sätted;(4) käesolevas direktiivis ettenähtud piirtasemed kujutavad endast miinimumnõudeid; kooskõlas asutamislepingu artikliga 130t võivad liikmesriigid säilitada või kasutusele võtta ka karmimad kaitsemeetmed; rangemaid piirtasemeid võib kehtestada eelkõige eriti tundlikesse gruppidesse kuuluvate elanike nagu laste ja haiglapatsientide tervise kaitseks; liikmesriigid võivad nõuda piirtasemetele vastavuse saavutamist ka enne käesolevas direktiivis ettenähtud tähtaegu;(5) ökosüsteemid vajavad kaitset vääveldioksiidi kahjustava mõju eest; taimestikku on vaja kaitsta lämmastikoksiidide kahjustava mõju eest;(6) mitmesugused tahked osakesed võivad erineval viisil kahjustada inimese tervist; on olemas andmeid selle kohta, et inimtegevuse tõttu ümbritsevasse õhku sattunud osakesed kujutavad inimese tervisele suuremat ohtu kui looduslikku päritolu osakesed;(7) sellistes piirkondades, kus välisõhus leiduvate saasteainete sisaldus ületab piirtaset ja kus kehtib ajutiselt lubatud ületamismäär, tuleb koostada direktiivi 96/62/EÜ nõuete kohased tegevuskavad, et kehtestatud tähtajaks saavutada vastavus piirtasemele; tahkeid osakesi puudutavad tegevuskavad ja muu saastatuse vähendamise strateegia tuleb suunata peenosakeste sisalduse vähendamisele kui ühele osale ülesandest vähendada üldist tahkete osakeste sisaldust;(8) direktiivis 96/62/EÜ on ette nähtud, et piir- ja häiretasemete arvväärtused tuleb kehtestada asjakohasel uurimisalal töötavate rahvusvaheliste teadlasrühmade uurimistulemuste alusel; nende piir- ja häiretasemete aluseks olevate asjaolude uuesti läbivaatamisel peab komisjon arvesse võtma ainult kõige värskemaid epidemioloogiliste ja keskkonnauuringute asjassepuutuvaid andmeid ja viimaseid edusamme metroloogias;(9) selleks et hõlbustada käesoleva direktiivi uuesti läbivaatamist 2003. aastal, peaksid komisjon ja liikmesriigid kaaluma uurimiste edendamist käsitletud õhu saasteainete (vääveldioksiidi, lämmastikdioksiidi ning lämmastikoksiidide, tahkete osakeste ja plii) mõju kohta;(10) silmas pidades vajadust saada võrreldavat informatsiooni kogu ühendusest, on välisõhu kvaliteedi hindamisel oluline täpsete standardsete mõõtmismeetodite ja mõõtejaamade paiknemise ühiste kriteeriumide olemasolu;(11) direktiivi 96/62/EÜ artikli 12 lõike 1 kohaselt võivad uurimis- ja arendustöö edusammude arvessevõtmiseks vajalikud muudatused hõlmata ainult vääveldioksiidi, lämmastikdioksiidi ning lämmastikoksiidide, tahkete osakeste ja plii sisalduse hindamise kriteeriume ja meetodeid või teabe komisjonile edastamise korra üksikasju ega pea ei otseselt ega kaudselt mõjutama piir- või häiretaset;(12) ajakohastatud teave vääveldioksiidi, lämmastikdioksiidi ning lämmastikoksiidide, tahkete osakeste ja plii sisalduse kohta välisõhus peaks olema avalikkusele kergesti kättesaadav,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1EesmärgidKäesoleva direktiivi eesmärgid on:- kehtestada välisõhus vääveldioksiidi, lämmastikdioksiidi ning lämmastikoksiidide, tahkete osakeste ja plii sisalduse piirtasemed ja vajaduse korral ka häiretasemed, et vältida, ennetada või vähendada nende ainete kahjulikku mõju inimese tervisele ja kogu keskkonnale,- hinnata vääveldioksiidi, lämmastikdioksiidi ning lämmastikoksiidide, tahkete osakeste ja plii sisaldust välisõhus ühiste meetodite ja kriteeriumide alusel,- saada tõest informatsiooni vääveldioksiidi, lämmastikdioksiidi ning lämmastikoksiidide, tahkete osakeste ja plii sisalduse kohta välisõhus ja tagada selle teabe kättesaadavus avalikkusele,- säilitada välisõhu kvaliteet, kui see on hea, ja muudel juhtudel parandada seda vääveldioksiidi, lämmastikdioksiidi ning lämmastikoksiidide, tahkete osakeste ja plii sisalduse osas.Artikkel 2MõistedKäesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:1. välisõhk — hooneväline troposfääri õhk, välja arvatud õhk töökohas;2. saasteaine — igasugune aine, mis on inimtegevuse tagajärjel otse või kaudselt välisõhku sattunud ja mis võib kahjustada inimese tervist ja/või kogu keskkonda;3. tase — saasteaine sisaldus välisõhus või sealt pindadele teatava aja jooksul sadestumise määr;4. hindamine — igasugune meetod saasteaine taseme mõõtmiseks, arvutamiseks, hinnanguliseks määramiseks või ennustamiseks välisõhus;5. piirtase — tase, mis on kehtestatud teaduslikult põhjendatud teadmiste alusel eesmärgiga vältida, ennetada või vähendada saasteaine kahjulikku mõju inimese tervisele ja/või kogu keskkonnale; piirtase tuleb saavutata teatava tähtaja jooksul ja hiljem ei tohi seda ületada;6. häiretase — tase, mille ületamisel inimese lühiajaline kokkupuutumine saastatud õhuga kujutab ohtu tervisele ja mille puhul liikmesriigid peavad viivitamata võtma direktiivi 96/62/EÜ kohaseid meetmeid;7. lubatud ületamismäär — piirtaseme protsentides väljendatud osa, mille võrra piirtaset võib direktiivis 96/62/EÜ sätestatud tingimustel ületada;8. piirkond — osa, mille liikmesriik piiritleb oma territooriumil;9. aglomeraat — piirkond, kus asustustihedus on suurem kui 250000 inimest km2 kohta, või piirkond, kus asustustihedus küll seda arvu ei ületa, kuid kus asjaomase liikmesriigi seisukohalt on välisõhu kvaliteedi hindamise ja reguleerimise vajadus põhjendatud;10. lämmastikoksiidid — lämmastikoksiidi ja lämmastikdioksiidi sisalduste summa (miljardikosades), mis on väljendatud lämmastikdioksiidi ekvivalentsisaldusena (mikrogrammides kuupmeetri kohta);11. PM10 — tahke osake, mis läbib 10 μm aerodünaamilise diameetriga mõõduselektiivse ava 50 protsendil juhtudest;12. PM2,5 — tahke osake, mis läbib 2,5 μm aerodünaamilise diameetriga mõõduselektiivse ava 50 protsendil juhtudest;13. ülemine hindamispiir — V lisas kindlaksmääratud tase, millest allpool võib välisõhu kvaliteedi hindamiseks üheaegselt kasutada teatavaid mõõtmise ja modelleerimise meetodeid kooskõlas direktiivi 96/62/EÜ artikli 6 lõikega 3;14. alumine hindamispiir — V lisas kindlaksmääratud tase, millest allpool peab välisõhu kvaliteedi hindamiseks kasutama kas üksnes teatavaid modelleerimise või üksnes objektiivse hindamise meetodeid kooskõlas direktiivi 96/62/EÜ artikli 6 lõikega 4;15. looduslikud protsessid — vulkaanipursked, seismilised sündmused, geotermilised sündmused, loodusmaastike põlengud, tugevad tuuled, kuivadelt aladelt pärinevate looduslike osakeste atmosfääri sattumine ja edasikandumine;16. statsionaarsed mõõtmised — direktiivi 96/62/EÜ artikli 6 lõike 5 kohaselt tehtud mõõtmised.Artikkel 3Vääveldioksiid1. Liikmesriigid võtavad vajalikke meetmeid selle tagamiseks, et artikli 7 kohaselt hinnatav vääveldioksiidi sisaldus välisõhus ei ületaks I lisa I jaos ettenähtud piirtasemeid alates selles lisas märgitud tähtaegadest.I lisa I jaos ettenähtud lubatud ületamismäärasid kohaldatakse kooskõlas direktiivi 96/62/EÜ artikli 8 nõuetega.2. Vääveldioksiidi sisalduse häiretaseme väärtused välisõhus on ette nähtud I lisa II jaos.3. Selleks et aidata komisjonil ette valmistada artiklis 10 ettenähtud aruannet, registreerib iga liikmesriik 31. detsembrini 2003, kui see on teostatav, kümne minuti kaupa keskmistatud vääveldioksiidi sisaldused teatavates tunniseid tasemeid mõõtvates jaamades, mis ta valib välja õhu kvaliteedi iseloomustamiseks vääveldioksiidi allikatele lähedastes asustatud piirkondades. Lisaks direktiivi 96/62/EÜ artikli 11 lõike 1 kohastele andmetele tunniste tasemete kohta esitab iga liikmesriik komisjonile veel kordade arvu, mil valitud mõõtejaamades ületati kümneminutilistel keskmistamistel saadud arvväärtus 500 μg/m3, kalendriaasta päevade arvu, millal see ületamine esines, päevade arvu, mil ühtlasi ületati vääveldioksiidi tunniste tasemete arvväärtus 350 μg/m3, ja registreeritud kümneminutilise maksimumtaseme.4. Liikmesriigid võivad kindlaks määrata piirkonnad või aglomeraadid, kus I lisa I jaos ettenähtud vääveldioksiidi piirtasemeid välisõhus ületatakse vääveldioksiidi looduslike allikate tõttu. Liikmesriigid saadavad komisjonile selliste piirkondade või aglomeraatide nimekirja koos andmetega nendes esinevate vääveldioksiidi tasemete ja allikate kohta. Informeerides komisjoni kooskõlas direktiivi 96/62/EÜ artikli 11 lõikega 1, esitavad liikmesriigid ka vajaliku tõendmaterjali, mis näitab, et sealne piirtaseme ületamine on tingitud looduslikest allikatest.Sellistes piirkondades või aglomeraatides peavad liikmesriigid rakendama direktiivi 96/62/EÜ artikli 8 lõike 3 kohaseid tegevuskavasid ainult juhul, kui I lisa I jaos ettenähtud piirtasemeid ületatakse inimtegevusest põhjustatud vääveldioksiidi emissiooni tõttu.Artikkel 4Lämmastikdioksiid ja lämmastikoksiidid1. Liikmesriigid võtavad vajalikke meetmeid selle tagamiseks, et artikli 7 kohaselt hinnatud lämmastikdioksiidi ja, kui see on võimalik, lämmastikoksiidide sisaldus välisõhus ei ületaks II lisa I jaos ettenähtud piirtasemeid alates selles lisas märgitud tähtaegadest.II lisa I jaos ettenähtud lubatud ületamismäärasid kohaldatakse kooskõlas direktiivi 96/62/EÜ artikli 8 nõuetega.2. Lämmastikdioksiidi sisalduse häiretaseme väärtused välisõhus on ette nähtud II lisa II jaos.Artikkel 5Tahked osakesed1. Liikmesriigid võtavad vajalikke meetmeid selle tagamiseks, et artikli 7 kohaselt hinnatud PM10 sisaldus välisõhus ei ületaks III lisa I jaos ettenähtud piirtasemeid alates selles lisas märgitud tähtaegadest.III lisa I jaos ettenähtud lubatud ületamismäärasid kohaldatakse kooskõlas direktiivi 96/62/EÜ artikli 8 nõuetega.2. Liikmesriigid tagavad mõõtejaamade rajamise ja töös hoidmise, et saada andmeid PM2,5 sisalduse kohta välisõhus. Iga liikmesriik määrab nende mõõtejaamade arvu ja asukoha ise kindlaks nii, et andmed iseloomustaksid PM2,5 taset selles liikmesriigis. Kui see on võimalik, tuleks PM2,5 ja PM10 proovide võtmise kohad ühitada.Hiljemalt üheksa kuud pärast iga aasta lõppu saadavad liikmesriigid komisjonile vastava aasta kõikide 24 tunniste PM2,5 sisalduse andmete alusel arvutatud aritmeetilise keskmise, mediaani, 98-protsentiili ja maksimumtaseme. 98-protsentiil arvutatakse kooskõlas protseduuriga, mis on ette nähtud liikmesriikides välisõhu saastatuse mõõtmise võrkudest ja üksikutest jaamadest pärineva informatsiooni ja andmete vastastikust vahetamist käsitleva nõukogu 27. jaanuari 1997. aasta otsuse 97/101/EÜ [6] I lisa 4. jaos.3. Kooskõlas direktiivi 96/62/EÜ artikliga 8 koostatud PM10 seotud tegevuskava ja PM10 sisalduse vähendamise üldstrateegia peavad olema suunatud ka PM2,5 sisalduse vähendamisele.4. Kui III lisa I jaos ettenähtud PM10 piirtase ületatakse sellepärast, et looduslike protsesside tagajärjel kujuneb välisõhus PM10 tase, mis märgatavalt ületab tavalise loodusliku fooni, teatab liikmesriik sellest direktiivi 96/62/EÜ artikli 11 lõike 1 kohaselt komisjonile ning esitab vajalikud tõendid, mis näitavad, et piirtase ületati looduslike protsesside tõttu. Sellisel juhtumil peab liikmesriik rakendama direktiivi 96/62/EÜ artikli 8 lõike 3 kohast tegevuskava ainult siis, kui III lisa I jaos ettenähtud piirtase ületati muul põhjusel kui looduslikud protsessid.5. Liikmesriigid võivad kindlaks määrata piirkonnad või aglomeraadid, kus III lisa I jaos ettenähtud PM10 piirtasemeid välisõhus ületatakse pärast talvist teede liivatamist õhku sattuvate tahkete osakeste tõttu. Liikmesriigid saadavad komisjonile selliste piirkondade või aglomeraatide nimekirja koos andmetega nendes esinevate PM10 tasemete ja allikate kohta. Informeerides komisjoni kooskõlas direktiivi 96/62/EÜ artikli 11 lõikega 1, esitavad liikmesriigid ka vajaliku tõendmaterjali, mis näitab, et asjakohane piirtaseme ületamine on tingitud sellistest õhku sattunud osakestest ja et on võetud otstarbekohaseid meetmeid nende sisalduse vähendamiseks.Sellistes piirkondades või aglomeraatides peavad liikmesriigid rakendama direktiivi 96/62/EÜ artikli 8 lõike 3 kohaseid tegevuskavasid ainult sel juhul, kui III lisa I jaos ettenähtud piirtaset on ületatud selliste PM10 tõttu, mille allikaks ei ole talvine teede liivatamine.Artikkel 6PliiLiikmesriigid võtavad vajalikke meetmeid selle tagamiseks, et artikli 7 kohaselt hinnatud plii sisaldus välisõhus ei ületaks IV lisa I jaos ettenähtud piirtasemeid alates selles lisas märgitud tähtaegadest.IV lisa I jaos ettenähtud lubatud ületamismäärasid kohaldatakse kooskõlas direktiivi 96/62/EÜ artikli 8 nõuetega.Artikkel 7Saasteainete sisalduse hindamine1. Vääveldioksiidi, lämmastikdioksiidi ning lämmastikoksiidide, tahkete osakeste ja plii ülemised ja alumised hindamispiirid direktiivi 96/62/EÜ artikli 6 tähenduses on kehtestatud V lisa I jaos.Iga piirkonna või aglomeraadi kuulumist teatavasse liiki mainitud artikli 6 tähenduses kontrollitakse uuesti vähemalt iga viie aasta tagant V lisa II jaos ettenähtud korras. Juhul kui on toimunud märkimisväärsed muudatused tegevuses, mis mõjutab vääveldioksiidi, lämmastikdioksiidi või lämmastikoksiidide, tahkete osakeste või plii sisaldust välisõhus, tuleb liiki kuuluvust kontrollida varem.2. Et määrata proovivõtukohtade paiknemist vääveldioksiidi, lämmastikdioksiidi ning lämmastikoksiidide, tahkete osakeste ja plii sisalduse mõõtmiseks välisõhus, tuleb kasutada VI lisas loetletud kriteeriume. Proovivõtukohtade väikseim arv iga kõnealuse saasteaine sisalduse statsionaarseks mõõtmiseks on ette nähtud VII lisas; need tuleb luua igas piirkonnas või aglomeraadis, mille kohta vajatakse mõõtmisandmeid, kui saasteainete sisalduse ainsaks andmeallikaks on statsionaarsed mõõtmised.3. Nendes piirkondades ja aglomeraatides, kus lisaks statsionaarsete mõõtejaamade andmetele on kättesaadav informatsioon ka muudest allikatest nagu saasteainete emissiooni andmekogud, mõõtmine indikaatormeetodite abil ja õhu kvaliteedi modelleerimine, peab loodavate statsionaarsete mõõtejaamade arv ja vahemaa teiste mõõtmismeetodite rakendamise punktideni olema küllaldane, et kindlaks teha õhu saasteainete sisaldus kooskõlas VI lisa I jao ja VIII lisa I jao nõuetega.4. Nendes piirkondades ja aglomeraatides, mille kohta mõõtmisandmeid ei nõuta, võib kasutada modelleerimist või objektiivseid määramismeetodeid.5. Vääveldioksiidi, lämmastikdioksiidi ning lämmastikoksiidide analüütilisel määramisel ja pliiproovide võtmisel ning analüüsil kasutatakse IX lisa jagudes I–III ettenähtud standardmeetodeid.PM10 proovide võtmisel ja mõõtmisel kasutatakse IX lisa IV jaos ettenähtud standardmeetodit.PM2,5 proovide võtmisel ja mõõtmisel kasutatakse IX lisa V jaos ettenähtud ajutist standardmeetodit.Õhu kvaliteedi modelleerimisel kasutatakse IX lisa VI jaos ettenähtud standardmeetodeid.6. Liikmesriigid teatavad komisjonile meetoditest, mida nad on direktiivi 96/62/EÜ artikli 11 lõike 1 punkti d kohaselt kasutanud õhu kvaliteedi esialgseks hindamiseks, hiljemalt kaheksateist kuud pärast käesoleva direktiivi jõustumist.7. Muudatused, mis on vajalikud käesoleva artikli ja V–IX lisa kohandamiseks teaduse ja tehnika arenguga, võetakse vastu direktiivi 96/62/EÜ artiklis 12 ettenähtud korras.Artikkel 8Avalikkuse informeerimine1. Liikmesriigid tagavad, et ajakohastatud informatsioon vääveldioksiidi, lämmastikdioksiidi ning lämmastikoksiidide, tahkete osakeste ja plii sisalduse kohta välisõhus oleks raadio ja televisiooni, ajakirjanduse, infotahvlite või arvutivõrgu kaudu regulaarselt kättesaadav nii avalikkusele kui ka keskkonna-, tarbijakaitse ja eriti tundlike elanikegruppide huve esindavatele organisatsioonidele ning muudele asjakohastele tervishoiuorganisatsioonidele.Teavet vääveldioksiidi, lämmastikdioksiidi ja tahkete osakeste sisalduse kohta välisõhus tuleb ajakohastada vähemalt üks kord ööpäevas; teavet vääveldioksiidi ja lämmastikdioksiidi tunniste tasemete kohta tuleb võimaluse korral ajakohastada üks kord tunnis. Teavet plii sisalduse kohta välisõhus tuleb ajakohastada iga kolme kuu tagant.Kõnesolevas teabes tuleb kindlasti märkida kõik keskmistamisaja vältel esinenud I—IV lisas ettenähtud piir- ja häiretasemete ületamise juhtumid. Samuti tuleb selles lühidalt hinnata piir- ja häiretaset ning anda vajalik informatsioon selle mõjust tervisele.2. Informeerides avalikkust direktiivi 96/62/EÜ artikli 8 lõike 3 kohastest kavadest ja programmidest, sealhulgas käesoleva direktiivi artikli 3 lõikes 4, artikli 5 lõikes 4 ja artikli 5 lõikes 5 märgitud kavadest ja programmidest, peavad liikmesriigid need ühtlasi kättesaadavaks tegema ka lõikes 1 nimetatud organisatsioonidele.3. Juhul, kui I või II lisas ettenähtud häiretaset on ületatud, peab direktiivi 96/62/EÜ artikli 10 kohaselt avalikkusele antav üksikasjalik teave kindlasti sisaldama kõnesoleva lisa III jaos loetletud punkte.4. Lõigete 1 ja 3 kohaselt avalikkusele ning organisatsioonidele antav teave peab olema selge, mõistetav ja kergesti kättesaadav.Artikkel 9Kehtetuks tunnistamised ja üleminekusätted1. Nõukogu 15. juuli 1980. aasta direktiiv 80/779/EMÜ [7] õhu kvaliteedi piirtasemete ning vääveldioksiidi ja hõljuvate tahkete osakeste taseme soovituslike arvväärtuste kohta tunnistatakse kehtetuks alates 19. juulist 2001, välja arvatud artikkel 1, artikli 2 lõige 1, artikli 3 lõige 1 ning artiklid 9, 15 ja 16 ning lisad I, IIIb ja IV, mis tunnistatakse kehtetuks alates 1. jaanuarist 2005.2. Nõukogu 3. detsembri 1982. aasta direktiiv 82/884/EMÜ [8] plii piirtaseme kohta õhus tunnistatakse kehtetuks alates 19. juulist 2001, välja arvatud artiklid 1 ja 2, artikli 3 lõige 1 ning artiklid 7, 12 ja 13, mis tunnistatakse kehtetuks alates 1. jaanuarist 2005.3. Nõukogu 7. märtsi 1985. aasta direktiiv 85/203/EMÜ [9] õhu kvaliteedistandardite kohta lämmastikdioksiidi suhtes tunnistatakse kehtetuks alates 19. juulist 2001, välja arvatud artikli 1 lõike 1 esimene taane ja lõige 2, artikli 2 esimene taane, artikli 3 lõige 1 ning artiklid 5, 9, 15 ja 16 ja I lisa, mis tunnistatakse kehtetuks alates 1. jaanuarist 2010.4. Selleks et saada andmeid vastavuse kohta direktiivides 80/779/EMÜ, 82/884/EMÜ ja 85/203/EMÜ ettenähtud piirtasemetele, kasutavad liikmesriigid vääveldioksiidi, lämmastikdioksiidi ja plii sisalduse hindamiseks välisõhus mõõtejaamu ja muid käesoleva direktiivi kohaseid õhu kvaliteedi hindamise meetodeid alates 19. juulist 2001 kuni mainitud piirtasemete kohaldamistähtaja lõppemiseni.5. Selleks et tõendada hõljuvate tahkete osakeste sisalduse vastavust direktiivi 80/779/EMÜ IV lisas ettenähtud summaarsetele piirtasemetele, võivad liikmesriigid kasutada mõõtejaamu ja muid käesoleva direktiivi kohaseid meetodeid õhu kvaliteedi hindamiseks PM10 suhtes alates 19. juulist 2001; mainitud vastavuse tõendamiseks korrutatakse sellisel viisil saadud andmed teguriga 1,2.6. Hiljemalt üheksa kuud pärast iga aasta lõppu ja kuni piirtasemete kohaldamise tähtaja lõppemiseni teatavad liikmesriigid komisjonile kooskõlas direktiivi 96/62/EÜ artiklis 11 ettenähtud korras kõikidest direktiivides 80/779/EMÜ, 82/884/EMÜ ja 85/203/EMÜ ettenähtud piirtasemete ületamise juhtumitest ning registreeritud tasemete väärtustest, iga ületamisjuhtumi põhjustest ja meetmetest, mis on võetud, et vältida nende juhtumite kordumist.7. Piirkondades, kus liikmesriik peab vajalikuks piirata või ennetada oodatavat vääveldioksiidiga, lämmastikoksiididega või hõljuvate tahkete osakestega saastumise taseme tõusu, võib ta ökosüsteemide kaitseks jätkata direktiivi 80/779/EMÜ II lisas ja direktiivi 85/203/EMÜ II lisas ettenähtud soovituslike tasemete rakendamist.Artikkel 10Aruandmine ja läbivaatamineKomisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule hiljemalt 31. detsembril 2003 aruande, mis põhineb käesoleva direktiivi kohaldamisest saadud kogemustel, eeskätt kõige uuemate teadusuuringute tulemustel vääveldioksiidi, lämmastikdioksiidi ning lämmastikoksiidide, tahkete osakeste erinevate fraktsioonide ja plii mõju kohta inimese tervisele ja ökosüsteemidele, samuti tehnika arengu tulemustel, sealhulgas edusammudel, mis on seotud välisõhus tahkete osakeste sisalduse mõõtmismeetoditega ning tahkete osakeste ja plii pindadele sadestumise hindamise muude viisidega.Silmas pidades inimese tervise ja keskkonna kõrge kaitstustaseme säilitamist ja võttes arvesse käesoleva direktiivi, eeskätt VI lisas ettenähtud mõõtmistingimuste rakendamisest liikmesriikides saadud kogemusi, lisatakse eespool mainitud aruandele vajaduse korral käesoleva direktiivi muutmise ettepanekud. Komisjon uurib eeskätt PM10 teise etapi piirtasemeid, pidades silmas nende kohustuslikuks muutmist, ja kaalub teise etapi ning vajaduse korral ka esimese etapi piirtasemete kinnitamist või muutmist. Lisaks sellele pöörab komisjon vajaduse korral erilist tähelepanu PM2,5 või tahkete osakeste erinevate fraktsioonide piirtasemete kindlaksmääramisele. Komisjon uurib lämmastikdioksiidi aastast piirtaset inimese tervise kaitse seisukohalt ja teeb ettepaneku see tase kas kinnitada või seda muuta. Silmas pidades Maailma Tervishoiuorganisatsiooni juhendeid, uurib komisjon ka lämmastikdioksiidi tunnist piirtaset ja kaalub, kas selle taseme võiks kinnitada või peaks seda muutma.Komisjon kaalub samuti, kas vajaduse korral kindlaks määrata PM10, PM2,5 või tahkete osakeste teatavate fraktsioonide sisalduse häiretasemed, nagu seda on tehtud muude käesolevas direktiivis käsitletud saasteainete puhul.Artikkel 11TrahvidLiikmesriigid määravad kindlaks trahvid, mida kohaldatakse käesoleva direktiivi kohaselt vastuvõetud siseriiklike sätete rikkumise juhtumil. Need trahvid peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja ümberveenvad.Artikkel 12Rakendamine1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid 19. juuliks 2001. Nad teatavad sellest viivitamata komisjonile.Liikmesriigid võtavad meetmed, mille tekstis viidatakse käesolevale direktiivile, või ametliku avaldamise korral lisavad mainitud viite tekstile. Viitamise vormi kehtestavad liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile siseriiklike seaduste peamiste sätete tekstid, mis nad on vastu võtnud käesoleva direktiivi reguleerimisalas.Artikkel 13JõustumineKäesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.Artikkel 14AdressaadidKäesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Luxembourg, 22. aprill 1999Nõukogu nimeleesistujaW. Müller[1] EÜT C 9, 14.1.1998, lk 6.[2] EÜT C 214, 10.7.1998, lk 1.[3] Euroopa Parlamendi 13. mai 1998. aasta arvamus (EÜT C 167, 1.6.1998, lk 103), nõukogu 24. septembri 1998. aasta ühine seisukoht (EÜT C 360, 23.11.1998, lk 99) ja Euroopa Parlamendi 13. jaanuari 1999. aasta otsus (EÜT C 104, 14.4.1999, lk 44).[4] EÜT C 138, 17.5.1993, lk 5.[5] EÜT L 296, 21.11.1996, lk 55.[6] EÜT L 35, 5.2.1997, lk 14.[7] EÜT L 229, 30.8.1980, lk 30.[8] EÜT L 378, 31.12.1982, lk 15.[9] EÜT L 87, 27.3.1985, lk 1.--------------------------------------------------I LISAVÄÄVELDIOKSIIDI PIIR- JA HÄIRETASEMEDI. Vääveldioksiidi piirtasemedPiirtaseme ühik on μg/m3. Ruumala arvutatakse ümber standardtingimustele: temperatuur 293 oK, rõhk 101,3 kPa.| Keskmistamisaeg | Piirtase | Lubatud ületamismäär | Piirtaseme saavutamise aeg |1.Inimese tervise kaitseks ettenähtud tunnine piirtase | 1 tund | 350 μg/m3; seda väärtust ei tohi ületada rohkem kui 24 korral kalendriaasta jooksul | 150 μg/m3 (43 %) käesoleva direktiivi jõustumisel; seda väärtust vähendatakse 1. jaanuaril 2001 ja edaspidi iga 12 kuu tagant võrdsete osade kaupa aastas kuni 0 % 1. jaanuariks 2005 | 1. jaanuar 2005 |2.Inimese tervise kaitseks ettenähtud ööpäevane piirtase | 24 tundi | 125 μg/m3; seda väärtust ei tohi ületada rohkem kui 3 korral kalendriaasta jooksul | Ületamist ei lubata | 1. jaanuar 2005 |3.Ökosüsteemide kaitseks ettenähtud piirtase | Kalendriaasta ja talv (1. oktoobrist 31. märtsini) | 20 μg/m3 | Ületamist ei lubata | 19. juuli 2001 |II. Vääveldioksiidi häiretase500 μg/m3, mõõdetuna kolme järjestikuse tunni jooksul indikaatorkohtades, mis iseloomustavad õhu kvaliteeti vähemalt 100 ruutkilomeetril või terves piirkonnas või aglomeraadis (kumb neist on väiksem).III. Üksikasjad, mis tuleb kindlasti avalikkusele teatavaks teha, juhul kui vääveldioksiidi häiretase ületatakseAvalikkusele tuleb kindlasti teatavaks teha järgmised üksikasjad:- juhtumi kuupäev, kellaaeg ja koht ning, kui on teada, ka juhtumi põhjused;- oodatav- saasteaine taseme muutumine (kas olukord paraneb, stabiliseerub või halveneb) ja muutumise põhjused,- juhtumiga hõlmatud geograafiline ala,- juhtumi kestus;- elanike grupid, kes võivad olla juhtumi suhtes tundlikud;- ettevaatusabinõud, mida tundlikud elanikegrupid peavad rakendama.--------------------------------------------------II LISALÄMMASTIKDIOKSIIDI (NO2) NING LÄMMASTIKOKSIIDIDE (NOx) PIIRTASEMED JA LÄMMASTIKDIOKSIIDI HÄIRETASEI. Lämmastikdioksiidi ning lämmastikoksiidide piirtasemedPiirtaseme ühik on μg/m3. Ruumala arvutatakse ümber standardtingimustele: temperatuur 293 oK, rõhk 101,3 kPa.| Keskmistamisaeg | Piirtase | Lubatud ületamismäär | Piirtaseme saavutamise aeg |1.Inimese tervise kaitseks ettenähtud tunnine piirtase | 1 tund | 200 μg/m3 NO2; seda väärtust ei tohi ületada rohkem kui 18 korral kalendriaasta jooksul | 50 % käesoleva direktiivi jõustumisel; seda väärtust vähendatakse 1. jaanuaril 2001 ja edaspidi iga 12 kuu tagant võrdsete osade kaupa aastas kuni 0 % 1. jaanuariks 2010 | 1. jaanuar 2010 |2Inimese tervise kaitseks ettenähtud aastane piirtase | Kalendriaasta | 40 μg/m3 NO2 | 50 % käesoleva direktiivi jõustumisel; seda väärtust vähendatakse 1. jaanuaril 2001 ja edaspidi iga 12 kuu tagant võrdsete osade kaupa aastas kuni 0 % 1. jaanuariks 2010 | 1. jaanuar 2010 |3.Taimestiku kaitseks ettenähtud piirtase | Kalendriaasta | 30 μg/m3 NOx | Ületamist ei lubata | 19. juuli 2001 |II. Lämmastikdioksiidi häiretase400 μg/m3, mõõdetuna kolme järjestikuse tunni jooksul indikaatorkohtades, mis iseloomustavad õhu kvaliteeti vähemalt 100 ruutkilomeetril või terves piirkonnas või aglomeraadis (kumb neist on väiksem).III. Üksikasjad, mis tuleb kindlasti avalikkusele teatavaks teha, juhul kui lämmastikdioksiidi häiretase ületatakseAvalikkusele tuleb kindlasti teatavaks teha järgmised üksikasjad:- juhtumi kuupäev, kellaaeg ja koht ning, kui on teada, ka juhtumi põhjused;- oodatav- saasteaine taseme muutumine (kas olukord paraneb, stabiliseerub või halveneb) ja muutumise põhjused,- juhtumiga hõlmatud geograafiline ala,- juhtumi kestus;- elanike grupid, kes võivad olla juhtumi suhtes tundlikud;- ettevaatusabinõud, mida tundlikud elanikegrupid peavad rakendama.--------------------------------------------------III LISATAHKETE OSAKESTE (PM10) PIIRTASEMED| Keskmistamisaeg | Piirtase | Lubatud ületamismäär | Piirtaseme saavutamise aeg |1.ETAPP1.Inimese tervise kaitseks ettenähtud 24 tunnine piirtase | 24 tundi | 50 μg/m3 PM10; seda väärtust ei tohi ületada rohkem kui 35 korral kalendriaasta jooksul | 50 % käesoleva direktiivi jõustumisel; seda väärtust vähendatakse 1. jaanuaril 2001 ja edaspidi iga 12 kuu tagant võrdsete osade kaupa aastas kuni 0 % 1. jaanuariks 2005. | 1. jaanuar 2005 |2.Inimese tervise kaitseks ettenähtud aastane piirtase | Kalendriaasta | 40 μg/m3 PM10 | 20 % käesoleva direktiivi jõustumisel; seda väärtust vähendatakse 1. jaanuaril 2001 ja edaspidi iga 12 kuu tagant võrdsete osade kaupa aastas kuni 0 % 1. jaanuariks 2005. | 1. jaanuar 2005 |2.ETAPP [1]1.Inimese tervise kaitseks ettenähtud 24 tunnine piirtase | 24 tundi | 50 μg/m3 PM10; seda väärtust ei tohi ületada rohkem kui 7 korral kalendriaasta jooksul | Tuletatakse andmetest ja oleneb 1. etapi piirtasemest | 1. jaanuar 2010 |2.Inimese tervise kaitseks ettenähtud aastane piirtase | Kalendriaasta | 20 μg/m3 PM10 | 50 % 1. jaanuaril 2005; seda väärtust vähendatakse 12 kuu tagant võrdsete osade kaupa aastas kuni 0 % 1. jaanuariks 2010 | 1. jaanuar 2010 |[1] Soovituslikud piirtasemed, mis hinnatakse ümber, võttes arvesse edasist informatsiooni mõju kohta tervisele ja keskkonnale, tehnilist teostatavust ja 1.etapi piirtasemete rakendamise kogemusi liikmesriikides.--------------------------------------------------IV LISAPLII PIIRTASEMED| Keskmistamisaeg | Piirtase | Lubatud ületamismäär | Piirtaseme saavutamise aeg |Inimese tervise kaitseks ettenähtud aastane piirtase | Kalendriaasta | 0,5 μg/m3 [1] | 100 % käesoleva direktiivi jõustumisel; seda väärtust vähendatakse 1. jaanuaril 2001 ja hiljem iga 12 kuu tagant võrdsete osade kaupa aastas kuni 0 % 1. jaanuariks 2005 või, komisjonile teatavaks tehtud punktallikate vahetus naabruses, 1. jaanuariks 2010. | 1. jaanuar 2005 või 1. jaanuar 2010, juhul kui vahetus naabruses on juba aastakümneid kestnud tööstustegevusest saastatud kohtades asuvaid tööstuslikke saasteallikaid. Komisjonile tuleb nendest saasteallikatest teatada 19. juuliks 2001. [2] Viimasel juhul on alates 1. jaanuarist 2005 piirtaseme väärtus 1,0 μg/m3. |[1] Punktallikate vahetus naabruses võib artiklis 10 ettenähtud käesoleva direktiivi läbivaatamise korra kohaselt kaaluda välisõhu saastatuse piirtaseme nõude täiendamist või asendamist plii sadenemise piirtaseme nõudega.[2] Sellele teatele tuleb lisada vajalik põhjendus. Piirkond, kus rakendatakse kõrgemat piirtaset, ei tohi ulatuda saasteaine punktallikast kaugemale kui 1000 m.--------------------------------------------------V LISANÕUDED, MIDA ESITATATAKSE PIIRKONNA VÕI AGLOMERAADI VÄLISÕHUS SISALDUVA VÄÄVELDIOKSIIDI, LÄMMASTIKDIOKSIIDI (NO2) NING LÄMMASTIKOKSIIDIDE (NOx), TAHKETE OSAKESTE (PM10) JA PLII TASEME MÕÕTMISTE KOHTAI. Ülemised ja alumised hindamispiiridRakendatakse järgmisi ülemisi ja alumisi hindamispiire:a) VÄÄVELDIOKSIID| Tervise kaitseks | Ökosüsteemi kaitseks |Ülemine hindamispiir | 60 % 24 tunnisest piirtasemest (75 μg/m3; seda väärtust ei tohi ületada rohkem kui 3 korral kalendriaasta jooksul) | 60 % talvisest piirtasemest (12 μg/m3) |Alumine hindamispiir | 40 % 24 tunnisest piirtasemest (50 μg/m3; seda väärtust ei tohi ületada rohkem kui 3 korral kalendriaasta jooksul) | 40 % talvisest piirtasemest (8 μg/m3) |b) LÄMMASTIKDIOKSIID JA LÄMMASTIKOKSIIDID| Inimese tervise kaitseks ettenähtud tunnine piirtase (NO2) | Inimese tervise kaitseks ettenähtud aastane piirtase (NO2) | Taimestiku kaitseks ettenähtud aastane piirtase (NOx) |Ülemine hindamispiir | 70 % piirtasemest (140 μg/m3; seda väärtust ei tohi ületada rohkem kui 18 korral kalendriaasta jooksul) | 80 % piirtasemest (32 μg/m3) | 80 % piirtasemest (24 μg/m3) |Alumine hindamispiir | 50 % piirtasemest (100 μg/m3; seda väärtust ei tohi ületada rohkem kui 18 korral kalendriaasta jooksul) | 65 % piirtasemest (26 μg/m3) | 65 % piirtasemest (19,5 μg/m3) |c) TAHKED OSAKESEDPM10ülemised ja alumised hindamispiirid 1. jaanuariks 2010 põhinevad soovituslikel piirtasemetel.| 24 tunni keskmine | Aasta keskmine |Ülemine hindamispiir | 60 % piirtasemest (30 μg/m3; seda väärtust ei tohi ületada rohkem kui 7 korral kalendriaasta jooksul) | 70 % piirtasemest (14 μg/m3) |Alumine hindamispiir | 40 % piirtasemest (20 μg/m3; seda väärtust ei tohi ületada rohkem kui 7 korral kalendriaasta jooksul) | 50 % piirtasemest (10 μg/m3) |d) PLII| Aasta keskmine |Ülemine hindamispiir | 70 % piirtasemest (0,35 μg/m3) |Alumine hindamispiir | 50 % piirtasemest (0,25 μg/m3) |II. Ülemise ja alumise hindamispiiri ületamise kindlakstegemineKui on olemas piisavalt andmeid, tehakse ülemise ja alumise hindamispiiri ületamine kindlaks eelneva viie aasta saasteaine sisalduse alusel. Hindamispiir loetakse ületatuks, kui hindamispiiri arvväärtuse ületamiste koguarv mainitud viie aasta jooksul on suurem kui kolmekordne lubatud ületamiste arv ühe kalendriaasta jooksul.Kui osa viie aasta andmetest puudub, võivad liikmesriigid ülemise ja alumise hindamispiiri ületamise kindlakstegemiseks ühendada andmed, mis on saadud oletatavatest kõrgeimat saastatuse taset iseloomustavatest kohtadest ühe ja sama aasta lühematel mõõtmisperioodidel, ja saasteainete emissiooni andmekogudest ning modelleerimisest saadud andmed.--------------------------------------------------VI LISANÕUDED, MIDA ESITATATAKSE VÄLISÕHUS SISALDUVA VÄÄVELDIOKSIIDI, LÄMMASTIKDIOKSIIDI NING LÄMMASTIKOKSIIDIDE, TAHKETE OSAKESTE JA PLII SISALDUSE MÕÕTMISEL PROOVIVÕTUKOHTADE PAIKNEMISE SUHTESStatsionaarsete mõõtmiste puhul tuleb silmas pidada järgmist.I. Makrotingimuseda) Inimese tervise kaitseInimese tervise kaitse eesmärgil rajatud proovivõtukohtade asukohad tuleb valida nii, et andmed iseloomustaksid piirkondade ja aglomeraatide:i) neid alasid, mille elanikud võivad piirtasemetele vastava keskmistamisaja suhtes olulise aja jooksul otse või kaudselt kokku puutuda kõrgeima saastetasemega;ii) muid alasid, mille saastetase iseloomustab asjakohase piirkonna või aglomeraadi kogu elanikkonna kokkupuutemäära.Üldiselt tuleb proovivõtukohad paigutada nii, et oleks välditud selliste mõõtmisandmete saamine, mis iseloomustavad vahetus naabruses olevaid väga väikesi mikrokeskkondi. Põhimõtteliselt peavad proovivõtukohad paiknema nii, et liikluse mõju mõõtvate jaamade proovid iseloomustaksid liikluse mõju õhu kvaliteedile vähemalt 200 m2 suurusel alal ja linnatausta mõõtvate jaamade proovid selle mõju mõne ruutkilomeetri suurusel alal.Proovivõtukohad peaksid võimaluse korral iseloomustama ka teisi nende vahetust naabrusest kaugemal paiknevaid samalaadseid kohti.Tuleks arvesse võtta ka vajadust rajada proovivõtukohti saartel, juhul kui inimeste tervis seal vajab kaitset.b) Ökosüsteemide ja taimestiku kaitseÖkosüsteemide või taimestiku kaitseks kavandatud proovivõtukohad tuleb paigutada vähemalt 20 km kaugusele aglomeraatidest ja vähemalt 5 km kaugusele teistest asulatest, tööstusrajatistest või maanteedest. Põhimõtteliselt peavad proovivõtukohad paiknema nii, et proovid iseloomustaksid õhu kvaliteeti vähemalt 1000 km2 suurusel alal. Olenevalt geograafilistest tingimustest võivad liikmesriigid ette näha proovivõtukohtade paiknemise ka väiksemate vahemaade tagant või selliselt, et need iseloomustaksid õhu kvaliteeti väiksemal alal.Tuleb arvesse võtta ka vajadust hinnata õhu kvaliteeti saartel.II. MikrotingimusedKui see on teostatav, tuleb järgida järgmisi juhtnööre:- õhk peab saama proovivõtuotsiku ümber vabalt liikuda, nii et ükski tõke analüsaatori läheduses õhuvoolusid ei mõjutaks (tavaliselt asetatakse proovivõtuotsik hoonetest, rõdudest, puudest ja teistest tõketest mõne meetri kaugusele, kui aga proovivõtukoht on mõeldud õhu kvaliteedi iseloomustamiseks hooneterivi läheduses, siis vähemalt 0,5 m kaugusele lähimast hoonest);- üldiselt on proovivõtukoha kõrgus maapinnast 1,5 (hingamistsoon) kuni 4 meetrit. Mõnikord võib vaja olla valida suurem kõrgus (kuni 8 meetrit). Kõrgem paigutus võib osutuda vajalikuks ka siis, kui mõõtejaam on kavandatud suurema ala iseloomustamiseks;- selleks et vältida välisõhuga segunemata saasteaine otsest sattumist proovi, tuleb proovivõtuotsik asetada saasteallika vahetust naabrusest eemale;- analüsaatori väljavooluava tuleb asetada nii, et kasutatud õhk ei voolaks proovivõtuotsikusse tagasi;- liikluse mõju uurimiseks kavandatud analüsaatori paigutamisel tuleb arvestada, et:- kõigi saasteainete määramise puhul peab proovivõtukoht asuma vähemalt 25 meetri kaugusel suurte liiklussõlmede servast ja vähemalt 4 meetri kaugusel lähima sõidutee keskjoonest;- lämmastikdioksiidi määramise puhul ei tohi proovivõtuotsik asuda sõidutee servast kaugemal kui 5 meetrit;- tahkete osakeste ja plii määramise puhul peab proovivõtuotsik asetsema nii, et proov iseloomustaks õhu kvaliteeti hooneterivi läheduses.Võib arvesse võtta veel järgmisi tegureid:- segavad allikad;- ohutus;- ligipääsetavus;- elektrienergia ja telefoniühenduse olemasolu;- koha nähtavus ümbruskonnas;- elanike ja töötajate turvalisus;- eri saasteainete proovivõtukohtade soovitav koospaiknemine;- kavandamisnõuded.III. Kohavaliku dokumenteerimine ja kontrollKohavalik tuleb liikidesse jaotamise etapil täielikult dokumenteerida näiteks eri ilmakaarte suhtes orienteeritud ümbruse fotode ja üksikasjalike kaartidega. Selle tagamiseks, et kohavaliku kriteeriumid kehtiksid ka edaspidi, tuleb seda kohta korrapäraselt kontrollida ja dokumentatsiooni korduvalt uuesti koostada.--------------------------------------------------VII LISAVÄLISÕHUS SISALDUVA VÄÄVELDIOKSIIDI (SO2), LÄMMASTIKDIOKSIIDI (NO2) NING LÄMMASTIKOKSIIDIDE, TAHKETE OSAKESTE JA PLII TASEME STATSIONAARSEKS MÕÕTMISEKS VAJALIKU VÄIKSEIMA PROOVIVÕTUKOHTADE ARVU KINDLAKSMÄÄRAMISE KRITEERIUMIDI. Proovivõtukohtade väikseim arv statsionaarseteks mõõtmisteks, et hinnata vastavust inimese tervise kaitseks ettenähtud piir- ja häiretasemetele nendes piirkondades ja aglomeraatides, kus statsionaarsed mõõtmised on ainus teabeallikasa) HajaallikadAglomeraadi või piirkonna elanike arv (tuhandetes) | Saasteaine sisaldus ületab ülemist hindamispiiri | Saasteaine maksimumtase jääb ülemise ja alumise hindamispiiri vahele | SO2 ja NO2 määramine aglomeraadis, kus saasteaine maksimumtase jääb allapoole alumist hindamispiiri |0—250 | 1 | 1 | ei ole kohaldatav |250—499 | 2 | 1 | 1 |500—749 | 2 | 1 | 1 |750—999 | 3 | 1 | 1 |1000—1499 | 4 | 2 | 1 |1500—1999 | 5 | 2 | 1 |2000—2749 | 6 | 3 | 2 |2750—3749 | 7 | 3 | 2 |3750—4749 | 8 | 4 | 2 |4750—5999 | 9 | 4 | 2 |> 6000 | 10 | 5 | 3 || NO2 ja tahkete osakeste puhul: mõõtmisjaamade hulgas peab olema vähemalt üks linnatausta ja üks liikluse mõju iseloomustamiseks ettenähtud mõõtmisjaam | | |b) PunktallikadStatsionaarsete mõõtmiste jaoks vajalike proovivõtukohtade arv saastetaseme hindamiseks punktallika naabruses tuleb arvutada, arvesse võttes emissioonitihedust, eeldatavat välisõhu saastetaseme jaotumist ja elanike võimalikku kokkupuutumist sellega.II. Proovivõtukohtade väikseim arv statsionaarseteks mõõtmisteks, et hinnata vastavust ökosüsteemide või taimestiku kaitseks ettenähtud piirtasemetele nendes piirkondades, mis ei ole aglomeraadidSaasteaine suurim sisaldus ületab ülemist hindamispiiri | Saasteaine suurim sisaldus jääb ülemise ja alumise hindamispiiri vahele |1 mõõtejaam iga 20000 km2 kohta | 1 mõõtejaam iga 40000 km2 kohta |Statsionaarsete mõõtmiste jaoks vajalike proovivõtukohtade arv saarte piirkonnas tuleb arvutada, arvesse võttes eeldatavat välisõhu saastetaseme jaotumist ja ökosüsteemide või taimestiku võimalikku kokkupuutumist sellega.--------------------------------------------------VIII LISAANDMEKVALITEEDI NORMID JA ÕHU KVALITEEDI HINDAMISTULEMUSTE KOKKUVÕTMINEI. Andmekvaliteedi normidKvaliteedi tagamise programmides on ette nähtud kvaliteedinõuded hindamismeetodite täpsuse, vaatlusaja ja mõõtmisandmete minimaalkoguse kohta.| Vääveldioksiid, lämmastikdioksiid ning lämmastikoksiidid | Tahked osakesed ja plii |Pidev mõõtmineTäpsus | 15 % | 25 % |Väikseim andmete registreerimismäär | 90 % | 90 % |IndikaatormõõtmineTäpsus | 25 % | 50 % |Väikseim andmete registreerimismäär | 90 % | 90 % |Väikseim vaatlusaja määr | 14 % (ühtlaselt üle aasta jaotunud juhuslikud mõõtmised sagedusega üks mõõtmine nädala kohta või ühtlaselt üle aasta jaotunud kaheksa nädalapikkust mõõtmisperioodi) | 14 % (ühtlaselt üle aasta jaotunud juhuslikud mõõtmised sagedusega üks mõõtmine nädala kohta või ühtlaselt üle aasta jaotunud kaheksa nädalapikkust mõõtmisperioodi) |ModelleerimineTäpsus:Tunni keskmine | 50—60 % | |Ööpäeva keskmine | 50 % | Käesoleval ajal kindlaksmääramata [1] |Aasta keskmine | 30 % | 50 % |Objektiivne määramineTäpsus | 75 % | 100 % |Mõõtmise täpsus määratletakse standardi "Mõõtmisvigade väljendamise juhend" (ISO 1993) või ISO 5725-1 "Mõõtmismeetodite ja -tulemuste täpsus (tõesus ja täpsusaste)" (1994) kohaselt. Tabelis on esitatud piirtasemekohase vaatlusaja keskmistatud protsendimäärad üksikmõõtmiste kohta usaldusintervalliga 95 % (nihe + kahekordne standardhälve). Pideva mõõtmise täpsust tuleks käsitleda rakendatavana vastava piirtaseme ümbruses.Modelleerimise ja objektiivse määramise täpsus määratletakse mõõdetud kontsentratsioonitaseme suurima hälbimisena arvutatud tasemest piirtasemekohase aja jooksul, arvestamata sündmuste ajastatust.Väikseim andmete registreerimismäär ja väikseim vaatlusaja määr ei sisalda aparatuuri korrapärasele kaliibrimisele ja tavalise hooldusele kulutatud aega.Tahkete osakeste ja plii puhul võivad liikmesriigid erandina rakendada pidevate mõõtmiste asemel juhuslikke mõõtmisi, kui nad suudavad komisjonile näidata, et juhuslike mõõtmiste täpsus ei erine pideva mõõtmise täpsusest 95 %lises usaldusvahemikus rohkem kui 10 %. Juhuslik proovide võtmine peab jaotuma ühtlaselt üle aasta.II. Õhu kvaliteedi hindamise tulemusedPiirkondade ja aglomeraatide puhul, kus õhu kvaliteedi hindamiseks kasutatakse lisaks mõõtmistele ka muid andmeallikaid või saadakse kogu teave neist andmeallikaist, tuleb hindamistulemuste kokkuvõttesse koondada järgmine informatsioon:- hindamistoimingute kirjeldus;- kasutatud erimeetodid ja viited nende meetodite kirjeldustele;- andme- ja informatsiooniallikad;- tulemuste kirjeldus, kaasa arvatud nende täpsus, ja eeskätt alade ulatus või, kui see on asjakohane, teatava piirkonna või aglomeraadi teeosa pikkus, kus saasteainete sisaldus ületab piirtaset või piirtaseme ja lubatud ületamismäära summat, samuti nende alade ulatus, mille piires saasteainete kontsentratsioon ületab ülemist või alumist hindamispiiri;- inimese tervise kaitseks ettenähtud piirtaseme puhul tuleb märkida ka elanike arv, kes võivad kokku puutuda piirtasemest kõrgema saasteaine kontsentratsiooniga.Kui see on võimalik, koostavad liikmesriigid kaardid, millel on näidatud saasteainete kontsentratsioonijaotused igas piirkonnas ja aglomeraadis.III. StandardiseerimineVääveldioksiidi ja lämmastikoksiidide ruumala arvutatakse ümber standardtingimustele: temperatuur 293 oK, rõhk 101,3 kPa.[1] Muudatused, mis on vajalikud selle märke kohandamiseks teaduse ja tehnika arenguga, võetakse vastu direktiivi 96/62/EÜ artikli 12 lõikes 2 ettenähtud korras.--------------------------------------------------IX LISAVÄÄVELDIOKSIIDI, LÄMMASTIKDIOKSIIDI NING LÄMMASTIKOKSIIDIDE, TAHKETE OSAKESTE (PM10 JA PM2,5) NING PLII SISALDUSE HINDAMISE STANDARDMEETODIDI. Vääveldioksiidi analüüsi standardmeetodISO/FDIS 10498 (standardi projekt) "Välisõhk — Vääveldioksiidi määramine — Ultraviolettfluorestsentsmeetod".Liikmesriigid võivad kasutada ka mõnda teist meetodit, kui nad näitavad, et see annab samaväärseid tulemusi kui eespool märgitud meetod.II. Lämmastikdioksiidi ja lämmastikoksiidide analüüsi standardmeetodISO 7996: 1985 "Välisõhk — Lämmastikoksiidide sisalduse määramine massi järgi — Kemoluminestsentsmeetod".Liikmesriigid võivad kasutada ka mõnda teist meetodit, kui nad näitavad, et see annab samaväärseid tulemusi kui eespool märgitud meetod.III. A Pliiproovide võtmise standardmeetodKuni käesoleva direktiivi IV lisas ettenähtud piirtaseme saavutamiseni kasutatakse pliiproovide võtmise standardmeetodina direktiivi 82/884/EMÜ lisas kirjeldatud meetodit; kui piirtase on saavutatud, kasutatakse standardmeetodina käesoleva lisa IV jaos PM10 puhul ettenähtud meetodit.Liikmesriigid võivad kasutada ka mõnda teist meetodit, kui nad näitavad, et see annab samavärseid tulemusi kui eespool märgitud meetod.III. B Plii analüüsi standardmeetodidISO 9855: 1993 "Välisõhk — Aerosoolist filtrile kogutud tahkete osakeste koostises esineva plii sisalduse määramine". Aatomabsorptsioonspektroskoopiline meetod.Liikmesriigid võivad kasutada ka mõnda teist meetodit, kui nad näitavad, et see annab samaväärseid tulemusi kui eespool märgitud meetod.IV. PM10 proovide võtmise ja mõõtmise standardmeetodPM10 proovide võtmisel ja mõõtmisel kasutatakse standardmeetodit, mida on kirjeldatud standardis EN 12341 "Õhu kvaliteet — Välikatsemenetlus, mille abil saab näidata, et tahkete osakeste PM10-fraktsiooni proovide võtmise meetodid on standardmeetoditena samaväärsed". Mõõtmise põhimõtteks on välisõhus leiduvate tahkete osakeste PM10-fraktsiooni kogumine filtrile ja massi kaalanalüütiline määramine.Liikmesriigid võivad kasutada ka mõnda teist meetodit, kui nad näitavad, et see annab eespool märgitud meetodiga samaväärseid tulemusi või standardmeetodi tulemustega võrdelisi tulemusi. Viimasel juhtumil tuleb standardmeetodi tulemustega võrdväärsete tulemuste saamiseks mainitud meetodi abil saadud tulemusi sobiva faktoriga korrigeerida.Liikmesriigid teatavad komisjonile meetoditest, mida nad kasutavad PM10 proovide võtmiseks ja mõõtmiseks. Selleks et saada teavet käesoleva direktiivi läbivaatamiseks artikli 10 kohaselt, viib komisjon nii kiiresti kui võimalik läbi PM10 proovide võtmise ja mõõtmise meetodite võrdluskatsed.V. PM2,5 proovide võtmise ja mõõtmise ajutised standardmeetodidKonsulteerides direktiivi 96/62/EÜ artiklis 12 märgitud komiteega, koostab komisjon PM2,5 proovide võtmiseks ja mõõtmiseks vajalike ajutiste standardmeetodite juhendid 19. juuliks 2001.Liikmesriigid võivad kasutada ka teisi meetodeid, mida nad peavad sobivaks.Liikmesriigid teatavad komisjonile meetoditest, mida nad kasutavad PM2,5 proovide võtmiseks ja mõõtmiseks. Selleks et saada teavet käesoleva direktiivi läbivaatamiseks artikli 10 kohaselt, viib komisjon nii kiiresti kui võimalik läbi PM2,5 proovide võtmise ja mõõtmise meetodite võrdluskatsed.VI. Modelleerimise standardmeetodidModelleerimise standardmeetodeid ei ole võimalik käesoleval ajal kindlaks määrata. Muudatused, mis on vajalikud selle punkti kohandamiseks teaduse ja tehnika arenguga, tuleb vastu võtta direktiivi 96/62/EÜ artikli 12 lõikes 2 ettenähtud korras.--------------------------------------------------