title: Nõukogu direktiiv 2008/55/EÜ, 26. mai 2008 , vastastikuse abi kohta teatavate lõivude, tollimaksude, maksude ja muude meetmetega seotud nõuete sissenõudmisel (kodifitseeritud versioon)

text:
               10.6.2008

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 150/28

      NÕUKOGU DIREKTIIV 2008/55/EÜ,
   26. mai 2008,
   vastastikuse abi kohta teatavate lõivude, tollimaksude, maksude ja muude meetmetega seotud nõuete sissenõudmisel
   (kodifitseeritud versioon)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 93 ja 94,
   võttes arvesse komisjoni ettepanekut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, (1)

   võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust, (2)

   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Nõukogu 15. märtsi 1976. aasta direktiivi 76/308/EMÜ (vastastikuse abi kohta teatavate lõivude, tollimaksude, maksude ja muude meetmetega seotud nõuete sissenõudmisel) (3) on korduvalt oluliselt muudetud. (4) Selguse ja otstarbekuse huvides tuleks kõnealune direktiiv kodifitseerida.

               (2)

               Nõuete sissenõudmist reguleerivate siseriiklike õigusnormide kohaldatavus ainult oma riigi territooriumil takistab siseturu toimimist. Selles olukorras ei saa ühenduse eeskirju eelkõige ühises põllumajanduspoliitikas täiel määral ja õiglaselt kohaldada ning see soodustab pettusi.

               (3)

               Kasvavat pettuse ohtu, mis ähvardab ühenduse ja liikmesriikide finantshuve ja siseturgu, tuleks tõrjuda nii, et viimase konkurentsivõime ja fiskaalneutraliteet oleksid paremini kaitstud.

               (4)

               Sellepärast tuleb vastu võtta ühised eeskirjad vastastikuse abi kohta nõuete sissenõudmisel.

               (5)

               Need eeskirjad peaksid kehtima Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi ja Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi osalise või täieliku rahastamise süsteemi kuuluvatest meetmetest tulenevate nõuete lõivude ja muude maksude ning impordi- ja ekspordimaksude, käibemaksu, aktsiisimaksude (tubakatooted, alkohol ja alkohoolsed joogid ja mineraalõlid), tulu- ja kapitalimaksude ja kindlustusmaksetelt tasutavate maksude sissenõudmisel. Need eeskirjad peaksid kehtima ka nõuetega kaasnevate intresside, halduskaristuste ja -trahvide, välja arvatud kõik kriminaalõigusliku iseloomuga karistused, ja kulude sissenõudmisel.

               (6)

               Vastastikune abi peaks seisnema selles, et asutus, kellelt abi taotletakse, esitab abi taotlevale asutusele informatsiooni, mida abi taotleval asutusel on vaja tema asukohaliikmesriigis tekkinud nõuete sissenõudmiseks ja võlgniku teavitamiseks kõigist kõnesolevast liikmesriigist pärinevate nõuetega seotud juriidilistest dokumentidest, ning nõuab abi taotleva asutuse taotluse korral sisse selle asukohariigist pärinevad nõuded.

               (7)

               Asutus, kellelt abi taotletakse, peaks andma eespool kirjeldatud abi vastavalt õigusnormidele, mis reguleerivad kõnesolevat valdkonda tema asukohaliikmesriigis.

               (8)

               Tuleb sätestada abitaotluste koostamise tingimused abi taotlevale asutusele ning piiritleda need asjaolud, mille korral asutus, kellelt abi taotletakse, võib selle rahuldamata jätta.

               (9)

               Et lubada tõhusamalt sisse nõuda selliseid nõudeid, mille kohta on esitatud sissenõudmistaotlus, käsitatakse nõude täitmisele pööramist võimaldavat juriidilist dokumenti põhimõtteliselt taotluse saanud asutuse asukohaliikmesriigi juriidilise dokumendina.

               (10)

               Kui asutusel, kellelt abi taotletakse, tuleb nõude sissenõudmisel tegutseda abi taotleva asutuse nimel, peaks ta saama oma asukohariigis kehtivate seaduste alusel ja kokkuleppel abi taotleva asutusega anda võlgnikule makseaega või lubada tal maksta osade kaupa. Sellistest makseviisidest saadud intressid tuleks üle kanda abi taotleva asutuse asukohaliikmesriigile.

               (11)

               Abi taotleva asutuse põhjendatud taotluse korral peaks asutus, kellelt abi taotletakse, suutma rakendada oma asukohaliikmesriigis kehtivate sätete raames ettevaatusabinõusid, et tagada taotlejaliikmesriigis tekkinud nõuete sissenõudmine. Selliste nõuete suhtes ei kohaldata tingimata neid eeliseid, mida antakse samalaadsetele nõuetele, mis on tekkinud selles liikmesriigis, kus asub asutus, kellelt abi taotletakse.

               (12)

               On võimalik, et sissenõudmismenetluse ajal võib asjaomane isik selle asutuse asukohaliikmesriigis, kellelt abi taotletakse, vaidlustada nõude või selle täitmisele pööramist lubava juriidilise dokumendi, mis on välja antud abi taotleva asutuse asukohaliikmesriigis. Selleks puhuks tuleb ette näha, et asjaomane isik peab nõude vaidlustamiseks pöörduma abi taotleva asutuse asukohaliikmesriigi pädeva organi poole ja et asutus, kellelt abi taotletakse, peab juba alustatud täitemenetluse peatama, välja arvatud abi taotleva asutuse vastupidise taotluse korral, kuni eespool nimetatud organ teeb selles küsimuses otsuse.

               (13)

               Tuleb ette näha, et sissenõudmisel osutatava vastastikuse abi käigus edastatavaid dokumente ja informatsiooni ei tohi kasutada teistel eesmärkidel.

               (14)

               Vastastikuse abi kasutamine sissenõudmisel ei või, välja arvatud erandlikel asjaoludel, rajaneda rahalisel kasul või huvil saavutatud tulemuste vastu, vaid liikmesriigid peaksid suutma kokku leppida tagasimaksekorras, kui sissenõudmine põhjustab erilisi probleeme.

               (15)

               Käesolev direktiiv ei tohiks piirata liikmesriikide vastastikust abi kahe- või mitmepoolsete lepingute või kokkulepete alusel.

               (16)

               Käesoleva määruse rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused. (5)

               (17)

               Käesolev direktiiv ei tohiks mõjutada liikmesriikide kohustusi, mis on seotud I lisa C osas esitatud direktiivide ülevõtmise tähtpäevadega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Käesoleva direktiiviga nähakse ette eeskirjad, mis lülitatakse liikmesriikide õigusnormidesse, et tagada artiklis 2 nimetatud ja teises liikmesriigis tekkinud nõuete sissenõudmine kõigis liikmesriikides.
   Artikkel 2
   Käesolevat direktiivi kohaldatakse kõigi nõuete suhtes, mis on seotud:

               a)

               toetuste, sekkumise ja teiste meetmetega, mis kuuluvad Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi (EAGGF) ja Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi (EAFRD) täieliku või osalise rahastamise süsteemi, sealhulgas nende meetmetega seonduvalt sissenõutavad summad;

               b)

               maksude ja tollimaksudega, mis on ette nähtud suhkruturu ühise korralduse alusel;

               c)

               impordimaksudega;

               d)

               ekspordimaksudega;

               e)

               käibemaksuga;

               f)

               aktsiisiga järgmistelt toodetelt:

                           i)

                           tubakatooted;

                           ii)

                           alkohol ja alkohoolsed joogid;

                           iii)

                           mineraalõlid;

               g)

               tulu- ja kapitalimaksudega;

               h)

               kindlustusmaksetelt tasutavate maksudega;

               i)

               punktides a–h nimetatud nõuetega kaasnevate intresside, halduskaristuste ja -trahvidega ning kuludega, välja arvatud kõik kriminaalõiguslikud karistused, mis on määratud taotluse saanud asutuste asukohaliikmesriikide kehtivate õigusaktidega.

         See kohaldub ka nende identsete või analoogsete maksudega seotud nõuete suhtes, mis täiendavad või asendavad artikli 3 punktis 6 nimetatud kindlustusmaksetelt tasutavaid makse. Liikmesriikide pädevad asutused edastavad üksteisele ja komisjonile selliste maksude täitmisele pööramise kuupäevad.
   Artikkel 3
   Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:

               1.

               „abi taotlev asutus” – liikmesriigi pädev asutus, kes esitab artiklis 2 nimetatud nõudega seotud abitaotluse;

               2.

               asutus, kellelt abi taotletakse – liikmesriigi pädev asutus, kellele abitaotlus esitatakse;

               3.

               „impordimaksud” – tollimaksud ja importimisel tasutavad samaväärse toimega maksud ning impordimaksud, mis on ette nähtud ühise põllumajanduspoliitika või sellise erikorra raames, mida kohaldatakse teatavate põllumajandussaaduste töötlemisel saadud kaupade suhtes;

               4.

               „ekspordimaksud” – tollimaksud ja eksportimisel tasutavad samaväärse toimega maksud ning ekspordimaksud, mis on ette nähtud ühise põllumajanduspoliitika või sellise erikorra raames, mida kohaldatakse teatavate põllumajandussaaduste töötlemisel saadud kaupade suhtes;

               5.

               „tulu- ja kapitalimaksud” – nõukogu 19. detsembri 1977. aasta direktiivi 77/799/EMÜ (liikmesriikide pädevate asutuste vastastikuse abi kohta otsese maksustamise ja kindlustusmaksete maksustamise valdkonnas) (6) artikli 1 lõikes 3 loetletud maksud, mida tuleb tõlgendada kooskõlas kõnealuse direktiivi artikli 1 lõikega 4;

               6.

               kindlustusmaksetelt tasutavad maksud:

                           a)

                           :

                           Belgias

                           :

                                       i)

                                       taxe annuelle sur les contrats d’assurance;

                                       ii)

                                       jaarlijkse taks op de verzekeringscontracten;

                           b)

                           :

                           Taanis

                           :

                                       i)

                                       afgift af lystfartøjsforsikringer;

                                       ii)

                                       afgift af ansvarsforsikringer for motorkøretøjer m.v.;

                                       iii)

                                       stempelafgift af forsikringspræmier;

                           c)

                           :

                           Saksamaal

                           :

                                       i)

                                       versicherungssteurer;

                                       ii)

                                       feuerschutzsteuer;

                           d)

                           :

                           Kreekas

                           :

                                       i)

                                       φόρος κύκλου εργασιών (Φ.Κ.Ε);

                                       ii)

                                       τέλη Χαρτοσήμου;

                           e)

                           :

                           Hispaanias

                           :

                           Impuesto sobre las primas de seguros;

                           f)

                           :

                           Prantsusmaal

                           :

                           taxe sur les conventions d’assurances;

                           g)

                           :

                           Iirimaal

                           :

                           levy on insurance premiums;

                           h)

                           :

                           Itaalias

                           :

                           imposte sulle assicurazioni private ed i contratti vitalizi di cui alla legge 29.10.1967 No 1216;

                           i)

                           :

                           Luksemburgis

                           :

                                       i)

                                       impôt sur les assurances;

                                       ii)

                                       impôt dans l’intérêt du service d’incendie;

                           j)

                           :

                           Maltal

                           :

                           taxxa fuq Dokumenti u Trasferimenti;

                           k)

                           :

                           Madalmaades

                           :

                           assurantiebelasting;

                           l)

                           :

                           Austrias

                           :

                                       i)

                                       versicherungssteuer;

                                       ii)

                                       feuerschutzsteuer;

                           m)

                           :

                           Portugalis

                           :

                           imposto de selo sobre os prémios de seguros;

                           n)

                           :

                           Sloveenias

                           :

                                       i)

                                       davek od prometa zavarovalnih poslov;

                                       ii)

                                       požarna taksa;

                           o)

                           :

                           Soomes

                           :

                                       i)

                                       eräistä vakuutusmaksuista suoritettava vero/skatt på vissa försäkringspremier;

                                       ii)

                                       palosuojelumaksu/brandskyddsavgift;

                           p)

                           :

                           Ühendkuningriigis

                           :

                           insurance Premium Tax (IPT).

         Artikkel 4
   1.   Abi taotleva asutuse taotluse korral esitab asutus, kellelt abi taotletakse, kogu informatsiooni, mida abi taotlev asutus nõude sissenõudmiseks vajab.
   Selle informatsiooni saamiseks kasutab asutus, kellelt abi taotletakse, volitusi, mis on talle antud tema asukohaliikmesriigis tekkinud samalaadsete nõuete suhtes kohaldatavate õigusnormidega.
   2.   Informatsioonitaotluses tuleb esitada selle isiku, keda informatsioon puudutab, nimi, aadress ja muu tema identifitseerimiseks vajalik asjakohane teave, millele taotluse esitanud asutusel on tavaliselt juurdepääs, ning selle nõude laad ja suurus, millega seoses taotlus esitatakse.
   3.   Asutus, kellelt abi taotletakse, ei ole kohustatud esitama informatsiooni:

               a)

               mida tal ei oleks võimalik saada oma asukohaliikmesriigis tekkinud samalaadsete nõuete sissenõudmiseks;

               b)

               mis avalikustaks äri-, tootmis- või ametisaladusi;

               c)

               mille avalikustamine ohustaks riigi julgeolekut või kahjustaks selle avalikku korda.

         4.   Asutus, kellelt abi taotletakse, teatab abi taotlevale asutusele informatsiooni andmisest keeldumise põhjustest.
   Artikkel 5
   1.   Asutus, kellelt abi taotletakse, teatab abi taotleva asutuse palvel kooskõlas oma asukohaliikmesriigis samalaadsete dokumentide ja otsuste teatamist reguleerivate seadustega adressaadile kõigist juriidilistest dokumentidest ja otsustest, sealhulgas kohtudokumentidest ja -otsustest, mis pärinevad abi taotleva asutuse asukohaliikmesriigist ning on seotud nõude ja/või selle sissenõudmisega.
   2.   Teavitamispalves tuleb esitada nimi, adressaadi aadress ja muu tema identifitseerimiseks vajalik asjakohane teave, millele on taotluse esitanud asutusel tavaliselt juurdepääs, teatatava juriidilise dokumendi või otsuse laad ja teema ning vajaduse korral ka nimi ja võlgniku aadress ja muu tema identifitseerimiseks vajalik asjakohane teave, millele on taotluse esitanud asutusel tavaliselt juurdepääs, ning nõue, mida juriidiline dokument või otsus puudutab, samuti muu asjassepuutuv informatsioon.
   3.   Asutus, kellelt abi taotletakse, informeerib kohe abi taotlevat asutust teavitamispalve järel alustatud tegevusest ning eelkõige juriidilise dokumendi või otsuse adressaadile edastamise kuupäevast.
   Artikkel 6
   Asutus, kellelt abi taotletakse, nõuab abi taotleva asutuse taotluse korral kooskõlas oma asukohariigis samalaadsete nõuete suhtes kohaldatavate õigusnormidega sisse nõuded, mille kohta on olemas nende täitmisele pööramist lubav juriidiline dokument.
   Sel eesmärgil tuleb kõiki nõudeid, mille kohta on esitatud sissenõudmistaotlus, käsitada selle liikmesriigi nõuetena, kus asub asutus, kellelt abi taotletakse; välja arvatud juhul, kui kohaldatakse artiklit 12.
   Artikkel 7
   1.   Nõude sissenõudmise taotlusele, mille taotluse esitanud asutus esitab asutusele, kellelt abi taotletakse, lisatakse taotluse esitanud asutuse asukohaliikmesriigis välja antud vastava nõude täitmisele pööramist lubav ametlik dokument või selle kinnitatud koopia ning vajaduse korral ka muude sissenõudmiseks vajalike dokumentide originaal või kinnitatud koopia.
   2.   Taotluse esitanud asutus võib esitada sissenõudmistaotluse ainult juhul, kui:

               a)

               nõuet ja/või selle täitmisele pööramist lubavat juriidilist dokumenti ei ole tema asukohaliikmesriigis vaidlustatud, välja arvatud juhul, kui kohaldatakse artikli 12 lõike 2 teist lõiku;

               b)

               ta on oma asukohaliikmesriigis kohaldanud asjakohast sissenõudmismenetlust, mis on lubatav lõikes 1 nimetatud juriidilise dokumendi alusel, ja nõuet ei ole võetud meetmete tulemusel täielikult tasutud.

         3.   Sissenõudmistaotlusel tuleb märkida:

               a)

               nimi, aadress ja muu asjaomase isiku ja/või tema varasid hoidva kolmanda isiku identifitseerimisega seotud asjakohane teave;

               b)

               nimi, aadress ja muu taotluse esitanud isiku identifitseerimisega seotud asjakohane teave;

               c)

               viide juriidilisele dokumendile, mis lubab nõude täitmisele pööramist ja mis on välja antud taotluse esitanud asutuse asukohaliikmesriigis;

               d)

               nõude laad ja suurus, sealhulgas peanõue, intress ja muud karistusmaksed, trahvid ja kulud, mis on esitatud kummagi asutuse asukohaliikmesriigi vääringus;

               e)

               kuupäev, mil taotluse esitanud asutus ja/või taotluse saanud asutus juriidilise dokumendi adressaadile teatavaks tegi;

               f)

               kuupäev, millest alates, ja ajavahemik, mille jooksul on täitmisele pööramine taotluse esitanud asutuse asukohaliikmesriigis kehtivate õigusaktide kohaselt võimalik;

               g)

               muu asjakohane teave.

         Sissenõudmistaotlus sisaldab ka taotluse esitanud asutuse deklaratsiooni, milles kinnitatakse, et lõikes 2 sätestatud tingimused on täidetud.
   4.   Taotluse esitanud asutus edastab taotluse saanud asutusele viivitamata kogu asjakohase teabe, mille ta on saanud sissenõudmistaotluse põhjuste kohta.
   Artikkel 8
   Nõude täitmisele pööramist lubavat juriidilist dokumenti tunnustatakse otseselt ja seda käsitatakse automaatselt kui juriidilist dokumenti, mis lubab taotluse saanud asutuse asukohaliikmesriigi nõude täitmisele pööramist.
   Esimesest lõigust olenemata tuleb nõude täitmisele pööramist lubav juriidiline dokument vajaduse korral ja kooskõlas taotluse saanud asutuse asukohaliikmesriigis kehtivate seadustega vastu võtta ja kinnitada dokumendina, mis lubab nõude täitmisele pööramist kõnesoleva liikmesriigi territooriumil, ning sellise dokumendiga asendada või täiendada.
   Liikmesriigid püüavad vastuvõtmise, kinnitamise, täiendamise või asendamisega seotud vorminõuded täita kolme kuu jooksul alates sissenõudmistaotluse saamisest, välja arvatud neljandas lõigus ette nähtud juhul. Kui täitmisele pööramist lubav juriidiline dokument on nõuekohaselt koostatud, ei või kõnealuste vorminõuete täitmisest keelduda. Taotluse saanud asutus teavitab taotluse esitanud asutust kolmekuulise tähtaja ületamise põhjustest.
   Kui nende vorminõuete täitmine põhjustab nõude ja/või taotluse esitanud asutuse poolt väljastatud nõude täitmisele pööramist lubava juriidilise dokumendi vaidlustamise, kohaldatakse artiklit 12.
   Artikkel 9
   1.   Nõuded nõutakse sisse taotluse saanud asutuse asukohaliikmesriigi vääringus. Taotluse saanud asutuse poolt sisse nõutud nõude kogusumma kannab taotluse saanud asutus üle taotluse esitanud asutusele.
   2.   Taotluse saanud asutus võib vastavalt oma asukohaliikmesriigis kehtivatele õigusnormidele ja pärast konsulteerimist taotluse esitanud asutusega anda võlgnikule makseaega või lubada tal maksta osade kaupa. Taotluse saanud asutuse poolt antud lisamakseaja eest nõutud intressid tuleb üle kanda ka taotluse esitanud asutuse asukohaliikmesriigile.
   Alates kuupäevast, kui nõude sissenõudmise täitmisele pööramist võimaldav juriidiline dokument on otseselt tunnustatud kooskõlas artikli 8 esimese lõiguga või vastu võetud, kinnitatud, täiendatud või asendatud kooskõlas artikli 8 teise lõiguga, nõutakse hilinenud maksete eest intressi taotluse saanud asutuse asukohaliikmesriigis kehtivate õigusnormide kohaselt ja need kantakse samuti üle taotluse esitanud asutuse asukohaliikmesriigile.
   Artikkel 10
   Artikli 6 teisest lõigust olenemata ei pruugi sissenõutavate nõuete suhtes tingimata kohaldada neid eeliseid, mida antakse samalaadsetele nõuetele, mis tekivad taotluse saanud asutuse asukohaliikmesriigis.
   Artikkel 11
   Asutus, kellelt abi taotletakse, informeerib kohe abi taotlevat asutust sissenõudmistaotluse järel alustatud tegevusest.
   Artikkel 12
   1.   Kui sissenõudmismenetluse ajal vaidlustab huvitatud isik nõude ja/või selle täitmisele pööramist lubava juriidilise dokumendi, mis on välja antud abi taotleva asutuse asukohaliikmesriigis, peab nimetatud isik pöörduma abi taotleva asutuse asukohaliikmesriigi pädeva organi poole vastavalt selles liikmesriigis kehtivatele seadustele. Abi taotlev asutus teatab sellest asutusele, kellelt abi taotletakse. Kõnesolevast pöördumisest võib asutusele, kellelt abi taotletakse, teatada ka asjaomane isik.
   2.   Niipea kui asutus, kellelt abi taotletakse, on abi taotlevalt asutuselt või huvitatud isikult saanud lõikes 1 nimetatud teate, peatab ta täitemenetluse kuni selles valdkonnas pädeva organi otsuseni, kui taotluse esitanud asutus kooskõlas käesoleva lõike teise lõiguga teisiti ei nõua. Asutus, kellelt abi taotletakse, võib vajaduse korral ja lähtuvalt sellest, milline tegevus on tema asukohaliikmesriigi õigusnormidega lubatud samalaadsete nõuete puhul, rakendada nõude sissenõudmist tagavaid ettevaatusabinõusid, ilma et see piiraks artikli 13 kohaldamist.
   Taotluse esitanud asutus võib kooskõlas oma asukohaliikmesriigis kehtivate õigusnormidega nõuda, et taotluse esitanud asutus nõuaks vaidlustatud nõude sisse, kui taotluse saanud asutuse liikmesriigis kehtivad õigusnormid seda lubavad. Kui vaidlustamise tulemus on võlgnikule soodne, vastutab taotluse esitanud asutus sissenõutud summade tagasimaksmise ja vajaduse korral kooskõlas taotluse saanud asutuse asukohaliikmesriigis kehtivate õigusaktidega tasumisele kuuluva hüvitise maksmise eest.
   3.   Liikmesriigis, kus asub asutus, kellelt abi taotletakse, võetud täitemeetmete vaidlustamisel tuleb pöörduda selle liikmesriigi pädeva organi poole vastavalt seal kehtivatele õigusnormidele.
   4.   Kui pädev organ, kelle poole pöördutakse vastavalt lõikele 1, on kohtuorgan ning see organ teeb abi taotlevale asutusele soodsa otsuse, mis võimaldab abi taotleva asutuse asukohaliikmesriigis nõude sisse nõuda, käsitatakse seda otsust „nõude täitmisele pööramist lubava juriidilise dokumendina” artiklite 6, 7 ja 8 tähenduses ning lähtutakse sellest nõude sissenõudmisel.
   Artikkel 13
   Abi taotleva asutuse põhjendatud taotluse korral rakendab asutus, kellelt abi taotletakse, vastavalt oma asukohaliikmesriigi kehtivatele õigusnormidele ettevaatusabinõusid, et tagada nõude sissenõudmine.
   Esimese lõigu sätete jõustamiseks kohaldatakse artiklit 6, artikli 7 lõikeid 1, 3 ja 4 ning artikleid 8, 11, 12 ja 14 mutatis mutandis.
   Artikkel 14
   Taotluse saanud asutus ei ole kohustatud:

               a)

               andma artiklites 6–13 sätestatud abi, kui nõude sissenõudmine põhjustaks võlgniku seisundi tõttu tõsiseid majanduslikke või sotsiaalseid raskusi selle asutuse asukohaliikmesriigis, juhul kui taotluse saanud liikmesriigis kehtivad õigusnormid võimaldavad selliseid meetmeid võtta samalaadsete siseriiklike nõuete puhul;

               b)

               andma artiklites 4–13 sätestatud abi, kui vastavalt artiklile 4, 5 või 6 esitatud esmase taotluse nõuded on seotud rohkem kui viis aastat vanade nõuetega, alates ajast, kui kooskõlas taotluse esitanud asutuse asukohaliikmesriigis kehtivate õigusnormidega koostati sissenõudmist lubav juriidiline dokument, kuni taotluse esitamise kuupäevani. Juhul kui nõue või juriidiline dokument vaidlustatakse, loetakse kõnealust ajavahemikku alates ajast, kui taotluse esitanud riik teeb kindlaks, et nõuet või sissenõudmist lubavat täitmisele pööramise korraldust ei või enam vaidlustada.

         Asutus, kellelt abi taotletakse, teatab abi taotlevale asutusele abitaotluse tagasilükkamise põhjustest. Tagasilükkamise põhjused tuleb esitada ka komisjonile.
   Artikkel 15
   1.   Aegumistähtaega puudutavaid küsimusi reguleerivad ainuüksi abi taotleva asutuse asukohaliikmesriigis kehtivad seadused.
   2.   Kui asutuse poolt, kellelt abi taotletakse, vastavalt abitaotlusele nõude sissenõudmiseks võetud meetmeid oleks võtnud abi taotlev asutus ja need oleksid põhjustanud aegumistähtaja peatumise või katkemise kooskõlas nimetatud asutuse asukohaliikmesriigi kehtivate seadustega, käsitatakse kõnesolevaid meetmeid nende mõju seisukohalt nimetatud liikmesriigis võetud meetmetena.
   Artikkel 16
   Asutus, kellelt abi taotletakse, võib talle käesoleva direktiivi kohaselt saadetud dokumente ja informatsiooni edasi anda ainult:

               a)

               abitaotluses nimetatud isikule;

               b)

               nõuete sissenõudmise eest vastutavatele isikutele ja asutustele ainult selle ülesande täitmiseks;

               c)

               kohtuorganitele, kes käsitlevad nõuete sissenõudmisega seotud küsimusi.

         Artikkel 17
   Abitaotlustele ja täitmisele pööramist lubavatele ja muudele asjakohastele dokumentidele tuleb lisada tõlge selle liikmesriigi ametlikus keeles või ühes ametlikus keeles, kus asub asutus, kellelt abi taotletakse, ilma et see piiraks nimetatud asutuse õigust tõlkest loobuda.
   Artikkel 18
   1.   Taotluse saanud asutus nõuab asjaomaselt isikult sisse ja säilitab kõik sissenõudmisega seoses tekkinud kulud kooskõlas õigusnormidega, mida asutuse asukohaliikmesriigis kohaldatakse samalaadsete nõuete suhtes.
   2.   Liikmesriigid loobuvad vastastikku kõigist nõuetest käesoleva direktiivi kohaselt antava vastastikuse abiga seotud kulutuste tagasimaksmiseks.
   3.   Kui sissenõudmine põhjustab erilisi probleeme, on seotud väga suurte summadega või organiseeritud kuritegevuse vastase võitlusega, võivad taotleja ja taotluse saanud asutused kokku leppida sularahajuhtumit käsitlevas tagasimaksmiskorras.
   4.   Taotluse esitanud asutuse asukohaliikmesriik on taotluse saanud asutuse asukohaliikmesriigi ees vastutav põhjendamatuks osutunud toimingutest tulenevate kulutuste ja kadude eest, kui toimingute põhjendamatus oli seotud nõude alusega või taotluse esitanud asutuse poolt väljastatud dokumendi kehtivusega.
   Artikkel 19
   Liikmesriigid peavad üksteisele esitama loetelu asutustest, kellel on õigus abitaotlusi koostada või vastu võtta.
   Artikkel 20
   1.   Komisjoni abistab sissenõudmise komitee (edaspidi „komitee”).
   2.   Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7.
   Tähtajaks otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõike 6 tähenduses kehtestatakse kolm kuud.
   Artikkel 21
   Komitee vaatab läbi kõik käesoleva direktiivi kohaldamisega seotud küsimused, mille eesistuja on talle suunanud omal algatusel või liikmesriigi esindaja taotluse korral.
   Artikkel 22
   Eeskirjad selleks, et rakendada artikli 4 lõikeid 2 ja 4, artikli 5 lõikeid 2 ja 3, artikleid 7, 8, 9 ja 11, artikli 12 lõikeid 1 ja 2, artiklit 14, artikli 18 lõiget 3 ja artiklit 24 ning määrata kindlaks vahendid, mille abil asutused omavahel teavet vahetavad, eeskirjad sissenõutud summade ümberarvestamise ja ülekandmise kohta ning abitaotluse esitamist õigustava minimaalse nõudesumma määramise kohta, võetakse vastu artikli 20 lõikes 2 ette nähtud korras.
   Artikkel 23
   Käesoleva direktiiviga ei takistata ulatuslikumat vastastikust abi, mida liikmesriigid annavad või hakkavad üksteisele andma lepingute ja kokkulepete alusel, kaasa arvatud kokkulepped kohtudokumentidest ja muudest juriidilistest dokumentidest teatamise kohta.
   Artikkel 24
   Liikmesriigid teatavad komisjonile käesoleva direktiivi rakendamiseks vastu võetud meetmetest.
   Komisjon teatab nendest teistele liikmesriikidele.
   Kõik liikmesriigid teatavad igal aastal komisjonile aasta jooksul saadetud ja saadud teabe-, teavitamis- ja sissenõudmistaotluste arvu, nendega seotud nõuete summad ja sissenõutud summad.
   Komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule iga kahe aasta järel aruande kõnealuse korra kohaldamise ja saavutatud tulemuste kohta.
   Artikkel 25
   Direktiiv 76/308/EMÜ, mida on muudetud I lisa A ja B osas loetletud õigusaktidega, tunnistatakse kehtetuks; see ei mõjuta liikmesriikide kohustusi, mis on seotud I lisa C osas esitatud direktiivide ülevõtmise tähtpäevadega.
   Viiteid kehtetuks tunnistatud direktiivile käsitatakse viidetena käesolevale direktiivile kooskõlas II lisas esitatud vastavustabeliga.
   Artikkel 26
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 27
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 26. mai 2008

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         D. RUPEL

      (1)  19. juuni 2007. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).

      (2)  ELT C 93, 27.4.2007, lk 15.

      (3)  EÜT L 73, 19.3.1976, lk 18. Direktiivi on viimati muudetud 2003. aasta ühinemisaktiga. Direktiivi algne pealkiri on „nõukogu 15. märtsi 1976. aasta direktiiv 76/308/EMÜ vastastikuse abi kohta Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi rahastamissüsteemi kuuluvatest meetmetest tulenevate nõuete ning põllumajandusmaksude ja tollimaksude sissenõudmisel”. Seda on muudetud direktiiviga 79/1071/EMÜ (EÜT L 331, 27.12.1979, lk 10), direktiiviga 92/12/EMÜ (EÜT L 76, 23.3.1992, lk 1) ja direktiiviga 2001/44/EÜ (ELT L 175, 28.6.2001, lk 17).

      (4)  Vt I lisa, A ja B osa.

      (5)  EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23. Otsust on viimati muudetud otsusega 2006/512/EÜ (ELT L 200, 22.7.2006, lk 11).

      (6)  EÜT L 336, 27.12.1977, lk 15. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2006/98/EÜ (ELT L 363, 20.12.2006, lk 129).

      I LISA
      A   OSA
      Kehtetuks tunnistatud direktiiv koos muudatustega
      (viidatud artiklis 25)

                  Direktiiv 76/308/EMÜ
                  (EÜT L 73, 19.3.1976, lk 18)

                  Direktiiv 79/1071/EMÜ
                  (EÜT L 331, 27.12.1979, lk 10)

                  Direktiiv 92/12/EMÜ
                  (EÜT L 76, 23.3.1992, lk 1)

                  ainult artikkel 30a

                  Direktiiv 92/108/EMÜ
                  (EÜT L 390, 31.12.1992, lk 124)

                  ainult artikkel 1, punkt 9

                  Direktiiv 2001/44/EÜ
                  (EÜT L 175, 28.6.2001, lk 17)

            B   OSA
      Muutvad õigusaktid, mida ei tunnistata kehtetuks
      (viidatud artiklis 25)
      1979. aasta ühinemisakt
      1985. aasta ühinemisakt
      1994. aasta ühinemisakt
      2003. aasta ühinemisakt
      C   OSA
      Siseriiklikku õigusesse ülevõtmise tähtpäevad
      (viidatud artiklis 25)

                  Direktiiv

                  Ülevõtmise tähtpäev

                  76/308/EMÜ

                  1. jaanuar 1978

                  79/1071/EMÜ

                  1. jaanuar 1981

                  92/12/EMÜ

                  1. jaanuar 1993 (1)

                  92/108/EMÜ

                  31. detsember 1992

                  2001/44/EÜ

                  30. juuni 2002

         (1)  Taani Kuningriigil on lubatud artikli 9 lõike 3 kohaldamiseks vastu võtta vajalikud õigusaktid, määrused ja haldusaktid hiljemalt 1. jaanuariks 1993.

      II LISA
      Vastavustabel

                  Direktiiv 76/308/EMÜ

                  Käesolev direktiiv

                     Artikkel 1

                     Artikkel 1

                  Artikli 2 sissejuhatava lause punktid a–e

                  Artikli 2 esimese lõigu punktid a–e

                  Artikli 2 sissejuhatava lause punkti f esimene, teine ja kolmas taane

                  Artikli 2 esimese lõigu punkti f alapunktid i, ii ja iii

                  Artikli 2 sissejuhatava lause punktid g–i

                  Artikli 2 esimese lõigu punktid g–i

                  Artikli 3 esimese lõigu esimene kuni viies taane

                  Artikli 3 esimese lõigu punktid 1–5

                  Artikli 3 kuuenda taande esimese lõigu punkt a

                  Artikli 3 punkti 6 alapunkt l

                  Artikli 3 kuuenda taande esimese lõigu punkt b

                  Artikli 3 punkti 6 alapunkt a

                  Artikli 3 kuuenda taande esimese lõigu punkt c

                  Artikli 3 punkti 6 alapunkt c

                  Artikli 3 kuuenda taande esimese lõigu punkt d

                  Artikli 3 punkti 6 alapunkt b

                  Artikli 3 kuuenda taande esimese lõigu punkt e

                  Artikli 3 punkti 6 alapunkt e

                  Artikli 3 kuuenda taande esimese lõigu punkt f

                  Artikli 3 punkti 6 alapunkt d

                  Artikli 3 kuuenda taande esimese lõigu punkt g

                  Artikli 3 punkti 6 alapunkt f

                  Artikli 3 kuuenda taande esimese lõigu punkt h

                  Artikli 3 punkti 6 alapunkt o

                  Artikli 3 kuuenda taande esimese lõigu punkt i

                  Artikli 3 punkti 6 alapunkt h

                  Artikli 3 kuuenda taande esimese lõigu punkt j

                  Artikli 3 punkti 6 alapunkt g

                  Artikli 3 kuuenda taande esimese lõigu punkt k

                  Artikli 3 punkti 6 alapunkt i

                  Artikli 3 kuuenda taande esimese lõigu punkt l

                  Artikli 3 punkti 6 alapunkt k

                  Artikli 3 kuuenda taande esimese lõigu punkt m

                  Artikli 3 punkti 6 alapunkt m

                  Artikli 3 kuuenda taande esimese lõigu punkt n

                  —

                  Artikli 3 kuuenda taande esimese lõigu punkt o

                  Artikli 3 punkti 6 alapunkt p

                  Artikli 3 kuuenda taande esimese lõigu punkt p

                  Artikli 3 punkti 6 alapunkt j

                  Artikli 3 kuuenda taande esimese lõigu punkt q

                  Artikli 3 punkti 6 alapunkt n

                  Artikli 3 kuuenda taande teine lõik

                  Artikli 2 teine lõik

                  Artiklid 4 ja 5

                  Artiklid 4 ja 5

                  Artikli 6 lõige 1

                  Artikli 6 esimene lõik

                  Artikli 6 lõige 2

                  Artikli 6 teine lõik

                  Artikli 7 lõiked 1 ja 2

                  Artikli 7 lõiked 1 ja 2

                  Artikli 7 lõige 3

                  Artikli 7 lõike 3 esimene lõik

                  Artikli 7 lõige 4

                  Artikli 7 lõike 3 teine lõik

                  Artikli 7 lõige 5

                  Artikli 7 lõige 4

                  Artikli 8 lõige 1

                  Artikli 8 esimene lõik

                  Artikli 8 lõike 2 esimene, teine ja kolmas lõik

                  Artikli 8 teine, kolmas ja neljas lõik

                  Artiklid 9–19

                  Artiklid 9–19

                  Artikli 20 lõiked 1 ja 2

                  Artikli 20 lõiked 1 ja 2

                  Artikli 20 lõige 3

                  —

                  Artiklid 21, 22 ja 23

                  Artiklid 21, 22 ja 23

                     Artikkel 24

                  —

                  Artikli 25 esimese lõigu esimene ja teine lause

                  Artikli 24 esimene ja teine lõik

                  Artikli 25 teise lõigu esimene ja teine lause

                  Artikli 24 kolmas ja neljas lõik

                     Artikkel 26

                     Artikkel 27

                  —

                  I lisa

                  —

                  II lisa


title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 1999/41/EÜ, 7. juuni 1999, millega muudetakse direktiivi 89/398/EMÜ eritoiduks ettenähtud toiduaineid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31999L0041

Euroopa Liidu Teataja L 172 , 08/07/1999 Lk 0038 - 0039

		Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 1999/41/EÜ,7. juuni 1999,millega muudetakse direktiivi 89/398/EMÜ eritoiduks ettenähtud toiduaineid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohtaEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 95,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [2]toimides asutamislepingu [3] artiklis 251 sätestatud korras vastavalt lepituskomisjonis 18. märtsil 1999 heakskiidetud ühistekstilening arvestades, et:(1) direktiivi 89/398/EMÜ [4] artiklis 4 sätestatakse, et kõnealuse direktiivi I lisas esitatud toiduainerühmade suhtes kohaldatavad erisätted kehtestatakse eridirektiividega;(2) seni on vastu võetud eridirektiivid imiku piimasegude ja jätkupiimasegude kohta, [5] imikutele ja väikelastele mõeldud teraviljapõhiste töödeldud toitude ja muude imikutoitude kohta [6] ning kehakaalu alandamiseks ettenähtud madala energiasisaldusega dieetides kasutatavate toiduainete kohta; [7] rahvatervisega seotud põhjustel tuleks vastavalt direktiivi 89/398/EMÜ artiklile 4 vastu võtta erisätted, mis käsitlevad kõnealuse direktiivi I lisas osutatud meditsiiniliseks eriotstarbeks ettenähtud dieettoitu ja intensiivsest lihaspingest tingitud energiakao korvamiseks eelkõige sportlastele ettenähtud toitu;(3) madala naatriumisisaldusega toiduainete, sealhulgas madala naatriumisisaldusega või naatriumivabade dieetsoolade ning gluteenivabade toiduainete rühmade puhul võib kõnealuseid tooteid rahuldaval viisil turule viia ning ametlikult tõhusalt kontrollida vastavalt direktiivi 89/398/EMÜ üldsätetele, juhul kui on määratletud teatavate konkreetsetele toiteomadustele viitamiseks kasutatavate mõistete kasutustingimused;(4) kõnealuste kategooriate väljajätmine direktiivi 89/398/EMÜ I lisast oleks kooskõlas jõupingutustega, mis tehakse liiga üksikasjalike õigusaktide vältimiseks;(5) ei ole selge, kas on olemas piisav alus erisätete vastuvõtmiseks direktiivi 89/398/EMÜ I lisa punktis 9 nimetatud toiduaineterühma puhul, mis hõlmab süsivesikute metabolismi häirete (diabeedi) all kannatavatele inimestele ettenähtud toiduaineid;(6) seepärast tuleks enne kõnealuse küsimuse kohta lõpliku otsuse tegemist küsida muu hulgas nõu toidu teaduskomiteelt;(7) ühenduse tasandil on siiski võimalik ühtlustada muude eritoitudeks ettenähtud toiduainete rühmade suhtes kohaldatavad eeskirjad tarbijakaitse ja kõnealuste toiduainete vaba liikumise huvides,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 89/398/EMÜ muudetakse järgmiselt.1. Lisatakse järgmised artiklid:"Artikkel 4aEeskirjad nende mõistete kasutamiseks, mis hõlmavad:- naatriumi või soola (keedusool, lauasool) sisalduse vähendamist või puudumist,- gluteeni puudumist,ja mida võib kasutada artiklis 1 osutatud toodete kirjeldamiseks, võetakse vastu artiklis 13 osutatud korras.Artikkel 4bEnne 8. juulit 2002 esitab komisjon pärast toidu teaduskomiteega konsulteerimist Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande süsivesikute metabolismi häirete (diabeedi) all kannatavatele inimestele ettenähtud toiduaineid käsitlevate erisätete otstarbekuse kohta.Kõnealuse aruande järelduste põhjal valmistab komisjon artiklis 13 sätestatud korras ette asjaomased erisätted või teeb asutamislepingu artiklis 95 sätestatud korras asjakohased ettepanekud käesoleva direktiivi muutmiseks."2. Artikli 9 lõige 5 asendatakse järgmisega:"5. Komisjon saadab Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande käesoleva artikli rakendamise kohta enne 8. juulit 2002 ja seejärel iga kolme aasta tagant."3. I lisa asendatakse järgmisega:"I LISA- Eritoitude valmistamiseks ettenähtud toiduainerühmad, mille suhtes kohaldatavad erisätted kehtestatakse eridirektiividega: [1]1. Imiku piimasegud ja jätkupiimasegud2. Imikutele ja väikelastele ettenähtud teraviljapõhised töödeldud toidud ja muud imikutoidud3. Kehakaalu alandamiseks ettenähtud madala energiasisaldusega dieetides kasutatavad toiduained4. Meditsiiniliseks eriotstarbeks ettenähtud dieettoidud5. Toiduained, mis on ette nähtud eelkõige sportlastele suurest lihaspingest tingitud energiakao korvamiseks- Eritoitude valmistamiseks ettenähtud toiduainerühmad, mille suhtes kohaldatavad erisätted kehtestatakse eridirektiiviga, [2] sõltuvalt artiklis 4b kirjeldatud menetluse tulemustest:6. Toiduained, mis on ette nähtud süsivesikute metabolismi häirete (diabeedi) all kannatavatele inimestele."Artikkel 2Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 8. juulil 1999. Liikmesriigid teatavad neist viivitamata komisjonile.Kõnealuseid meetmeid kohaldatakse nii, et oleks võimalik:- lubada käesolevale direktiivile vastavate toodetega kauplemist alates 8. juulist 2000,- keelata käesolevale direktiivile mittevastavate toodetega kauplemine alates 8. jaanuarist 2001.Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Artikkel 3Käesolev direktiiv jõustub Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Luxembourg, 7. juuni 1999Euroopa Parlamendi nimelpresidentJ. M. Gil-roblesNõukogu nimeleesistujaE. Bulmahn[1] EÜT C 108, 16.4.1994, lk 17 jaEÜT C 35, 8.2.1996, lk 17.[2] EÜT C 388, 31.12.1994, lk 1.[3] Euroopa Parlamendi 11. oktoobri 1995. aasta arvamus (EÜT C 287, 30.10.1995, lk 104), nõukogu 22. juuli 1997. aasta ühine seisukoht (EÜT C 297, 29.9.1997, lk 1) ja Euroopa Parlamendi 18. detsembri 1997. aasta otsus (EÜT C 14, 19.1.1998, lk 123). Euroopa Parlamendi 5. mai 1999. aasta otsus ja nõukogu 11. mai 1999. aasta otsus.[4] EÜT L 186, 30.6.1989, lk 27. Direktiivi on muudetud direktiiviga 96/84/EÜ (EÜT L 48, 19.2.1997, lk 20).[5] Komisjoni 14. mai 1991. aasta direktiiv 91/321/EMÜ imiku piimasegude ja jätkupiimasegude kohta (EÜT L 175, 4.7.1991, lk 35). Direktiivi on muudetud direktiiviga 96/4/EÜ (EÜT L 49, 28.2.1996, lk 12).[6] Komisjoni 16. veebruari 1996. aasta direktiiv 96/5/EÜ imikutele ja väikelastele mõeldud teraviljapõhiste töödeldud toitude ja muude imikutoitude kohta (EÜT L 49, 28.2.1996, lk 17).[7] Komisjoni 26. veebruari 1996. aasta direktiiv 96/8/EÜ kehakaalu alandamiseks ettenähtud madala energiasisaldusega dieetides kasutatavate toiduainete kohta (EÜT L 55, 6.3.1996, lk 22).[1] On kokku lepitud, et direktiiv ei mõjuta tooteid, mis selle vastuvõtmise ajaks on juba turule viidud.[2] On kokku lepitud, et direktiiv ei mõjuta tooteid, mis selle vastuvõtmise ajaks on juba turule viidud.--------------------------------------------------


title: Euroopa Parlamendi Ja Nõukogu direktiiv 96/84/EÜ, 19. detsember 1996, millega muudetakse direktiivi 89/398/EMÜ eritoiduks ettenähtud toiduaineid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta

text:
Avis juridique important

|

31996L0084

Official Journal L 048 , 19/02/1997 P. 0020 - 0021

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 96/84/EÜ,19. detsember 1996,millega muudetakse direktiivi 89/398/EMÜ eritoiduks ettenähtud toiduaineid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohtaEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100a,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,[1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust,[2]toimides asutamislepingu artiklis 189b sätestatud korras[3]ning arvestades, et:nõukogu direktiivi 89/398/EMÜ[4] artiklis 4 sätestatakse, et I lisas esitatud toiduainerühmade suhtes kohaldatavad erisätted tuleb kehtestada komisjoni eridirektiividega;20. detsembril 1994 sõlmiti Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni vaheline modus vivendi, mis käsitleb asutamislepingu artiklis 189b sätestatud korras vastuvõetud õigusaktide rakendusmeetmeid;[5]eridirektiivid kajastavad nende vastuvõtmise aja teadmiste taset; seepärast tuleb kõik teaduse ja tehnika arengul põhinevaid uuendusi käsitlevad muudatused heaks kiita direktiivi 89/398/EMÜ artiklis 13 sätestatud korras pärast otsusega 95/273/EÜ[6] moodustatud toidu teaduskomiteega konsulteerimist;tuleb sätestada kord, mis võimaldab kõnealuste tehnoloogiliste uuenduste tulemusena saadud toiduaineid ajutiselt turule viia, et kasutada ära tööstuse uurimistulemusi kuni asjaomase eridirektiivi muutmiseni;tarbijate tervise kaitse tagamiseks võib müügiloa anda üksnes pärast toidu teaduskomiteega konsulteerimist;loa võib anda üksnes juhul, kui asjaomane toode ei ole inimeste tervisele ohtlik,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 89/398/EMÜ artiklile 4 lisatakse järgmine lõige:"1a. Selleks, et võimaldada eritoiduks ettenähtud ning teaduse ja tehnika arengust tulenevaid toiduaineid kiirelt turule viia, võib komisjon artiklis 13 sätestatud korras pärast toidu teaduskomiteega konsulteerimist lubada kaheaastase ajavahemiku jooksul viia turule toiduaineid, mis ei vasta I lisas osutatud eridirektiividega sätestatud eeskirjadele koostise osas.Vajaduse korral võib komisjon loa andmise otsusesse lisada koostise muudatust käsitlevad märgistamiseeskirjad."Artikkel 2Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid 30. septembriks 1997. Liikmesriigid teatavad neist viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid kõnealused normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Artikkel 3Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 19. detsember 1996Euroopa Parlamendi nimelpresidentK. HÄNSCHNõukogu nimeleesistujaS. BARRETT[1] EÜT C 389, 31.12.1994, lk 21 ja EÜT C 41, 13.2.1996, lk 13.[2] EÜT C 256, 2.10.1995, lk 1.[3] 11. oktoobril 1995 esitatud arvamus (EÜT C 287, 30.10.1995, lk 108). Nõukogu 18. juuli 1996. aasta ühine seisukoht (EÜT C 315, 24.10.1996, lk 1) ja Euroopa Parlamendi 23. oktoobri 1996. aasta otsus (EÜT C 347, 18.11.1996). Nõukogu 9. detsembri 1996. aasta otsus.[4] EÜT L 186, 30.6.1989, lk 27.[5] EÜT C 102, 4.4.1996, lk 1.[6] EÜT L 167, 18.7.1995, lk 22.


title: Komisjoni direktiiv 97/30/EÜ, 11. juuni 1997, millega kohandatakse tehnika arenguga nõukogu direktiivi 76/758/EMÜ, mis käsitleb mootorsõidukite ja nende haagiste ülemisi ääretulelaternaid, eesmisi ääretulelaternaid, tagumisi ääretulelaternaid ja piduritulelaternaidEMPs kohaldatav tekst

text:
Avis juridique important

|

31997L0030

Official Journal L 171 , 30/06/1997 P. 0025 - 0048

KOMISJONI DIREKTIIV 97/30/EÜ,11. juuni 1997,millega kohandatakse tehnika arenguga nõukogu direktiivi76/758/EMÜ, mis käsitleb mootorsõidukite ja nende haagiste ülemisi ääretulelaternaid, eesmisi ääretulelaternaid, tagumisi ääretulelaternaid ja piduritulelaternaid(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu direktiivi 70/156/EMÜ mootorsõidukite ja nende haagiste tüübikinnituse kohta,[1] viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 96/79/EÜ,[2] eriti selle artikli 13 lõiget 2,võttes arvesse nõukogu 27. juuli 1976. aasta direktiivi 76/758/EMÜ mootorsõidukite ja nende haagiste ülemisi ääretulelaternaid, eesmisi ääretulelaternaid, tagumisi ääretulelaternaid ja piduritulelaternaid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta,[3] viimati muudetud Austria, Soome ja Rootsi ühinemisaktiga, eriti selle artiklit 10,ning arvestades, et:direktiiv 76/758/EMÜ on üks direktiiviga 70/156/EMÜ kehtestatud EÜ tüübikinnitusmenetlust käsitlevast üksikdirektiivist; sellest tulenevalt kohaldatakse sõiduki süsteeme, osi ja eraldi seadmestikke käsitlevaid direktiivi 70/156/EMÜ sätteid ka käesoleva direktiivi suhtes;eelkõige direktiivi 70/156/EMÜ artikli 3 lõikes 4 ja artikli 4 lõikes 3 nõutakse, et igale üksikdirektiivile oleks lisatud teatis, mis sisaldab selle direktiivi I lisa asjakohaseid punkte, ja samuti VI lisal põhinev tüübikinnitustunnistus tüübikinnituse elektrooniliseks salvestamiseks; direktiivis 76/758/EMÜ sätestatud tüübikinnitustunnistust (-tunnistusi) tuleb vastavalt sellele muuta;menetlusi tuleks lihtsustada, et muudatuste tegemise korral säiliks direktiivi 70/156/EMÜ artikli 9 lõikes 2 ettenähtud võrdväärsus teatavate üksikdirektiivide ja ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni vastavate eeskirjade vahel; esmalt tuleb ristviidete abil asendada direktiivis 76/758/EMÜ sätestatud tehnilised nõuded eeskirjades nr 7, 87 ja 91 sätestatud tehniliste nõuetega;direktiivi 76/758/EMÜ reguleerimisala on vajalik laiendada päevatulelaternatele, kolmandatele piduritulelaternatele ja küljeääretulelaternatele;on viidatud nõukogu direktiivile 76/756/EMÜ,[4] viimati muudetud komisjoni direktiiviga 97/28/EÜ[5], ning nõukogu direktiivile 76/761/EMÜ,[6] viimati muudetud Austria, Soome ja Rootsi ühinemisaktiga;käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas direktiiviga 70/156/EMÜ asutatud tehnika arenguga kohandamise komitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 76/758/EMÜ muudetakse järgmiselt.1. Pealkiri asendatakse järgmisega:"mootorsõidukite ja nende haagiste ülemisi ääretulelaternaid, eesmisi ääretulelaternaid, tagumisi ääretulelaternaid, piduritulelaternaid, päevatulelaternaid ja küljeääretulelaternaid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta."2. Artikli 1 lõige 1 asendatakse järgmisega:"1. Liikmesriigid annavad osa EÜ tüübikinnituse mis tahes ülemiste ääretulelaternate, eesmiste ääretulelaternate, tagumiste ääretulelaternate, piduritulelaternate, päevatulelaternate ja küljeääretulelaternate tüübile, mis vastab asjakohastes lisades sätestatud konstruktsiooni- ja katsetamisnõuetele."3. Artiklid 2, 3 ja 4 asendatakse järgmisega:"Artikkel 2Liikmesriigid annavad iga nende poolt artikli 1 kohaselt kinnitatud ülemise ääretulelaterna, eesmise ääretulelaterna, tagumise ääretulelaterna, piduritulelaterna, päevatulelaterna ja küljeääretulelaterna tüübi tootjale I lisa 3. liites esitatud näidistele vastava osa EÜ tüübikinnitusmärgi.Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed, vältimaks märkide kasutamist, mis võivad põhjustada artikli 1 kohaselt tüübikinnituse saanud ülemiste ääretulelaternate, eesmiste ääretulelaternate, tagumiste ääretulelaternate, piduritulelaternate, päevatulelaternate ja küljeääretulelaternate segiajamist muude seadmetega.Artikkel 31. Ükski liikmesriik ei tohi keelata ülemiste ääretulelaternate, eesmiste ääretulelaternate, tagumiste ääretulelaternate, piduritulelaternate, päevatulelaternate ja küljeääretulelaternate turuletoomist nende ehituse või töötamisviisiga seonduvatel põhjustel, kui need kannavad osa EÜ tüübikinnitusmärki.2. Sellest olenemata võib liikmesriik keelata selliste osa EÜ tüübikinnitusmärki kandvate ülemiste ääretulelaternate, eesmiste ääretulelaternate, tagumiste ääretulelaternate, piduritulelaternate, päevatulelaternate ja küljeääretulelaternate turuletoomise, mis korduvalt ei vasta kinnitatud tüübile.Kõnealune liikmesriik teatab võetud meetmetest viivitamata teistele liikmesriikidele ja komisjonile ning põhjendab oma otsust.Artikkel 4Liikmesriikide pädevad asutused teavitavad üksteist direktiivi 70/156/EMÜ artikli 4 lõikes 6 sätestatud korra kohaselt igast käesoleva direktiivi kohaselt antud või tühistatud tüübikinnitusest või tüübikinnituse andmisest keeldumisest."4. Artikli 5 lõige 1 asendatakse järgmisega:"1. Kui osa EÜ tüübikinnituse andnud liikmesriik tuvastab mitmete sama osa EÜ tüübikinnitusmärki kandvate ülemiste ääretulelaternate, eesmiste ääretulelaternate, tagumiste ääretulelaternate, piduritulelaternate, päevatulelaternate ja küljeääretulelaternate mittevastavuse tema poolt kinnitatud tüübile, siis võtab see liikmesriik vajalikud meetmed, et tagada tootmisnäidiste vastavus kinnitatud tüübile. Kõnealuse liikmesriigi pädevad asutused teavitavad teiste liikmesriikide pädevaid asutusi võetud meetmetest, mis korduva mittevastavuse puhul võivad ulatuda kuni osa EÜ tüübikinnituse tühistamiseni. Kõnealused asutused võtavad samad meetmed, kui mõne teise liikmesriigi pädevad asutused teavitavad neid sellisest mittevastavusest."5. Artiklid 6-9 asendatakse järgmisega:"Artikkel 6Iga käesoleva direktiivi rakendamisel vastuvõetud sätete kohane otsus ülemistele ääretulelaternatele, eesmistele ääretulelaternatele, tagumistele ääretulelaternatele, piduritulelaternatele, päevatulelaternatele ja küljeääretulelaternatele osa EÜ tüübikinnituse andmisest keeldumise või nende tüübikinnituse tühistamise või nende turuletoomise või kasutamise keelustamise kohta peab olema üksikasjalikult põhjendatud. Sellisest otsusest teatatakse asjaomasele osapoolele ning samal ajal informeeritakse teda õiguskaitsevahenditest, mis liikmesriikides kehtivate seaduste alusel on tema käsutuses ning selliste õiguskaitsevahendite kasutamise tähtaegadestArtikkel 7Ükski liikmesriik ei tohi keelduda ühelegi sõidukile EÜ või siseriikliku tüübikinnituse andmisest sõiduki ülemiste ääretulelaternate, eesmiste ääretulelaternate, tagumiste ääretulelaternate, piduritulelaternate, päevatulelaternate ja küljeääretulelaternatega seonduvatel põhjustel, kui nimetatud laternad kannavad osa EÜ tüübikinnitusmärki ning on paigaldatud direktiivis 76/756/EMÜ sätestatud nõuete kohaselt.Artikkel 8Ükski liikmesriik ei tohi keelata ühegi sõiduki müüki, registreerimist, kasutuselevõtmist või kasutamist ega ühegi sõiduki müügist, registreerimisest, kasutuselevõtmisest või kasutamisest keelduda sõiduki ülemiste ääretulelaternate, eesmiste ääretulelaternate, tagumiste ääretulelaternate, piduritulelaternate, päevatulelaternate ja küljeääretulelaternatega seonduvatel põhjustel, kui nimetatud laternad kannavad osa EÜ tüübikinnitusmärki ning on paigaldatud direktiivis 76/756/EMÜ sätestatud nõuete kohaselt.Artikkel 9Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmist mõistet:sõiduk - teel liiklemiseks ettenähtud, kerega või kereta, vähemalt neljarattaline mootorsõiduk, mille valmistajakiirus on üle 25 km/h, ning selle haagised, v.a rööbastel liikuvad sõidukid, põllutöö- ja metsatraktorid ning kõik liikurmasinad."6. Lisad asendatakse käesoleva direktiivi lisaga.Artikkel 21. Alates 1. jaanuarist 1998 või artiklis 3 osutatud tekstide 1. juulist 1997 hilisemal kuupäeval avaldamise korral kuue kuu möödumisel kõnealuste tekstide tegeliku avaldamise kuupäevast ei tohi liikmesriigid ülemiste ääretulelaternate, eesmiste ääretulelaternate, tagumiste ääretulelaternate, piduritulelaternate, päevatulelaternate ja küljeääretulelaternatega seonduvatel põhjustel:- keelduda sõidukitüübile või eespool nimetatud laternatüübile EÜ tüübikinnituse või siseriikliku tüübikinnituse andmisest ega- keelata sõidukite registreerimist, müüki või kasutuselevõtmist või ülemiste ääretulelaternate, eesmiste ääretulelaternate, tagumiste ääretulelaternate, piduritulelaternate, päevatulelaternate ja küljeääretulelaternate müüki või kasutuselevõtmist,kui kõnealused laternad vastavad käesoleva direktiiviga muudetud direktiivi 76/758/EMÜ nõuetele ning kui need paigaldatakse sõidukitele vastavuses direktiivis 76/756/EMÜ sätestatud nõuetega.2. Alates 1. oktoobrist 1998:- ei anna liikmesriigid enam EÜ tüübikinnitust ning- võivad keelduda siseriikliku tüübikinnituse andmisest,mis tahes sõidukitüübile ülemiste ääretulelaternate, eesmiste ääretulelaternate, tagumiste ääretulelaternate, piduritulelaternate, päevatulelaternate ja küljeääretulelaternatega seonduvatel põhjustel ning mis tahes ülemise ääretulelaterna, eesmise ääretulelaterna, tagumise ääretulelaterna, piduritulelaterna, päevatulelaterna ja küljeääretulelaterna tüübile, kui käesoleva direktiiviga muudetud direktiivi 76/758/EMÜ nõudeid ei täideta.3. Direktiivi 70/156/EMÜ artikli 7 lõike 2 kohaldamisel on käesoleva direktiiviga muudetud direktiivi 76/758/EMÜ nõuded osadena käsitletavatele ülemistele ääretulelaternatele, eesmistele ääretulelaternatele, tagumistele ääretulelaternatele, piduritulelaternatele, päevatulelaternatele ja küljeääretulelaternatele kohaldatavad alates 1. oktoobrist 1999.4. Olenemata lõigetest 2 ja 3 eespool jätkavad liikmesriigid varuosadena käsitletavatele ülemistele ääretulelaternatele, eesmistele ääretulelaternatele, tagumistele ääretulelaternatele ja piduritulelaternatele EÜ tüübikinnituse andmist ning lubavad jätkuvalt nende müüki ja kasutuselevõtmist vastavuses direktiivi 76/758/EMÜ eelnevate versioonidega, tingimusel, et kõnealused laternad- on mõeldud paigaldamiseks juba kasutuselolevatele sõidukitele ning- vastavad nimetatud direktiivi nendele nõuetele, mis olid kohaldatavad kõnealuste sõidukite esmaregistreerimise ajal.Artikkel 3II, III ja IV lisa punktides 2.1 viidatud Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjade nr 7, 87 ja 91 punktid ja lisad avaldatakse Euroopa Ühenduste Teatajas enne 1. juulit 1997.Artikkel 41. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid 1. jaanuariks 1998; kui artiklis 3 osutatud tekstide avaldamine lükkub 1. juulist 1997 hilisemale kuupäevale, täidavad liikmesriigid selle kohustuse kuue kuu möödumisel kõnealuste tekstide tegeliku avaldamise kuupäevast. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Liikmesriigid kohaldavad neid norme alates 1. jaanuarist 1998 või artiklis 3 osutatud tekstide 1. juulist 1997 hilisemal kuupäeval avaldamise korral kuue kuu möödumisel kõnealuste tekstide tegeliku avaldamise kuupäevast.Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetavate põhiliste siseriiklike õigusnormide tekstid.Artikkel 5Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.Artikkel 6Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 11. juuni 1997Komisjoni nimelkomisjoni liigeMartin BANGEMANNLISA"LISADE LOETELUI LISA: Tüübikinnitusega seonduvad rakendussätted1. liide: Teatis2. liide: Tüübikinnitustunnistus3. liide: Osa EÜ tüübikinnitusmärgi näidisedII LISA: Rakendusala ja tehnilised nõuded ülemistele ääretulelaternatele, eesmistele ääretulelaternatele, tagumistele ääretulelaternatele ja piduritulelaternateleIII LISA: Rakendusala ja tehnilised nõuded päevatulelaternateleIV LISA: Rakendusala ja tehnilised nõuded küljeääretulelaternateleI LISATÜÜBIKINNITUSEGA SEONDUVAD RAKENDUSSÄTTED1. KÄESOLEVAS LISAS KÄSITLETAKSE JÄRGMISI OSA TÜÜBIKINNITUSI:1.1. mootorsõidukitel ja nende haagistel kasutamiseks mõeldud ja II lisas sätestatud nõuetele vastavate ülemiste ääretulelaternate, eesmiste ääretulelaternate, tagumiste ääretulelaternate ja piduritulelaternate osa tüübikinnitused;1.2. mootorsõidukitel kasutamiseks mõeldud ja III lisas sätestatud nõuetele vastavate päevatulelaternate osa tüübikinnitused;1.3. mootorsõidukitel ja nende haagistel kasutamiseks mõeldud ja IV lisas sätestatud nõuetele vastavate küljeääretulelaternate osa tüübikinnitused.2. OSA EÜ TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE2.1. Direktiivi 70/156/EMÜ artikli 3 lõikele 4 vastava osa EÜ tüübikinnitustaotluse ülemise ääretulelaterna, eesmise ääretulelaterna, tagumise ääretulelaterna, piduritulelaterna, päevatulelaterna ja küljeääretulelaterna tüübi kohta esitab tootja.2.2. Teatise näidis on esitatud 1. liites.2.3. Tüübikatsetuste tegemise eest vastutavale tehnilisele talitusele tuleb esitada:2.3.1. kaks soovitatava laterna või soovitatavate laternatega varustatud näidist; kui kinnitust taotletakse mitteidentsetele, kuid sümmeetrilistele laternatele, millest üks sobib paigaldamiseks sõiduki vasakule ning teine sõiduki paremale küljele ja/või üks sõiduki esiosale ja teine sõiduki tagaosale, võivad kaks esitatud näidist olla identsed ning mõeldud paigaldamiseks ainult sõiduki paremale või vasakule küljele ja/või ainult sõiduki esiosale või tagaosale; kahe valgustugevusrežiimiga piduritulelaterna puhul tuleb taotlusele lisada veel kaks kaherežiimsust võimaldava süsteemi osade näidist.3. MÄRGISTUS3.1. Osa EÜ tüübikinnituse saamiseks esitatud seadmetele peab olema kantud:3.1.1. tootja kaubanimi või kaubamärk;3.1.2. asendatavate valgusallikatega laternate puhul: ettenähtud hõõglambi tüüp (tüübid);3.1.3. mitteasendatavate valgusallikatega laternate puhul: nimipinge ja võimsus vattides.3.2. Märgid peavad olema selgesti loetavad ja kustumatud ning kinnitatud seadme valgusavale või ühele valgusavadest. Sõidukile paigaldatud seadme märgid peavad olema väljastpoolt nähtavad.3.3. Igal seadmel peab olema piisava suurusega ala osa tüübikinnitusmärgi jaoks. See ala näidatakse ära 1. liites viidatud joonistel.4. OSA EÜ TÜÜBIKINNITUSE ANDMINE4.1. Kui asjaomased nõuded on täidetud, antakse direktiivi 70/156/EMÜ artikli 4 lõike 3 ja vajaduse korral artikli 4 lõike 4 kohaselt EÜ tüübikinnitus.4.2. EÜ tüübikinnitustunnistuse näidis on esitatud 2. liites.4.3. Igale tüübikinnitusega ülemise ääretulelaterna, eesmise ääretulelaterna, tagumise ääretulelaterna, piduritulelaterna, päevatulelaterna ja küljeääretulelaterna tüübile antakse direktiivi 70/156/EMÜ VII lisa kohane tüübikinnitusnumber. Üks ja sama liikmesriik ei anna sama numbrit ühelegi muule ülemise ääretulelaterna, eesmise ääretulelaterna, tagumise ääretulelaterna, piduritulelaterna, päevatulelaterna ja küljeääretulelaterna tüübile.4.4. Kui osa EÜ tüübikinnitust taotletakse ülemisest ääretulelaternast, eesmisest ääretulelaternast, tagumisest ääretulelaternast, piduritulelaternast, päevatulelaternast või küljeääretulelaternast ja muudest laternatest koosnevale valgustus- ja valgussignaalseadme tüübile, siis võib seadmele anda ühise osa EÜ tüübikinnitusmärgi tingimusel, et see ülemine ääretulelatern, eesmine ääretulelatern, tagumine ääretulelatern, piduritulelatern, päevatulelatern või küljeääretulelatern vastab käesoleva direktiivi nõuetele ning iga latern muudest laternatest, mis moodustavad osa kõnealusest valgustus- ja valgussignaalseadmest, millele osa EÜ tüübikinnitust taotletakse, vastab selle laterna suhtes kohaldatavas üksikdirektiivis sätestatud nõuetele.5. OSA EÜ TÜÜBIKINNITUSMÄRK5.1. Peale punktis 2.1 nimetatud märgistuse peab igal käesoleva direktiivi kohaselt kinnitatud tüübile vastaval ülemisel ääretulelaternal, eesmisel ääretulelaternal, tagumisel ääretulelaternal, piduritulelaternal, päevatulelaternal ja küljeääretulelaternal olema osa EÜ tüübikinnitusmärk.5.2. Tüübikinnitusmärk koosneb:5.2.1. ristkülikuga ümbritsetud e-tähest, millele järgneb (järgnevad) tüübikinnituse andnud liikmesriigi eraldusnumber või eraldustähed:1 Saksamaa, 12 Austria,2 Prantsusmaa, 13 Luksemburg,3 Itaalia, 17 Soome,4 Madalmaad, 18 Taani,5 Rootsi, 21 Portugal,6 Belgia, 23 Kreeka,9 Hispaania, IRL Iirimaa;11 Ühendkuningriik,5.2.2. direktiivi 70/156/EMÜ VII lisas viidatud tüübikinnitusnumbri 4. osas sisalduvast baaskinnitusnumbrist, mis asub ristküliku lähedal ning mille ees on kaks numbrit, mis tähistavad EÜ tüübikinnituse andmise kuupäeva seisuga direktiivi 76/758/EMÜ vastavas lisas tehtud viimase olulise tehnilist laadi muudatuse järjekorranumbrit. Käesoleva direktiivi puhul on järjekorranumber- II lisa puhul 02,- III lisa puhul 00,- IV lisa puhul 00;5.2.3. järgmis(t)est lisatähis(t)est:5.2.3.1. A-täht seadmete puhul, mis vastavad käesoleva direktiivi nõuetele eesmiste ülemiste ääretulelaternate ja eesmiste ääretulelaternate osas;5.2.3.2. R-täht seadmete puhul, mis vastavad käesoleva direktiivi nõuetele tagumiste ülemiste ääretulelaternate ja tagumiste ääretulelaternate osas;5.2.3.3. seadmete puhul, mis vastavad käesoleva direktiivi nõuetele piduritulelaternate osas, S-täht, millele järgneb number 1, kui seade on üherežiimne, number 2, kui seade on kaherežiimne, ja number 3, kui seade vastab S3 kategooria piduritulelaternate suhtes sätestatud erinõuetele;5.2.3.4. R-täht, millele järgneb olenevalt seadmete kategooriast horisontaalse kriipsuga eraldatud tähis S1 või S2, seadmete puhul, mis sisaldavad korraga nii tagumisi ääretulelaternaid kui piduritulelaternaid, mis vastavad käesolevas direktiivis nimetatud laternate suhtes sätestatud nõuetele;5.2.3.5. tähed RL seadmete puhul, mis vastavad käesoleva direktiivi nõuetele päevatulelaternate osas;5.2.3.6. olenevalt seadmete kategooriast tähis SM1 või SM2 seadmete puhul, mis vastavad käesoleva direktiivi nõuetele küljeääretulelaternate osas;5.2.3.7. eesmiste või tagumiste ääretulelaternate puhul, mille nähtavusnurgad on nulltelje suhtes horisontaalsuunas ebasümmeetrilised, nool, mis on suunatud külje poole, kus fotomeetrilised nõuded on täidetud kuni nurgani 80° H;5.2.3.8. laternate puhul, mida võib kasutada nii üksiklaternatena kui kahte laternat sisaldava koostu osana, täiendav D-täht punktides 5.2.3.1-5.2.3.4. nimetatud tähisest paremal.5.3. Osa EÜ tüübikinnitusmärk kinnitatakse laternaklaasile või ühele laternaklaasidest selliselt, et see oleks kustumatu ja selgesti loetav ka siis, kui laternad on sõidukile paigaldatud.5.4. Tüübikinnitusmärgi paigutus5.4.1. Sõltumatud laternad:Osa EÜ tüübikinnitusmärgi näidised on esitatud 3. liite joonisel 1.5.4.2. Grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternad:5.4.2.1. Punkti 4.4 alusel ühise osa EÜ tüübikinnitusnumbri väljastamise korral ülemisest ääretulelaternast, eesmisest ääretulelaternast, tagumisest ääretulelaternast, piduritulelaternast, päevatulelaternast, küljeääretulelaternast ja muudest laternatest koosnevale valgustus- ja valgussignaalseadme tüübile võib seadmele anda ühise osa EÜ tüübikinnitusmärgi, mis koosneb:5.4.2.1.1. ristkülikuga ümbritsetud e-tähest, millele järgneb (järgnevad) tüübikinnituse andnud liikmesriigi eraldusnumber või eraldustähed (vt punkt 5.2.1);5.4.2.1.2. baaskinnitusnumbrist (vt punkti 5.2.2 esimese lause esimene pool);5.4.2.1.3. vajaduse korral nõutavast noolest, kuivõrd see puudutab laternakoostu kui tervikut.5.4.2.2. Märgi asukoht grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternate puhul ei ole oluline eeldusel, et:5.4.2.2.1. see on pärast laternate paigaldamist nähtav;5.4.2.2.2. ühtegi grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternate valgust ülekandvat osa ei saa eemaldada, eemaldamata samaaegselt tüübikinnitusmärki.5.4.2.3. Iga osa EÜ tüübikinnituse andmise aluseks olnud direktiivile vastav laterna tunnusmärk koos järjekorranumbriga (vt punkti 5.2.2 esimese lause teine pool) ning vajaduse korral D-tähe ning nõutava noolega märgitakse kas:5.4.2.3.1. asjakohasele valgust kiirgavale pinnale või5.4.2.3.2. laternate grupile selliselt, et iga latern grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternatest oleks selgesti identifitseeritav.5.4.2.4. Kõnealuse märgi osade mõõtmed ei tohi olla väiksemad kui osa EÜ tüübikinnituse andmise aluseks olnud eridirektiivides iga üksiku märgi suhtes sätestatud miinimummõõtmed.5.4.2.5. Muude laternatega grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laterna osa EÜ tüübikinnitusmärgi näidised on esitatud 3. liite joonisel 2.5.4.3. Muude laternatega vastastikku ühendatud laternate puhul, mille klaase võib kasutada ka muude esilaternate tüüpide juures:5.4.3.1. kohaldatakse punkti 5.4.2 sätteid;5.4.3.2. peale selle võib sama laternaklaasi kasutamise puhul viimane kanda erinevaid tüübikinnitusmärke, mis vastavad erinevatele esilaternate või laternaüksuste tüüpidele, tingimusel, et asjaomase esilaterna korpus, isegi kui see on laternaklaasiga lahutamatult ühendatud, sisaldab samuti eespool punktis 3.3 kirjeldatud ala ning kannab oma tegelikule talitlusele vastavaid tüübikinnitusmärke;5.4.3.3. kui eri tüüpi esilaternatel on sama korpus, võib viimane kanda erinevaid tüübikinnitusmärke.5.4.3.4. Esilaternaga vastastikku ühendatud laternate osa EÜ tüübikinnitusmärgi näidised on esitatud 3. liite joonisel 3.6. TÜÜBI JA TÜÜBIKINNITUSE MUUDATUSED6.1. Käesoleva direktiivi kohaselt kinnitatud tüübi muutmisel kohaldatakse direktiivi 70/156/EMÜ artikli 5 sätteid.7. TOODANGU VASTAVUS7.1. Üldjuhul võetakse meetmed toodangu vastavuse tagamiseks kooskõlas direktiivi 70/156/EMÜ artikli 10 sätetega.7.2. Iga eespool punktis 1.1 nimetatud seade peab vastama punktides 6 ja 8* sätestatud fotomeetrilistele ja kolorimeetrilistele tingimustele. Sellest olenemata võib seeriatoodangust juhuslikult valitud seadme minimaalne nõutav valgustugevus (mõõdetuna punktis 7* nimetatud standardlambiga) olla igas asjakohases suunas 80 % punktides 6.1 ja 6.2* sätestatud miinimumväärtustest.7.3. Iga eespool punktis 1.2 nimetatud seade peab vastama punktides 7, 8, 9 ja 11** sätestatud nõuetele. Sellest olenemata peab seeriatoodangust juhuslikult valitud seadme minimaalne valgustugevus (mõõdetuna punktis 10** nimetatud standardlambiga) olema vähemalt 80 % punktides 7.1 ja 7.2** sätestatud miinimumväärtustest ning selle maksimaalne valgustugevus ei või ületada 120 % punktis 7.3** sätestatud maksimumväärtustest.7.4. Iga eespool punktis 1.3 nimetatud seade peab vastama punktides 7 ja 8*** sätestatud nõuetele. Sellest olenemata peab seeriatoodangust juhuslikult valitud seadme valgustugevus igas asjakohases suunas olema vähemalt 80 % punktis 7.1*** sätestatud miinimumväärtustest ning ei või ületada 120 % nimetatud punktis sätestatud maksimumväärtustest.1. liideTeatis nr ...mootorsõidukite ja nende haagiste ülemiste ääretulelaternate, eesmiste ääretulelaternate, tagumiste ääretulelaternate, piduritulelaternate, päevatulelaternate ja küljeääretulelaternate osa EÜ tüübikinnituse kohta(direktiiv 76/758/EMÜ, viimati muudetud direktiiviga .../.../EÜ)Vajaduse korral tuleb esitada järgmised andmed kolmes eksemplaris ning lisada sisu loetelu. Kõik joonised tuleb esitada sobivas mõõtkavas ning piisavalt üksikasjalikuna A4 formaadis või A4 formaadiga kaustas. Fotode olemasolul peavad need olema piisavalt üksikasjalikud.Elektrooniliselt juhitavate süsteemide, osade või eraldi seadmestike puhul tuleb esitada nende talitlust iseloomustav teave.0. ÜLDOSA0.1. Mark (tootja kaubanimi):0.2. Tüüp ja üldine (üldised) tootekirjeldus(ed):0.5. Tootja nimi ja aadress:0.7. Osade ja eraldi seadmestike puhul EÜ tüübikinnitusmärgi asukoht ja paigaldusviis:0.8. Koostetehas(t)e aadress(id):1. SEADME KIRJELDUS1.1. Seadme tüüp:1.1.1. Seadme funktsioon(id):1.1.2. Seadme kategooria või klass:1.1.3. Kiiratava või peegeldatava valguse värvus:1.2. Piisavalt üksikasjalik(ud) joonis(ed) seadme tüübi kindlaksmääramiseks, millel on kujutatud:1.2.1. seadme sõidukile paigaldamise geomeetriline asend (ei kohaldata tagumiste numbritulelaternate suhtes):1.2.2. katsetustes nullteljena kasutatav vaatlustelg (horisontaalnurk H = 0°, vertikaalnurk V = 0°) ning katsetustes nullkeskmena kasutatav punkt (ei kohaldata helkurseadmete ja tagumiste numbritulelaternate suhtes):1.2.3. osa EÜ tüübikinnitusmärgi eeldatav asukoht:1.2.4. tagumiste numbritulelaternate puhul seadme paigaldamise geomeetriline asend registreerimismärgi jaoks ettenähtud ala suhtes ning nõuetekohaselt valgustatud ala piirjooned:1.2.5. esilaternate ja eesmiste udutulelaternate puhul laternate eestvaade koos laternaklaasi detailse rihvelmustriga (selle olemasolul) ning ristlõige:1.3. Lühike tehniline kirjeldus, milles on eelkõige välja toodud (välja arvatud mitteasendatavate valgusallikatega laternate puhul) ettenähtud valgusallikate kategooria või kategooriad, milleks on üks või mitu direktiivis 76/761/EMÜ sisalduvatest kategooriatest (ei kohaldata helkurseadmete suhtes):1.4. Eriteave1.4.1. Tagumiste numbritulelaternate puhul: kas seade on mõeldud laia/kõrge/laia ja kõrge registreerimismärgi valgustamiseks:1.4.2. Esilaternate puhul:1.4.2.1. kas esilatern on mõeldud nii lähi- kui kaugtule või nendest ainult ühe jaoks:1.4.2.2. lähitule jaoks mõeldud esilaterna puhul: kas latern on mõeldud kasutamiseks nii parem- kui vasakpoolses liikluses või ainult parempoolses või ainult vasakpoolses liikluses:1.4.2.3. kohandatava peegeldiga varustatud esilaterna puhul: esilaterna paigaldamise asend(id) maapinna ja sõiduki keskpikitasapinna suhtes, kui esilatern on mõeldud kasutamiseks ainult kõnealus(t)es asendi(te)s:1.4.3. Ääretulelaternate, piduritulelaternate ja suunatulelaternate puhul:1.4.3.1. kas seadet saab kasutada ka kahte sama kategooria laternat sisaldavas koostus:1.4.3.2. kaherežiimsete seadmete (piduritulelaternate ja kategooria 2b suunatulelaternate) puhul paigutusskeem ning kaherežiimsust võimaldava süsteemi omaduste kirjeldus:1.4.4. Helkurseadmete puhul: tagasipeegeldava optilise osa materjalide tehniliste spetsifikatsioonide lühikirjeldus:1.4.5. Tagurdustulelaternate puhul: kas seade on mõeldud sõidukile paigaldamiseks üksnes paarisseadme koosseisus:2. liideNÄIDIS(Suurim formaat: A4 (210 x 297 mm))EÜ TÜÜBIKINNITUSTUNNISTUSAmetiasutuse pitserTeatis sõiduki/osa/eraldi seadmestiku tüübi[7]- tüübikinnituse,1- tüübikinnituse laiendamise,1- tüübikinnitusest andmisest keeldumise,1- tüübikinnituse tühistamise1kohta seoses direktiiviga .../.../EMÜ, viimati muudetud direktiiviga .../.../EÜTüübikinnitusnumber:Laiendamise põhjus:I JAGU0.1. Mark (tootja kaubanimi):0.2. Tüüp ja üldine kaubanduslik kirjeldus (kirjeldused):0.3. Tüübi identifitseerimisandmed, kui need on märgitud sõidukile/osale/eraldi seadmestikule:1[8]0.3.1. Märgise asukoht:0.4. Sõiduki kategooria:1[9]0.5. Tootja nimi ja aadress:0.7. Osade ja eraldi seadmestike puhul EÜ tüübikinnitusmärgi asukoht ja kinnitusviis:0.8. Koostetehas(t)e aadress(id):II JAGU1. Lisateave (vajaduse korral): vt addendum'it2. Katsete eest vastutav tehniline teenistus:3. Katseprotokolli esitamise kuupäev:4. Katseprotokolli number:5. Märkused (kui neid on): vt addendum'it6. Koht:7. Kuupäev:8. Allkiri:9. Lisatud on loetelu tüübikinnitusasutusele esitatud teabest, mida on võimalik taotluse korral saada.EÜ tüübikinnitustunnistuse nr addendum,milles käsitletakse valgustus- ja/või valgussignaalseadme osa tüübikinnitust, pidades silmas direktiivi/direktiive 76/757/EMÜ, 76/758/EMÜ, 76/759/EMÜ, 76/760/EMÜ, 76/761/EMÜ, 76/762/EMÜ, 77/538/EMÜ, 77/539/EMÜ ja 77/540/EMÜ[10] viimati muudetud direktiivi(de)ga ...1. Lisateave1.1. Vajaduse korral märkida iga laterna kohta1.1.1. Seadme(te) kategooria(d):1.1.2. Valgusallikate arv ja kategooria (ei kohaldata helkuri puhul):[11]1.1.3. Kiiratava või peegeldatava valguse värvus:1.1.4. Tüübikinnitus antud kasutamiseks ainult juba kasutuselolevate sõidukite varuosana: jah/ei11.2. Eriteave teatud tüüpi valgustus- või valgussignaalseadmete kohta1.2.1. Helkurite puhul: eraldi seade/mitut seadet sisaldava koostu osa11.2.2. Tagumiste numbritulelaternate puhul: seade kõrge/laia märgi valgustamiseks11.2.3. Esilaternate puhul: kohandatava peegeldiga varustatud esilaterna puhul selle paigaldamise asend(id) maapinna ja sõiduki keskpikitasapinna suhtes, kui esilatern on ette nähtud kasutamiseks ainult kõnealus(t)es asendi(te)s:1.2.4. Tagurdustulelaternate puhul: seade paigaldatakse sõidukile ainult paarisseadme osana: jah/ei15. Märkused5.1. Joonised5.1.1. Tagumiste numbritulelaternate puhul: lisatud joonisel nr  on kujutatud seadme paigaldamise geomeetriline asend registreerimismärgi jaoks ettenähtud ala suhtes ning nõuetekohaselt valgustatud ala piirjooned.5.1.2. Helkurite puhul: lisatud joonisel nr  on kujutatud seadme sõidukile paigaldamise geomeetriline asend.5.1.3. Kõigi muude valgustus- ja valgussignaalseadmete puhul: lisatud joonisel nr  on kujutatud seadme sõidukile paigaldamise geomeetriline asend ning seadme nulltelg ja nullkese.5.2. Esilaternate puhul: testimise ajal kasutatud töörežiim (direktiivi 76/761/EMÜ I lisa punkt 5.2.3.9):3. liideOSA EÜ TÜÜBIKINNITUSMÄRGI NÄIDISEDJoonis 1a[INSERT IMAGE]Joonisel kujutatud osa EÜ tüübikinnitusmärgiga seade on eesmine ääretulelatern, mis on tüübikinnituse saanud Saksamaal (e1) vastavuses käesoleva direktiivi II lisaga (02) ning kannab baaskinnitusnumbrit 1471.Nool on suunatud külje poole, kus fotomeetrilised nõuded on täidetud kuni nurgani 80° H.Joonis 1b[INSERT IMAGE]Joonisel kujutatud osa EÜ tüübikinnitusmärgiga seade on tagumine ääretulelatern, mis on tüübikinnituse saanud Saksamaal (e1) vastavuses käesoleva direktiivi II lisaga (02) ja kannab baaskinnitusnumbrit 1471 ning mida võib kasutada ka kahte tagumist ääretulelaternat sisaldavas koostus.Joonis 1c[INSERT IMAGE]Joonisel on kujutatud osa EÜ tüübikinnitusmärgiga seade, mis koosneb nii tagumisest ääretulelaternast kui üherežiimsest piduritulelaternast. Seade on tüübikinnituse saanud Saksamaal (e1) vastavuses käesoleva direktiivi II lisaga (02) ning kannab baaskinnitusnumbrit 1471.Joonis 1d[INSERT IMAGE]Joonisel kujutatud osa EÜ tüübikinnitusmärgiga seade on kaherežiimne piduritulelatern, mis on tüübikinnituse saanud Saksamaal (e1) vastavuses käesoleva direktiivi II lisaga (02) ning kannab baaskinnitusnumbrit 1471.Joonis 1e[INSERT IMAGE]Joonisel kujutatud osa EÜ tüübikinnitusmärgiga seade on päevatulelatern, mis on tüübikinnituse saanud Saksamaal (e1) vastavuses käesoleva direktiivi III lisaga (00) ning kannab baaskinnitusnumbrit 1471.Joonis 1f[INSERT IMAGE]Joonisel kujutatud osa EÜ tüübikinnitusmärgiga seade on esimese kategooria küljeääretulelatern, mis on tüübikinnituse saanud Saksamaal (e1) vastavuses käesoleva direktiivi IV lisaga (00) ning kannab baaskinnitusnumbrit 1471.Joonis 2aLihtsustatud märgistamine grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternate puhul, kui kaks või enam laternat moodustavad ühe ja sama koostu osa(Vertikaal- ja horisontaaljooned kujutavad skemaatiliselt valgussignaalseadme kuju. Need ei moodusta tüübikinnitusmärgi osa.)NÄIDIS A[INSERT IMAGE]NÄIDIS B[INSERT IMAGE]NÄIDIS C[INSERT IMAGE]Märkus: tüübikinnitusmärgi näidised A, B ja C kujutavad kolme võimalikku märgistamisviisi valgustus- ja valgussignaalseadme puhul, milles kaks või enam laternat moodustavad ühe ja sama grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternatest koosneva üksuse osa. Kõnealune tüübikinnitusmärk näitab, et seade on tüübikinnituse saanud Saksamaal (e1) ja kannab baaskinnitusnumbrit 1712 ning koosneb:IA klassi tagumisest ja küljehelkurist, mis on saanud tüübikinnituse vastavuses direktiiviga 76/757/EMÜ, järjekorranumbriga 02;kategooria 2a tagumisest suunatulelaternast, mis on saanud tüübikinnituse vastavuses direktiiviga 76/759/EMÜ, järjekorranumbriga 01;punasest tagumisest ääretulelaternast (R), mis on saanud tüübikinnituse vastavuses direktiivi 76/758/EMÜ II lisaga, järjekorranumbriga 02;tagumisest udutulelaternast (F), mis on saanud tüübikinnituse vastavuses direktiiviga 77/538/EMÜ, järjekorranumbriga 00;tagurdustulelaternast (AR), mis on saanud tüübikinnituse vastavuses direktiiviga 77/539/EMÜ, järjekorranumbriga 00;kaherežiimsest piduritulelaternast (S2), mis on saanud tüübikinnituse vastavuses direktiivi 76/758/EMÜ II lisaga, järjekorranumbriga 02;esimese kategooria küljeääretulelaternast (SM1), mis on saanud tüübikinnituse vastavuses direktiivi 76/758/EMÜ IV lisaga, järjekorranumbriga 00.Joonis 2bLihtsustatud märgistamine grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternate puhul, kui kaks või enam laternat moodustavad ühe ja sama koostu osa(Vertikaal- ja horisontaaljooned kujutavad skemaatiliselt valgussignaalseadme kuju. Need ei moodusta tüübikinnitusmärgi osa.)NÄIDIS A[INSERT IMAGE]NÄIDIS B[INSERT IMAGE]NÄIDIS C[INSERT IMAGE]NÄIDIS D[INSERT IMAGE]Märkus: tüübikinnitusmärgi näidised A, B, C ja D kujutavad nelja võimalikku märgistamisviisi valgustus- ja valgussignaalseadme puhul, milles kaks või enam laternat moodustavad ühe ja sama grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternatest koosneva üksuse osa. Kõnealune tüübikinnitusmärk näitab, et seade on tüübikinnituse saanud Saksamaal (e1) ja kannab baaskinnitusnumbrit 7120 ning koosneb:eesmisest ääretulelaternast (A), mis on saanud tüübikinnituse vastavuses direktiivi 76/758/EMÜ II lisaga, järjekorranumbriga 02;esilaternast (HCR) nii parempoolseks kui vasakpoolseks liikluseks mõeldud lähitulega ja vahemikku 86 250 kuni 101 250 kandelat jääva maksimaalse valgustugevusega kaugtulega (millele viitab number 30), mis on saanud tüübikinnituse vastavuses direktiivi 76/761/EMÜ V lisaga, järjekorranumbriga 02;päevatulelaternast (RL), mis on saanud tüübikinnituse vastavuses direktiivi 76/758/EMÜ III lisaga, järjekorranumbriga 00;kategooria 1a eesmisest suunatulelaternast, mis on saanud tüübikinnituse vastavuses direktiiviga 76/759/EMÜ, järjekorranumbriga 01.Joonis 3[INSERT IMAGE]Joonisel toodud näidis kujutab märgistust laternaklaasil, mis on mõeldud kasutamiseks erinevat tüüpi esilaternate puhul, nimelt:nii parempoolseks kui vasakpoolseks liikluseks mõeldud lähitulega ja vahemikku 86 250 kuni 101 250 kandelat jääva maksimaalse valgustugevusega kaugtulega (millele viitab number 30) esilaterna puhul, mis on tüübikinnituse saanud Saksamaal (e1) vastavuses direktiivi 76/761/EMÜ IV lisaga, järjekorranumbriga 04, ja kannab baaskinnitusnumbrit 7120 ning mis on vastastikku ühendatud päevatulelaternaga, mis on saanud tüübikinnituse vastavuses direktiivi 76/758/EMÜ III lisaga, järjekorranumbriga 00, võinii parempoolseks kui vasakpoolseks liikluseks mõeldud lähitule ja kaugtulega esilaterna puhul, mis on tüübikinnituse saanud Saksamaal (e1) vastavuses direktiivi 76/761/EMÜ II lisaga, järjekorranumbriga 01, ja kannab baaskinnitusnumbrit 7122 ning mis on vastastikku ühendatud eespool nimetatud päevatulelaternaga,või kummagi eespool nimetatud esilaterna puhul, mis on kinnitatud üksiklaternana.Esilaterna korpus kannab ainsat kehtivat kinnitusnumbrit, näiteks:[INSERT IMAGE]või[INSERT IMAGE]või[INSERT IMAGE]või[INSERT IMAGE]II LISARAKENDUSALA JA TEHNILISED NÕUDED1. RAKENDUSALAKäesolevat lisa kohaldatakse mootorsõidukite ja nende haagiste ülemiste ääretulelaternate, eesmiste ääretulelaternate, tagumiste ääretulelaternate ja piduritulelaternate suhtes.2. TEHNILISED NÕUDED2.1. Kohaldatavad tehnilised nõuded on sätestatud Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 7 punktides 1 ja 5-8 ning 1., 4. ja 5. lisas; kõnealune eeskiri koosneb järgmistest konsolideeritud dokumentidest:- 01- ja 02-seeria muudatused, millesse on inkorporeeritud 02-seeria muudatuste 1. täiendus ja mitmesugused parandused,[12]- erratum,[13]- 02-seeria muudatuste 2. täiendus,[14]- 02-seeria muudatuste 2. täienduse parandus ja 3. täiendus,[15]seejuures kehtivad järgmised erandid:2.1.1. viidet eeskirjale nr 48 tuleb mõista viitena direktiivile 76/756/EMÜ;2.1.2. viidet eeskirjale nr 37 tuleb mõista viitena direktiivi 76/761/EMÜ VII lisale;2.1.3. punkti 6.1 tabeli 1. joonealust märkust tuleb mõista järgmiselt:"Eespool nimetatud seadmete paigaldamist mootorsõidukitele ja nende haagistele reguleerib direktiiv 76/756/EMÜ."III LISARAKENDUSALA JA TEHNILISED NÕUDED1. RAKENDUSALAKäesolevat lisa kohaldatakse mootorsõidukite päevatulelaternate suhtes.2. TEHNILISED NÕUDED2.1. Kohaldatavad tehnilised nõuded on sätestatud Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 87 punktides 2 ja 6-11 ning 3. ja 4. lisas; kõnealune eeskiri koosneb järgmistest konsolideeritud dokumentidest:- eeskiri selle algsel kujul (00),[16]- eeskirja nr 87 esimene parandus,[17]- eeskirja nr 87 esimene täiendus,[18]seejuures kehtib järgmine erand:2.1.1. viidet eeskirjale nr 48 tuleb mõista viitena direktiivile 76/756/EMÜ.IV LISARAKENDUSALA JA TEHNILISED NÕUDED1. RAKENDUSALAKäesolevat lisa kohaldatakse mootorsõidukite ja nende haagiste küljeääretulelaternate suhtes.2. TEHNILISED NÕUDED2.1. Kohaldatavad tehnilised nõuded on sätestatud Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 91 punktides 2 ja 6-9 ning 1., 4. ja 5. lisas; kõnealune eeskiri koosneb järgmistest konsolideeritud dokumentidest:- eeskiri selle algsel kujul (00),[19]- eeskirja nr 91 esimene täiendus,[20]seejuures kehtivad järgmised erandid:2.1.1. viidet eeskirjale nr 48 tuleb mõista viitena direktiivile 76/756/EMÜ;2.1.2. viidet eeskirjale nr 37 tuleb mõista viitena direktiivi 76/761/EMÜ VII lisale.[1] EÜT L 42, 23.2.1970, lk 1.[2] EÜT L 18, 21.1.1997, lk 7.[3] EÜT L 262, 27.9.1976, lk 54.[4] EÜT L 262, 27.9.1976, lk 1.[5] EÜT L 171, 30.6.1997, lk 1.[6] EÜT L 262, 27.9.1976, lk 96.* Viidatakse käesoleva direktiivi II lisa punktis 2.1 nimetatud dokumendile.** Viidatakse käesoleva direktiivi III lisa punktis 2.1 nimetatud dokumendile.*** Viidatakse käesoleva direktiivi IV lisa punktis 2.1 nimetatud dokumendile.[7] Mittevajalik läbi kriipsutada.[8] Kui tüübi identifitseerimisandmed sisaldavad märke, mis ei ole käesoleva tüübikinnitustunnistusega hõlmatud sõiduki, osa või eraldi seadmestiku tüübi kirjeldamisel asjakohased, asendatakse dokumentides need märgid sümboliga: "?" (nt ABC??123??).[9] Direktiivi 70/156/EMÜ II lisa punktis A esitatud määratluse kohaselt.[10] Mittevajalik läbi kriipsutada.[11] Mitteasendatavate valgusallikatega laternate puhul märkige valgusallikate arv ja koguvõimsus vattides.[12] E/ECE/324E/ECE/TRANS/505 } Add. 6/Rev. 2.[13] E/ECE/324E/ECE/TRANS/505 } Add. 6/Rev. 2/Corr. 1.[14] E/ECE/324E/ECE/TRANS/505 } Add. 6/Rev. 2/Amend. 1.[15] E/ECE/324E/ECE/TRANS/505 } Add. 6/Rev. 2/Amend. 2.[16] E/ECE/324E/ECE/TRANS/505 } Rev. 1/Add. 86.[17] E/ECE/324E/ECE/TRANS/505 } Rev. 1/Add. 86/Corr. 1.[18] E/ECE/324E/ECE/TRANS/505 } Rev. 1/Add. 86/Amend. 1.[19] E/ECE/324E/ECE/TRANS/505 } Rev. 1/Add. 90.[20] E/ECE/324E/ECE/TRANS/505 } Rev. 1/Add. 90/Amend. 1."


title: Komisjoni direktiiv 2009/51/EÜ, 25. mai 2009 , millega muudetakse nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ seoses toimeaine nikosulfurooni spetsifikatsiooniga (EMPs kohaldatav tekst )

text:
               26.5.2009

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 127/5

      KOMISJONI DIREKTIIV 2009/51/EÜ,
   25. mai 2009,
   millega muudetakse nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ seoses toimeaine nikosulfurooni spetsifikatsiooniga
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,
   võttes arvesse nõukogu 15. juuli 1991. aasta direktiivi 91/414/EMÜ taimekaitsevahendite turuleviimise kohta, (1) eriti selle artikli 6 lõike 1 teise lõigu teist taanet,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Pärast läbivaatamist, milles referentliikmesriigiks oli Ühendkuningriik, lisati komisjoni direktiiviga 2008/40/EÜ (2) toimeaine nikosulfuroon direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse. Direktiivi 2008/40/EÜ kohaselt on nikosulfurooni minimaalne puhtusaste 930 g/kg. See tase määrati kindlaks teavitaja esitatud spetsifikatsiooni põhjal.

               (2)

               Üldiselt on tavaks, et puhtuse miinimumnormid põhinevad ÜRO Toitlus- ja Põllumajandusorganisatsiooni (Food and Agriculture Organisation, edaspidi „FAO”) väljatöötatud spetsifikatsioonidel puhtusastme ja toimeainetes sisalduvate lisandite kohta. FAO spetsifikatsioonis (3) on nikosulfurooni minimaalne puhtusaste 910 g/kg. Kõnealune spetsifikatsioon on lisatud hindamisaruandele, mille kohta on esitanud eksperthinnangud liikmesriigid ja Euroopa Toiduohutusamet ning mis edastati komisjonile 29. novembril 2007. aastal Euroopa Toiduohutusameti teadusliku aruandena (4). Kuigi ühendusel on õigus kehtestada oma piirnormid inimeste ja loomade tervise ning keskkonna kaitseks, on üldlevinud praktika, et kasutatakse FAO määratletud norme. Et teised tootjad saaksid oma toodete turustamisel järgida FAO määratletud norme, on vaja neid spetsifikatsioone vastavalt kohandada.

               (3)

               Seetõttu on põhjendatud muuta nikosulfurooni minimaalset puhtusastet.

               (4)

               Kuna direktiivi 2008/40/EÜ artiklis 2 on nõutud, et liikmesriigid kohaldavad selle direktiivi sätteid alates 1. juulist 2009, tuleks ka nikosulfurooni muudetud spetsifikatsiooni kohaldada alates sellest kuupäevast, ilma et see piiraks muid direktiivi 2008/40/EÜ artiklis 3 sätestatud tähtaegu. Sellest tulenevalt tuleks käesolev direktiiv jõustada võimalikult kiiresti.

               (5)

               Seega on asjakohane direktiivi 91/414/EMÜ vastavalt muuta.

               (6)

               Käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 91/414/EMÜ I lisa 176. rea (nikosulfuroon) 4. tulbas (puhtusaste) asendatakse tekst „930 g/kg” tekstiga „910 g/kg”.
   Artikkel 2
   Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 30. juuniks 2009. Liikmesriigid edastavad kõnealuste õigusnormide teksti ning kõnealuste normide ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.
   Liikmesriigid kohaldavad kõnealuseid norme alates 1. juulist 2009.
   Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv jõustub selle Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 25. mai 2009

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Androulla VASSILIOU

      (1)  EÜT L 230, 19.8.1991, lk 1.

      (2)  ELT L 87, 29.3.2008, lk 5.

      (3)  709/TC 2006.

      (4)  EFSA Scientific Report (2007) 120, 1-91, Conclusion regarding the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance amidosulfuron (valmimiskuupäev: 29. november 2007).