title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2007/58/EÜ, 23. oktoober 2007 , millega muudetakse nõukogu direktiivi 91/440/EMÜ ühenduse raudteede arendamise kohta ning direktiivi 2001/14/EÜ raudteeinfrastruktuuri läbilaskevõimsuse jaotamise ja raudteeinfrastruktuuri kasutustasude kehtestamise kohta

text:
               3.12.2007

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 315/44

         EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2007/58/EÜ,
   23. oktoober 2007,
   millega muudetakse nõukogu direktiivi 91/440/EMÜ ühenduse raudteede arendamise kohta ning direktiivi 2001/14/EÜ raudteeinfrastruktuuri läbilaskevõimsuse jaotamise ja raudteeinfrastruktuuri kasutustasude kehtestamise kohta
   EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 71,
   võttes arvesse komisjoni ettepanekut,
   võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
   võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust (2),
   toimides asutamislepingu artiklis 251 osutatud korras, (3) pidades silmas lepituskomitee poolt 31. juulil 2007. aastal heakskiidetud ühist teksti,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Nõukogu 29. juuli 1991. aasta direktiiv 91/440/EMÜ ühenduse raudteede arendamise kohta (4) koostati eesmärgiga hõlbustada ühenduse raudteede kohandamist ühisturu vajadustega ja suurendada nende tõhusust.

               (2)

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. veebruari 2001. aasta direktiiv 2001/14/EÜ raudteeinfrastruktuuri läbilaskevõimsuse jaotamise, raudteeinfrastruktuuri kasutustasude kehtestamise kohta (5) käsitleb põhimõtteid ja menetlusi, mida kohaldatakse raudteeinfrastruktuuri kasutustasude kindlaksmääramisele ja sissenõudmisele ning raudteeinfrastruktuuri läbilaskevõimsuse jaotamisele.

               (3)

               Komisjon teatas oma valges raamatus „Euroopa transpordipoliitika aastani 2010: aeg otsustamiseks” kavatsusest jätkata raudteeveoteenuste siseturu arendamist ettepanekuga avada rahvusvaheliste reisijateveo teenuste turg.

               (4)

               Käesoleva direktiivi eesmärk on turu avamine raudtee rahvusvahelistele reisijateveo teenustele ühenduse siseselt ning see ei peaks seetõttu puudutama liikmesriigi ja kolmanda riigi vahelist teenust. Lisaks peaks liikmesriikidel olema võimalik jätta käesoleva direktiivi reguleerimisalast välja ühendust läbivad teenused.

               (5)

               Rahvusvahelised raudteeveoteenused pakuvad praegu väga vastandlikku pilti. Pikamaasõidu veoteenused (näiteks öörongid) on raskustes ning paljusid neist on raudtee-ettevõtjad kahjude piiramiseks viimasel ajal käigust maha võtnud. Teisest küljest on rahvusvaheliste kiirühendusteenuste turuosa liikluses märgatavalt kasvanud ning see areng jätkub jõudsalt, kui üleeuroopalised kiirvõrgud kahekordistuvad ja liidetakse omavahel 2010. aastaks. Siiski on mõlemal juhul tugev konkurentsisurve odavate lennuliinide poolt. Seetõttu on oluline ergutada uusi algatusi soodustades raudtee-ettevõtjate vahelist konkurentsi.

               (6)

               Rahvusvahelise reisijateveo teenuste turu avamine on võimalik üksnes siis, kui sätestatakse üksikasjalikult infrastruktuuri kasutusõigus, koostalitlusvõimes saavutatakse olulisi edusamme ja raudteeohutusele luuakse range raamistik nii siseriiklikul kui Euroopa tasandil. Kõik nimetatud tegurid on nüüd paigas pärast järgmiste direktiivide ülevõtmist: Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. veebruari 2001. aasta direktiiv 2001/12/EÜ, (6) millega muudetakse nõukogu direktiivi 91/440/EMÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiiv 2004/51/EÜ, (7) millega muudetakse nõukogu direktiivi 91/440/EMÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. veebruari 2001. aasta direktiiv 2001/13/EÜ, (8) millega muudetakse nõukogu direktiivi 95/18/EÜ, direktiiv 2001/14/EÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiiv 2004/49/EÜ ühenduse raudteede ohutuse kohta (9). Uue reguleeriva raamistiku jaoks on vaja turu rahvusvahelisteks reisijateveo teenusteks avamise kavandatud tähtajaks kehtestatud ja konsolideeritud tegevuse toetust. Selleks kulub teatud aeg. Turu avamiseks kavandatav tähtaeg peaks seetõttu olema 1. jaanuar 2010.

               (7)

               Vahepeatusteta raudteeveoteenuste arv on väga piiratud. Vahepeatustega reiside puhul on oluline kogu marsruudi vältel lubada uutel turule sisenejatel reisijaid rongile peale võtta ja lasta neil maha minna, et tagada sellise tegevuse realistlik võimalus olla majanduslikult elujõuline ning vältida võimalike konkurentide ebasoodsamat olukorda võrreldes olemasolevate ettevõtetega, kellel on õigus kogu marsruudi vältel reisijaid rongile peale võtta ja lasta neil maha minna. Selline õigus ei tohiks piirata konkurentsipoliitikat käsitlevaid ühenduse ja siseriiklikke õigusnorme.

               (8)

               Uut vahepeatustega avatud rahvusvaheliste veoteenuste kasutuselevõtmist ei tohiks kasutada siseriikliku reisijateveo teenuste turu avamiseks, vaid see peaks puudutama üksnes rahvusvahelisel marsruudil olevaid peatusi. Selle põhjal peaks nende kasutuselevõtmine puudutama veoteenuseid, mille põhiliseks eesmärgiks on reisijatevedu rahvusvahelisel reisil. Selleks et kindlaks määrata, kas see on veoteenuse peamine eesmärk, tuleks arvesse võtta selliseid kriteeriume nagu siseriikliku või rahvusvahelise reisijateveo käibe osatähtsus ja maht ning veoteenuse pikkus. Selle otsuse peaks huvitatud poole taotlusel tegema vastav siseriiklik reguleeriv organ.

               (9)

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2007. aasta määrus (EÜ) nr 1370/2007 (mis käsitleb avaliku reisijateveoteenuse osutamist raudteel ja maanteel) (10) lubab liikmesriikidel ja kohalikel võimudel kindlaks määrata avaliku teenindamise lepingute töövõtja. Need lepingud võivad sisaldada teatud teenuste osutamise ainuõigusi. Seepärast on vaja tagada, et nimetatud määruse sätted oleksid kooskõlas rahvusvaheliste reisijateveo teenuste konkurentsile avamise põhimõttega.

               (10)

               Rahvusvaheliste reisijateveo teenuste konkurentsile avamine, mis sisaldab õigust võtta reisijaid rongile igas rahvusvahelise veoteenuse marsruudil paiknevas jaamas ning lasta neil teises jaamas maha minna, sealhulgas samas liikmesriigis asuvates jaamades, võib mõjutada avaliku teenindamise lepingu alusel osutatavate reisijate raudteeveo teenuste korraldust ja rahastamist. Liikmesriikidel peaks olema võimalus piirata turule juurdepääsuõigust, kui nimetatud õigus ohustaks nende avaliku teenindamise lepingute majanduslikku tasakaalu ning kui selle on heaks kiitnud direktiivi 2001/14/EÜ artiklis 30 osutatud asjakohane reguleeriv organ objektiivse majandusanalüüsi alusel ja avaliku teenindamise lepingu töövõtja kindlaks määranud pädeva asutuse taotlusel.

               (11)

               Mõned liikmesriigid on juba võtnud meetmeid raudteel osutatavate reisijateveo teenuste turu avamiseks läbipaistva ja avatud pakkumismenetluse kaudu mõnede selliste teenuste osutamiseks. Nad ei peaks turgu rahvusvahelistele reisijateveo teenustele täielikult avama, kuna selline konkurents teatud raudteede kasutamise õiguse eest tõestab piisavalt nende teenuste osutamise turuväärtust.

               (12)

               Hinnangu andmisel, kas avaliku teenindamise lepingu majanduslik tasakaal võiks olla ohustatud, tuleks võtta arvesse eelnevalt kindlaksmääratud kriteeriume nagu mõju avaliku teenindamise lepinguga hõlmatud teenuste tasuvusele, sealhulgas mõju omahinnale lepingu töövõtja kindlaks määranud pädeva avalik-õigusliku asutuse jaoks, reisijatepoolne nõudlus, piletihindade kindlaksmääramine, piletimüügikorraldus, peatuste asukoht ja arv mõlemal pool piiri ning kavandatud uue teenuse ajakava ja sagedus. Sellist hinnangut ja asjakohase reguleeriva organi otsust austades võivad liikmesriigid anda taotletava rahvusvahelise reisijateveo teenuse kasutusõiguse või selle andmisest keelduda või seda muuta, sealhulgas kehtestades uue rahvusvahelise reisijateveo teenuse ettevõtjale kasutustasu vastavalt majandusanalüüsile ning kooskõlas ühenduse õigusaktide ja võrdsuse ja mittediskrimineerimise põhimõtetega.

               (13)

               Selleks, et toetada reisijateveo teenuste osutamist liinidel, mis täidavad avaliku teenindamise kohustust, peaks liikmesriikidel olema võimalik volitada nende teenuste eest vastutavaid ametiasutusi nende jurisdiktsiooni alla kuuluvatele reisijateveo teenustele maksu kehtestama. See maks peaks aitama rahastada avaliku teenindamise kohustusi, mis on sätestatud kooskõlas ühenduse õigusega sõlmitud avaliku teenindamise lepingutes. Maks tuleks kehtestada kooskõlas ühenduse õigusega ja eelkõige õigluse, läbipaistvuse, mittediskrimineerimise ja proportsionaalsuse põhimõtetega.

               (14)

               Reguleeriv organ peab toimima viisil, millega välditakse igasugust huvide konflikti ja võimalikku sekkumist asjaomase avaliku teenindamise lepingu töövõtja kindlaksmääramisel. Tuleks tagada tema funktsionaalne sõltumatus, eelkõige juhul, kui ta on korralduslikel või õiguslikel eesmärkidel tihedalt seotud asjaomase pädeva asutusega, kes on kaasatud avaliku teenindamise lepingu töövõtja kindlaksmääramisse. Reguleeriva organi pädevust tuleks laiendada, et võimaldada tal hinnata rahvusvahelise teenuse eesmärki ja, kui see on asjakohane, võimalikku majanduslikku mõju olemasolevatele avaliku teenindamise lepingutele.

               (15)

               Käesolev direktiiv on raudteeturu avamise uueks etapiks. Mõned liikmesriigid on enda territooriumil rahvusvaheliste reisijateveo teenuste turu juba avanud. Sellega seoses ei peaks käesolevat direktiivi käsitlema kõnealustele liikmesriikidele kohustusi loovana enne 1. jaanuari 2010 kasutusõigust raudtee-ettevõtjatele, kes on litsentsitud liikmesriigis, kus selliseid kasutusõigusi ei anta.

               (16)

               Investeeringute edendamiseks spetsiaalseid infrastruktuure, näiteks kiirraudtee liine, kasutavatesse teenustesse vajavad taotluse esitajad planeerimise võimalust ja õiguskindlust, mis vastaks mahukatele pikaajalistele investeeringutele. Seetõttu peaks neil ettevõtjatel olema võimalik sõlmida reeglina kuni 15aastase kestusega raamlepinguid.

               (17)

               Siseriiklikud reguleerivad organid peaksid kooskõlas direktiivi 2001/14/EÜ artikliga 31 vahetama teavet ja, kui see on üksikjuhtudel asjakohane, kooskõlastama hindamispõhimõtete ja -praktika alusel, kas avaliku teenindamise lepingu majanduslik tasakaal on ohustatud. Liikmesriigid peaksid järk-järgult välja arendama oma kogemustel põhinevad suunised.

               (18)

               Käesoleva direktiivi kohaldamist peaks hindama aruande alusel, mille komisjon esitab kaks aastat pärast rahvusvaheliste reisijateveo teenuste turu avamise tähtpäeva. Antud aruanne peaks samuti hindama turu arengut, sealhulgas reisijate raudteeveo turu edasise avamise ettevalmistuste seisu. Nimetatud aruandes peaks komisjon samuti analüüsima erinevaid turu korraldamise mudeleid ja käesoleva direktiivi mõju avaliku teenindamise lepingutele ning nende finantseerimisele. Seda tehes peaks komisjon võtma arvesse määruse (EÜ) nr 1370/2007 rakendamist ja liikmesriikide vahelisi loomuomaseid erinevusi (võrkude tihedus, reisijate arv, sõidu keskmine pikkus). Oma aruandes peaks komisjon esitama vajaduse korral täiendavaid meetmeid turu avamise hõlbustamiseks ning peaks hindama nende meetmete mõju.

               (19)

               Direktiivide 91/440/EMÜ ja 2001/14/EÜ rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused (11).

               (20)

               Eelkõige tuleks komisjonile anda volitus kohandada nende direktiivide lisasid. Kuna need on üldmeetmed ja nende eesmärk on muuta nimetatud direktiivide vähemolulisi sätteid, tuleb need vastu võtta vastavalt otsuse 1999/468/EÜ artiklis 5a osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.

               (21)

               Liikmesriik, kellel ei ole raudteesüsteemi ega peatset väljavaadet selle saamiseks, kannataks ebaproportsionaalse ja tarbetu kohustuse pärast, kui ta peaks üle võtma ja rakendama direktiive 91/440/EMÜ ja 2001/14/EÜ. Seetõttu tuleks sellised liikmesriigid vabastada seni, kuni neil raudteesüsteem puudub, nimetatud direktiivide ülevõtmise ja rakendamise kohustusest.

               (22)

               Kuna käesoleva direktiivi eesmärki, nimelt ühenduse raudteede arendamist, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada, arvestades vajadust tagada infrastruktuuri õiglased ja mittediskrimineerivad juurdepääsuvõimalused ning vajadust võtta arvesse raudteevõrkude oluliste osade töökorralduse selgelt rahvusvahelist mõõdet ja samuti vajadust riikidevahelise kooskõlastatud tegevuse järele, ning seetõttu on seda parem saavutada ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale.

               (23)

               Kooskõlas paremat õigusloomet käsitleva institutsioonidevahelise kokkuleppe (12) punktiga 34 julgustatakse liikmesriike koostama nende endi jaoks ja ühenduse huvides vastavustabeleid, kus on võimalikult suures ulatuses välja toodud vastavus käesoleva direktiivi ja ülevõtmismeetmete vahel, ning tegema need üldsusele kättesaadavaks.

               (24)

               Seepärast tuleks direktiive 91/440/EMÜ ja 2001/14/EÜ vastavalt muuta,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 91/440/EMÜ muudetakse järgmiselt:

               1)

               artiklile 2 lisatakse järgmine lõige:
               „4.   Liikmesriigid võivad käesoleva direktiivi reguleerimisalast välja jätta raudteeteenuse, mida osutatakse ühendust läbiva transiidina ning mille lähte- ja sihtkoht asub väljaspool ühenduse territooriumi.”;

               2)

               artikli 3 neljas taane jäetakse välja;

               3)

               artikli 3 viienda taande järele lisatakse järgmine taane:

                           „—

                           „rahvusvaheline reisijateveo teenus” – reisijateveo teenus, kus rong ületab vähemalt ühe liikmesriigi piiri ning kus teenuse peamine eesmärk on reisijate vedu erinevates liikmesriikides asuvate jaamade vahel; rong võib olla teisega haagitud ja/või osadeks jagatud ning selle eri osadel võib olla erinev lähte- ja sihtkoht, tingimusel et kõik vagunid ületavad vähemalt ühe piiri”;

               4)

               artikli 3 kuuenda taande järele lisatakse järgmine taane:

                           „—

                           „transiit” – ühenduse territooriumi läbimine ilma kauba peale- või mahalaadimiseta ja/või ilma reisijate rongile tuleku ja mahaminekuta ühenduse territooriumil.”;

               5)

               artikli 5 lõike 3 esimene taane jäetakse välja;

               6)

               artikli 8 lõikes 1 jäetakse välja sõnad „rahvusvahelised rühmitused”;

               7)

               artikli 10 lõige 1 jäetakse välja;

               8)

               artiklile 10 lisatakse järgmised lõiked:
               „3a.   Artikli 2 reguleerimisalasse kuuluvatele raudtee-ettevõtjatele peab 1. jaanuariks 2010 andma kõikide liikmesriikide infrastruktuuri kasutusõiguse rahvusvahelise reisijateveo teenuste osutamise eesmärgil. Raudtee-ettevõtjatel on rahvusvahelise reisijateveo teenuse vältel õigus reisijaid peale võtta igast rahvusvahelisel marsruudil paiknevast jaamast ja lasta neil maha minna teises jaamas, sealhulgas samas liikmesriigis paiknevates jaamades.
               1. jaanuariks 2012 peab andma nende liikmesriikide infrastruktuuri kasutusõiguse, kelle jaoks rahvusvahelise reisijate raudteeveo turuosa on rohkem kui pool selle liikmesriigi raudtee-ettevõtjate reisijateveo käibest.
               Selle, kas teenuse peamiseks eesmärgiks on reisijatevedu kahe erinevas liikmesriigis asuva jaama vahel, peab kindlaks määrama direktiivi 2001/14/EÜ artiklis 30 osutatud asjakohane reguleeriv organ või reguleerivad organid pädevate asutuste ja/või asjaomaste raudtee-ettevõtjate taotlusel.
               3b.   Liikmesriigid võivad piirata lõikes 3a sätestatud kasutusõigust lähte- ja sihtkoha vaheliste teenustega, mis on hõlmatud ühe või mitme avaliku teenindamise lepinguga kooskõlas ühenduse kehtivate õigusaktidega. Sellisel piiramisel ei tohi olla kitsendavat mõju õigusele võtta reisijaid peale igast rahvusvahelise veoteenuse marsruudil paiknevast jaamast ning lasta neil maha minna teises, sealhulgas samas liikmesriigis paiknevas jaamas, välja arvatud seal, kus selle õiguse kasutamine ohustaks avaliku teenindamise lepingu majanduslikku tasakaalu.
               Selle, kas majanduslik tasakaal on ohustatud, peab kindlaks määrama direktiivi 2001/14/EÜ artiklis 30 osutatud asjakohane reguleeriv organ või organid objektiivse majandusanalüüsi alusel ja eelnevalt kindlaksmääratud kriteeriumite põhjal järgmiste osapoolte taotlusel:

                           —

                           avaliku teenindamise lepingu töövõtja kindlaks määranud pädev asutus või pädevad asutused;

                           —

                           muu asjaomane pädev asutus, kellel on õigus käesoleva artikli alusel kasutusõigust piirata;

                           —

                           infrastruktuuri-ettevõtja või

                           —

                           avaliku teenindamise lepingu alusel tegutsev raudtee-ettevõtja.

                     Pädevad asutused ja avalikku teenust osutavad raudtee-ettevõtjad peavad andma asjakohasele reguleerivale organile või organitele põhjendatult nõutud teavet otsuse vastuvõtmiseks. Reguleeriv organ vaatab või reguleerivad organid vaatavad esitatud teabe läbi, arutades seda vajadusel kõigi asjaomaste pooltega ning teavitades viimaseid oma põhjendatud otsusest eelnevalt kindlaksmääratud mõistlikuks tähtajaks ning igal juhul kahe kuu jooksul pärast asjaomase teabe saamist. Asjakohane reguleeriv organ põhjendab oma otsust ja täpsustab tähtaega ja tingimusi, mille alusel

                           —

                           asjaomane pädev asutus või pädevad asutused;

                           —

                           infrastruktuuri-ettevõtja;

                           —

                           avaliku teenindamise lepingu alusel tegutsev raudtee-ettevõtja või

                           —

                           kasutusõigust taotlev raudtee-ettevõtja

                     võivad taotleda otsuse ümbervaatamist.
               3c.   Liikmesriigid võivad piirata ka õigust võtta reisijaid peale ja lasta neil maha minna samas liikmesriigis rahvusvahelise reisijateveo teenuse marsruudil paiknevates jaamades, juhul kui reisijateveo ainuõigus nende jaamade vahel on antud lepingu alusel, mille töövõtja määrati kindlaks enne 4. detsembrit 2007 õiglase pakkumismenetluse alusel ja kooskõlas ühenduse õiguse asjakohaste põhimõtetega. Nimetatud piirang võib kesta kuni algse lepinguperioodi lõpuni või 15 aastat, sõltuvalt sellest, kumb tähtaeg on lühem.
               3d.   Käesoleva direktiivi sätted ei nõua, et liikmesriigid peaksid enne 1. jaanuari 2010 andma lõikes 3a osutatud kasutusõiguse raudtee-ettevõtjatele ja nende poolt otseselt või kaudselt kontrollitud tütarettevõtetele, kes on litsentsitud liikmesriigis, kus selliseid kasutusõigusi ei anta.
               3e.   Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed lõigetes 3b, 3c ja 3d osutatud otsuste kohtuliku läbivaatamise tagamiseks.
               3f.   Ilma et see piiraks lõiget 3b, võivad liikmesriigid käesolevas artiklis sätestatud tingimustel lubada reisijate raudteetranspordi eest vastutaval asutusel kehtestada reisijateveo teenuseid osutavatele raudtee-ettevõtjatele maks selle asutuse jurisdiktsiooni alla kuuluvate raudteede kasutamise eest kahe antud liikmesriigis asuva jaama vahel.
               Sel juhul tuleb siseriiklikke või rahvusvahelisi reisijate raudteetranspordi teenuseid osutavatel raudtee-ettevõtjatel selle asutuse jurisdiktsiooni alla kuuluvatel raudteedel liiklemise eest tasuda samasugust maksu.
               Nimetatud maks on mõeldud kõnealusele asutusele kooskõlas ühenduse õigusega sõlmitud avaliku teenindamise lepingutes sätestatud avaliku teenindamise kohustuste täitmise hüvitamiseks. Sellisest maksust saadud ja hüvitamisena makstud tulu ei või ületada asjakohaste avaliku teenindamise kohustuste täitmisel tehtud kulude täielikuks või osaliseks katmiseks vajalikku määra, võttes arvesse asjakohast tulu ning mõistlikku kasumit nende kohustuste täitmise eest.
               Maks kehtestatakse kooskõlas ühenduse õigusega ning see on eelkõige kooskõlas õigluse, läbipaistvuse, mittediskrimineerimise ja proportsionaalsuse põhimõtetega, eriti teenuse keskmise hinna reisija kohta ja maksu suuruse vahel. Vastavalt käesolevale lõikele ei ohusta maksude kogusumma selle reisijate raudteetranspordi teenuse majanduslikku elujõudu, millele need on kehtestatud.
               Asjaomased asutused hoiavad alles informatsiooni, mis on vajalik, et tagada maksude päritolu ja nende kasutusviisi tuvastamise võimalikkus. Liikmesriigid edastavad selle teabe komisjonile.”;

               9)

               artikli 10 lõige 8 asendatakse järgmisega:
               „8.   Komisjon esitab 1. jaanuariks 2009 Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ja Regioonide Komiteele aruande käesoleva direktiivi rakendamise kohta.
               Aruandes käsitletakse:

                           —

                           käesoleva direktiivi rakendamist liikmesriikides, eriti selle mõju liikmesriikides nagu osutatud lõike 3a teises lõigus, ja erinevate asjaomaste organite tõhusat tööd;

                           —

                           turuarengut, eelkõige rahvusvahelise liikluse arengusuundi, kõigi turuosaliste, sealhulgas uute sisenejate tegevust ja nende turuosa.”;

               10)

               artiklile 10 lisatakse järgmine lõige:
               „9.   Komisjon esitab 31. detsembriks 2012 Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ja Regioonide Komiteele aruande lõigete 3a kuni 3f rakendamise kohta.
               Käesoleva direktiivi kohaldamist hinnatakse aruande alusel, mille komisjon esitab kaks aastat pärast rahvusvaheliste reisijateveo teenuste turu avamise tähtpäeva.
               Nimetatud aruandes hinnatakse ka turu arengut, sealhulgas raudteeveo turu edasise avamise ettevalmistuste seisu. Nimetatud aruandes analüüsib komisjon samuti erinevaid turu korraldamise mudeleid ja käesoleva direktiivi mõju avaliku teenindamise lepingutele ning nende finantseerimisele. Seda tehes võtab komisjon arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2007 määruse (EÜ) nr 1370/2007 (mis käsitleb avaliku reisijateveoteenuse osutamist raudteel ja maanteel) (13) rakendamist ja liikmesriikide vahelisi loomuomaseid erinevusi (võrkude tihedus, reisijate arv, sõidu keskmine pikkus). Oma aruandes esitab komisjon vajaduse korral täiendavaid meetmeid turu avamise hõlbustamiseks ning hindab nende meetmete mõju.

               11)

               artikli 11 lõige 2 asendatakse järgmisega:
               „2.   Meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähemolulisi sätteid ja mis käsitlevad lisade kohandamist, võetakse vastu vastavalt artikli 11a lõikes 3 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.”;

               12)

               artikli 11a lõige 3 asendatakse järgmisega:
               „3.   Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikli 5a lõikeid 1–4 ja artiklit 7, võttes arvesse selle otsuse artikli 8 sätteid.”;

               13)

               artiklile 15 lisatakse järgmine lõik:
               „Käesoleva direktiivi ülevõtmise ja rakendamise kohustust ei kohaldata Küprosele ja Maltale, kuni nende territooriumil puudub raudteesüsteem.”.

         Artikkel 2
   Direktiivi 2001/14/EÜ muudetakse järgmiselt:

               1)

               artikli 1 lõikele 3 lisatakse järgmine punkt:

                           „e)

                           raudteeveoteenustena tehtavad veod, mis teostatakse ühendust läbiva transiidina.”;

               2)

               artiklile 2 lisatakse järgmine punkt:

                           „n)

                           „transiit” – ühenduse territooriumi läbimine ilma kauba peale- või mahalaadimiseta ja/või ilma reisijate rongile tuleku ja mahaminekuta ühenduse territooriumil.”;

               3)

               artiklile 13 lisatakse järgmine lõige:
               „4.   Kui taotluse esitaja kavatseb paluda raudteeinfrastruktuuri läbilaskevõimsust eesmärgiga osutada direktiivi 91/440/EMÜ artiklis 3 määratletud rahvusvahelist reisijateveo teenust, teavitab ta sellest asjaomaseid infrastruktuuri-ettevõtjaid ja reguleerivaid organeid. Selleks, et saaks anda hinnangu rahvusvahelise veoteenuse eesmärgi kohta vedada reisijaid kahe erinevas liikmesriigis asuva jaama vahel ning võimaliku majandusliku mõju kohta olemasolevatele avaliku teenindamise lepingutele, peavad reguleerivad organid tagama, et oleks teavitatud kõiki avaliku teenindamise lepingus määratletud reisijate raudteeveo teenuse töövõtja kindlaks määranud pädevaid asutusi, kõiki teisi asjaomaseid pädevaid asutusi, kellel on direktiivi 91/440/EMÜ artikli 10 lõike 3b alusel õigus piirata kasutusõigust ja avaliku teenindamise lepingu alusel kõnealusel rahvusvahelisel reisijateveo teenuse marsruudil tegutsevaid raudtee-ettevõtjaid.”;

               4)

               artikli 17 lõige 5 asendatakse järgmisega:
               „5.   Raamkokkulepped sõlmitakse põhimõtteliselt viieaastaseks perioodiks, mida saab uuendada algse kestvusega võrdse pikkusega perioodide kaupa. Raudteeinfrastruktuuri-ettevõtja võib erijuhtudel nõustuda lühemate või pikemate perioodidega. Pikem kui viieaastane tähtaeg peab olema põhjendatud ärilepingute, eriotstarbeliste investeeringute või riskidega.
               5a.   Veoteenusteks, mis kasutavad artiklis 24 osutatud spetsiaalset infrastruktuuri ja nõuavad taotluse esitaja poolt nõuetekohaselt põhjendatud olulisi ja pikaajalisi investeeringuid, võib raamkokkuleppeid sõlmida 15 aastaks. Pikem kui 15 aastane periood on lubatud üksnes erandjuhtudel, eelkõige suurte pikaajaliste investeeringute korral ning eelkõige juhul, kui kõnealusele investeeringule laienevad mitmeaastast amortisatsiooniplaani sisaldavad lepingulised kohutused.
               Sellisel juhul võib taotluse esitaja nõuda läbilaskevõimsuse omaduste, sealhulgas rongiliinide kasutussageduse, mahu ja kvaliteedi üksikasjalikku määratlemist, mis kokkuleppe raames taotluse esitaja kasutusse antakse. Infrastruktuuri-ettevõtja võib reserveeritud läbilaskevõimsust vähendada, kui selle kasutus vähemalt ühekuulisel ajavahemikul on olnud väiksem artiklis 27 sätestatud tasuvuslävest.
               Alates 1. jaanuarist 2010 võib sõlmida viieks aastaks ühe korra uuendatava esialgse raamkokkuleppe teenust enne 1. jaanuari 2010 osutavate taotluse esitajate poolt kasutatud läbilaskevõimsuse omaduste alusel, et võtta arvesse spetsiaalseid investeeringuid või olemasolevaid ärilepinguid. Artiklis 30 osutatud reguleeriv organ vastutab sellise kokkuleppe jõustumiseks loa andmise eest.”;

               5)

               artikli 30 lõikes 1 lisatakse viimase lause ette järgmine lause:
               „Lisaks on organ funktsionaalselt sõltumatu igast pädevast asutusest, kes on seotud avaliku teenindamise lepingu töövõtja kindlaksmääramisega.”;

               6)

               artikli 34 lõige 3 asendatakse järgmisega:
               „3.   Meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähemolulisi sätteid ja mis käsitlevad lisade kohandamist, võetakse vastu vastavalt artikli 35 lõikes 3 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.”;

               7)

               artikli 35 lõige 3 asendatakse järgmisega:
               „3.   Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikli 5a lõikeid 1–4 ja artiklit 7, võttes arvesse selle otsuse artikli 8 sätteid.”;

               8)

               artiklile 38 lisatakse järgmine lõik:
               „Käesoleva direktiivi ülevõtmise ja rakendamise kohustust ei kohaldata Küprosele ja Maltale, kuni nende territooriumil puudub raudteesüsteem.”.

         Artikkel 3
   1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 4. juunil 2009. Liikmesriigid teatavad nendest viivitamata komisjonile.
   Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.
   3.   Artikli 1 punktide 2, 5, 6 ja 7 sätteid kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2010.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 5
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Strasbourg, 23. oktoober 2007

            Euroopa Parlamendi nimel

            president

         H.-G. PÖTTERING

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         M. LOBO ANTUNES

      (1)  ELT C 221, 8.9.2005, lk 56.

      (2)  ELT C 71, 22.3.2005, lk 26.

      (3)  Euroopa Parlamendi 28. septembri 2005. aasta arvamus (ELT C 227 E, 21.9.2006, lk 460), nõukogu 24. juuli 2006. aasta ühine seisukoht (ELT C 289 E, 28.11.2006, lk 30), Euroopa Parlamendi 18. jaanuari 2007. aasta seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata), Euroopa Parlamendi 25. septembri 2007. aasta õigusloomega seotud resolutsioon ja nõukogu 26. septembri 2007. aasta otsus.

      (4)  EÜT L 237, 24.8.1991, lk 25. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2006/103/EÜ (ELT L 363, 20.12.2006, lk 344).

      (5)  EÜT L 75, 15.3.2001, lk 29. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2004/49/EÜ (ELT L 164, 30.4.2004, lk 44).

      (6)  EÜT L 75, 15.3.2001, lk 1.

      (7)  ELT L 164, 30.4.2004, lk 164.

      (8)  EÜT L 75, 15.3.2001, lk 26.

      (9)  ELT L 164, 30.4.2004, lk 44.

      (10)  Vt käesoleva ELT lk 1.

      (11)  EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23. Otsust on muudetud otsusega 2006/512/EÜ (ELT L 200, 22.7.2006, lk 11).

      (12)  ELT C 321, 31.12.2003, lk 1.

      (13)  ELT L 315, 3.12.2007, lk 1”


title: Komisjoni direktiiv, 14. jaanuar 1987, millega muudetakse mitmeid seemne ja paljundusmaterjali turustamist käsitlevaid nõukogu direktiive

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31987L0120

Euroopa Liidu Teataja L 049 , 18/02/1987 Lk 0039 - 0043 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 22 Lk 0210  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 22 Lk 0210

		Komisjoni direktiiv,14. jaanuar 1987,millega muudetakse mitmeid seemne ja paljundusmaterjali turustamist käsitlevaid nõukogu direktiive(87/120/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 14. juuni 1966. aasta direktiivi 66/400/EMÜ peediseemne turustamise kohta, [1] viimati muudetud määrusega (EMÜ) nr 3768/85, [2] eriti selle artiklit 21a,võttes arvesse nõukogu 14. juuni 1966. aasta direktiivi 66/401/EMÜ söödakultuuride seemne turustamise kohta, [3] viimati muudetud direktiiviga 86/155/EMÜ, [4] eriti selle artikli 2 lõiget 1a ja artiklit 21a,võttes arvesse nõukogu 14. juuni 1966. aasta direktiivi 66/402/EMÜ teraviljaseemne turustamise kohta, [5] viimati muudetud komisjoni direktiiviga 86/320/EMÜ, [6] eriti selle artikli 2 lõiget 1a ja artiklit 21a,võttes arvesse nõukogu 30. juuni 1969. aasta direktiivi 69/208/EMÜ õli- ja kiudtaimede seemne turustamise kohta, [7] viimati muudetud direktiiviga 86/155/EMÜ, eriti selle artikli 2 lõiget 1a ja artiklit 20a,võttes arvesse nõukogu 29. septembri 1970. aasta direktiivi 70/458/EMÜ köögiviljaseemne turustamise kohta, [8] viimati muudetud direktiiviga 86/155/EMÜ, eriti selle artikli 2 lõiget 1a ja artiklit 40a,ning arvestades, et:teaduslikku ja tehnilist arengut silmas pidades tuleks allpool sätestatud põhjustel muuta direktiive 66/400/EMÜ, 66/401/EMÜ, 66/402/EMÜ, 69/208/EMÜ ja 70/458/EMÜ;mõned direktiivides 66/401/EMÜ, 66/402/EMÜ, 69/208/EMÜ ja 70/458/EMÜ kasutatud botaanilised nimetused on osutunud valeks või küsitavaks;need nimetused tuleks ühtlustada rahvusvaheliselt tavapäraselt tunnustatud nimetustega;kaasaegsed rahvusvahelised meetodid lubavad kuni 5 % hälvet seemnepartiide massi ülemmäärast;on soovitav, et samalaadset hälvet kohaldatakse ka ühenduse direktiivide alusel;Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni sätestatud tingimused eelkultuuri ja põllukultuuride eraldamise kohta seoses suhkrupeedi seemnete ja söödapeedi seemnete tootmisega on osutunud ühenduses vastuvõtmiseks sobivaks;on soovitav, et täiustataks eeskirju kibedate lupiiniseemnete sisalduse kohta maguslupiini seemnetes, arvestades tavapäraselt saavutatava seemnekvaliteedi arengut;riisiseemne tootmiseks kasvatavates põllukultuuride hulgas on vaja kontrollida looduslike taimede esinemist ja punaseteraliste taimede sisaldust;tuleb sätestada rangemad nõuded seoses punaste terade sisaldusega riisiseemnes;kehtivaid rahvusvahelisi eeskirju on hiljuti läbi vaadatud seoses teatavate teraviljasortide seemnepartiide massi ülemmääraga; ühendus on kõnealuse muutmise heaks kiitnud;seepärast tuleks vastavalt läbi vaadata kõnealuste liikide seemnepartiide massi ülemmäärad ühenduse eeskirjades;käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas alalise põllumajanduse, aianduse ja metsanduse seemnete ja paljundusmaterjali komitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 66/400/EMÜ muudetakse järgmiselt.1. I lisa A osa punkti 1 ette lisatakse järgmine lõige:"01. Põllu eelkultuur ei ole takistuseks liigi Beta vulgaris seemne tootmisel ja põld peab olema piisavalt puhas eelkultuurist sinna jäänud taimedest."2. I lisa A osa punkt 5 asendatakse järgmisega:"5. Miinimumkaugus teistest õietolmuallikatest on:Põllukultuur | Miinimum-kaugus |1.eliitseemne tootmisel: | |ükskõik millisest perekond Beta õietolmuallikast | 1000 m |2.sertifitseeritud seemne tootmisel: | |a)suhkrupeedi puhul: | |–perekond Beta õietolmuallikast, mida ei ole allpool nimetatud | 1000 m |–tetraploidsetest suhkrupeedi õietolmuallikatest, kui ettenähtud tolmeldaja või üks ettenähtud tolmeldajatest on diploidne | 600 m |–diploidsetest suhkrupeedi õietolmuallikatest, kui ettenähtud tolmeldaja on eranditult tetraploidne | 600 m |–suhkrupeedi õietolmuallikatest, mille ploidsus on teadmata | 600 m |–diploidsetest suhkrupeedi õietolmuallikatest, kui ettenähtud tolmeldaja või üks ettenähtud tolmeldajatest on diploidne | 300 m |–tetraploidsetest suhkrupeedi õietolmuallikatest, kui ettenähtud tolmeldaja on eranditult tetraploidne | 300 m |–suhkrupeedi kahe seemnepõllu vahel, kui isastaimi ei ole steriliseeritud | 300 m |b)söödapeedi puhul: | |–perekond Beta õietolmuallikast, mida ei ole allpool nimetatud | 1000 m |–tetraploidsetest söödapeedi õietolmuallikatest, kui ettenähtud tolmeldaja või üks tolmeldajatest on diploidne | 600 m |–diploidsetest söödapeedi õietolmuallikatest, kui ettenähtud tolmeldaja on eranditult tetraploidne | 600 m |–söödapeedi õietolmuallikast, mille ploidsus on teadmata | 600 m |–diploidsetest söödapeedi õietolmuallikatest, kui ettenähtud tolmeldaja või üks tolmeldajatest on diploidne | 300 m |–tetraploidsetest söödapeedi õietolmuallikatest, kui ettenähtud tolmeldaja on eranditult tetraploidne | 300 m |–söödapeedi kahe seemnepõllu vahel, kui isastaimi ei ole steriliseeritud | 300 m |Eespool nimetatud vahemaad võib jätta arvestamata, kui on olemas piisav kaitse ebasoovitavate väliste tolmeldajate eest. Sama tolmeldajat kasutavaid seemnekultuure ei ole vaja eraldada.Seemnekultuuride seemet kandvate ja viljastavate osade ploidsus määratakse kindlaks vastavalt nõukogu direktiivi 70/457/EMÜ [1] EÜT L 225, 12.10.1970, lk 1. (viimati muudetud direktiiviga 86/155/EMÜ [2] EÜT L 118, 7.5.1985, lk 23.) alusel koostatud ühisele põllumajandustaimesortide kataloogile või nimetatud direktiivi alusel koostatud riiklikele taimesortide kataloogidele. Kui mõne sordi kohta ei ole ploidsust märgitud, käsitatakse seda kui teadmata ploidsusega sorti ja kohaldatav minimaalne eralduskaugus on 600 m."3. II lisasse lisatakse järgmine lause:"Partii massi ülemmäära ei tohi ületada rohkem kui 5 %."Artikkel 2Direktiivi 66/401/EMÜ muudetakse järgmiselt.1. Artikli 2 lõike 1 punktis A asendatakse järgmised vasakul loetletud sõnad vastavate paremal loetletud sõnadega:Agrostis tenuis Sibth. | Agrostis capillaris L. |Arrhenatherum elatius (L.) Beauv. ex J. et K. Presl | Arrhenatherum elatius (L.) P. Beauv. ex J. S. et K. B. Presl |Festuca arundinacea Schreb. | Festuca arundinacea Schreber |Festuca pratensis Huds. | Festuca pratensis Hudson |Lolium x hybridum Hausskn. | Lolium x boucheanum Kunth |Trisetum flavescens (L.) Beauv. | Trisetum flavescens (L.) P. Beauv. |Medicago x varia Martyn | Medicago x varia T. Martyn |Brassica napus L. var. napobrassica (L.) Peterm. | Brassica napus L. var. napobrassica (L.) Rchb. |Brassica oleracea L. convar. acephala (DC) | Brassica oleracea L. convar. acephala (DC.) Alef. var. medullosa Thell. + var. varidis L. |Raphanus sativus L. ssp. oleifera (DC) Metzg. | Raphanus sativus L. var. oleiformis Pers. |2. Artikli 3 lõikes 1 asendatakse järgmised vasakul loetletud sõnad vastavate paremal loetletud sõnadega:Brassica napus L. var. napobrassica (L.) Peterm. | Brassica napus L. var. napobrassica (L.) Rchb. |Brassica oleracea L. convar. acephala (DC) | Brassica oleracea L. convar. acephala (DC.) Alef. var. medullosa Thell. + var. viridis L. |Festuca arundinacea Schreb. | Festuca arundinacea Schreber |Festuca pratensis Huds. | Festuca pratensis Hudson |Lolium x hybridum Hausskn. | Lolium x boucheanum Kunth |Medicago x varia Martyn | Medicago x varia T. Martyn |Raphanus sativus L. ssp. oleifera (DC) Metzg. | Raphanus sativus L. var. oleiformis Pers. |3. II lisa I osa lõike 2 punktis A esitatud tabeli 1. veerus:- asendatakse nimetus "Agrostis tenuis" nimetusega "Agrostis capillaris",- asendatakse nimetus "Lolium x hybridum" nimetusega "Lolium x boucheanum",- asendatakse nimetus "ssp. oleifera" nimetusega "var. oleiformis".4. II lisa I osa lõike 2 punkti B alapunkti p lisatakse pärast sõna "ületada" tekst "2,5 %" ning alapunkti ülejäänud osa jäetakse välja.5. II lisa II osa lõike 2 punktis A esitatud tabeli 1. veerus:- asendatakse nimetus "Agrostis tenuis" nimetusega "Agrostis capillaris",- asendatakse nimetus "Lolium x hybridum" nimetusega "Lolium x boucheanum",- asendatakse nimetus "ssp. oleifera" nimetusega "var. oleiformis".6. II lisa III osa lõike 6 punkt c jäetakse välja.7. III lisas esitatud tabeli 1. veerus:- asendatakse nimetus "Agrostis tenuis" nimetusega "Agrostis capillaris",- asendatakse nimetus "Lolium x hybridum" nimetusega "Lolium x boucheanum",- asendatakse nimetus "ssp. oleifera" nimetusega "var. oleiformis".8. III lisasse lisatakse pärast tabelit järgmine tekst:"Partii maksimummassi ei tohi ületada rohkem kui 5 %."Artikkel 3Direktiivi 66/402/EMÜ muudetakse järgmiselt.1. Artikli 2 lõike 1 punktis A asendatakse tekst "v.a Zea mays convar. microsperma (Koern) ja Zea mays convar. saccharata (Koern)" tekstiga "(partim)".2. I lisa punkti 3 kolmanda lõigu sissejuhatavas osas lisatakse sõna "põllukultuurid" järele sõnad "Oryza sativa".3. I lisa punkti 3 kolmandale lõigule lisatakse järgmine tekst:"D. Oryza sativa:selgesti äratuntavate looduslike taimede või punaseteraliste taimede arv ei ole:- eliitseemne tootmise puhul suurem kui 0,- sertifitseeritud seemne tootmise puhul 50 m2 kohta suurem kui 1."4. II lisa lõike 2 punktis A esitatud tabeli 5. veerus asendatakse numbrid "2", "5" ja "10" vastavalt numbritega "1", "3" ja "5".5. III lisas esitatud tabeli 2. veerus asendatakse arv "20" arvuga "25" mõlemal esinemisjuhul.6. III lisasse lisatakse järgmine lause:"Partii massi ülemmäära ei tohi ületada rohkem kui 5%."Artikkel 4Direktiivi 69/208/EMÜ muudetakse järgmiselt.1. Artikli 2 lõike 1 punktis A asendatakse järgmised vasakul loetletud sõnad vastavate paremal loetletud sõnadega:Brassica juncea (L.) Czern. et Coss. in Czern. | Brassica juncea (L.) Czernj. et Cosson |Brassica napus L. | Brassica napus L. (partim) |Brassica nigra (L.) W. Koch | Brassica nigra (L.) Koch |Brassica rapa L. (partim) | Brassica rapa L. var. silvestris (Lam.) Briggs |2. Artikli 3 lõikes 1 asendatakse järgnevad vasakul loetletud sõnad paremal loetletud sõnadega:Brassica napus L. ssp. oleifera (Metzg.) Sinsk. | Brassica napus L. (partim) |Brassica rapa L. (partim) | Brassica rapa L. var. silvestris (Lam.) Briggs |3. I lisa lõikes 2 esitatud tabeli 1. veerus jäetakse välja tekst "ssp. oleifera" mõlemal esinemisjuhul.4. II lisa I osa punktis 1 esitatud tabeli 1. veerus jäetakse välja tekst "ssp. oleifera" mõlemal esinemisjuhul.5. II lisa I osa lõike 3 punktis A esitatud tabeli 1. veerus jäetakse välja tekst "ssp. oleifera".6. III lisas oleva tabeli 1. veerus jäetakse välja tekst "ssp. oleifera".7. III lisasse lisatakse järgmine lause:"Partii massi ülemmäära ei tohi ületada rohkem kui 5 %."Artikkel 5Direktiivi 70/458/EMÜ muudetakse järgmiselt.1. Artikli 2 lõike 1 punktis A asendatakse järgmised vasakul loetletud sõnad vastavate paremal loetletud sõnadega:Beta vulgaris L. var. cycla (L.) Ulrich | Beta vulgaris L. var. vulgaris |Beta vulgaris L. var. esculenta L. | Beta vulgaris L. var. conditiva Alef. |Brassica oleracea L. var. acephala DC subvar. laciniata L. | Brassica oleracea L. convar. acephala (DC.) Alef. var sabellica L. |Brassica oleracea L. convar. botrytis (L.) Alef. var. botrytis | Brassica oleracea L. convar. botrytis (L.) Alef. var. botrytis L. |Brassica oleracea L. convar. botrytis (L.) Alef. var. italica Plenck | Brassica oleracea L. convar. botrytis (L.) Alef. var. cymosa Duch. |Brassica oleracea L. var. bullata subvar. gemmifera DC. | Brassica oleracea L. convar. oleracea var. gemmifera DC. |Brassica oleracea L. var. bullata DC. et var. subauda L. | Brassica oleracea L. convar. capitata (L.) Alef. var. sabauda L. |Brassica oleracea L. var. capitata L. f. alba DC. | Brassica oleracea L. convar. capitata (L.) Alef. var. alba DC. |Brassica oleracea L. var. capitata L. f. rubra (L.) Thell. | Brassica oleracea L. convar. capitata (L.) Alef. var. rubra DC. |Brassica oleracea L. var. gongylodes L | Brassica oleracea L. convar. acephala (DC.) Alef. var. gongylodes |Brassica rapa L. var. rapa (L.) Thell. | Brassica rapa L. var. rapa |Cichorium intybus L. var. foliosum Bisch. | Cichorium intybus L. (partim) |Foeniculum vulgare P. Mill. | Foeniculum vulgare Miller |Lycopersicon lycopersicum (L.) Karst. ex Farwell | Lycopersicon lycopersicum (L.) Karsten ex Farw. |Petroselinum crispum (Mill.) Nym. ex A. W. Hill | Petroselinum crispum (Miller) Nyman ex A. W. Hill |2. II lisa lõike 3 punktis a esitatud tabeli 1. veerus asendatakse tekst "var. botrytis" tekstiga "(lillkapsas)" ja tekst "(muud liigid)" tekstiga "(muud alamliigid)".3. III lisa lõikesse 1 lisatakse järgmine lause:"Partii massi ülemmäära ei tohi ületada rohkem kui 5%."Artikkel 6Liikmesriigid võtavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud meetmed hiljemalt 1. juulil 1988. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Artikkel 7Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 14. jaanuar 1987Komisjoni nimelasepresidentFrans Andriessen[1] EÜT 125, 11.7.1966, lk 2290/66.[2] EÜT L 362, 31.12.1985, lk 8.[3] EÜT 125, 11.7.1966, lk 2298/66.[4] EÜT L 118, 7.5.1986, lk 23.[5] EÜT 125, 11.7.1966, lk 2309/66.[6] EÜT L 200, 23.7.1986, lk 38.[7] EÜT L 169, 10.7.1969, lk 3.[8] EÜT L 225, 12.10.1970, lk 7.--------------------------------------------------


title: Euroopa Parlamendi Ja Nõukogu direktiiv 96/57/EÜ, 3. september 1996, kodumajapidamises kasutatavate elektriliste külmikute ja sügavkülmikute ning nende kombinatsioonide energiatõhususe nõuete kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31996L0057

Euroopa Liidu Teataja L 236 , 18/09/1996 Lk 0036 - 0043

		Euroopa Parlamendi Ja Nõukogu direktiiv 96/57/EÜ,3. september 1996,kodumajapidamises kasutatavate elektriliste külmikute ja sügavkülmikute ning nende kombinatsioonide energiatõhususe nõuete kohtaEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100a,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [2]toimides asutamislepingu artiklis 189b ettenähtud korras [3]ning arvestades, et:(1) on oluline edendada siseturu nõuetekohasele toimimisele suunatud meetmeid;(2) nõukogu 15. jaanuari 1985. aasta resolutsioonis energiasäästuprogrammide parandamise kohta liikmesriikides [4] kutsutakse liikmesriike jätkama ja vajaduse korral suurendama jõupingutusi energia ratsionaalsema kasutamise edendamiseks integreeritud energiasäästupoliitika edasise täiustamise teel;(3) kodumajapidamises kasutatavad külmutusseadmed moodustavad olulise osa kodusest elektrienergia tarbimisest ja elektrienergia kogutarbimisest ühenduses; ühenduse turul olevate mahu ja omaduste poolest sarnaste külmutusseadmete erinevate mudelite elektrienergia tarbimine on väga erinev, nt nende energiatõhusus on äärmiselt muutuv.(4) mõned liikmesriigid on vastu võtmas majapidamises kasutatavate külmikute ja sügavkülmikute tõhususega seotud sätteid, mis võivad tekitada tõkkeid nende toodete kaubandusele ühenduses;(5) on asjakohane liikmesriikide tervisekaitset, ohutust, keskkonna- ja tarbijakaitset reguleerivate õigusaktide lähendamisettepanekute aluseks võtta kaitstuse kõrge tase; käesolev direktiiv tagab nii keskkonna- kui tarbijakaitse kõrge taseme, seades eesmärgiks kõnealuste seadmete energiatõhususe märkimisväärse parandamise;(6) selliste meetmete vastuvõtmine on ühenduse pädevuses; käesoleva direktiivi nõuded jäävad selle eesmärkide raamidesse, vastates asutamislepingu artikli 3b nõuetele;(7) lisaks kutsutakse asutamislepingu artikliga 130r üles kaitsma ja parandama keskkonda ning kaalutletult ja mõistlikult kasutama loodusvarasid, need kaks eesmärki kuuluvad ühenduse keskkonnapoliitika eesmärkide hulka; elektrienergia tootmine ja tarbimine moodustavad 30 % inimtekkelistest süsinikdioksiidi (CO2) heitmetest ning ligi 35 % ühenduse primaarenergia tarbimisest; need protsendid suurenevad pidevalt;(8) lisaks on nõukogu 5. juuni 1989. aasta otsuses 89/364/EMÜ ühenduse elektrienergia kasutusefektiivsuse parandamise meetmeprogrammi kohta [5] sätestatud kaks eesmärki — julgustada tarbijaid kasutama suure energiatõhususega seadmeid ning parandada seadmete tõhusust;(9) nõukogu seadis oma 29. oktoobri 1990. aasta resolutsioonis eesmärgi stabiliseerida aastaks 2000 süsinikdioksiidi (CO2) heide ühenduses 1990. aasta tasemel; nimetatud eesmärgi saavutamiseks on tarvis otsustavamaid meetmeid CO2 heitme stabiliseerimiseks ühenduses;(10) otsusega 91/565/EMÜ [6] kehtestati ühenduse energiatõhususe edendamise programm (programm SAVE);(11) olemasolevate külmutusseadmete kõige tänapäevasemate mudelite energiatõhususe parandamiseks võetud meetmed ei suurenda ülemääraselt nende tootmiskulusid ja esialgsed kulud saadakse tagasi elektrienergia kokkuhoiu abil mõne aasta jooksul või isegi kiiremini; selles arvutuses ei võeta arvesse elektrienergia tootmise väliskulude, nagu süsinikdioksiidi (CO2) ja teiste saasteainete heitme vältimisest saadud lisakasu;(12) turusurvest ja paremast tootmisprotsessist tingitud energiatõhususe "loomulik" suurenemine, mis hinnangute kohaselt on 2 % aastas, toetab rangemate energiatarbimisstandardite saavutamiseks tehtavaid jõupingutusi;(13) direktiiviga 92/75/EMÜ [7] (raamdirektiiv) ja komisjoni direktiiviga 94/2/EÜ [8] (direktiivi 92/75/EMÜ rakendav direktiiv), milles sätestatakse seadmete kohustuslik märgistamine ja muu teave energiatarbimise kohta, suurendatakse tarbijate teadlikkust kodumajapidamises kasutatavate külmutusseadmete energiatõhususe kohta; lisaks õhutatakse selle meetmega mitmesuguseid konkurente pakkuma seadmeid, mille energiatõhusus on suurem kui käesoleva direktiiviga ettenähtud standardid; tarbijale antava teabega peab siiski kaasnema märge standardite kohta, et saada täit kasu ja saavutada müüdavate seadmete keskmise kogutõhususe tegelik paranemine;(14) käesoleva direktiivi eesmärk on tehniliste tõkete kõrvaldamine kodumajapidamises kasutatavate külmutusseadmete energiatõhususe parandamise teelt ja selles tuleb järgida "uut lähenemisviisi", mis kehtestati nõukogu 7. mai 1985. aasta resolutsiooniga uue lähenemisviisi kohta tehnilisele ühtlustamisele ja standardimisele, [9] milles konkreetselt sätestatakse, et õigusaktide ühtlustamine piirdub nende põhinõuete vastuvõtmisega direktiivide abil, millele turuleviidud tooted peavad vastama;(15) on vaja tõhusat täitmissüsteemi, et tagada direktiivi nõuetekohane rakendamine ja tootjate ausad konkurentsitingimused ning kaitsta tarbijate õigusi;(16) tuleks arvesse võtta nõukogu 22. juuli 1993. aasta otsust 93/465/EMÜ vastavushindamismenetluse eri etappidel kasutatavate moodulite ning CE-vastavusmärgistuse kinnitamise ja kasutamise eeskirjade kohta, mis on mõeldud kasutamiseks tehnilise ühtlustamise direktiivides; [10](17) rahvusvahelise kaubanduse huvides tuleks igal sobival juhul kasutada rahvusvahelisi standardeid; külmutusseadmete elektrienergia tarbimine on määratletud Euroopa Standardikomitee 1995. aasta juuli standardiga EN 153, mis põhineb rahvusvahelisel standardil;(18) käesoleva direktiivi energiatõhususe nõuetele vastavatel kodumajapidamises kasutatavatel külmutusseadmetel peab olema CE-vastavusmärgis ja sellega seotud teave, et oleks võimalik nende vaba liikumine;(19) käesolev direktiiv piirdub kodumajapidamises kasutatavate toiduainete jaoks ettenähtud elektritoitega külmutusseadmetega, välja arvatud üksikeksemplarina valmistatud seadmed; ärilistel eesmärkidel valmistatud külmutusseadmete valik on palju suurem ja neid ei ole sobiv hõlmata käesoleva direktiiviga,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Käesolevat direktiivi kohaldatakse uute kodumajapidamises kasutatavate elektritoitega külmikute, sügavkülmutatud toiduainete hoiukambrite, toiduainete sügavkülmikute ja nende kombinatsioonide (edaspidi "külmutusseadmed") suhtes, mis on määratletud I lisas. Seadmed, mis võivad kasutada ka muid energiaallikaid, eelkõige akusid, ja kodumajapidamises kasutatavad absorptsiooni põhimõttel töötavad külmutusseadmed ning üksikeksemplarina valmistatud seadmed on käesoleva direktiivi reguleerimisalast välja jäetud.Artikkel 21. Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed tagamaks, et käesoleva direktiiviga hõlmatud külmutusseadmeid võiks ühenduse turule viia ainult sel juhul, kui asjaomase seadme elektrienergia tarbimine ei ületa kõnealusele kategooriale lubatud maksimaalset elektrienergia tarbimise taset, mis arvutatakse I lisas määratletud menetluste kohaselt.2. Käesoleva direktiiviga hõlmatud külmutusseadme tootja, tema ühenduses registreeritud volitatud esindaja või seadme ühenduse turule viimise eest vastutav isik tagab, et iga turuleviidud seade vastab lõikes 1 nimetatud nõudele.Artikkel 31. Liikmesriigid ei või keelata, piirata ega takistada selliste külmutusseadmete turuleviimist nende territooriumil, millel on CE-vastavusmärgis, mis tõendab nende seadmete vastavust käesoleva direktiivi kõikidele sätetele.2. Kui ei näidata teisiti, eeldavad liikmesriigid, et artikli 5 kohaselt CE-vastavusmärgist omavad külmutusseadmed vastavad kõikidele käesoleva direktiivi sätetele.3. a) Kui külmutusseadmed kuuluvad teisi aspekte käsitlevate direktiivide reguleerimisalasse, mis näevad samuti ette CE-vastavusmärgise kinnitamist, näitab vastavusmärgis, et eeldatakse kõnealuste seadmete vastavust ka nende direktiivide sätetele, kui ei näidata teisiti.b) Kui tootja võib ühe või mitme sellise direktiivi kohaselt üleminekuaja jooksul valida, milliseid nõudeid kohaldada, näitab CE-vastavusmärgis vastavust ainult nende direktiivide sätetele, mida tootja on kohaldanud. Sel juhul tuleb külmutusseadmete juures olevates dokumentides, märkustes või juhendites nimetada kohaldatud direktiivide viitenumbrid, nagu need on avaldatud Euroopa Ühenduste Teatajas.Artikkel 4Vastavushindamismenetlused ja külmutusseadmete CE-vastavusmärgisega seotud kohustused sätestatakse II lisas.Artikkel 51. Turuleviimisel peab seadmetel olema CE-vastavusmärgis, mis koosneb tähtedest CE. Kasutatava märgise vorm on esitatud III lisas. CE-vastavusmärgis kinnitatakse nähtavalt, loetavalt ja kustutamatult külmutusseadmetele ja vajaduse korral pakendile.2. Tuleb keelata selliste märgiste kinnitamine külmutusseadmetele, mida kolmandad isikud võivad nende tähenduse ja kuju tõttu segamini ajada CE-vastavusmärgisega. Seadmetele, nende pakendile, juhendile või muudele dokumentidele võib kinnitada mis tahes muid märgiseid, tingimusel et CE-vastavusmärgis jääb nähtavaks ja loetavaks.Artikkel 61. Kui liikmesriik teeb kindlaks, et CE-vastavusmärgis on kinnitatud lubamatul viisil, on tootja või tema ühenduses registreeritud volitatud esindaja kohustatud toote nõuetega vastavusse viima ja lõpetama rikkumise selle liikmesriigi poolt kehtestatud tingimustel; kui ei tootja ega tema volitatud esindaja ei ole ühenduses registreeritud, võtab need kohustused enda peale isik, kes külmutusseadme ühenduse turule viib.2. Kui toode ei vasta jätkuvalt nõuetele, võtab liikmesriik kõik artikli 7 kohased vajalikud meetmed kõnealuse toote turuleviimise piiramiseks või keelamiseks või turult kõrvaldamise tagamiseks.Artikkel 71. Kõiki käesoleva direktiivi kohaselt tehtud otsuseid külmutusseadmete turuleviimise piiramise kohta tuleb täpselt põhjendada. Asjaomasele poolele teatatakse viivitamata otsusest ja ka õiguskaitsevahenditest ning vastavatest tähtaegadest, mis on talle kättesaadavad kõnealuse liikmesriigi jõus olevate õigusaktide kohaselt.2. Liikmesriik teatab komisjonile viivitamata kõikidest sellistest meetmetest, põhjendades oma otsust. Komisjon edastab selle teabe teistele liikmesriikidele.Artikkel 8Enne nelja aasta möödumist käesoleva direktiivi vastuvõtmisest hindab komisjon saadud tulemusi neid prognoositud tulemustega võrreldes. Komisjon uurib seejärel huvitatud pooltega konsulteerides, kas energiatõhususe parandamise teise etappi siirdumiseks on vaja sätestada uus asjakohaste meetmete kogum kodumajapidamises kasutatavate külmutusseadmete energiatõhususe oluliseks parandamiseks. Kui seda peetakse vajalikuks, peavad kõik energiatõhususe meetmed ja nende jõustumise kuupäev põhinema energiatõhususe tasemetel, mida saab majanduslikult ja tehniliselt põhjendada antud ajahetke asjaolusid silmas pidades. Arvesse võetakse ka kõiki muid asjakohaseks peetud meetmeid kodumajapidamises kasutatavate külmutusseadmete tõhususe parandamiseks.Artikkel 91. Aasta jooksul alates käesoleva direktiivi vastuvõtmisest võtavad liikmesriigid vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Liikmesriigid kohaldavad neid õigusnorme kolme aasta möödumisel alates käesoleva direktiivi vastuvõtmise kuupäevast.Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide teksti.3. Kolme aasta jooksul pärast käesoleva direktiivi vastuvõtmist lubavad liikmesriigid selliste külmutusseadmete turuleviimist, mis vastavad nende territooriumil käesoleva direktiivi vastuvõtmise kuupäeval kohaldatud tingimustele.Artikkel 10Käesolev direktiiv jõustub 20. päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.Artikkel 11Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 3. september 1996Euroopa Parlamendi nimelpresidentK. HänschNõukogu nimeleesistujaI. Yates[1] EÜT C 390, 31.12.1994, lk 30 ja EÜT C 49, 20.2.1996, lk 10.[2] EÜT C 155, 21.6.1995, lk 18.[3] Euroopa Parlamendi 26. oktoobri 1995. aasta arvamus (EÜT C 308, 20.11.1995, lk 134), nõukogu 11. märtsi 1996. aasta ühine seisukoht (EÜT C 120, 24.4.1996, lk 10) ja Euroopa Parlamendi 18. juuni 1996. aasta otsus (EÜT C 198, 8.7.1996).[4] EÜT C 20, 22.1.1985, lk 1.[5] EÜT L 157, 9.6.1989, lk 32.[6] EÜT L 307, 8.11.1991, lk 34.[7] EÜT L 297, 13.10.1992, lk 16.[8] EÜT L 45, 17.2.1994, lk 1.[9] EÜT C 136, 4.6.1985, lk 1.[10] EÜT L 220, 30.8.1993, lk 23.--------------------------------------------------LISAKÜLMUTUSSEADME MAKSIMAALSE LUBATAVA ELEKTRIENERGIA TARBIMISE ARVUTAMISE MEETOD JA VASTAVUSKONTROLLIMENETLUSKülmutusseadme elektrienergia tarbimine (mida võib väljendada kWh-des 24 tunni kohta) sõltub kategooriast, millesse ta kuulub (nt ühetärniline külmik, sügavkülmkamber jt), tema mahust ja konstruktsiooni energiatõhususest (isolatsiooni paksus, kompressori tõhusus jt) ning seadet ümbritseva õhu ja seadmes oleva õhu temperatuuri erinevusest. Energiatõhususe standardite kehtestamisel tuleb seetõttu arvesse võtta peamisi energiatarbimist mõjutavaid sisemisi tegureid (nt seadme kategooria ja maht). Seetõttu määratletakse külmutusseadme maksimaalne lubatav elektrienergia tarbimine seadme mahust sõltuva lineaarse võrrandiga, kusjuures igale seadmekategooriale on ette nähtud erinev võrrand.Teatava seadme maksimaalse lubatava elektrienergia tarbimise arvutamiseks tuleb seade kõigepealt paigutada sobivasse kategooriasse järgmises loetelus:Kategooria | Kirjeldus |1 | Külmik ilma madala temperatuuriga kambrita [1] |2 | Külmik/jahuti kambriga, mille temperatuur on 5 oC ja/või 12 oC |3 | Külmik tärnita madala temperatuuriga kambriga |4 | Külmik madala temperatuuriga kambriga (*) |5 | Külmik madala temperatuuriga kambriga (**) |6 | Külmik madala temperatuuriga kambriga (***) |7 | Külmik/sügavkülmik sügavkülmkambriga (****) |8 | Toiduainete sügavkülmik, püstine |9 | Toiduainete sügavkülmik, kastikujuline |10 | Külmik/sügavkülmik, millel on rohkem kui kaks ust, või muud ülal nimetamata seadmed. |Et külmutusseadmed sisaldavad erinevaid erineva temperatuuriga kambreid (mis mõjutab oluliselt elektrienergia tarbimist), määratletakse maksimaalne lubatav elektrienergia tarbimine korrigeeritud mahu järgi, mis on erinevate kambrite mahtude kaalutud summa.Käesoleva direktiivi tähenduses määratletakse külmutusseadme korrigeeritud maht (Vadj) järgmiselt:Vadj = Σ Vc × Wc × Fc × CcWc = (25 — Tc)/20kus Tc on iga kambri kavandatud temperatuur ( °C),Vc on seadme antud tüübi netomaht ja Fc on tegur, mis on 1,2 mittesügavkülmkambrite ja 1 teiste kambrite puhul,Cc = 1 | tavalistesse (N) ja tavalisest külmematesse (SN) kliimaklassidesse kuuluvate külmutusseadmete puhul |Cc = Xc | subtroopilisse (ST) kliimaklassi kuuluvate külmutusseadmete puhul |Cc = Yc | troopilisse (T) kliimaklassi kuuluvate külmutusseadmete puhul. |Kaalumiskoefitsiendid Xc ja Yc erinevat tüüpi kambrite puhul on järgmised:Kaalumiskoefitsiendid Xc ja Yc vastavalt kambri temperatuurile| Xc | Yc |Keldrikamber | 1,25 | 1,35 |Värske toidu kamber | 1,20 | 1,30 |0oC kamber | 1,15 | 1,25 |Tärnita kamber | 1,15 | 1,25 |Ühetärniline (*) kamber | 1,12 | 1,20 |Kahetärniline (**) kamber | 1,08 | 1,15 |Kolme- (***) ja neljatärnilised (****) kambrid | 1,05 | 1,10 |Nii korrigeeritud kui netomahtu väljendatakse liitrites.Maksimaalne lubatav elektrienergiatarbimine (Emax väljendatud kWh-des 24 tunni kohta, arvutatud kahe kümnendkoha täpsusega) korrigeeritud mahuga (Vadj) seadmetüübi osas määratletakse iga seadmekategooria puhul järgmiste võrranditega:Kategooria | Kirjeldus | Emax (kWh/24 h) |1 | Külmik madala temperatuuriga kambrita | (0,207 × Vadj + 218)/365 |2 | Külmik/jahuti kambriga, mille temperatuur on 5 oC ja/või 12 oC | (0,207 × Vadj + 218)/365 |3 | Külmik tärnita madala temperatuuriga kambriga | (0,207 × Vadj + 218)/365 |4 | Külmik madala temperatuuriga kambriga (*) | (0,557 × Vadj + 166)/365 |5 | Külmik madala temperatuuriga kambriga (**) | (0,402 × Vadj + 219)/365 |6 | Külmik madala temperatuuriga kambriga(***) | (0,573 × Vadj + 206)/365 |7 | Külmik/sügavkülmik sügavkülmkambriga (****) | (0,697 × Vadj + 272)/365 |8 | Toiduainete sügavkülmik, püstine | (0,434 × Vadj + 262)/365 |9 | Toiduainete sügavkülmik, kastikujuline | (0,480 × Vadj + 195)/365 |Rohkem kui kahe uksega külmikute/sügavkülmikute või ülal nimetamata seadmete puhul määratakse maksimaalne lubatav elektrienergia tarbimine (Emax) kindlaks madalaima temperatuuriga kambri temperatuuri ja tärnide arvuga järgmiselt:Kõige külmema kambri temperatuur | Kategooria | Emax (kWh/24 h) |> - 6 oC | 1/2/3 | (0,207 × Vadj + 218)/365 |≤ - 6 oC (*) | 4 | (0,557 × Vadj + 166)/365 |≤ - 12 oC (**) | 5 | (0,402 × Vadj + 219)/365 |≤ - 18 oC (***) | 6 | (0,573 × Vadj + 206)/365 |≤ - 18 oC (****) | 7 | (0,697 × Vadj + 272)/365 |Katsetamismenetlused, et kontrollida seadme vastavust käesoleva direktiivi elektrienergia tarbimise nõueteleKui kontrollimiseks esitatud külmutusseadme elektrienergia tarbimine on väiksem kui Emax (seadme kategooria maksimaalne lubatav elektrienergia tarbimise tase, nagu ülal on määratletud) või sellega võrdne pluss 15 %, tõendatakse seadme vastavust käesoleva direktiivi elektrienergia tarbimise nõuetele. Kui seadme elektrienergia tarbimine on suurem kui Emax pluss 15 %, tuleb mõõta veel kolme seadme elektrienergia tarbimist. Kui nende kolme seadme elektrienergia tarbimise aritmeetiline keskmine on väiksem kui Emax pluss 10 %, tõendatakse seadme vastavust käesoleva direktiivi elektrienergia tarbimise nõuetele. Kui aritmeetiline keskmine ületab Emax pluss 10 %, ei loeta seadet käesoleva direktiivi elektrienergia tarbimise nõuetele vastavaks.MõistedKäesolevas lisas kasutatud mõisted vastavad Euroopa Standardikomitee poolt 1995. aasta juulis sätestatud Euroopa standardi EN 153 määratlustele.[1] Kõik kambrid temperatuuriga - 6 oC või alla selle.--------------------------------------------------II LISAVASTAVUSHINDAMISMENETLUSED (MOODUL A)1. Käesolev moodul kirjeldab menetlust, mille kaudu tootja või tema ühenduses registreeritud volitatud esindaja, kes täidab punktis 2 sätestatud kohustusi, tagab ja deklareerib, et külmutusseade vastab selle suhtes kohaldatavatele käesoleva direktiivi nõuetele. Tootja kinnitab igale seadmele CE-vastavusmärgise ja koostab kirjaliku vastavusdeklaratsiooni.2. Tootja koostab lõikes 3 kirjeldatud tehnilised dokumendid ja tema või tema ühenduses registreeritud volitatud esindaja hoiab neid asjaomastele siseriiklikele asutustele kättesaadaval vähemalt kolm aastat alates viimase seadme tootmise kuupäevast.Kui tootja ega tema volitatud esindaja ei ole ühenduses registreeritud, vastutab tehniliste dokumentide kättesaadavuse eest isik, kes viib külmutusseadme ühenduse turule.3. Tehniliste dokumentide järgi peab olema võimalik hinnata külmutusseadme vastavust käesoleva direktiivi nõuetele. Need dokumendid peavad hindamiseks vajalikus ulatuses käsitlema külmutusseadme projekteerimist, tootmist ja tööpõhimõtet ning hõlmama järgmist:i) tootja nimi ja aadress;ii) mudeli üldine kirjeldus, mis on üheselt mõistetavaks identifitseerimiseks küllaldane;iii) teave, kaasa arvatud vajalikud joonised, mudeli peamiste ja eeskätt nende omaduste kohta, mis märgatavalt mõjutavad tema elektrienergia tarbimist, nagu mõõtmed, maht (mahud), kompressori omadused, eriomadused jne;iv) olemasolu korral kasutusjuhendid;v) punkti 5 kohaselt tehtud elektrienergia tarbimise mõõtmiste tulemused;vi) üksikasjad, mis näitavad, et need mõõtmised vastavad I lisas sätestatud energiatarbimisnõuetele.4. Muid ühenduse õigusakte kohaldades koostatud tehnilisi dokumente võib kasutada, kui need vastavad käesoleva lisa nõuetele.5. Külmutusseadmete tootjad vastutavad iga käesoleva direktiiviga hõlmatud külmutusseadme elektrienergia tarbimise kehtestamise eest vastavalt Euroopa standardis EN 153 täpsustatud menetlustele ning seadme vastavuse eest artikli 2 nõuetele.6. Tootja või tema volitatud esindaja säilitab koos tehniliste dokumentidega vastavusdeklaratsiooni koopiat.7. Tootja peab võtma kõik vajalikud meetmed, et tootmisprotsessis tagataks toodetud külmutusseadmete vastavus punktis 2 nimetatud tehnilistele dokumentidele ja direktiivi vastavatele nõuetele.--------------------------------------------------III LISACE-VASTAVUSMÄRGISCE-vastavusmärgis koosneb tähtedest CE järgmisel kujul:+++++ TIFF +++++CE-vastavusmärgise vähendamisel või suurendamisel tuleb kinni pidada eespool esitatud joonise proportsioonidest.CE-vastavusmärgise eri osad peavad olema ühekõrgused, vähemalt 5 mm.--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv, 21. detsember 1988, toiduainetes lubatud lisaaineid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31989L0107

Euroopa Liidu Teataja L 040 , 11/02/1989 Lk 0027 - 0033 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 17 Lk 0200  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 17 Lk 0200

		Nõukogu direktiiv,21. detsember 1988,toiduainetes lubatud lisaaineid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta(89/107/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100a,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,koostöös Euroopa Parlamendiga, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [2]ning arvestades, et:lisaaineid ja nende kasutustingimusi käsitlevate siseriiklike õigusaktide erinevused takistavad toiduainete vaba liikumist; need erinevused võivad tekitada ebaausat konkurentsi ning avaldada sellega otsest mõju ühisturu kujunemisele või toimimisele;nende õigusaktide ühtlustamine on seetõttu vajalik;need nõuded tuleks lülitada vajaduse korral etappide kaupa koostatavasse ülddirektiivi;direktiiviga hõlmatavate lisaainerühmade loetelude koostamise otsustab nõukogu, toimides asutamislepingu artiklis 100a sätestatud korras;sellistesse rühmadesse kuuluvate lisaainete kasutamine peaks olema lubatud ainult nõukogu poolt tunnustatud teadus- ja tehnoloogiakriteeriumide alusel;lisaainete ja nende kasutustingimuste loetelusid koostades tuleks enne rahva tervisele tõenäoliselt mõju avaldavate sätete vastuvõtmist nõu pidada komisjoni otsusega 74/234/EMÜ [3] moodustatud toidu teaduskomiteega;lubatud lisaainete loetelu peab olema võimalik kohandada teaduse ja tehnika edusammudega; seepärast oleks lisaks asutamislepinguga sätestatud korrale asjakohane süsteem, mis võimaldaks liikmesriikidel ajutiste siseriiklike meetmete vastuvõtmisega mõjutada ühenduse lahenduseotsinguid;selliste lisaainete puhtusekriteeriumide kindlaksmääramine ning analüüsi- ja proovivõtumeetodite koostamine on tehnilised küsimused, mis tuleks usaldada komisjonile;olemasolevaid ühenduse sätteid värvainete, säilitusainete, antioksüdantide, emulgaatorite, stabilisaatorite, paksendite ja tarretusainete kohta tuleb muuta käesoleva direktiivi alusel;kõigil neil juhtudel, kui nõukogu annab komisjonile toiduainetega seotud eeskirjade rakendamise õiguse, tuleks sätestada kord liikmesriikide ja komisjoni vahelise tiheda koostöö sisseseadmiseks otsuse 69/414/EMÜ kohaselt moodustatud alalises toiduainekomitees, [4]ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 11. Käesolevat direktiivi kohaldatakse I lisas loetletud mitmesugustesse rühmadesse kuuluvate lisaainete suhtes, mida kasutatakse või mis on ette nähtud toiduaine tootmisel või valmistamisel tarvitatavate koostisainetena ja mis samal või muudetud kujul on olemas ka lõpptootes; edaspidi "lisaained".2. Käesolevas direktiivis on "lisaaine" aine, mida olenemata tema toiteväärtusest ei kasutata iseseisva toiduainena või toiduainele iseloomuliku koostisainena ja mille tahtlik tehnoloogilisel eesmärgil lisamine toiduainele selle tootmisel, töötlemisel, valmistamisel, käitlemisel, pakendamisel, transpordil või ladustamisel viib või võib põhjendatud oletusel viia selleni, et lisaaine ise või tema kõrvalsaadused muutuvad otseselt või kaudselt selliste toiduainete koostisosaks.3. Käesolevat direktiivi ei kohaldata järgmiste ainete suhtes:a) abiained; [5]b) ained, mida kooskõlas ühenduse taimetervise eeskirjadega kasutatakse taimede ja taimsete saaduste kaitseks;c) toiduainetes kasutatavad lõhna- ja maitseained, mis kuuluvad nõukogu direktiivi 88/388/EMÜ reguleerimisalasse; [6]d) toiduainetele toitainetena lisatavad ained (näiteks mineraalid, mikroelemendid või vitamiinid).Artikkel 21. Toiduainete tootmisel või valmistamisel tohib kasutada ainult neid lisaaineid, mis kuuluvad I lisas artikli 3 lõike 3 kohaselt koostatud loetelu rühmadesse, ja neid tuleb kasutada kõnealuses artiklis täpsustatud tingimustel.2. Lisaainete paigutamine mingisse I lisas nimetatud rühma toimub kõnealuse lisaainega tavaliselt seostatava kasutuseesmärgi kohaselt. Lisaaine paigutamine kindlasse rühma ei välista, et seda lubatakse kasutada mitmel eesmärgil.3. Lisaained kantakse loetelusse II lisas kirjeldatud üldkriteeriumide alusel.Artikkel 31. Konkreetsed sätted I lisas nimetatud rühmadesse kuuluvate lisaainete kohta nähakse ette ülddirektiivis, mis sisaldab teatavate lisaainerühmade kohta olemasolevaid üksikdirektiive. Selle ülddirektiivi võib siiski koostada etappide kaupa.2. Komisjoni ettepanekul võtab nõukogu asutamislepingu artiklis 100a ettenähtud korras vastu:a) kasutada lubatud lisaainete loetelu, mis välistab kõik teised lisaained;b) loetelu toiduainetest, millele neid lisaaineid võib lisada, nende lisaainete lisamise tingimused ja vajaduse korral nende tehnoloogilise kasutuse normid;c) eeskirjad kandeainete ja lahustitena kasutatavate lisaainete kohta, mis vajaduse korral sisaldavad ka nende lisaainete puhtusekriteeriume.3. Artiklis 11 ettenähtud korras võetakse vastu:a) kõnealuste lisaainete puhtusekriteeriumid;b) vajaduse korral analüüsimeetodid, et tõendada vastavust punktis a nimetatud puhtusekriteeriumidele;c) vajaduse korral proovivõtumenetlus ning toiduainetes ja nende pinnal olevate lisaainete kvalitatiivse ja kvantitatiivse analüüsi meetodid;d) muud vajalikud eeskirjad, et tagada artikli 2 sätete järgimine.Artikkel 41. Kui liikmesriik teeb käesoleva direktiivi või artiklis 3 nimetatud ülddirektiivi vastuvõtmise järel saadud uue teabe või olemasoleva teabe ümberhindamise alusel piisavalt põhjendatud järelduse, et hoolimata vastavusest käesolevale direktiivile või ükskõik millisele artikli 3 alusel koostatud loetelule on lisaaine kasutamine toiduaines ohtlik inimeste tervisele, võib ta ajutiselt peatada kõnealuste sätete kohaldamise oma territooriumil või seda piirata. Ta teatab sellest viivitamata teistele liikmesriikidele ja komisjonile ning põhjendab oma otsust.2. Komisjon uurib lõikes 1 nimetatud liikmesriigi esitatud põhjusi alalises toiduainekomitees niipea kui võimalik, esitab seejärel viivitamata oma arvamuse ja võtab asjakohased meetmed.3. Kui komisjon leiab, et lõikes 1 nimetatud raskuste lahendamiseks ja inimeste tervise kaitse tagamiseks on vaja käesolevat direktiivi või artiklis 3 nimetatud ülddirektiivi muuta, algatab ta nende muudatuste vastuvõtmiseks artiklis 11 ettenähtud menetluse; kaitsemeetmed vastuvõtnud liikmesriik võib sel juhul neid jätkata kuni muudatuste vastuvõtmiseni.Artikkel 51. Võttes arvesse artikli 3 kohase loetelu vastuvõtmise järel toimunud teaduse ja tehnika arengut, võib liikmesriik ajutiselt lubada oma territooriumil mõnesse I lisas nimetatud rühma kuuluva, kuid loetelust puuduva lisaaine turustamist ja kasutust, kui täidetud on järgmised tingimused:a) luba on jõus kõige rohkem kaks aastat;b) liikmesriik tagab tema poolt lubatud lisaainet sisaldavate toiduainete ametliku kontrolli;c) loa andmisel võib liikmesriik nõuda, et kõnealust lisaainet sisaldavatel toiduainetel oleks erimärgistus.2. Liikmesriik edastab teistele liikmesriikidele ja komisjonile iga lõike 1 kohaselt vastuvõetud lubamisotsuse teksti kahe kuu jooksul alates otsuse jõustumise kuupäevast.3. Enne lõike 1 punktis a sätestatud kaheaastase ajavahemiku lõppu võib liikmesriik taotleda, et komisjon lisaks vastavalt artiklile 3 vastuvõetud loetelusse lisaaine, millele käesoleva artikli lõike 1 kohaselt oli antud siseriiklik luba. Samal ajal esitab liikmesriik tõendid, mis tema arvates seda toetavad, ja näitab, kuidas lisaainet kasutada. Kui komisjon leiab, et see taotlus on põhjendatud, toimib ta artikli 3 kohaselt vastuvõetud loetelu muutmiseks asutamislepingu artiklis 100a ettenähtud korras. Nõukogu teeb komisjoni ettepanekul otsuse 18 kuu jooksul alates asja esitamise kuupäevast.4. Kui lõikes 1 ettenähtud kaheaastase ajavahemiku jooksul komisjon ei esita lõike 3 kohast ettepanekut või kui nõukogu ei tee otsust lõikes 3 sätestatud 18 kuu jooksul, tuleb siseriiklik luba tühistada. Samal ajal tuleb tühistada kõik sama lisaaine kasutamiseks teistes liikmesriikides antud load.5. Samale lisaainele ei saa anda uut luba enne, kui lõikes 4 sätestatud tühistamise järel toimunud teaduse ja tehnika areng seda õigustab.Artikkel 6Rahva tervist mõjutada võivad sätted võetakse vastu pärast nõupidamist toidu teaduskomiteega.Artikkel 71. Lisaaineid, mis ei ole ette nähtud müügiks lõpptarbijale, võib turustada ainult siis, kui pakenditel või konteineritel on järgmine nähtav, selgesti loetav ja kustumatu teave:a) - eraldi müüdavate või omavahel segatud lisaainete puhul iga lisaaine ühenduses kehtivate sätetega ettenähtud nimetus ja EMÜ number või selliste sätete puudumisel lisaaine piisavalt täpne kirjeldus, mis võimaldab lisaainet eristada teistest lisaainetest, millega teda võidakse segi ajada; andmed antakse massiosa kahanevas järjekorras,- kui lisaainetes on teisi aineid, materjale või koostisaineid, mis kergendavad lisaaine või -ainete ladustamist, müüki, standardimist, lahjendamist või lahustamist, siis lisaaine nimetus vastavalt esimesele taandele ja teave iga koostisosa kohta massiosa kahanevas järjekorras;b) - kas väide "kasutamiseks toidus",- väide "piiratud kasutamiseks toidus"- või veelgi täpsem viide lisaaine toidus kasutamise kohta;c) vajaduse korral ladustamise ja kasutuse eritingimused;d) kasutusjuhendid, kui nende ärajätmise tõttu oleks võimatu lisaaine asjakohane kasutus;e) partii tähis;f) tootja, pakendaja või ühenduses registrisse kantud müüja nimi või ärinimi ja aadress;g) teave iga toiduaines koguselisele piiramisele kuuluva koostisosa protsendimäära kohta või muu koostisega seoses olev asjakohane teave, et ostja saaks järgida kõiki toiduainete kohta käivaid ühenduse sätteid või nende puudumise korral siseriiklikke sätteid. Kui sama koguseline piirang kehtib kas eraldi või koos kasutatavate koostisosade rühma suhtes, võib ühise protsendimäära anda ühe suurusena;h) netokogus;i) igasugune muu artiklis 3 nimetatud ülddirektiivis ettenähtud teave.2. Erandina lõikest 1 võib punkti a teises taandes ja punktides d–g nõutava teabe esitada ka ainult dokumentides, mis on seotud saadetisega ja esitatakse tarnimisel või enne seda, kui kõnealuse toote pakendil või konteineril on nähtaval kohal tähis "ette nähtud toiduainete tootmiseks ja mitte jaemüügiks".Artikkel 8Lõpptarbijale müügiks ettenähtud lisaaineid tohib turustada ainult siis, kui nende pakenditel või konteineritel on järgmine nähtav, selgesti loetav ja kustumatu teave:a) nimetus, mille all toodet müüakse. See nimetus moodustatakse kehtivate ühenduse sätetega ettenähtud kõnealuse toote nimetusest ja tema EMÜ numbrist või selliste sätete puudumise korral toote piisavalt täpsest kirjeldusest, mis võimaldab toodet eristada teistest toodetest, millega teda võidakse segi ajada;b) artikli 7 lõike 1 punktides a–f ja punktis h nõutav teave;c) minimaalse säilimisaja tähtaeg nõukogu direktiivi 79/112/EMÜ artikli 9 tähenduses; [7]d) igasugune muu artiklis 3 nimetatud ülddirektiivis ettenähtud teave.Artikkel 9Artiklid 7 ja 8 ei mõjuta üksikasjalikumaid või ulatuslikumaid õigus- ja haldusnorme, mis käsitlevad kaale ja mõõte või mida kohaldatakse ohtlike ainete ja valmististe esitlemise, liigitamise, pakendamise ja märgistamise või transpordi suhtes.Artikkel 10Et artiklites 7 ja 8 on ette nähtud nõutava teabe esitamise viis, hoiduvad liikmesriigid sätestamast nimetatud artiklites sisalduvatest üksikasjalikumaid nõudeid.Artiklites 7 ja 8 sätestatud üksikasjad esitatakse ostjatele hästi arusaadavas keeles, kui ostja teavitamiseks ei ole võetud muid meetmeid. Käesolev säte ei takista selliste üksikasjade esitamist mitmes keeles.Artikkel 111. Kui tuleb järgida käesolevas artiklis sätestatud korda, suunab eesistuja oma algatusel või liikmesriigi esindaja taotlusel küsimuse alalisele toiduainekomiteele.2. Võetavate meetmete eelnõu esitab komiteele komisjoni esindaja. Tähtaja jooksul, mille määrab eesistuja lähtuvalt küsimuse kiireloomulisusest, esitab komitee eelnõu kohta oma arvamuse. Arvamus esitatakse sellise kvalifitseeritud häälteenamusega, nagu on sätestatud asutamislepingu artikli 148 lõikes 2. Eesistuja ei hääleta.3. a) Kui kavandatavad meetmed on komitee arvamusega kooskõlas, võtab komisjon need vastu;b) kui kavandatavad meetmed ei ole komitee arvamusega kooskõlas või kui komitee ei esita oma arvamust, esitab komisjon võetavate meetmete kohta viivitamata ettepaneku nõukogule. Nõukogu teeb otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega.Kui nõukogu ei ole ettepandud meetmeid vastu võtnud kolme kuu jooksul alates nõukogu poole pöördumisest, võtab komisjon need vastu.Artikkel 121. Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed tagamaks, et I lisas määratletud rühma kuuluvaid lisaaineid turustatakse ainult siis, kui need vastavad käesolevas direktiivis ja selle lisades sätestatud määratlustele ja eeskirjadele.2. Liikmesriigid ei keela, takista ega piira lisaainete, toiduainete või nende koostisainete turustamist lisaainete tõttu, kui need vastavad käesoleva direktiivi, olemasolevate üksikdirektiivide ja artiklis 3 nimetatud ülddirektiivi sätetele.3. Lõige 2 ei mõjuta artiklis 3 nimetatud ülddirektiivi vastavate sätete puudumisel kohaldatavaid siseriiklikke sätteid.Artikkel 13Meetmed olemasolevate ühenduse direktiivide kooskõlastamiseks käesoleva direktiiviga võetakse vastu artiklis 11 ettenähtud korras.Artikkel 141. Liikmesriigid võtavad kõik käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud meetmed vastu 18 kuu jooksul alates direktiivi teatavakstegemisest. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile. Nende meetmetega:- antakse hiljemalt kaks aastat pärast käesoleva direktiivi teatavakstegemist luba käesolevale direktiivile vastavate lisaainete turustamiseks ja kasutamiseks;- keelatakse hiljemalt kolm aastat pärast käesoleva direktiivi teatavakstegemist [8] käesolevale direktiivile mittevastavate lisaainete turustamine ja kasutamine.2. Lõige 1 ei mõjuta olemasolevaid ühenduse sätteid või neid siseriiklikke sätteid, mida artiklis 3 nimetatud ülddirektiivide puudumisel kohaldatakse teatavate lisaainerühmade suhtes või mis määravad kindlaks toiduained, milles või mille pinnal käesoleva direktiiviga kooskõlas olevaid lisaaineid võib kasutada.Artikkel 15Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 21. detsember 1988Nõukogu nimeleesistujaV. Papandreou[1] EÜT C 99, 13.4.1987, lk 65 ja EÜT C 12, 16.1.1989.[2] EÜT C 328, 22.12.1986, lk 5.[3] EÜT L 136, 20.5.1974, lk 1.[4] EÜT L 291, 19.11.1969, lk 9.[5] Käesolevas direktiivis on "abiaine" iseseisvalt toidu koostisainena mittetarbitav aine, mida toorainete, toiduainete või nende koostisainete töötlemisel teatava tehnoloogilise käitlemis- või töötlemiseesmärgi saavutamiseks kavatsetult kasutatakse ja mis ise või mille derivaatide jäägid võivad tahtmatult, kuid tehniliselt vältimatult olla lõpptootes tingimusel, et need jäägid ei tekita ohtu tervisele ja neil ei ole mingit tehnoloogilist mõju lõpptootele.[6] EÜT L 184, 15.7.1988, lk 61.[7] EÜT L 33, 8.2.1979, lk 1.[8] Käesolev direktiiv tehti liikmesriikidele teatavaks 28. detsembril 1988.--------------------------------------------------I LISALisaainete rühmad kasutusotstarbe järgiVärvaineSäilitusaineAntioksüdantEmulgaatorEmulgeeriv soolPaksendajaŽeleeriv aineStabilisaator [1]Lõhna- ja maitsetugevdajaHapeHappesuse regulaator [2]Paakumisvastane aineModifitseeritud tärklisMagusaineKergitusaineVahutamisvastane aineGlaseeraine [3]Jahu parendajaTardaineNiiskusesäilitajaSekvestrant [4]Ensüüm [5], [6]MahuainePropellent ja pakendamisgaas[1] Sellesse rühma kuuluvad ka vahustabilisaatorid.[2] Need ained võivad toimida happesuse regulaatoritena kahes suunas.[3] Nende ainete hulka kuuluvad ka määrdeained.[4] Nende mõistete lisamine käesolevasse loetelusse ei piira nendega seotud tulevasi otsuseid või nende nimetamist lõpptarbijale ettenähtud toiduainete märgistusel.[5] Nende mõistete lisamine käesolevasse loetelusse ei piira nendega seotud tulevasi otsuseid või nende nimetamist lõpptarbijale ettenähtud toiduainete märgistusel.[6] Ainult lisaainetena kasutatavad.--------------------------------------------------II LISALisaainete kasutamise üldkriteeriumid1. Lisaained võidakse heaks kiita ainult siis, kui:- suudetakse ära näidata mõistlik tehnoloogiline vajadus ja asjaolu, et eesmärki ei ole võimalik saavutada ühelgi teisel majanduslikult ja tehnoloogiliselt teostataval viisil,- soovitatud kasutustaseme puhul ei ole nad tarbija tervisele ohtlikud, niipalju kui seda saab otsustada kättesaadava teadusliku tõendusmaterjali põhjal,- nende kasutamine ei eksita tarbijat.2. Lisaainete kasutamist võidakse kaaluda ainult siis, kui on ilmne, et tarbija saab sellest tõestatavat tulu; teiste sõnadega, on vaja kindlaks määrata, mida tähendab üldiselt kasutatav mõiste "vajadus". Lisaaineid tuleks kasutada ühel või mitmel punktides a–d sätestatud eesmärgil ja ainult sel juhul, kui neid eesmärke ei ole võimalik saavutada muul majanduslikult ja tehnoloogiliselt teostataval ning tarbija tervisele ohutul viisil:a) toiduainete toiteväärtuse säilitamine; toiduaine toiteväärtuse tahtlik vähendamine oleks õigustatud ainult siis, kui sel toiduainel ei ole tavalises toiduvalikus suurt tähtsust või kui lisaainet on vaja toiduainete tootmiseks eritoitu vajavatele tarbijarühmadele;b) eritoitu vajavatele tarbijarühmadele toiduainete vajalike koostisainete või koostisosade tootmine;c) toiduaine säilivuse või stabiilsuse, samuti tema organoleptiliste omaduste parandamine, kui see ei muuda toiduaine laadi, olemust või kvaliteeti ega eksita tarbijat;d) toiduainete tootmise, töötlemise, valmistamise, käitlemise, pakendamise, transpordi või ladustamise lihtsustamine tingimusel, et lisaainet ei kasutata selleks, et varjata kasutatud vähese väärtusega toorainete mõju või nimetatud toimingute ajal kasutatavaid ebasoovitavaid (sealhulgas ebahügieenilisi) toiminguid.3. Lisaaine või selle derivaatide võimalike kahjulike toimete kindlakstegemiseks tuleb korraldada nõuetekohane toksilisuse kontroll ja hindamine. Hindamisel tuleb näiteks arvesse võtta lisaaine kasutamise kõiki kumulatiivseid, sünergilisi või soodustavaid mõjusid ning inimese taluvust kehavõõraste ainete suhtes.4. Kõiki lisaaineid tuleb hoida pideva vaatluse all ja vajaduse korral seoses muutuvate kasutustingimuste ja uue teadusinfoga uuesti hinnata.5. Lisaained peavad alati vastama heakskiidetud puhtusekriteeriumidele.6. Lisaainete heakskiitmisel tuleb:a) kindlaks määrata toiduained, millele neid lisaaineid võib lisada, ja lisaainete lisamise tingimused;b) piirata lisaainete kasutamist soovitava mõju saavutamiseks vajaliku madalaima tasemeni;c) arvestada lisaainele kehtestatud vastuvõetavat päevast kogust või muud samaväärset kriteeriumi ning kõikidest allikatest saadavat oletatavat lisaaine päevast kogust. Kui lisaainet kasutatakse toiduainetes, mis on ette nähtud eri tarbijarühmadele, tuleks arvestada neisse rühmadesse kuuluvate tarbijate võimalikku päevast lisaaine kogust.--------------------------------------------------