title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2001/108/EÜ, 21. jaanuar 2002, millega muudetakse avatud investeerimisfonde (UCITS) käsitlevate õigus- ja haldusnormide kooskõlastamist käsitlevat nõukogu direktiivi 85/611/EMÜ seoses avatud investeerimisfondide (UCITS) investeeringutega

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32001L0108

Euroopa Liidu Teataja L 041 , 13/02/2002 Lk 0035 - 0042

		Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2001/108/EÜ,21. jaanuar 2002,millega muudetakse avatud investeerimisfonde (UCITS) käsitlevate õigus- ja haldusnormide kooskõlastamist käsitlevat nõukogu direktiivi 85/611/EMÜ seoses avatud investeerimisfondide (UCITS) investeeringutegaEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 47 lõiget 2,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [2]tegutsedes asutamislepingu artiklis 251 sätestatud menetluse kohaselt [3]ning arvestades järgmist:(1) Nõukogu direktiivi 85/611/EMÜ [4] reguleerimisala oli algselt piiratud avatud investeerimisfondidega, mis pakuvad oma osakuid avalikuks müügiks ühenduses ja mille ainus eesmärk on investeerimine vabalt kaubeldavatesse väärtpaberitesse (UCITS). Direktiivi 85/611/EMÜ preambuliga nähti ette, et selle reguleerimisalast välja jäävaid ühisinvesteerimisettevõtjaid puudutav kooskõlastamine toimub hiljem.(2) Turusuundumusi silmas pidades on soovitatav avatud investeerimisfondide (UCITS) investeerimiseesmärki laiendada, et võimaldada neil vabalt kaubeldavate väärtpaberite kõrval investeerida ka muudesse piisavalt likviidsetesse finantsinstrumentidesse. Finantsinstrumendid, millesse avatud investeerimisfondid (UCITS) võivad oma investeerimisportfelli vara paigutada, on loetletud käesolevas direktiivis. Portfelli investeeringute valimine indeksi abil on üks valitsemistoimingutest.(3) Käeolevas direktiivis esitatud vabalt kaubeldavate väärtpaberite määratlus kehtib üksnes käesoleva direktiivi kohaldamisel ega mõjuta mingil viisil siseriiklikes õigusaktides muudel eesmärkidel, näiteks maksustamiseks kasutatavaid erinevaid määratlusi. Seetõttu ei hõlma käesolev määratlus niisuguste ühingute poolt nagu elamuhoiupangad ja "industrial and provident societies" väljalastud aktsiaid või osasid ega muid nendega võrdväärseid väärtpabereid, mille omandiõigust ei saa tegelikult üle anda, välja arvatud juhul, kui nende emitent need tagasi ostab.(4) Rahaturuinstrumentideks on need vabalt kaubeldavad instrumendid, millega tavajuhul ei kaubelda reguleeritud turgudel, vaid rahaturgudel, näiteks riigi ja kohalike omavalitsuste võlakirjad, hoiusesertifikaadid, kommertspaberid, keskmise tähtajaga võlaväärtpaberid ja pangaaktseptid.(5) On asjakohane tagada, et käesolevas direktiivis kasutatav reguleeritud turu mõiste on kooskõlas väärtpaberiturul pakutavaid investeerimisteenuseid käsitleva nõukogu 10. mai 1993. aasta direktiivi 93/22/EMÜ [5] määratlusega.(6) Soovitav on lubada avatud investeerimisfondil (UCITS) investeerida oma vara avatud investeerimisfondide (UCITS) ja/või teiste avatud ühisinvesteerimisettevõtjate osakutesse, kes investeerivad ka käesolevas direktiivis nimetatud likviidsetesse finantspõhivaradesse ning tegutsevad riski hajutamise põhimõttel. Vaja on, et avatud investeerimisfondid (UCITS) ja teised ühisinvesteerimisettevõtjad, millesse avatud investeerimisfond (UCITS) investeerib, oleksid tõhusa järelevalve all.(7) Soodustada tuleks avatud investeerimisfondi (UCITS) avaramaid võimalusi investeerida avatud investeerimisfondidesse (UCITS) ja teistesse ühisinvesteerimisettevõtjatesse. Seepärast on hädavajalik tagada, et nimetatud investeerimistegevus ei vähendaks investorite kaitset. Seoses avatud investeerimisfondide (UCITS) suurema võimalusega investeerida teiste avatud investeerimisfondide (UCITS) ja/või ühisinvesteerimisettevõtjate osakutesse on vaja ette näha teatavad eeskirjad koguseliste piirmäärade, teabe avalikustamise ning kaskaadiefekti vältimise kohta.(8) Võtmaks arvesse turusuundumusi ning pidades silmas majandus- ja rahaliidu väljakujundamist, on soovitatav lubada avatud investeerimisfondidel (UCITS) investeerida pangahoiustesse. Hoiustesse tehtud investeeringute nõuetekohase likviidsuse tagamiseks peavad need hoiused olema nõudmisel tagastatavad või väljavõetavad. Hoiustamisel krediidiasutusse, mille registrijärgne asukoht on mitteliikmesriigis, peavad selle krediidiasutuse suhtes kehtima ühenduse õigusaktides sätestatutega võrdväärsed usaldatavusnormatiivid.(9) Lisaks juhule, kus avatud investeerimisfond (UCITS) vastavalt oma fonditingimustele või põhikirjale investeerib pangahoiustesse, võib olla tarvis lubada kõigil avatud investeerimisfondidel (UCITS) omada lisakäibekapitali, näiteks nõudehoiuseid. Nimetatud lisakäibekapital võib olla põhjendatud näiteks järgmistel juhtudel: jooksvate või erakorraliste maksete tasumiseks; müügi korral ajavahemikuks, mis on vajalik reinvesteerimiseks vabalt kaubeldavatesse väärtpaberitesse, rahaturuinstrumentidesse ja/või teistesse käesolevas direktiivis sätestatud finantspõhivaradesse; ajavahemikuks, mis on tingimata vajalik juhul, kui ebasoodsate turutingimuste tõttu tuleb peatada investeerimine vabalt kaubeldavatesse väärtpaberitesse, rahaturuinstrumentidesse ja teistesse finantspõhivaradesse.(10) Usaldatavusnormatiivide täitmise kaalutlustel on vaja vältida avatud investeerimisfondi (UCITS) liigset, vastaspoole riski põhjustavat keskendumist investeeringutele ühte üksusesse või ühte kontserni kuuluvatesse üksustesse.(11) Avatud investeerimisfondidel (UCITS) tuleks selgesõnaliselt lubada üldise investeerimispoliitika ja/või turbe-eesmärkide raames lubada investeerida tuletisinstrumentidesse, et saavutada emissiooniprospektis sedastatud finantseesmärke või riskiprofiili. Investorite kaitse tagamiseks on vaja piirata tuletisinstrumentidega seotud maksimaalset võimalikku riski nii, et see ei ületaks avatud investeerimisfondi (UCITS) kogu portfelli puhasväärtust. Et tagada pidev tuletistehingutest tulenevate riskide ja kohustuste teadvustamine ning kontrollida investeerimispiirangutest kinnipidamist, on tarvis riske ja kohustusi pidevalt mõõta ning jälgida. Et tagada investorite kaitse avalikustamise abil, peaksid avatud investeerimisfondid (UCITS) ka avaldama oma tuletistehingutega seotud strateegia, meetodid ja investeerimispiirangud.(12) Börsiväliste tuletisinstrumentide puhul tuleks kehtestada lisanõuded vastaspoolte ja instrumentide kõlblikkusele, likviidsusele ning positsiooni pidevale hindamisele. Nimetatud lisanõuete eesmärk on tagada investorite kaitse piisav tase, mis on lähedane kaitse tasemega, mis on tagatud reguleeritud turul kaubeldava tuletisinstrumendi omandajale.(13) Tehinguid tuletisinstrumentidega ei tohi ühelgi juhul kasutada käesolevas direktiivis sätestatud põhimõtetest ja eeskirjadest kõrvalehoidmiseks. Börsiväliste tuletisinstrumentide puhul tuleks kohaldada riski hajutamise lisaeeskirju riskide jaoks, mis tulenevad ühest vastaspoolest või vastaspoolte rühmast.(14) Mõningad peamiselt aktsiatesse ja/või võlakirjadesse investeerivate ühisinvesteerimisettevõtjate portfellihaldusmeetodid põhinevad aktsiaindeksite ja/või võlakirjaindeksite järgimisel. Soovitav on lubada avatud investeerimisfondidel (UCITS) järgida tuntud ja tunnustatud aktsiaindekseid ja/või võlakirjaindekseid. Seepärast võib olla tarvis kehtestada paindlikumad riski hajutamise eeskirjad avatud investeerimisfondidele (UCITS), kes sel eesmärgil aktsiatesse ja/või võlakirjadesse investeerivad.(15) Käesoleva direktiivi reguleerimisalasse kuuluvaid ühisinvesteerimisettevõtjaid ei tohiks kasutada muul eesmärgil kui käesolevas direktiivis sätestatud eeskirjade kohaselt avalikkuselt saadud kapitali ühiseks investeerimiseks. Käesolevas direktiivis käsitletud juhtudel võib avatud investeerimisfondil (UCITS) olla tütarettevõtjaid üksnes juhul, kui need on vajalikud teatavate samuti käesolevas direktiivis käsitletud toimingute tõhusaks teostamiseks asjaomase avatud investeerimisfondi (UCITS) nimel. Vaja on tagada avatud investeerimisfondide (UCITS) tõhus järelevalve. Seepärast tuleks avatud investeerimisfondil (UCITS) lubada kolmandas riigis tütarettevõtjat asutada üksnes käesolevas direktiivis sätestatud juhtudel ja tingimustel. Üldine kohustus tegutseda üksnes osakuomanike huvides ning eelkõige suurendada tulemuslikkust ei õigusta ühelgi juhul avatud investeerimisfondi (UCITS) selliseid meetmeid, mis takistavad pädevate asutuste tõhusat järelevalvet.(16) Vaja on tagada enamate ühisinvesteerimisettevõtjate osakute vaba piiriülene kaubeldavus, tagades samas investorite kaitse ühtse miinimumtaseme. Soovitavaid eesmärke oleks seetõttu võimalik saavutada üksnes siduva ühenduse direktiiviga, milles sätestatakse kokkulepitud miinimumnormid. Käesoleva direktiiviga nähakse ette üksnes minimaalne vajalik ühtlustamine ja piirdutakse sellega, mis on vajalik eesmärkide saavutamiseks kooskõlas asutamislepingu artikli 5 kolmanda lõiguga.(17) Käesoleva direktiivi rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta direktiivile 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused [6].(18) Komisjon võib pärast ettepanekute vastuvõtmist sobiva aja jooksul kaaluda kodifitseerimisettepaneku tegemist,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 85/611/EMÜ muudetakse järgmiselt.1. Artikli 1 lõikes 2 asendatakse esimene taane järgmisega:- "— mille ainus eesmärk on avalikkuselt saadud kapitali ühine investeerimine artikli 19 lõikes 1 nimetatud vabalt kaubeldavatesse väärtpaberitesse ja/või teistesse likviidsetesse finantspõhivaradesse ning mis tegutseb riski hajutamise põhimõttel, ja".2. Artiklisse 1 lisatakse järgmised lõiked:"8. Käesoleva direktiivi kohaldamisel on "vabalt kaubeldavad väärtpaberid":- äriühingute aktsiad ja teised väärtpaberid, mis on võrdväärsed äriühingute aktsiatega ("aktsiad"),- võlakirjad ja muud väärtpaberistatud võla vormid ("võlakirjad"),- kõik muud kaubeldavad väärtpaberid, millega kaasneb õigus märkimise või vahetuse teel omandada nimetatud vabalt kaubeldavaid väärtpabereid,välja arvatud artiklis 21 nimetatud meetodid ja instrumendid.9. Käesoleva direktiivi kohaldamisel on "rahaturuinstrumendid" likviidsed instrumendid, millega tavaliselt kaubeldakse rahaturul ning mille väärtus on igal ajahetkel täpselt kindlaks määratav."3. Artikli 19 lõike 1 punkt a asendatakse järgmisega:"a) vabalt kaubeldavad väärtpaberid ja rahaturuinstrumendid, mida noteeritakse või millega kaubeldakse reguleeritud turul, nagu see on määratletud investeerimisteenuste direktiivi artikli 1 lõikes 13, ja/või."4. Artikli 19 lõike 1 punktides b ja c lisatakse sõnade "vabalt kaubeldavad väärtpaberid" järele sõnad "ja rahaturuinstrumendid".5. Artikli 19 lõikes 1:- lisatakse punkti d lõppu sõnad "ja/või",- lisatakse järgmised punktid:"e) vastavalt käesolevale direktiivile tegevusloa saanud avatud investeerimisfondide (UCITS) ja teiste artikli 1 lõike 2 esimese ja teise taande määratlusele vastavate liikmesriikides või mujal asuvate ühisinvesteerimisettevõtjate osakud, tingimusel et:- nimetatud teised ühisinvesteerimisettevõtjad on saanud tegevusloa õigusaktide alusel, milles sätestatakse, et nende suhtes kohaldatakse järelevalvet, mida avatud investeerimisfondide (UCITS) alal pädevad asutused peavad võrdväärseks ühenduse õigusaktides sätestatud järelevalvega, ning et asutuste vaheline koostöö on piisavalt tagatud,- teiste ühisinvesteerimisettevõtjate osakuomanike kaitse tase on võrdväärne avatud investeerimisfondide (UCITS) osakuomanikele ettenähtud kaitse tasemega, ning eelkõige on varade eraldatuse, laenuvõtmise või laenuandmise ning vabalt kaubeldavate väärtpaberite ja rahaturuinstrumentide katteta müügiga seotud eeskirjad võrdväärsed käesoleva direktiivi nõuetega,- ühisinvesteerimisettevõtja majandustegevuse kohta esitatakse poolaasta- ja aastaaruanded, mis võimaldavad hinnata aruandlusperioodi aktivaid ja passivaid, tulusid ning tehinguid,- selle avatud investeerimisfondi (UCITS) või muu ühisinvesteerimisettevõtja varadest, mille osakute omandamist kavandatakse, võib asjaomaste fonditingimuste või põhikirja kohaselt teiste avatud investeerimisfondide (UCITS) või teiste ühisinvesteerimisettevõtjate osakutesse investeerida kokku kuni 10 %, ja/võif) hoiused krediidiasutustes, mis on nõudmisel tagastatavad või väljavõetavad ning mille tähtaeg on kuni 12 kuud, tingimusel et krediidiasutuse registrijärgne asukoht on liikmesriigis, või kui krediidiasutuse registrijärgne asukoht on mitteliikmesriigis, tingimusel et selle suhtes kohaldatakse usaldatavusnormatiive, mida avatud investeerimisfondide (UCITS) alal pädevad asutused peavad võrdväärseks ühenduse õigusaktides sätestatud normatiividega, ja/võig) tuletisinstrumendid, sealhulgas võrdväärsed sularahas makstavad finantsinstrumendid, millega kaubeldakse punktides a, b ja c nimetatud reguleeritud turul; ja/või börsivälised tuletisinstrumendid, tingimusel et:- nende aluseks on käesolevas lõikes käsitletavad instrumendid, finantsindeksid, intressimäärad, valuutakursid või valuutad, millesse avatud investeerimisfond (UCITS) võib investeerida vastavalt oma investeerimiseesmärkidele, mis on sätestatud avatud investeerimisfondi (UCITS) fonditingimustes või põhikirjas,- börsiväliste tuletisinstrumentidega tehtavate tehingute vastaspooled on asutused, kelle suhtes kohaldatakse usaldatavusnormatiivide täitmise järelevalvet ja kes kuuluvad avatud investeerimisfondide (UCITS) alal pädevate asutuste heakskiidetud kategooriatesse, ning- börsiväliste tuletisinstrumentide suhtes kohaldatakse usaldusväärset ja kontrollitavat igapäevast hindamist ning neid on võimalik avatud investeerimisfondi (UCITS) algatusel igal ajal nende õiglase väärtusega müüa, rahaks vahetada või tasaarvestusega lõpetada ja/võih) muud artikli 1 lõike 9 alla kuuluvad rahaturuinstrumendid peale reguleeritud turul kaubeldavate instrumentide, kui nende emiteerimine või emitent ise on reguleeritud investorite ja hoiuste kaitseks, ning nende:- emitendiks või garanteerijaks on liikmesriigi riiklik, piirkondlik või kohalik asutus või keskpank, Euroopa Keskpank, Euroopa Liit või Euroopa Investeerimispank, mitteliikmesriik või föderaalriigi puhul föderatsiooni üks liige või selline avalik-õiguslik rahvusvaheline organisatsioon, millesse kuulub vähemalt üks liikmesriik, või- emitendiks on ettevõtja, mille kõikide väärtpaberitega kaubeldakse punktides a, b või c nimetatud reguleeritud turul, või- emitendiks või garanteerijaks on üksus, mille suhtes kohaldatakse ühenduse õigusaktides sätestatud kriteeriumidele vastavat usaldatavusnormatiivide täitmise järelevalvet, või üksus, mille suhtes kohaldatakse usaldatavusnormatiive, mida pädevad asutused peavad vähemalt sama rangeks ühenduse õigusaktides sätestatud normatiividega, ning need normatiivid on täidetud; või- emitendiks on avatud investeerimisfondide (UCITS) alal pädevate asutuste heakskiidetud kategooriatesse kuuluvad teised asutused, kui investeeringute suhtes neisse instrumentidesse kohaldatakse vähemalt samaväärset investorite kaitset, kui on ette nähtud esimese, teise ja kolmanda taandega, ning kui emitendiks on äriühing, kelle kapital ja reservid moodustavad vähemalt 10 miljonit eurot ning kes esitab ja avaldab oma aastaaruanded kooskõlas direktiiviga 78/660/EMÜ, [7] või üksus, mis tegeleb kontsernis, millesse kuulub üks või mitu äriühingut, mille väärtpaberid on börsil noteeritud, selle kontserni finantseerimisega, või üksus, mis tegeleb panga likviidsusliini kasutavate väärtpaberistamisvahendite finantseerimisega."6. Artikli 19 lõike 2 punkti a lisatakse sõnade "vabalt kaubeldavad väärtpaberid" järele sõnad "ja rahaturuinstrumendid".7. Artikli 19 lõike 2 punkt b ja lõige 3 jäetakse välja.8. Artikkel 20 tunnistatakse kehtetuks.9. Artikkel 21 asendatakse järgmisega:"Artikkel 211. Fondivalitseja või investeerimisühing peab kasutama riskijuhtimismenetlust, mis võimaldab igal ajal jälgida ja mõõta positsioonide riske ning nende mõju portfelli üldisele riskiprofiilile; ta peab kasutama menetlust börsiväliste tuletisinstrumentide täpseks ja sõltumatuks hindamiseks. Ta peab pädevatele asutustele korrapäraselt ning vastavalt nende kehtestatud üksikasjalikele eeskirjadele teatavaks tegema tuletisinstrumentide liigid, nendega seotud riskid, koguselised piirmäärad ning tuletisinstrumentidega tehtavate tehingutega seotud riskide hindamise meetodid iga valitsetava avatud investeerimisfondi (UCITS) kohta.2. Liikmesriigid võivad lubada avatud investeerimisfondidel (UCITS) kasutada liikmesriikide seatud tingimusi ja piirmäärasid arvestades vabalt kaubeldavate väärtpaberite ning rahaturuinstrumentidega seotud võtteid ja instrumente, tingimusel et selliseid võtteid ja instrumente kasutatakse portfelli tõhusaks haldamiseks. Kui need toimingud on seotud tuletisinstrumentide kasutamisega, peavad eespool nimetatud tingimused ja piirmäärad vastama käesoleva direktiivi sätetele.Mingil juhul ei tohi need toimingud põhjustada avatud investeerimisfondi (UCITS) kõrvalekaldumist investeerimiseesmärkidest, mis on sätestatud avatud investeerimisfondi (UCITS) fonditingimustes, põhikirjas või emissiooniprospektis.3. Avatud investeerimisfond (UCITS) tagab, et tema tuletisinstrumentidega seotud üldrisk ei ületa tema portfelli puhasväärtust.Riski arvutamisel võetakse arvesse tuletisväärtpaberite alusvara hetkeväärtust, vastaspoole riski, turu tulevikusuundumusi ning positsioonide rahaks vahetamise aega. Nimetatut kohaldatakse ka järgmiste lõikude suhtes.Avatud investeerimisfond (UCITS) võib oma investeerimispoliitika raames ning artikli 22 lõikega 5 ettenähtud piirmäärasid arvestades investeerida tuletisinstrumentidesse, kui nende alusvaraga seotud kogurisk ei ületa artiklis 22 sätestatud investeerimispiiranguid. Kui avatud investeerimisfond (UCITS) investeerib indeksipõhistesse tuletisinstrumentidesse, võivad liikmesriigid lubada neid investeeringuid mitte käsitleda vastavalt artiklis 22 sätestatud piirmääradele.Kui vabalt kaubeldav väärtpaber või rahaturuinstrument sisaldab tuletisinstrumenti, tuleb viimast käesoleva artikli nõuete täitmisel arvesse võtta.4. Liikmesriigid saadavad komisjonile hiljemalt 13. veebruariks 2004 kogu teabe lõikes 3 nimetatud riskide arvutamise viiside kohta, sealhulgas vastaspoole riski kohta börsiväliste tuletisinstrumentidega tehtavate tehingute puhul, ning seda reguleerivate õigusaktide edaspidised muudatused. Komisjon edastab selle teabe teistele liikmesriikidele. Kontaktkomitee võib sellise teabe üle arvamusi vahetada artikli 53 lõikes 4 sätestatud korras."10. Artikkel 22 asendatakse järgmisega:"Artikkel 221. Avatud investeerimisfond (UCITS) ei või ühe ja sama asutuse emiteeritud vabalt kaubeldavatesse väärtpaberitesse või rahaturuinstrumentidesse investeerida rohkem kui 5 % oma varast. Avatud investeerimisfond (UCITS) ei või ühte ja samasse asutusse hoiustena investeerida üle 20 % oma varast.Avatud investeerimisfondi (UCITS) vastaspoole risk ei tohi börsiväliste tuletisinstrumentidega tehtava tehingu puhul ületada:- 10 % tema varast, kui vastaspooleks on artikli 19 lõike 1 punktis f nimetatud krediidiasutus,- 5 % tema varast muudel juhtudel.2. Liikmesriigid võivad lõike 1 esimeses lauses sätestatud 5 % piirmäära suurendada kuni 10 %ni. Kõigi selliste emitentide vabalt kaubeldavate väärtpaberite ja rahaturuinstrumentide koguväärtus, millest igasse on avatud investeerimisfond (UCITS) investeerinud üle 5 % oma varast, ei tohi sel juhul ületada 40 % tema vara väärtusest. Nimetatud piirmäära ei kohaldata hoiuste suhtes ja börsiväliste tuletisinstrumentidega tehtavate tehingute suhtes, kui need tehakse finantsasutustega, kelle suhtes kohaldatakse usaldatavusnormatiivide täitmise järelevalvet.Olenemata lõikes 1 sätestatud üksikutest piirmääradest, ei tohi avatud investeerimisfondil (UCITS) samal ajal olla:- investeeringuid vabalt kaubeldavatesse väärtpaberitesse või rahaturuinstrumentidesse,— hoiuseid ja/või- börsiväliste tuletisinstrumentidega tehtavatest tehingutest tulenevaid riske,mis ületavad 20 % tema vara väärtusest, kui emitendiks, hoiuse vastuvõtjaks või tehingu pooleks on sama asutus.3. Liikmesriigid võivad lõike 1 esimese lausega ettenähtud 5 % piirmäära suurendada kuni 35 %ni, kui vabalt kaubeldavad väärtpaberid või rahaturuinstrumendid on emiteerinud või garanteerinud liikmesriik, tema kohalik asutus, mitteliikmesriik või selline avalik-õiguslik rahvusvaheline organisatsioon, millesse kuulub vähemalt üks liikmesriik.4. Liikmesriigid võivad lõike 1 esimese lausega ettenähtud 5 % piirmäära teatavate võlakirjade puhul suurendada kuni 25 %ni, kui need on emiteerinud krediidiasutus, mille registrijärgne asukoht on liikmesriigis ja mille suhtes kohaldatakse vastavalt õigusaktidele võlakirjaomanike kaitseks kavandatud erilist avalikku järelevalvet. Eriti tuleb selliste võlakirjade emiteerimisest tulenevad summad vastavalt õigusaktidele investeerida varasse, mis kogu võlakirjade kehtivusaja vältel suudab tagada võlakirjadega seotud nõuded ja mida emitendi maksejõuetuse korral kasutataks esmajärjekorras põhisumma tagasimaksmiseks ning kogunenud intresside tasumiseks.Kui avatud investeerimisfond (UCITS) investeerib üle 5 % oma varast esimeses lõigus osutatud võlakirjadesse, mille on emiteerinud sama emitent, ei tohi nende investeeringute koguväärtus ületada 80 % avatud investeerimisfondi (UCITS) vara väärtusest.Liikmesriigid peavad esitama komisjonile nimekirja eespool osutatud võlakirjakategooriatest ja emitentide kategooriatest, kellel on vastavalt õigusaktidele ja esimeses lõigus nimetatud järelevalvele õigus emiteerida eespool sätestatud kriteeriumidele vastavaid võlakirju. Nimekirjadele lisatakse teatis antavate garantiide staatuse kohta. Komisjon edastab selle teabe viivitamata teistele liikmesriikidele koos kõigi märkustega, mida ta peab asjakohaseks, ning teeb nimetatud teabe ü ldsusele kättesaadavaks. Kontaktkomitee võib sellise teabe üle arvamusi vahetada vastavalt artikli 53 lõikes 4 sätestatud protseduurile.5. Lõigetes 3 ja 4 osutatud vabalt kaubeldavaid väärtpabereid ja rahaturuinstrumente ei võeta arvesse lõikes 2 osutatud 40 % piirmäära kohaldamisel.Lõigetes 1, 2, 3 ja 4 sätestatud piirmäärasid ei saa ühendada ning seega ei tohi lõigete 1, 2, 3 ja 4 alusel tehtavate investeeringute kogumaht vabalt kaubeldavatesse väärtpaberitesse või rahaturuinstrumentidesse, hoiustesse või tuletisinstrumentidesse mingil juhul ületada 35 % avatud investeerimisfondi (UCITS) varast, kui emitendiks, hoiuse vastuvõtjaks või tehingu pooleks on üks ja sama asutus.Äriühinguid, mis on koondatud ühte kontserni direktiivis 83/349/EMÜ [8] või tunnustatud rahvusvahelistes raamatupidamiseeskirjades määratletud kontserniaruande koostamiseks, käsitatakse käesolevas artiklis esitatud piirmäärade arvutamisel ühe asutusena.Liikmesriigid võivad lubada ühe kontserni vabalt kaubeldavatesse väärtpaberitesse ja rahaturuinstrumentidesse kumulatiivselt investeerida kuni 20 %."11. Lisatakse järgmine artikkel:"Artikkel 22a1. Ilma et see piiraks artiklis 25 sätestatud piirmäärade kohaldamist, võivad liikmesriigid artikliga 22 ettenähtud piirmäärasid ühe ja sama asutuse emiteeritud aktsiatesse ja/või võlakirjadesse investeerimise puhul suurendada kuni 20 %ni, kui fonditingimuste või põhikirja kohaselt on avatud investeerimisfondi (UCITS) investeerimispoliitika eesmärgiks järgida mõne sellise aktsia- või võlakirjaindeksi koostist, mida on tunnustanud pädev asutus, tingimusel et:- selle koostis on piisavalt mitmekülgne,- indeks kajastab adekvaatselt olukorda turul, millele ta osutab,- see avaldatakse nõuetekohasel viisil.2. Liikmesriigid võivad lõikes 1 sätestatud piirmäära suurendada kuni 35 %ni, kui see on tingitud erandlikest turutingimustest eelkõige sellistel reguleeritud turgudel, kus teatavad vabalt kaubeldavad väärtpaberid või rahaturuinstrumendid tugevalt domineerivad. Nimetatud piirmäärani investeerimine on lubatud üksnes ühe emitendi puhul."12. Artikli 23 lõikesse 1 lisatakse sõnade "vabalt kaubeldavad väärtpaberid" järele sõna "ja rahaturuinstrumendid".13. Artikkel 24 asendatakse järgmisega:"Artikkel 241. Avatud investeerimisfond (UCITS) võib omandada artikli 19 lõike 1 punktis e nimetatud avatud investeerimisfondide (UCITS) või teiste ühisinvesteerimisettevõtjate osakuid, tingimusel et ta investeerib ühe avatud investeerimisfondi (UCITS) või muu ühisinvesteerimisettevõtja osakutesse kuni 10 % oma varast. Liikmesriigid võivad seda piirmäära suurendada kuni 20 %ni.2. Nende ühisinvesteerimisettevõtjate osakutesse tehtud investeeringud, mis ei ole avatud investeerimisfondid (UCITS), võivad kokku moodustada 30 % avatud investeerimisfondi (UCITS) varast.Kui avatud investeerimisfond (UCITS) on omandanud avatud investeerimisfondi (UCITS) ja/või muu ühisinvesteerimisettevõtja osakuid, võivad liikmesriigid lubada asjaomaste avatud investeerimisfondide (UCITS) või muude ühisinvesteerimisettevõtjate vara artiklis 22 sätestatud piirmääradega seoses mitte ühendada.3. Kui avatud investeerimisfond (UCITS) investeerib sellise teise avatud investeerimisfondi (UCITS) ja/või ühisinvesteerimisettevõtja osakutesse, mida valitseb otse või volituse alusel sama fondivalitseja või mõni muu äriühing, kellega fondivalitseja on seotud ühise juhtimise või järelevalve või olulise otsese või kaudse osaluse kaudu, ei tohi see fondivalitseja või muu äriühing võtta märkimis- või tagasimüügitasu avatud investeerimisfondi (UCITS) investeeringutelt selle teise avatud investeerimisfondi (UCITS) või ühisinvesteerimisettevõtja osakutesse.Avatud investeerimisfond (UCITS), mis investeerib olulise osa oma varast teise avatud investeerimisfondi (UCITS) ja/või ühisinvesteerimisettevõtjasse, avaldab oma emissiooniprospektis maksimaalsed valitsemistasud, mida võivad võtta tema ise ning teised avatud investeerimisfondid (UCITS) ja/või ühisinvesteerimisettevõtjad, millesse ta kavatseb investeerida. Majandusaasta aruandes märgitakse valitsemistasude maksimaalne protsent, mida võivad võtta avatud investeerimisfond (UCITS) ise ning teised avatud investeerimisfondid (UCITS) ja/või ühisinvesteerimisettevõtjad, millesse ta kavatseb investeerida."14. Lisatakse järgmine artikkel:"Artikkel 24a1. Emissiooniprospektis märgitakse, millist liiki vara avatud investeerimisfondil (UCITS) on lubatud investeerida. Selles nimetatakse, kas tehingud tuletisinstrumentidega on lubatud; sellisel juhul peab see sisaldama selgesti eristatavat teadet, kas nimetatud tehinguid võib kasutada turvamiseks või investeerimiseesmärkide saavutamiseks, ning tuletisinstrumentide kasutamise võimalikku mõju riskiprofiilile.2. Kui avatud investeerimisfond (UCITS) investeerib peamiselt mõnesse artiklis 19 nimetatud liiki varasse, v.a vabalt kaubeldavad väärtpaberid ja rahaturuinstrumendid, või järgib vastavalt artiklile 22a mõnd aktsia- või võlakirjaindeksit, peab tema emissiooniprospektis ja vajaduse korral kõikides muudes reklaamväljaannetes olema selgesti eristatav teade, mis juhib tähelepanu sellisele investeerimispoliitikale.3. Kui avatud investeerimisfondi (UCITS) vara puhasväärtus võib seoses portfelli sisu või portfelli haldamiseks kasutatavate võtetega tugevasti kõikuda, peab tema emissiooniprospektis ja vajaduse korral kõikides muudes reklaamväljaannetes olema selgesti eristatav teade, mis juhib tähelepanu sellisele iseärasusele.4. Investori taotlusel peab fondivalitseja andma ka lisateavet avatud investeerimisfondi (UCITS) riskijuhtimises kohaldatavate koguseliste piirmäärade, riskijuhtimiseks valitud võtete ning peamiste instrumendiliikide riskide ja tulususe viimase aja suundumuste kohta."15. Artikli 25 lõikes 2:1. asendatakse kolmas taane järgmisega:- "— 25 % ühe ja sama avatud investeerimisfondi (UCITS) ja/või ühisinvesteerimisettevõtja osakuid artikli 1 lõike 2 esimese ja teise taande tähenduses,";2. lisatakse järgmine taane:- "— 10 % ühe ja sama emitendi rahaturuinstrumente,".16. Artikli 25 lõikes 2 asendatakse teine lause järgmisega:"Teises, kolmandas ja neljandas taandes sätestatud piirmäärasid võib soetamise ajal mitte arvestada, kui võlakirjade või rahaturuinstrumentide kogumaksumust või emiteeritavate väärtpaberite puhasmaksumust ei saa sellel ajal välja arvutada."17. Artikli 25 lõike 3 punktidesse a, b ja c lisatakse sõnade "vabalt kaubeldavate väärtpaberite" järele sõnad "ja rahaturuinstrumentide".18. Artikli 25 lõike 3 punkt e asendatakse järgmisega:"e) investeerimisühingule või investeerimisühingutele kuuluvate selliste tütarettevõtjate aktsiate suhtes, mille ainsaks tegevusalaks on osakuomanike taotlusel osakute tagasiostmisega seotud valitsemis-, nõustamis- või turundustegevus üksnes investeerimisühingu või investeerimisühingute nimel oma asukohariigis."19. Artikli 26 lõige 1 asendatakse järgmisega:"1. Käesolevas jaos sätestatud piirmäärasid ei pea avatud investeerimisfondid (UCITS) järgima oma vara hulka kuuluvate vabalt kaubeldavate väärtpaberite või rahaturuinstrumentidega seotud märkimisõiguse rakendamise puhul.Riskihajutamise põhimõtte järgimist tagades võivad liikmesriigid lubada hiljuti tegevusloa saanud avatud investeerimisfondidel (UCITS) kuue kuu jooksul alates tegevusloa väljastamise kuupäevast kõrvale kalduda artiklitest 22, 22a, 23 ja 24."20. Artikli 41 lõige 2 asendatakse järgmisega:"2. Lõige 1 ei takista neil ettevõtjatel omandada artikli 19 lõike 1 punktides e, g ja h nimetatud vabalt kaubeldavaid väärtpabereid, rahaturuinstrumente või muid finantsinstrumente, mis on täielikult välja maksmata."21. Artikkel 42 asendatakse järgmisega:"Artikkel 42Vabalt kaubeldavate väärtpaberite, rahaturuinstrumentide või muude artikli 19 lõike 1 punktides e, g ja h nimetatud finantsinstrumentide katteta müüki ei tohi teostada:- investeerimisühing,- avatud investeerimisfondi (unit trust) nimel tegutsev fondivalitseja või depoopank."22. Artikli 53 järele lisatakse järgmine artikkel:"Artikkel 53a1. Lisaks artikli 53 lõikes 1 sätestatud funktsioonidele võib kontaktkomitee kokku tulla ka regulatiivkomiteena otsuse 1999/468/EMÜ [9] artikli 5 tähenduses, et abistada komisjoni seoses tehniliste muudatustega, mis tehakse käesolevasse direktiivi järgmistes valdkondades:;- määratluste selgitamine käesoleva direktiivi ühtse kohaldamise tagamiseks kogu ühenduses- terminite ühtlustamine ja määratluste vormistamine kooskõlas hilisemate avatud investeerimisfonde (UCITS) ja nendega seotud küsimusi reguleerivate aktidega.2. Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7, võttes arvesse selle artiklis 8 sätestatut.Otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikes 6 sätestatud tähtajaks kehtestatakse kolm kuud.3. Komitee võtab vastu oma töökorra."Artikkel 21. Hiljemalt 13. veebruariks 2005 saadab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande muudetud direktiivi 85/611/EMÜ kohaldamise kohta ning vajaduse korral muudatusettepanekud. Eelkõige käsitletakse aruandes järgmist:a) analüüsitakse avatud investeerimisfondide (UCITS) ühisturu süvendamise ja laiendamise võimalusi, pidades silmas eelkõige avatud investeerimisfondide (UCITS) piiriülest turustust (sh kolmandate poolte vara), fondivalitsejate tegevusloa toimimist, lihtsustatud emissiooniprospekti toimimist teavitus- ja turustusvahendina, abitegevusalade ulatust ning võimalusi parandada järelevalveasutuste koostööd käesoleva direktiivi ühetaoliseks tõlgendamiseks ja kohaldamiseks;b) vaadatakse läbi direktiivi reguleerimisala eri tüüpi toodete kontekstis (nt institutsionaalsed fondid, kinnisvarafondid, "master-feeder" (investeerimis)fondid ja riskihajutamisfondid); uuring peaks eelkõige keskenduma nimetatud fondide turu suurusele, võimaluse korral nende fondide tegevuse reguleerimisele liikmesriikides ning hinnangule, kas on vaja neid fonde ka edaspidi ühtlustada;c) hinnatakse fondide korraldust, sealhulgas delegeerimiseeskirju ja -tavasid ning suhteid fondivalitseja ja depoopanga vahel;d) vaadatakse läbi avatud investeerimisfondide (UCITS) investeerimiseeskirjad, nt tuletisinstrumentide kasutamine ning väärtpaberitega seotud muude instrumentide ja võtete kasutamine, indeksifonde käsitlevad sätted, rahaturuinstrumente ja hoiuseid käsitlevad sätted, teistesse investeerimisfondidesse investeerivate fondide investeeringuid käsitlevad sätted ning mitmesugused investeerimispiirangud;e) analüüsitakse fondivalitsejate valitsetavate fondide ning "isejuhitavate" investeerimisühingute vahelise konkurentsi olukorda.Aruande ettevalmistamisel konsulteerib komisjon võimalikult palju asjaomaste majandusharude, tarbijarühmade ja järelevalveasutustega.2. Liikmesriigid võivad käesoleva direktiivi rakendamise kuupäeval olemasolevatele avatud investeerimisfondidele (UCITS) anda uute siseriiklike õigusnormide täitmiseks aega kuni 60 kuud alates kõnealusest kuupäevast.Artikkel 3Liikmesriigid võtavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid vastu hiljemalt 13. augustil 2003. Liikmesriigid teatavad nendest viivitamata komisjonile.Nad rakendavad neid meetmeid hiljemalt alates 13. veebruarist 2004.Kui liikmesriigid võtavad need õigusnormid vastu, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Artikkel 4Käesolev direktiiv jõustub Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval.Artikkel 5Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 21. jaanuar 2002Euroopa Parlamendi nimelpresidentP. CoxNõukogu nimeleesistujaM. ARIAS CAŇETE[1] EÜT C 280, 9.9.1998, lk 6 ja EÜT C 311 E, 31.10.2000, lk 302.[2] EÜT C 116, 28.4.1999, lk 44.[3] Euroopa Parlamendi 17. veebruari 2000. aasta arvamus (EÜT C 339, 29.11.2000, lk 220), nõukogu 5. juuni 2001. aasta ühine seisukoht (EÜT C 297, 23.10.2001, lk 35) ja Euroopa Parlamendi 23. oktoobri 2001. aasta otsus. Nõukogu 4. detsembri 2001. aasta otsus.[4] EÜT L 375, 31.12.1985, lk 3. Direktiivi on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2000/64/EÜ (EÜT L 290, 17.11.2000, lk 27).[5] EÜT L 141, 11.6.1993, lk 27. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2000/64/EÜ.[6] EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.[7] Nõukogu 25. juuli 1978. aasta neljas direktiiv 78/660/EMÜ, mis põhineb asutamislepingu artikli 54 lõike 3 punktil g ja käsitleb teatavat liiki äriühingute raamatupidamise aastaaruandeid (EÜT L 222, 14.8.1978, lk 11). Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 1999/60/EÜ (EÜT L 162, 26.6.1999, lk 65).[8] Nõukogu 13. juuni 1983. aasta seitsmes direktiiv 83/349/EMÜ, mis põhineb asutamislepingu artikli 54 lõike 3 punktil g ja käsitleb konsolideeritud aastaaruandeid (EÜT L 193, 18.7.1983, lk 1). Direktiivi on viimati muudetud 1994. aasta ühinemisaktiga.[9] EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv, 7. juuni 1990, mis käsitleb vaba juurdepääsu keskkonnateabele

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31990L0313

Euroopa Liidu Teataja L 158 , 23/06/1990 Lk 0056 - 0058 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 15 Köide 9 Lk 0233  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 15 Köide 9 Lk 0233

		Nõukogu direktiiv,7. juuni 1990,mis käsitleb vaba juurdepääsu keskkonnateabele(90/313/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 130s,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]põhimõtteid ja eesmärke, mis on määratletud Euroopa ühenduste 1973. aasta, [4] 1977. aasta [5] ja 1983. aasta [6] keskkonnaalastes tegevusprogrammides ning eriti 1987. aasta tegevusprogrammis, [7] milles nõutakse eelkõige meetmeid "üldsuse juurdepääsu parandamiseks keskkonnaasutuste valduses oleva teabele";ning arvestades, et:Euroopa Ühenduste Nõukogu ja nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajad andsid oma 19. oktoobri 1987. aasta resolutsioonis Euroopa Ühenduse keskkonnapoliitika ja tegevusprogrammi (1987-1992) jätkamise ja rakendamise kohta [8] teada, et ühenduse ja liikmesriikide vastavate kohustuste kohaselt on oluline ühenduse tegevuse keskendumine teatavatele esmatähtsatele valdkondadele, kaasa arvatud parem juurdepääs keskkonnateabele;Euroopa parlament rõhutas oma arvamuses Euroopa ühenduste neljanda keskkonnaalase tegevusprogrammi kohta, [9] et "ühenduse eriprogrammiga tuleb teha võimalikuks kõikide juurdepääs teabele";juurdepääs riigiasutuste valduses olevale keskkonnateabele parandab keskkonnakaitset;riigiasutuste valduses olevat keskkonnateavet käsitlevate liikmesriikides kehtivate õigusaktide erinevused võivad põhjustada ühenduses ebavõrdsust teabele juurdepääsu ja/või konkurentsitingimuste alal;on vaja tagada kogu ühenduses kõikide füüsiliste või juriidiliste isikute vaba juurdepääs riigiasutuste valduses kirjalikus, nähtavas, kuuldavas või andmebaasi vormis olevale keskkonnateabele, mis käsitleb keskkonna seisundit, keskkonda kahjulikult või tõenäoliselt kahjulikult mõjutavaid toiminguid või meetmeid ning keskkonnakaitseks kavandatud meetmeid;teatavate eriliste ja selgelt määratletud juhtumite korral võib keskkonnateabe andmisest keeldumine olla põhjendatud;riigiasutuse keeldumine taotletud teabe andmisest peab olema põhjendatud;taotlejal peab olema võimalik riigiasutuse otsust edasi kaevata;lisaks tuleks tagada juurdepääs sellisele keskkonnateabele, mis on keskkonna eest riiklikult vastutavate ja riigiasutuste kontrolli all olevate organite valduses;osana keskkonnateabe levitamise üldstrateegiast tuleks üldsusele aktiivselt anda üldteavet keskkonna seisundi kohta;käesoleva direktiivi tulemused tuleks saadud kogemuste põhjal läbi vaadata,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Käesoleva direktiivi eesmärk on tagada vaba juurdepääs riigiasutuste valduses olevale keskkonnateabele ja selle teabe levitamine ning nende põhitingimuste kindlaksmääramine, mille põhjal selline teave tuleks kättesaadavaks teha:Artikkel 2Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:a) keskkonnateave — kirjalikus, nähtavas, kuuldavas või andmebaasi vormis olev teave vee, õhu, pinnase, loomastiku, taimestiku, maa ja looduslike kohtade seisundi kohta ning toimingute (kaasa arvatud need, mis tekitavad selliseid häiringuid nagu müra) või keskkonda kahjulikult mõjutavate või tõenäoliselt mõjutavate meetmete kohta ning keskkonnakaitseks kavandatud meetmete kohta, kaasa arvatud haldusmeetmed ja keskkonnajuhtimisprogrammid;b) riigiasutused — riikliku, piirkondliku või kohaliku tasandi haldusorganid, kes vastutavad keskkonna eest ja valdavad keskkonnateavet, välja arvatud õigusemõistjana või seadusandjana tegutsevad organid.Artikkel 31. Kui käesolevas artiklis ei sätestata teisiti, tagavad liikmesriigid, et riigiasutustelt nõutakse keskkonnateabe kättesaadavaks tegemist kõikidele füüsilistele või juriidilistele isikutele nende taotluse korral ja ilma et nad peaksid oma huvi põhjendama.Liikmesriigid määratlevad sellise teabe kättesaadavaks tegemise korra.2. Liikmesriigid võivad sätestada, et taotletud teabe andmisest võidakse keelduda, kui see on seotud:- riigiasutuste menetluse konfidentsiaalsuse, rahvusvaheliste suhete ja riigikaitsega,- avaliku julgeolekuga,- küsimustega, mis onkohtumenetluses või uurimise all (kaasa arvatud distsiplinaarjuurdlus) või pooleliolevas kohtumenetluses,- äri- või tootmissaladusega, sealhulgas intellektuaalomandiga,- isikuandmete ja/või isikutoimikute konfidentsiaalsusega,- kolmanda isiku esitatud materjaliga, kui sellel kolmandal isikul ei ole selle materjali esitamise juriidilist kohustust,- materjaliga, mille avalikustamise tõttu võib keskkond, millega see materjal seotud on, tõenäoliselt kahjustada saada.Riigiasutuste valduses olevast teabest antakse osa, kui seda on võimalik eraldada eespool nimetatud huvidega seotud teemasid käsitlevast teabest.3. Teabetaotluse võib tagasi lükata, kui see hõlmab lõpetamata dokumente või andmeid või organisatsioonisisest teabevahetust või kui taotlus on põhjendamatu või liiga üldiselt sõnastatud.4. Riigiasutus vastab teavet taotlevale isikule võimalikult kiiresti ja hiljemalt kahe kuu jooksul. Taotletud teabe andmisest keeldumist tuleb põhjendada.Artikkel 4Isik, kes leiab, et riigiasutus on tema teabetaotluse põhjendamatult tagasi lükanud või seda ignoreerinud või sellele ebapiisavalt vastanud, võib taotleda otsuse halduslikku või kohtulikku läbivaatamist asjaomase siseriikliku õigussüsteemi kohaselt.Artikkel 5Liikmesriigid võivad kehtestada teabe andmise eest võetava maksu, kuid see peab olema mõõdukas.Artikkel 6Liikmesriigid võtavad vajalikke meetmeid tagamaks, et keskkonna eest vastutavate ja riigiasutuste kontrolli all olevate organite valduses oleva keskkonnateabe teevad artiklites 3, 4 ja 5 sätestatud tingimustel kättesaadavaks kas pädevad riigiasutused või kõnealused organid ise.Artikkel 7Liikmesriigid võtavad vajalikke meetmeid, et anda üldsusele üldist teavet keskkonna seisundi kohta näiteks kirjeldavate aruannete perioodilise avaldamise teel.Artikkel 8Nelja aasta möödumisel artikli 9 lõikes 1 nimetatud kuupäevast esitavad liikmesriigid komisjonile saadud kogemuste kohta aruande, mille põhjal komisjon teeb aruande Euroopa Parlamendile ja nõukogule koos asjakohaseks peetavate muudatusettepanekutega.Artikkel 91. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 31. detsembril 1992. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike põhiliste õigusnormide teksti.Artikkel 10Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Luxembourg, 7. juuni 1990Nõukogu nimeleesistujaP. Flynn[1] EÜT C 335, 30.12.1988, lk 5.[2] EÜT C 120, 16.5.1989, lk 231.[3] EÜT C 139, 5.6.1989, lk 47.[4] EÜT C 112, 20.12.1973, lk 1.[5] EÜT C 139, 13.6.1977, lk 1.[6] EÜT C 46, 17.2.1983, lk 1.[7] EÜT C 70, 18.3.1987, lk 3.[8] EÜT C 289, 29.10.1987, lk 3.[9] EÜT C 156, 15.6.1987, lk 138.--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv, 28. märts 1983, ühest liikmesriigist teise ajutiselt imporditud teatavate transpordivahendite maksuvabastuse kohta ühenduses

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31983L0182

Euroopa Liidu Teataja L 105 , 23/04/1983 Lk 0059 - 0063 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 9 Köide 1 Lk 0112  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 09 Köide 1 Lk 0156  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 9 Köide 1 Lk 0112  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 09 Köide 1 Lk 0156

		Nõukogu direktiiv,28. märts 1983,ühest liikmesriigist teise ajutiselt imporditud teatavate transpordivahendite maksuvabastuse kohta ühenduses(83/182/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 99,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse assamblee arvamust, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:ühenduse residentide liikumisvabadust ühenduses takistab maksukorraldus, mida kohaldatakse teatavate transpordivahendite ajutise importimise suhtes isiklikuks või äriotstarbeliseks kasutamiseks;sellest maksukorraldusest tulenevad tõkked tuleb kõrvaldada eelkõige, kui on vaja rajada siseturuga sarnaste omadustega majandusturg;teatavatel juhtudel peab olema võimalik lõplikult kindlaks määrata, kas isik on tegelikult antud liikmesriigi resident;esimesel etapil tundub olevat soovitav piirata teatavate transpordivahendite puhul käesoleva direktiivi kohaldamisala nende transpordivahenditega, mis on omandatud või imporditud kooskõlas liikmesriigi siseturul kehtivate üldiste maksustamistingimustega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Kohaldamisala1. Liikmesriigid vabastavad allpool sätestatud tingimustel teisest liikmesriigist ajutiselt imporditud maantee-mootorsõidukid (sealhulgas nende haagised), haagiselamud, lõbusõidulaevad, eraisikutele kuuluvad õhusõidukid, jalgrattad, kolmerattalised sõidukid ja ratsahobused:- kumuleeruvast käibemaksust, aktsiisist ja mis tahes muust tarbimismaksust,- käesoleva direktiivi lisas loetletud maksudest.2. Lõikes 1 osutatud vabastust kohaldatakse ka koos nende transpordivahenditega imporditud tavaliste varuosade, manuste ja seadmete suhtes.3. Kommertsveokite suhtes lõikes 1 osutatud maksuvabastust ei kohaldata.4. a) Käesoleva direktiivi kohaldamisala ei laiene ajutiselt imporditud isiklikuks kasutamiseks mõeldud erasõidukitele, haagiselamutele, lõbusõidulaevadele, eraisikutele kuuluvatele õhusõidukitele, jalgratastele ega kolmerattalistele sõidukitele, mida ei ole omandatud või imporditud kooskõlas liikmesriigi siseturul kehtivate üldiste maksustamistingimustega ja/või mille suhtes kohaldatakse seoses nende eksportimisega mis tahes vabastust kumuleeruvast käibemaksust, aktsiisist või mis tahes muust tarbimismaksust või tehakse nende maksude tagasimaksed.Käesoleva direktiivi kohaldamisel loetakse, et direktiivi 77/388/EMÜ [4] artikli 15 lõikes 10 osutatud tingimustel omandatud transpordivahendid vastavad liikmesriigi siseturul kehtivatele üldistele maksustamistingimustele; liikmesriigid võivad siiski lugeda, et nimetatud punkti 10 kolmandas taandes osutatud tingimustel omandatud transpordivahendid ei vasta neile tingimustele.b) Komisjoni ettepaneku põhjal ühehäälselt tegutsev nõukogu võtab enne 31. detsembrit 1985 vastu ühenduse eeskirjad eespool punkti a esimeses lõigus osutatud transpordivahenditele maksuvabastuse andmise kohta, võttes arvesse vajadust vältida topeltmaksustamist ja tagada isiklikuks kasutamiseks mõeldud transpordivahendite tavaline ja täielik maksustamine.Artikkel 2MõistedKäesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:a) kommertsmootorsõiduk — mis tahes maanteesõiduk, mis oma konstruktsioonilt ja varustuselt on sobiv ja ette nähtud selleks, et tasu eest või tasuta vedada:- rohkem kui üheksat inimest, sealhulgas juht,- kaupa,ning mis tahes erikasutuseks, välja arvatud vedu, ettenähtud maanteesõiduk;b) erasõiduk — mis tahes maanteesõiduk, sh selle haagis, kui see on olemas, välja arvatud punktis a osutatud sõidukid;c) transpordivahendi äriotstarbeline kasutamine — transpordivahendi kasutamine otseselt toiminguks, mille eest saadakse teenustasu või majanduslikku kasu;d) isiklik kasutamine — mis tahes muu kasutamine peale äriotstarbelise kasutamise.Artikkel 3Teatavate isiklikuks kasutamiseks mõeldud transpordivahendite ajutine importimineKui erasõiduk, haagiselamu, lõbusõidulaev, eraisikule kuuluv õhusõiduk, kolmerattaline sõiduk või jalgratas imporditakse ajutiselt, vabastatakse imporditud ese artiklis 1 nimetatud maksudest ajavahemikuks, mis järjest või muul viisil ei ületa kuut kuud iga 12 kuu kohta, eeldusel et:a) kaupa importiv isik:aa) omab alalist elukohta liikmesriigis, mis ei ole liikmesriik, kuhu ajutiselt imporditakse;bb) kasutab kõnealust transpordivahendit isiklikuks kasutamiseks;b) kõnealust transpordivahendit ei võõrandata ega rendita välja liikmesriigis, kuhu ajutiselt imporditakse, ega laenutata selle riigi residendile. Ühenduses peakontorit omavale autorendiettevõttele kuuluvaid erasõidukeid võib siiski mitteresidentidele reeksportimise eesmärgil edasi rentida, kui sõidukid on riigis seoses rendilepinguga, mis on selles riigis lõppenud. Autorendiettevõtte töötaja võib need ka saata tagasi liikmesriiki, kus need esialgu renditi, isegi kui see töötaja on liikmesriigi resident, kuhu ajutiselt imporditakse.Artikkel 4Erasõidukite ajutine importimine äriotstarbeliseks kasutamiseks1. Erasõiduki ajutine importimine äriotstarbeliseks kasutamiseks vabastatakse artiklis 1 nimetatud maksudest, eeldusel et:a) erasõidukit importiv isik:aa) omab alalist elukohta liikmesriigis, mis ei ole liikmesriik, kuhu ajutiselt imporditakse;bb) ei kasuta sõidukit liikmesriigis, kuhu ajutiselt imporditakse, sõitjate vedamiseks rendi või mis tahes materiaalse tasu eest ega kauba tööstuslikuks ega kaubanduslikuks vedamiseks ei tasu eest ega ilma;b) erasõidukit ei võõrandata, rendita välja ega laenutata liikmesriigis, kuhu ajutiselt imporditakse;c) erasõiduk on omandatud või imporditud kooskõlas kasutaja alalise elukoha liikmesriigi siseturul kehtivate üldiste maksustamistingimustega ja selle suhtes ei kohaldata seoses eksportimisega ühtegi vabastust kumuleeruvast käibemaksust, aktsiisist ega mis tahes muust tarbimismaksust ega tehta nende maksude tagasimakseid.See tingimus loetakse täidetuks, kui erasõidukil on registreerimisliikmesriigi standardne registreerimismärk, välja arvatud kõik ajutised märgid.Nende erasõidukite puhul, mis on registreeritud liikmesriigis, kus standardse registreerimismärgi väljaandmine ei sõltu siseturul kehtivate üldiste maksustamistingimuste täitmisest, nõutakse kasutajatelt siiski asjakohaste tõendite esitamist tarbimismaksude maksmise kohta.2. Lõikes 1 sätestatud vabastust kohaldatakse ajavahemiku suhtes, mis järjest või muul viisil kestab:- seitse kuud iga 12 kuu kohta erasõidukite puhul, mille on importinud direktiivi 64/224/EMÜ [5] artiklis 3 osutatud kaubanduslik vahendaja,- kuus kuud iga 12 kuu kohta kõigil muudel juhtudel.Artikkel 5Erasõidukite ajutise importimise erijuhtumid1. Ajutiselt imporditud erasõidukid vabastatakse artiklis 1 osutatud maksudest järgmistel juhtudel:a) kui kasutaja kasutab oma alalise elukoha riigis registreeritud erasõidukit regulaarseks sõitmiseks oma elukohast oma töökohta teise liikmesriigi territooriumil asuvas ettevõttes ja vastupidi. See vabastus on tähtajatu;b) kui õppur kasutab oma alalise elukoha liikmesriigis registreeritud erasõidukit teise liikmesriigi territooriumil, kus õppur elab üksnes seoses oma õpingutega.2. Lõikes 1 osutatud maksuvabastuse andmise suhtes kohaldatakse ainust tingimust, et artikli 4 lõike 1 punktid a, b ja c oleksid täidetud.Artikkel 6Ratsamatkadel ratsahobuste ajutise importimise maksuvabastusRatsahobuste ajutine importimine liikmesriiki vabastatakse kolmeks kuuks artiklis 1 nimetatud maksudest, eeldusel et:a) nimetatud hobused sisenevad liikmesriigi territooriumile, kuhu ajutiselt imporditakse, ratsutajate ratsamatka eesmärgil ja/või käigus. Liikmesriigid võivad sellest maksuvabastusest välja arvata hobuste importimise oma residentide poolt, kui loomi veetakse transpordivahendiga;b) maksuvabastust taotletakse hiljemalt selle liikmesriigi territooriumile sisenemisel, kuhu ajutiselt imporditakse. Kui maksuvabastust taotletakse enne ajutist importimist, võib ratsutaja vabastada nõudest siseneda liikmesriigi territooriumile, kuhu ajutiselt imporditakse, piiriületuspunkti kaudu;c) kõnealuseid hobuseid ei rendita välja, laenutata ega võõrandata kolmandale isikule liikmesriigis, kuhu ajutiselt imporditakse, ega kasutata muul eesmärgil peale matka.Artikkel 7Elukoha kindlaksmääramise üldeeskirjad1. Käesoleva direktiivi kohaldamisel tähendab "alaline elukoht" kohta, kus isik tavaliselt elab iga kalendriaasta jooksul vähemalt 185 päeva seoses isiklike ja tööalaste sidemetega või, kui tööalased sidemed puuduvad, seoses isiklike sidemetega, millest ilmneb nimetatud isiku märkimisväärne seos tema elukohaga.Kui isiku tööalased ja isiklikud sidemed on eri kohtades ning ta elab seetõttu järgemööda kahes või enamas liikmesriigis asuvates eri kohtades, loetakse tema alaliseks elukohaks isiklike sidemetega seotud kohta, kui ta sinna korrapäraselt tagasi pöördub. Viimati nimetatud tingimus ei pea olema täidetud, kui isik elab liikmesriigis kindla kestusega ülesande täitmiseks. Ülikoolis või koolis õppimine ei tähenda alalise elukoha muutust.2. Oma alalise elukoha tõendamiseks kasutavad isikud asjakohaseid vahendeid, näiteks isikutunnistust või mis tahes muud kehtivat dokumenti.3. Kui impordiliikmesriigi pädevatel asutustel on kahtlusi seoses vastavalt lõikele 2 esitatud väidetega alalise elukoha kohta või kui nad soovivad teha teatavat erikontrolli, võivad nad nõuda mis tahes lisateabe või -tõendite esitamist.Artikkel 8Elukoha kindlaksmääramise lisaeeskirjad erasõiduki äriotstarbelise kasutamise korralErandlikel juhtudel, mil hoolimata artikli 7 lõikes 3 osutatud lisateabe esitamisest impordiliikmesriigi pädevatele asutustele jäävad alles tõsised kahtlused, võib erasõiduki ajutisele importimisele äriotstarbeliseks kasutamiseks seada tingimuseks tagatise maksmise.Kuid kui sõiduki kasutaja esitab tõendid selle kohta, et tema alaline elukoht on teises liikmesriigis, maksavad selle liikmesriigi pädevad asutused, kuhu ajutiselt imporditakse, tagatise kahe kuu jooksul pärast tõendite esitamise kuupäeva tagasi.Artikkel 9Erikord1. Liikmesriigid võivad säilitada ja/või kehtestada käesoleva direktiivi sätetest liberaalsema korra. Eelkõige võivad nad importija taotluse korral lubada ajutiselt importida pikemaks ajavahemikuks, kui on osutatud artiklis 3 ja artikli 4 lõikes 2. Viimasel juhul võivad liikmesriigid sisse nõuda lisas osutatud maksud ajavahemike eest, mis ületavad käesolevas direktiivis sätestatud ajavahemikke. Liikmesriigid võivad lubada ka artikli 3 punkti b teises lauses osutatud erasõidukite edasirentimist impordiliikmesriigi residendile reeksportimise eesmärgil.2. Käesoleva direktiivi kohaldamisel ei tohi liikmesriigid mingil juhul kohaldada ühenduses maksuvabastust, mis on vähem soodne maksuvabastusest, mida nad annaksid kolmandast riigist pärineva transpordivahend impordi korral.3. Taani Kuningriigil lubatakse säilitada selles riigis kohaldatavad alalist elukohta käsitlevad eeskirjad, mille kohaselt iga isiku, sealhulgas artikli 5 lõike 1 punktis b osutatud juhul õppuri alaliseks elukohaks loetakse Taani, kui ta elab seal ühe aasta või 24 kuu jooksul 365 päeva.Kuid topeltmaksustamise vältimiseks:- kui nende eeskirjade kohaldamise tulemusel loetakse, et isikul on kaks elukohta, on isiku alaline elukoht seal, kus elavad ta abikaasa ja lapsed,- vastavatel juhtudel konsulteerib Taani Kuningriik teise asjaomase liikmesriigiga otsustamaks, kumba kahest elukohast tuleks maksustamisel arvestada.Enne kolme aasta möödumist vaatab nõukogu komisjoni aruande alusel käesolevas lõikes sätestatud erandi läbi ja võtab vajaduse korral asutamislepingu artiklil 99 põhineva komisjoni ettepaneku alusel meetmeid erandi kaotamise tagamiseks.4. Liikmesriigid teatavad komisjonile lõikes 1 osutatud korrast artiklis 10 sätestatud kohustuste täitmise ajal. Komisjon teatab seejärel nendest kordadest teistele liikmesriikidele.Artikkel 10Lõppsätted1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigusnormid 1. jaanuariks 1984. Liikmesriigid teatavad neist viivitamata komisjonile.2. Kui käesoleva direktiivi praktilise rakendamisega tekivad raskused, teevad asjaomaste liikmesriikide pädevad asutused vastastikusel kokkuleppel vajalikud otsused, võttes eelkõige arvesse konventsioone ja ühenduse direktiive vastastikuse abi kohta.3. Liikmesriigid tagavad käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende vastuvõetavate põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti edastamise komisjonile.4. Olles konsulteerinud liikmesriikidega, esitab komisjon iga kahe aasta järel nõukogule ja Euroopa Parlamendile aruande käesoleva direktiivi kohaldamise kohta liikmesriikides, pöörates eelkõige tähelepanu "alalise elukoha" mõistele, ning teeb vajalikud ettepanekud ühenduse õigusaktide vastuvõtmiseks, mida on vaja ühtse süsteemi kehtestamiseks kõigis liikmesriikides.Artikkel 11Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 28. märts 1983Nõukogu nimeleesistujaJ. Ertl[1] EÜT C 267, 21.11.1975, lk 8.[2] EÜT C 53, 8.3.1976, lk 37.[3] EÜT C 131, 12.6.1976, lk 50.[4] EÜT L 145, 13.6.1977, lk 1.[5] EÜT 56, 4.4.1964, lk 869/64.--------------------------------------------------LISAArtikli 1 lõike 1 teises taandes osutatud maksude loeteluBELGIUM- Taxe de circulation sur les véhicules automobiles(Arrêté royal du 23 november 1965 portant codification des dispositions légales relatives aux taxes assimilées aux impôts sur les revenus — Moniteur belge du 18 janvier 1966)- Verkeersbelasting op de autovoertuigen(Koninklijk Besluit van 23 november 1965 houdende codificatie van de wettelijke bepalingen betreffende de met de inkomstenbelastingen gelijkgestelde belastingen — Belgisch Staatsblad van 18 januari 1966)DENMARK- Vægtafgift af motorkøretøjer mv. (Bekendtgøerelse Nr. 658 af 28 december 1977)FEDERAL REPUBLIC OF GERMANY- Kraftfahrzeugsteuer (Kraftfahrzeugsteuergesetz — 1979)- Kraftfahrzeugsteuer (Durchführungsverordnung — 1979)GREECE- Τέλη κυκλοφορίας (Ν. 2367/53 ως ισχύει σήμερα)FRANCE- Taxe différentielle sur les véhicules à moteur(Loi no 77-1467 du 30 décembre 1977)- Taxe sur les véhicules d'une puissance fiscale supérieure à 16 CV immatriculés dans la catégorie des voitures particulières(Loi de finances 1979 — Article 1007 du code général des impôts)IRELAND- Motor vehicle excise duties(Finance (Excise Duties) (Vehicles) Act 1952 as amended, and Section 94, Finance Act, 1973 as amended)ITALY- Tassa sulla circolazione degli autoveicoli(TU delle leggi sulle tasse automobilistiche approvato con DPR n. 39 del 5 febbraio 1953 e successive modificazioni)LUXEMBOURG- Taxe sur les vehicules automoteursLoi allemande du 23 mars 1935 (Kraftfahrzeugsteuergesetz) maintenue en vigueur par l'arrêté grand-ducal du 26 octobre 1944, modifiée par la loi du 4 août 1975 et les réglements grand-ducaux du 15 septembre 1975 et du 31 octobre 1975NETHERLANDS- Motorrijtuigenbelasting (wet op de motorrijtuigenbelasting 21 juli 1966, Stb 332 — wet van 18 december 1969/Stb 548)UNITED KINGDOM- Vehicles excise duty (Vehicles (Excise) Act 1971).--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv, 20. veebruar 1978, titaandioksiiditööstuse jäätmete kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31978L0176

Euroopa Liidu Teataja L 054 , 25/02/1978 Lk 0019 - 0024 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 15 Köide 2 Lk 0079  Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 15 Köide 1 Lk 0154  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 15 Köide 2 Lk 0079  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 15 Köide 1 Lk 0092  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 15 Köide 1 Lk 0092

		Nõukogu direktiiv,20. veebruar 1978,titaandioksiiditööstuse jäätmete kohta(78/176/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 100 ja 235,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [2]ning arvestades, et:titaandioksiiditööstuse jäätmed on inimeste tervisele ja keskkonnale ohtlikud; seepärast tuleb vältida ja järk-järgult vähendada niisuguste jäätmete põhjustatud reostust eesmärgiga see likvideerida;Euroopa ühenduste 1973. aasta keskkonnaalases tegevusprogrammis [3] ja 1977. aasta keskkonnaalases tegevusprogrammis [4] märgitakse, et tuleb võtta ühenduse meetmeid titaandioksiiditööstuse jäätmetega tegelemiseks;titaandioksiiditööstuse jäätmete kõrvaldamist käsitlevate liikmesriikides juba kehtivate või ettevalmistatavate sätete erinevus võib kaasa tuua ebavõrdsed konkurentsitingimused ning seega otseselt mõjutada ühisturu toimimist; seepärast on kõnealuses valdkonnas vaja ühtlustada õigusnorme, nagu on ette nähtud asutamislepingu artikliga 100;tundub, et õigusnormide ühtlustamisega peaksid kaasnema ühenduse meetmed, nii et üht ühenduse keskkonna kaitsmise ja elukvaliteedi parandamise eesmärkidest oleks võimalik saavutada ulatuslikuma korralduse teel; seepärast tuleks selles valdkonnas sätestada konkreetsed sätted; kuna asutamislepinguga selleks otstarbeks volitusi antud ei ole, tuleks tugineda asutamislepingu artiklile 235;direktiivis 75/442/EMÜ [5] käsitletakse jäätmete kõrvaldamist üldiselt; titaandioksiiditööstuse jäätmete jaoks on soovitav kehtestada erisüsteem, millega tagatakse inimeste tervise ja keskkonna kaitse kahjulike mõjude eest, mida põhjustab niisuguste jäätmete kontrollimatu heide, kaadamine või ladestamine;nende eesmärkide saavutamiseks peaks jäätmete heite, kaadamise, hoidmise, ladestamise või maapõue süvainjekteerimise osas olema eelneva loa süsteem; seda luba tuleks välja anda eritingimustel;jäätmete heite, kaadamise, hoidmise, ladestamise ja maapõue süvainjekteerimisega tuleb liita jäätmeseire ning mõjutatava keskkonna seire ja järelevalve;olemasolevate tööstusettevõtete jaoks peavad liikmesriigid 1. juuliks 1980 koostama programmid nende jäätmete põhjustatud reostuse vähendamiseks eesmärgiga see likvideerida; nendes programmides tuleb kehtestada vähendamise üldeesmärgid, mis tuleb saavutada hiljemalt 1. juuliks 1987, ning esitada igas tööstusettevõttes rakendatavad meetmed;uutele tööstusettevõtetele peavad liikmesriigid välja andma eelneva loa; enne loa andmist tuleb teha keskkonnamõju uuringud ning loa võib anda ainult nendele ettevõtetele, mis kohustuvad kasutama ainult neid turul saada olevaid materjale, protsesse ja tehnikat, mis kahjustavad keskkonda kõige vähem,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 11. Käesoleva direktiivi eesmärk on titaandioksiiditööstuse jäätmete põhjustatud reostuse vältimine ja järk-järguline vähendamine eesmärgiga see likvideerida.2. Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:a) reostus: inimese poolt titaandioksiidi tootmisprotsessi jääkide otsene või kaudne heide, mis ohustab inimeste tervist, elusressursse ja ökosüsteeme, halvendab keskkonna kasutamist puhkeaja veetmiseks või häirib muid mõjutatava keskkonna seaduslikke kasutusviise;b) jäätmed:- titaandioksiidi tootmisprotsessi jäägid, mille valdaja kõrvaldab või on kohustatud kõrvaldama kehtivate siseriiklike õigusaktide kohaselt,- esimeses taandes nimetatud jääkide töötlemisprotsessi jäägid;c) kõrvaldamine:- jäätmete kogumine, sortimine, vedamine ja töötlemine, samuti jäätmete hoidmine ja nende ladestamine maa peale või maa alla ja nende süvainjektsioon maapõue,- nende heide pinnavette, põhjavette ja merre, ning merrejuhtimine,- jäätmete korduskasutamiseks, taaskasutamiseks või ringlussevõtuks vajalikud töötlemistoimingud;d) olemasolevad tööstusettevõtted: need tööstusettevõtted, mis on asutatud enne käesoleva direktiivi teatavakstegemise kuupäeva või sellel kuupäeval;e) uued tööstusettevõtted: need tööstusettevõtted, mis käesoleva direktiivi jõustumise päeval on asutamisel või mis asutatakse pärast seda kuupäeva. Olemasolevate tööstusettevõtete laiendusi, mille tulemusena asjaomase ettevõtte kohapealne titaandioksiidi tootmisvõimsus suureneb 15000 tonni aastas, käsitatakse uute tööstusettevõtetena.Artikkel 2Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et tagada jäätmete kõrvaldamine viisil, mis ei sea ohtu inimeste tervist ega kahjusta keskkonda ning millega eelkõige:- ei ohustata vett, õhku, pinnast, taimi ega loomi,- ei kahjustata looduslikult kauneid paiku ega maastikku.Artikkel 3Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et edendada jäätmete tekkimise vältimist, jäätmete ringlussevõttu ja töötlemist, jäätmetest tooraine tootmist ja muid toiminguid jäätmete korduskasutamiseks.Artikkel 41. Jäätmete heide, kaadamine, hoidmine, ladestamine ja süvainjektsioon maapõue on keelatud, kui selle liikmesriigi pädev asutus, mille territooriumil neid jäätmeid toodetakse, ei ole andnud selleks eelluba. Eelloa peab välja andma ka liikmesriigi pädev asutus,- kelle territooriumil toimub jäätmete heide, hoidmine, ladestamine või süvainjektsioon maapõue,- kelle territooriumil toimub nende heide või kaadamine.2. Luba antakse üksnes piiratud ajaks. Seda võib pikendada.Artikkel 5Heite või kaadamise puhul võib pädev asutus artikli 2 kohaselt ja I lisa kohaselt esitatud teabe põhjal anda artiklis 4 nimetatud loa, kui:a) jäätmeid ei saa kõrvaldada asjakohasemal viisil;b) olemasolevate teaduslike ja tehniliste teadmiste alusel tehtud hinnang näitab, et veekeskkonnale ei avaldata vahetut ega hiljem ilmnevat kahjulikku mõju;c) teaduslikult tähtsatele eripiirkondade laevatatavusele, kalastamisele, vaba aja veetmisele, toormaterjalide tootmisele, soolatustamisele, kala- ja karbikasvatusele või muudele kõnealuste vete seaduslikele kasutusviisidele ei avaldata kahjulikku mõju.Artikkel 6Jäätmete hoidmise, ladestamise või süvainjekteerimise puhul võib pädev asutus artikli 2 kohaselt ja I lisa kohaselt esitatud teabe põhjal anda artiklis 4 nimetatud loa, kui:a) jäätmeid ei saa kõrvaldada asjakohasemal viisil;b) olemasolevate teaduslike ja tehniliste teadmiste alusel tehtud hinnang näitab, et põhjavetele, pinnasele ega atmosfäärile ei avaldata vahetut ega hiljem ilmnevat kahjulikku mõju;c) vaba aja veetmisele, jäätmetest tooraine tootmisele, taimedele, loomadele, teaduslikult tähtsatele eripiirkondadele või muudele kõnealuse keskkonna seaduslikele kasutusviisidele ei avaldata kahjulikku mõju.Artikkel 71. Olenemata kõnealuste jäätmete töötlemismeetodist ja ulatusest, peab nende heite, kaadamise, ladestamise ja maapõue süvainjekteerimisega kaasnema II lisas nimetatud jäätmete ja mõjutatava keskkonna seire, võttes arvesse selle füüsikalisi, keemilisi, bioloogilisi ja ökoloogilisi aspekte.2. Seiret teeb korrapäraselt liikmesriigi määratud üks või mitu asutust, kellele liikmesriigi pädev asutus on andnud artiklis 4 ettenähtud loa. Liikmesriikidevahelisi piire ületava reostuse puhul määravad kõnealuse asutuse asjaomased osapooled.3. Ühe aasta jooksul alates käesoleva direktiivi teatavakstegemisest esitab komisjon nõukogule ettepaneku mõjutatava keskkonna seire- ja järelevalvemenetluste kohta. Nõukogu teeb selle ettepaneku kohta otsuse kuue kuu jooksul Euroopa Parlamendi ja majandus- ja sotsiaalkomitee arvamuse avaldamisest Euroopa Ühenduste Teatajas.Artikkel 81. Liikmesriigi asjaomane pädev asutus võtab kõik vajalikud meetmed, et heastada üht järgmistest olukordadest ja nõuab vajaduse korral heite, kaadamise, hoidmise, ladestamise või maapõue süvainjekteerimisega seotud toimingute edasilükkamist:a) kui II lisa A osa punktis 1 ettenähtud seire näitab, et artiklites 4, 5 ja 6 ettenähtud eelloa andmise tingimused ei ole täidetud;b) II lisa A osa punktis 2 ettenähtud ägeda mürgisuse testide tulemused näitavad, et ettenähtud piirmäärad on ületatud;c) II lisa B osas ettenähtud seire tulemustest ilmneb, et mõjutatava keskkonna seisund kontrollitaval alal on halvenenud;d) jäätmete heide või kaadamine avaldab kahjulikku mõju laevatamisele, kalastamisele, vaba aja veetmisele, jäätmetest tooraine tootmisele, soolatustamisele, kala- ja karbikasvatusele, teaduslikult tähtsatele eripiirkondadele või muudele kõnealuste vete seaduslikele kasutusviisidele;e) jäätmete hoidmine, ladestamine või maapõue süvainjekteerimine avaldab kahjulikku mõju vaba aja veetmisele, jäätmetest tooraine tootmisele, taimedele, loomadele, teaduslikult tähtsatele eripiirkondadele või muudele kõnealuse keskkonna seaduslikele kasutusviisidele.2. Kui sellega on seotud mitu liikmesriiki, võetakse meetmed pärast üksteisega nõupidamist.Artikkel 91. Liikmesriigid koostavad programmid olemasolevatest tööstusettevõtetest lähtuva reostuse järkjärguliseks vähendamiseks ja lõplikuks likvideerimiseks.2. Lõikes 1 nimetatud programmides kehtestatakse vedelate, tahkete ja gaasiliste jäätmete põhjustatud reostuse vähendamise üldeesmärgid, mis tuleb saavutada hiljemalt 1. juuliks 1987. Programmides peavad olema ka vahe-eesmärgid. Lisaks sellele peavad need sisaldama teavet mõjutatava keskkonna seisundi, reostuse vähendamise meetmete ning otseselt tootmisprotsessis sündivate jäätmete töötlemismeetodite kohta.3. Lõikes 1 nimetatud programmid saadetakse komisjonile hiljemalt 1. juuliks 1980, et see saaks kuue kuu jooksul alates siseriiklike programmide kättesaamisest esitada nõukogule sobivad ettepanekud nende programmide ühtlustamiseks seoses reostuse vähendamise ja lõpliku likvideerimise ning konkurentsitingimuste parandamisega titaandioksiiditööstuses. Nõukogu teeb nende ettepanekute kohta otsuse kuue kuu jooksul Euroopa Parlamendi ja majandus- ja sotsiaalkomitee arvamuse avaldamisest Euroopa Ühenduste Teatajas.4. Liikmesriigid rakendavad programmi hiljemalt 1. jaanuariks 1982.Artikkel 101. Artikli 9 lõikes 1 nimetatud programmid peavad hõlmama kõiki olemasolevaid tööstusettevõtteid ja nendes tuleb sätestada iga tööstusettevõtte suhtes kohaldatavad meetmed.2. Kui erandjuhtudel liikmesriik leiab, et mõne üksiku tööstusettevõtte osas ei ole käesoleva direktiivi nõuete täitmiseks vaja lisameetmeid võtta, esitab ta kuue kuu jooksul alates käesoleva direktiivi teatavakstegemisest komisjonile selle otsuse tegemist põhjendavad tõendid.3. Pärast vajalikuks osutuda võivate tõendite sõltumatut kontrollimist võib komisjon liikmesriigiga nõustuda, et üksiku asjaomase tööstusettevõtte osas ei ole vaja lisameetmeid võtta. Komisjon peab andma oma nõusoleku koos põhjendustega kuue kuu jooksul.4. Kui komisjon ei ole liikmesriigiga nõus, lisatakse asjaomase liikmesriigi programmi lisameetmed, mida see tööstusettevõte peab täitma.5. Kui komisjon annab nõusoleku, vaadatakse see nõusolek käesoleva direktiivi kohaselt teostatud seire tulemuste alusel ja seoses kõikide oluliste muudatustega tootmisprotsessis või keskkonnapoliitika eesmärkides korrapäraselt läbi.Artikkel 11Uus tööstusettevõte peab taotlema eelluba selle liikmesriigi pädevalt asutuselt, kelle territooriumile ta kavatseb oma ettevõtte ehitada. Niisuguse loa andmisele peavad eelnema keskkonnamõju uuringud. Neid võib anda ainult nendele ettevõtetele, mis kohustuvad kasutama ainult neid turul saada olevaid materjale, protsesse ja tehnikat, mis kahjustavad keskkonda kõige vähem.Artikkel 12Ilma et see piiraks käesoleva direktiivi sätete kohaldamist, võivad liikmesriigid vastu võtta rangemaid sätteid.Artikkel 131. Käesoleva direktiivi rakendamiseks esitavad liikmesriigid komisjonile kogu vajaliku teabe, mis on seotud:- artiklite 4, 5 ja 6 alusel antud lubadega,- mõjutatava keskkonna artikli 7 kohaselt teostatud seire tulemustega,- artikli 8 lõike alusel võetud meetmetega.Nad annavad komisjonile ka üldist teavet materjalide, menetluste ja võtete kohta, mis on neile teatavaks tehtud artikli 11 kohaselt.2. Käesoleva artikli alusel saadud teavet võib kasutada üksnes käesoleva direktiivi rakendamise eesmärgil.3. Komisjon ja liikmesriikide pädevad asutused, nende ametnikud ega teised teenistujad ei tohi avaldada käesoleva direktiivi kohaldamise tulemusena neile teatavaks saanud teavet, mis oma laadilt on ametisaladus.4. Lõiked 2 ja 3 ei takista avalikustamast üldist teavet ega ülevaateid, mis ei sisalda teatavate ettevõtja või ettevõtjate ühenduste kohta käivat informatsiooni.Artikkel 14Liikmesriigid koostavad iga kolme aasta tagant aruande titaandioksiiditööstuse põhjustatud reostuse vältimise ja järkjärgulise vähendamise kohta ning saadavad selle komisjonile, kes edastab selle teistele liikmesriikidele.Iga kolme aasta järel esitab komisjon nõukogule ja Euroopa Parlamendile aruande käesoleva direktiivi kohaldamise kohta.Artikkel 151. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud meetmed 12 kuu jooksul alates direktiivi teatavakstegemisest ning teatavad sellest viivitamata komisjonile.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide tekstid.Artikkel 16Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 20. veebruar 1978Nõukogu nimeleesistujaPer Hækkerup[1] EÜT C 28, 9.2.1976, lk 16.[2] EÜT C 131, 12.6.1976, lk 18.[3] EÜT C 112, 20.12.1973, lk 3.[4] EÜT C 139, 13.6.1977, lk 3.[5] EÜT L 194, 25.7.1975, lk 39.--------------------------------------------------I LISAANDMED, MIS TULEB ESITADA ARTIKLITES 4, 5 JA 6 NIMETATUD EELLOA SAAMISEKSA. Aine omadused ja koostis:1. kaadatud aine üldkogus ja keskmine koostis (nt ühe aasta kohta);2. vorm (nt tahke, setteline, vedel või gaasiline);3. omadused: füüsikalised (nt lahustuvus ja tihedus), keemilised ja biokeemilised (nt hapnikutarve) ja bioloogilised;4. mürgisus;5. püsivus: füüsikaline, keemiline ja bioloogiline;6. akumulatsioon ja biotransformatsioon bioloogilistes materjalides või setetes;7. tundlikkus füüsikaliste, keemiliste ja biokeemiliste muutuste suhtes ning vastastikmõjutuste suhtes muude orgaaniliste ja anorgaaniliste materjalidega mõjutatavas keskkonnas;8. värvuse või muude muudatuste põhjustamise tõenäosus, mis vähendab kalavarude turustatavust (kalad, karbid jne).B. Kaadamise või heite koha iseloomustus ja kõrvaldamismeetodid:1. asukoht (nt kaadamise või heite koha koordinaadid, sügavus ja kaugus rannast), asukoht võrreldes muude aladega (nt puhkealade, kudemisalade, noorkalade elualade, kalapüügialade ja kasutatavate loodusvaradega);2. kõrvaldamismäär konkreetsel ajavahemikul (nt ühe päeva, ühe nädala, ühe kuu kogus);3. pakendamis- ja säilitamisviisid, kui neid kasutatakse;4. kavandatud keskkonda juhtimise meetodi abil saavutatud alglahustuvus, eelkõige laeva kiirus;5. levimisomadused (nt voolu, tõusuvee ja tuule mõju horisontaalsele liikumisele ja vertikaalsele segunemisele);6. vee omadused (nt temperatuur, pH, soolsus, kihistumine, reostuse hapnikuindeksid — lahustunud hapnik (DO), keemiline hapnikutarve (COD), biokeemiline hapnikutarve (BOD), orgaanilises ja anorgaanilises vormis esinev lämmastik, sh ammoniaak, hõljuvaine, muud toitained ja tootlikkus);7. põhja omadused (nt topograafia, geokeemilised ja geoloogilised omadused ning bioloogiline tootlikkus);8. muu kõnealuses piirkonnas toimunud heide või kaadamine ja selle mõjud (nt raskmetallide fooninäidud ja orgaanilise süsiniku sisaldus).C. Ladestamis-, hoidmis- või süvainjekteerimise piirkonna iseloomustus ja kõrvaldamismeetodid:1. geograafiline asend;2. piirnevate alade iseloomustus;3. pakendamis- ja säilitamisviisid, kui neid kasutatakse;4. ladestamis-, hoidmis- ja süvainjekteerimise meetodite iseloomustus, sealhulgas vee, pinnase ja atmosfääri reostuse vältimiseks võetud ettevaatusabinõude hinnang.--------------------------------------------------II LISAKÕRVALDAMISE SEIRE JA JÄRELEVALVEA. Jäätmete seireKõrvaldamistoimingutega kaasneb:1. jäätmete koguse, koostise ja mürgisuse kontroll, mis tagab, et artiklites 4, 5 ja 6 nimetatud eelloa tingimused on täidetud;2. teatavate limuste, vähilaadsete, kalade ja planktoni liikide testimine ägeda mürgisuse suhtes, eelistatavalt liigid, keda tavaliselt heitealadel leidub. Lisaks sellele tuleb testid teha soolase vee halli kreveti liigile (Artemia salina).Nendes testides ei tohi ilmneda 36 tunni jooksul ja heitvee lahjenduse 1/5 000 juures- katsetatud liikide täiskasvanud isendite üle 20 %list suremust,- ja vastsete puhul suuremat suremust kui kontrollrühmal.B. Mõjutatava keskkonna seire ja järelevalveI. Kui jäätmed juhitakse magedasse vette või merevette või need kaadatakse, on kontroll seotud kolme järgmise punktiga: veesammas, elusaine ja setted. Heidete mõjutatud ala seisundi korrapärane kontrollimine võimaldab jälgida mõjutatava keskkonna arengut.Seire käigus määratakse:1. pH;2. lahustunud hapnik;3. hägusus;4. hüdraatunud raudoksiidid ja hüdroksiidid suspensioonis;5. mürgised metallid vees, hõljuvainetes, setetes ja kogumina valitud põhjaeluliste ja avamereliste organismides;6. taimestiku ja loomastiku mitmekesisus ning suhteline ja absoluutne arvukus.II. Jäätmete hoidmise, ladestamise või süvainjekteerimise puhul kuulub kontrolli hulka:1. katsed, mis tagavad, et pinna- ja põhjaveed ei ole saastunud. Nende katsete käigus mõõdetakse:- happesust,- rauasisaldust (lahustununa ja tahkete osakestena),- kaltsiumisisaldust,- mürgise metalli sisaldust (lahustununa ja tahkete osakestena), kui need esinevad;2. vajaduse korral katsed negatiivsete mõjude kindlaksmääramiseks aluspinnase struktuuris;3. jäätmete ladestamise, hoidmise või süvainjekteerimise vahetus läheduses asuva ala ökoloogia üldhinnang.--------------------------------------------------


title: Council Directive 92/100/EEC of 19 November 1992 on rental right and lending right and on certain rights related to copyright in the field of intellectual property

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31992L0100

Euroopa Liidu Teataja L 346 , 27/11/1992 Lk 0061 - 0066

		Nõukogu direktiiv 92/100/EMÜ,19. november 1992,rentimis- ja laenutamisõiguse ja teatavate autoriõigusega kaasnevate õiguste kohta intellektuaalomandi vallasEUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 57 lõiget 2, artikleid 66 ja 100a,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1],koostöös Euroopa Parlamendiga, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:liikmesriikide seaduste ja tavadega autoriõigusega kaitstud teostele ja autoriõigusega kaasnevate õiguste objektidele pakutav kaitse on rentimise ja laenutamise osas erinev; sellised erinevused võivad tekitada kaubandustõkkeid ja konkurentsi moonutamist, mis takistavad siseturu loomist ja nõuetekohast toimimist;niisugused õiguskaitses esinevad erinevused võivad veelgi suureneda, kui liikmesriigid võtavad vastu uued ja teistsugused õigusaktid või kui niisuguseid õigusakte tõlgendav siseriiklik kohtupraktika areneb eri suunas;seepärast tuleks sellised erinevused kõrvaldada kooskõlas asutamislepingu artiklis 8a sätestatud eesmärgiga luua sisepiirideta ala, et seega luua asutamislepingu artikli 3 punkti f kohaselt süsteem, mis tagaks, et ei kahjustata konkurentsi ühisturul;autoriõigusega kaitstud teoste ning autoriõigusega kaasnevate õiguste objektide rentimine ja laenutamine on muutumas üha olulisemaks fonogrammide ja filmide autorite, esitajate ja tootjate jaoks; piraatlus on muutumas üha suuremaks ohuks;autoriõigusega kaitstud teoste ja autoriõigusega kaasnevate õiguste objektide piisavat kaitset rentimis- ja laenutamisõigusega ning autoriõigusega kaasnevate õiguste objektide kaitset salvestusõiguse, reprodutseerimisõiguse, levitamisõigusega ja õigusega kanda neid üle ja edastada üldsusele võib sellest tulenevalt pidada ühenduse majandusliku ja kultuurilise arengu seisukohast äärmiselt oluliseks;autoriõigust ja sellega kaasnevaid õigusi tuleb kohandada majanduse arenguga, näiteks uute kasutamisviisidega;autorite ja esitajate järjepidev loometegevus ja kunstiline tegevus eeldab piisavat sissetulekut ning eelkõige fonogrammide ja filmide tootmiseks vajalikud investeeringud on eriti suured ja riskantsed; sellise sissetuleku ja tehtud investeeringute tagasisaamise saab tulemuslikult kindlustada ainult juhul, kui asjaomaste õiguste omanikele on tagatud piisav õiguskaitse;kõnealuse loomingulise, kunstilise ja ettevõtlusega seotud tegevusega tegelevad valdavalt füüsilisest isikust ettevõtjad; selliste tegevustega tegelemine tuleb muuta lihtsamaks ühenduses pakutava ühtlustatud õiguskaitse abil;kuivõrd selliste toimingute puhul on põhimõtteliselt tegemist teenustega, tuleb nende pakkumise soodustamiseks luua ühenduses ühtne õiguslik raamistik;liikmesriikide õigusnorme tuleks ühtlustada selliselt, et see ei satuks vastuollu rahvusvaheliste konventsioonidega, mis on mitme liikmesriigi autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste aluseks;rentimis- ja laenutamisõigust ja teatavaid autoriõigusega kaasnevaid õigusi käsitlev ühenduse õiguslik raamistik võib piirduda sätetega, mille kohaselt liikmesriigid sätestavad rentimist ja laenutamist käsitlevad õigused teatavate õiguste omanike rühmade jaoks ning mille kohaselt nad kehtestavad lisaks sellele teatavate õiguste omanike rühmadele autoriõigustega kaasnevate õiguste vallas salvestusõiguse, reprodutseerimisõiguse, levitamisõiguse ning ülekandeõiguse ja üldsusele edastamise õiguse;käesoleva direktiivi kohaldamiseks tuleb määratleda rentimise ja laenutamise mõisted;selguse huvides on soovitav jätta käesolevas direktiivis kasutatavatest rentimise ja laenutamise mõistetest välja teatavad kättesaadavaks tegemise vormid, näiteks fonogrammide ja filmide (kinematograafilised või audiovisuaalsed teosed või liikuvad pildid, koos heliga või ilma) avalik näitamine või edastamine, kättesaadavaks tegemine eksponeerimiseks või kättesaadavaks tegemine kohapeal tutvumiseks; laenutamine käesoleva direktiivi tähenduses ei hõlma üldsusele avatud asutuste vahelist kättesaadavaks tegemist;kui laenutamine toimub laenutamisega üldsusele avatud asutuses tasu eest, mille summa ei ole suurem, kui on vajalik asutuse tegevuskulude katmiseks, ei ole tegemist otsese ega kaudse majandusliku ega kaubandusliku tuluga käesoleva direktiivi tähenduses;tuleb kehtestada kord, mis tagaks, et autorid ja esitajad saavad neile mõeldud õiglase tasu ning et neil on võimalik usaldada selle õiguse haldamine neid esindavatele kollektiivse esindamise organisatsioonidele;õiglast tasu võib maksta ühes või mitmes osas kas lepingu sõlmimise ajal või pärast seda;õiglase tasu puhul tuleb võtta arvesse asjaomaste autorite ja esitajate panuse olulisust fonogrammi või filmi puhul;avaliku laenutamise puhul tuleb kehtestatava erikorraga kaitsta ka vähemalt autorite õigusi; kõik käesoleva direktiivi artiklile 5 toetuvad meetmed peavad olema kooskõlas ühenduse õigusega, eelkõige asutamislepingu artikliga 7;II peatüki sätted ei takista liikmesriike laiendamast artikli 2 lõikes 5 sätestatud eeldust nimetatud peatükis käsitletud ainuõigustele; lisaks sellele ei takista II peatüki sätted liikmesriike kehtestamast kasutamise lubamise lihteeldust neis artiklites sätestatud esitajate ainuõiguse suhtes, kuivõrd selline eeldus on kooskõlas teose esitaja, fonogrammitootja ja ringhäälinguorganisatsiooni kaitse rahvusvaheline konventsiooniga (edaspidi "Rooma konventsioon");liikmesriigid võivad kehtestada autoriõigusega kaasnevate õiguste omanike ulatuslikuma kaitse kui nõutud käesoleva direktiivi artiklis 8;ühtlustatud rentimis- ja laenutusõigust ning ühtlustatud kaitset autoriõigustega kaasnevate õiguste vallas ei tohiks kasutada viisil, mille puhul oleks tegemist liikmesriikide vahelise kaubanduse varjatud piiramisega, või viisil, mis on vastuolus kohtuasjas Société Cinéthèque v. FNCF [4] tehtud otsuses tunnustatud esitusaegade eeskirjaga,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:I PEATÜKKRENDI- JA LAENUTUSÕIGUSArtikkel 1Ühtlustamise eesmärk1. Vastavalt käesoleva peatüki sätetele näevad liikmesriigid artikli 5 sätteid arvestades ette õiguse lubada või keelata autoriõigusega kaitstavate teoste originaalide ja koopiate ning muude artikli 2 lõikes 1 sätestatud objektide rentimist ja laenutamist.2. Käesoleva direktiivi kohaldamisel tähendab "rentimine" kasutada andmist piiratud ajaks ja otsese või kaudse majandusliku või kaubandusliku tulu eesmärgil.3. Käesoleva direktiivi kohaldamisel tähendab "laenutamine" kasutada andmist piiratud ajaks ja otsese või kaudse majandusliku või kaubandusliku tulu eesmärgita, kui seda teevad üldsusele avatud asutused.4. Lõikes 1 osutatud õigused ei ammendu autoriõigusega kaitstavate teoste originaalide ja koopiate ning muude artikli 2 lõikes 1 sätestatud objektide müügi ega muu levitamise tagajärjel.Artikkel 2Rendi- ja laenutusõiguse omanikud ja objektid1. Rentimise ja laenutamise lubamise ja keelamise ainuõigus kuulub järgmistele isikutele:- autorile tema teose originaalide ja koopiate puhul,- esitajale tema esitatud teose salvestuse puhul,- fonogrammi tootjale tema toodetud fonogrammi puhul ja- filmi esmasalvestuse tootjale tema filmi originaali ja koopiate puhul. Käesoleva direktiivi kohaldamisel tähendab termin "film" kinematograafilist või audiovisuaalset teost või liikuvaid pilte, koos heliga või ilma.2. Käesoleva direktiivi kohaldamisel käsitatakse kinematograafilise või audiovisuaalse teose peamist režissööri sellise teose autorina või ühena selle autoritest. Liikmesriigid võivad ette näha muud isikud, keda võib pidada teose kaasautoriteks.3. Käesolev direktiiv ei hõlma rendi- ja laenutusõigust hoonete ja tarbekunsti puhul.4. Lõikes 1 osutatud õigused võib anda üle, neist võib loobuda ja nende kohta võib anda välja lepingulise litsentsi.5. Ilma et see piiraks lõike 7 kohaldamist, kui esitajad sõlmivad filmi tootjaga kas individuaalselt või kollektiivselt lepingu filmi tootmise kohta, eeldatakse, et kui lepingutingimustes ei ole sätestatud teisiti, on sellise lepingu sõlminud esitaja andnud oma rendiõiguse üle võttes arvesse artikli 4 sätteid.6. Liikmesriigid võivad näha ette lõikes 5 sätestatud eeldusega sarnase eelduse ka autorite suhtes.7. Liikmesriigid võivad sätestada, et filmi tootmist käsitleva lepingu allakirjutamisega esitaja ja filmi tootja vahel antakse luba rentimiseks, tingimusel et sellise lepinguga on ette nähtud õiglane tasu artikli 4 tähenduses. Lisaks sellele võivad liikmesriigid sätestada, et käesolevat lõiget kohaldatakse mutatis mutandis II peatükis sätestatud õiguste suhtes.Artikkel 3Arvutiprogrammide rentimineKäesolev direktiiv ei piira nõukogu 14. mai 1991. aasta direktiivi 91/250/EMÜ (arvutiprogrammide õiguskaitse kohta) [5] artikli 4 punkti c kohaldamist.Artikkel 4Võõrandamatu õigus õiglasele tasule1. Kui autor või esitaja on andnud oma fonogrammi või filmi originaali või koopiaga seotud õigused üle või neist loobunud fonogrammi või filmi tootja kasuks, säilib kõnealusel autoril või esitajal õigus saada rentimise eest õiglast tasu.2. Autorid ja esitajad ei saa loobuda õigusest saada rentimise eest õiglast tasu.3. Õiglase tasu saamise õiguse haldamise võib usaldada autoreid või esindajaid esindavatele kollektiivse esindamise organisatsioonidele.4. Liikmesriigid võivad reguleerida, kas ja millises ulatuses võib kehtestada õiglase tasu saamise õiguse haldamise kollektiivse esindamise organisatsioonide poolt, ning sätestada isikud kellelt see tasu sisse nõutakse.Artikkel 5Erand üldsusele laenutamise ainuõigusest1. Liikmesriigid võivad näha ette erandid artiklis 1 sätestatud üldsusele laenutamise ainuõigusest, tingimusel et vähemalt autorid saavad sellise laenutamise eest tasu. Liikmesriikidele jääb vabadus määratleda kõnealune tasu võttes arvesse nende kultuuri edendamisega seotud eesmärke.2. Kui liikmesriigid ei kohalda artiklis 1 sätestatud üldsusele laenutamise ainuõigust fonogrammide, filmide ja arvutiprogrammide suhtes, näevad nad ette tasu vähemalt autoritele.3. Liikmesriigid võivad vabastada teatavad asutuste kategooriad lõigetes 1 ja 2 osutatud tasu maksmisest.4. Komisjon koostab koostöös liikmesriikidega enne 1. juulit 1997 aruande üldsusele laenutamise kohta ühenduses. Komisjon edastab selle aruande Euroopa Parlamendile ja nõukogule.II PEATÜKKAUTORIÕIGUSEGA KAASNEVAD ÕIGUSEDArtikkel 6Salvestusõigus1. Liikmesriigid näevad esitajatele ette ainuõiguse lubada või keelata oma esinemiste salvestamine.2. Liikmesriigid näevad ringhäälinguorganisatsioonidele ette ainuõiguse lubada või keelata nende kaabel- või kaablita sidevahendite, sh kaabli või satelliidi kaudu edastatavate saadete salvestuste osas.3. Kaabellevitajal ei ole lõikes 2 sätestatud õigust, kui ta kõigest edastab kaablivõrgu kaudu ringhäälinguorganisatsioonide ringhäälingusaateid.Artikkel 7Reprodutseerimisõigus1. Liikmesriigid sätestavad ainuõiguse lubada või keelata otsest või kaudset reprodutseerimist:- esitajatele nende esituste salvestuste osas,- fonogrammitootjatele nende fonogrammide osas,- filmide esmasalvestuste tootjatele nende filmide originaali ja koopiate osas ja- ringhäälinguorganisatsioonidele nende ringhäälingusaadete salvestuste osas vastavalt artikli 6 lõike 2 sätetele.2. Lõikes 1 osutatud reprodutseerimisõiguse võib anda üle, sellest võib loobuda ja selle kohta võib anda välja lepingulise litsentsi.Artikkel 8Üldsusele ülekandmine ja edastamine1. Liikmesriigid näevad esitajatele ette ainuõiguse lubada või keelata oma esituste ülekandmine ringhäälingus kaablita vahendite abil ja nende edastamine üldsusele, kui esitus ise ei ole ülekantav esitus ja kui see ei ole tehtud salvestuse põhjal.2. Liikmesriigid näevad ette õiguse, mille eesmärk on tagada, et kasutaja tasub ühekordse õiglase tasu, kui kommertseesmärkidel avaldatud fonogrammi või sellise fonogrammi reproduktsiooni kasutatakse ülekandmiseks kaablita vahendite abil või muul moel üldsusele edastamiseks, ning millega tagatakse, et kõnealune tasu jagatakse asjaomaste esitajate ja fonogrammi tootjate vahel. Esitajate ja fonogrammitootjate vahelise lepingu puudumise korral võivad liikmesriigid sätestada tingimused, mille kohaselt see tasu nende vahel jagatakse.3. Liikmesriigid sätestavad ringhäälinguorganisatsioonide ainuõiguse lubada või keelata oma ringhäälingusaadete taas ülekandmine kaablita vahendite abil ja nende ringhäälingusaadete edastamine üldsusele, kui selline edastamine toimub kohas, kuhu pääsuks nõutakse üldsuselt sisenemistasu.Artikkel 9Levitamisõigus1. Liikmesriigid sätestavad:- esitajatele nende esituste salvestuste osas,- fonogrammitootjatele nende fonogrammide osas,- filmide esmasalvestuste tootjatele nende filmide originaali ja koopiate osas,- ringhäälinguorganisatsioonidele nende ringhäälingusaadete salvestuste osas vastavalt artikli 6 lõike 2 sätetele,ainuõiguse muuta nimetatud objektid, sealhulgas nende koopiad üldsusele kättesaadavaks kas müügi teel või muul moel, edaspidi "levitamisõigus".2. Levitamisõigus lõikes 1 osutatud objekti suhtes ühenduses ei lõpe, v.a juhul, kui kõnealuse objekti esmamüüki ühenduses teostab õiguste omanik või kui see toimub tema nõusolekul.3. Levitamisõigus ei piira I peatüki, eelkõige artikli 1 lõike 4 konkreetseid sätteid.4. Levitamisõiguse võib anda üle, sellest võib loobuda ja selle kohta võib anda välja lepingulise litsentsi.Artikkel 10Õiguste piirangud1. Liikmesriigid võivad näha ette II peatükis osutatud õiguste piirangud seoses järgnevaga:a) eraotstarbeline kasutamine;b) lühikeste katkendite kasutamine uudiste edastamise puhul;c) ajutine salvestamine ringhäälinguorganisatsioonis tema oma vahenditega ja oma ringhäälingusaadete jaoks;d) kasutamine ainult õpetamiseks või teadustöös.2. Olenemata lõike 1 sätetest võib iga liikmesriik kehtestada esitajate, fonogrammitootjate, ringhäälinguorganisatsioonide ja filmide esmasalvestuste tootjate kaitseks samasugused piirangud nagu ta on kehtestanud kirjandus- ja kuntsiteoste autoriõiguste kaitseks. Sundlitsentsid võib siiski kehtestada ainult sellises ulatuses, et nad oleksid vastavuses Rooma konventsiooniga.3. Lõike 1 punkti a sätted ei piira kehtivaid ega tulevikus kehtestatavaid õigusnorme, mis käsitlevad tasu eraotstarbelise kasutuse jaoks tehtavate reproduktsioonide eest.III PEATÜKKAJALINE KEHTIVUSArtikkel 11Autoriõiguste ajaline kehtivusIlma et see piiraks täiendavat ühtlustamist, ei kaota käesolevas direktiivis osutatud autoriõigused kehtivust enne Berni kirjandus- ja kunstiteoste kaitse konventsioonis sätestatud tähtaja lõppu.Artikkel 12Autoriõigusega kaasnevate õiguste ajaline kehtivusIlma et see piiraks täiendavat ühtlustamist, ei kaota käesolevas direktiivis osutatud esitajate, fonogrammitootjate ja ringhäälinguorganisatsioonide õigused kehtivust enne, kui lõpevad Rooma konventsioonis sätestatud vastavad tähtajad. Käesolevas direktiivis osutatud filmide esmasalvestuse tootjate õigused ei kaota kehtivust enne 20 aasta möödumist salvestuse tegemise aasta lõpust.IV PEATÜKKÜHISSÄTTEDArtikkel 13Ajaline kohaldatavus1. Käesolevat direktiivi kohaldatakse kõigi käesolevas direktiivis osutatud autoriõigusega kaitstud teoste, esituste, fonogrammide, ringhäälingusaadete ja esmasalvestuste suhtes, mis on liikmesriikide autoriõigust ja sellega kaasnevaid õigusi käsitlevate õigusaktide kohaselt kaitstud 1. juulil 1994 või mis vastavad sel kuupäeval käesolevas direktiivis sätestatud kaitse tingimustele.2. Käesoleva direktiivi kohaldamine ei mõjuta enne 1. juulit 1994 toimunud kasutamist.3. Liikmesriigid võivad sätestada, et õiguste omanikud loetakse artikli 2 lõikes 1 osutatud objekti rentimise või laenutamise loa andnuks, kui on tõestatud, et see objekt oli tehtud kolmandatele isikutele kõnealusel otstarbel kättesaadavaks või omandatud enne 1. juulit 1994. Eelkõige juhul, kui selline objekt on digitaalselt salvestatud, võivad liikmesriigid siiski sätestada, et õiguste omanikel on õigus saada piisavat tasu sellise objekti rentimise või laenutamise eest.4. Liikmesriigid ei pea kohaldama artikli 2 lõike 2 sätteid enne 1. juulit 1994 loodud kinematograafiliste ja audiovisuaalsete teoste suhtes.5. Liikmesriigid võivad otsustada, millisest kuupäevast alates hakatakse artikli 2 lõiget 2 kohaldama, kuid kohaldamise kuupäev ei tohi olla hilisem kui 1. juuli 1997.6. Ilma et see piiraks lõike 3 kohaldamist ning arvestades lõikeid 8 ja 9, ei mõjuta käesolev direktiiv enne selle vastuvõtmise kuupäeva sõlmitud lepinguid.7. Arvestades lõigete 8 ja 9 sätteid, võivad liikmesriigid sätestada, et kui õiguste omanikud omandavad käesoleva direktiivi rakendamiseks vastuvõetud siseriiklike õigusnormidega uusi õigusi ning on andnud loa teoste kasutamiseks enne 1. juulit 1994, loetakse, et nad on oma uued ainuõigused üle andnud.8. Liikmesriigid võivad otsustada, millisest kuupäevast kehtib artiklis 4 osutatud võõrandamatu õigus õiglasele tasule, kuid see kuupäev ei tohi olla hilisem kui 1. juuli 1997.9. Enne 1. juulit 1994 sätestatud lepingute puhul kohaldatakse artiklis 4 sätestatud võõrandamatut õigust õiglasele tasule ainult siis, kui autorid või esitajad või nende esindajad esitavad vastavasisulise taotluse enne 1. jaanuari 1997. Kui õiguste omanike vahel puudub kokkulepe tasude määra üle, võivad liikmesriigid määrata kindlaks õiglase tasu määra.Artikkel 14Autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste suheKäesoleva direktiivi kohane autoriõigusega kaasnevate õiguste kaitse ei mõjuta mingil viisil autoriõiguse kaitset.Artikkel 15Lõppsätted1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 1. juuliks 1994. Liikmesriigid teatavad neist viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetud siseriiklike põhiliste õigusnormide teksti.Artikkel 16Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 19. november 1992Nõukogu nimeleesistujaE. Leigh[1] EÜT C 53, 28.2.1991, lk 35 ja EÜT C 128, 20.5.1992, lk 8.[2] EÜT C 67, 16.3.1992, lk 92 ja 28. oktoobri 1992. aasta otsus (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata).[3] EÜT C 269, 14.10.1991, lk 54.[4] Kohtuasjad 60/84 ja 61/84, ECR 1985, lk 2605.[5] EÜT L 122, 17.5.1991, lk 42.--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv, 14. juuli 1976, millega kohandatakse tehnika arenguga nõukogu 27. juuni 1967. aasta direktiivi ohtlike ainete liigitamist, pakendamist ja märgistamist käsitlevate õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31976L0907

Euroopa Liidu Teataja L 360 , 30/12/1976 Lk 0001 - 0424 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 6 Lk 0003  Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 5 Lk 0003  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 6 Lk 0003  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 6 Lk 0003  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 13 Köide 6 Lk 0003

		Komisjoni direktiiv,14. juuli 1976,millega kohandatakse tehnika arenguga nõukogu 27. juuni 1967. aasta direktiivi ohtlike ainete liigitamist, pakendamist ja märgistamist käsitlevate õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta(76/907/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu direktiivi, millega muudetakse 27. juuni 1967. aasta direktiivi ohtlike ainete liigitamist, pakendamist ja märgistamist käsitlevate õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta [1] viimati muudetud 24. juuni 1975. aasta direktiiviga, [2] eriti selle artikleid 8a, 8b ja 8c,ning arvestades, et:nõukogu 27. juuni 1967. aasta direktiivi I lisa sisaldab ohtlike ainete loetelu, mis on liigitatud nende ainete omadustele kõige iseloomulikuma elemendi järjenumbri järgi, ja iga aine märgistamise meetodeid (tunnus, ohumärgid ja ohutusteave);ohtlike ainete loetelu analüüsimisel selgus, et viimaseid teadus- ja tehnikaalaseid teadmisi silmas pidades on selle kohandamine vajalik; viimaste aastate jooksul on turustatud märkimisväärne hulk uusi ohtlikke aineid;seepärast on soovitatav asendada kõnealune lisa uue I lisaga;27. juuni 1967 aasta direktiivi III ja IV lisa sisaldavad konkreetsete ohtude märke (R-laused) ja ohutusteavet (S-laused), mille hulk on märgistusel näitamiseks liiga suur; seepärast on vaja nende hulka vähendada märgistuse tõhusust ja põhieesmärki piiramata; seetõttu on soovitav asendada need lisad uute III ja IV lisadega;tuleks kehtestada sätted, mille alusel oleks võimalik R- ja S-lauseid kombineerida, et märgistust tekstiga mitte üle koormata;käesoleva direktiivi sätted on kooskõlas ohtlike ainete ja valmististe tehniliste kaubandustõkete kõrvaldamist käsitlevate direktiivide tehnika arenguga kohandamise komitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Nõukogu 27. juuni 1967. aasta direktiivi (ohtlike ainete liigitamist, pakendamist ja märgistamist käsitlevate õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta) I, III ja IV lisa asendatakse käesoleva direktiivi lisadega.Artikkel 2Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud sätted enne 1. maid 1977 ning teatavad sellest viivitamatult komisjonile. Need sätted jõustuvad 1. juulil 1977.Artikkel 3Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 14. juuli 1976.Komisjoni nimelkomisjoni liigeFinn Gundelach[1] EÜT 196, 16.8.1967, lk 1.[2] EÜT 183, 14.7.1975, lk 22.--------------------------------------------------I LISAOhtlike ainete loetelu, mis on liigitatud nende ainete omadustele kõige iseloomulikuma elemendi järjenumbri järjekorrasVt komisjoni direktiiv 93/72/EMÜ, EÜT L 258, 16.10.1993, lk 29.--------------------------------------------------III LISAOhtlike ainetega kaasnevate konkreetsete ohtude laadVt komisjoni direktiiv 2001/59/EÜ, EÜT L 225, 21.8.2001, lk 1.--------------------------------------------------IV LISAOhutusteave ohtlike keemiliste ainete kohtaVt komisjoni direktiiv 2001/59/EÜ, EÜT L 225, 21.8.2001, lk 1.--------------------------------------------------