title: Euroopa Parlamendi ja Nõukogu direktiiv 96/70/EÜ, 28. oktoober 1996, millega muudetakse nõukogu direktiivi 80/777/EMÜ loodusliku mineraalvee kasutamise ja turustamisega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31996L0070

Euroopa Liidu Teataja L 299 , 23/11/1996 Lk 0026 - 0028

		Euroopa Parlamendi ja Nõukogu direktiiv 96/70/EÜ,28. oktoober 1996,millega muudetakse nõukogu direktiivi 80/777/EMÜ loodusliku mineraalvee kasutamise ja turustamisega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohtaEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100a,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [2]toimides asutamislepingu artiklis 189b sätestatud korras [3]ning arvestades, et:1) direktiiviga 80/777/EMÜ [4] ühtlustati loodusliku mineraalvee kasutamise ja turustamisega seotud liikmesriikide õigusaktid;2) igasuguste looduslikku mineraalvett käsitlevate eeskirjade esmased eesmärgid peaksid olema tarbijate tervise kaitsmine, tarbijate eksitamise takistamine ja ausa kaubavahetuse tagamine;3) on soovitav muuta direktiivi 80/777/EMÜ, et võtta arvesse pärast 1980. aastat toimunud teaduse ja tehnika arengut; lisaks on soovitav selle direktiivi sätteid täiustada vastavalt teistele ühenduse toidualaste õigusnormide sätetele;4) on vaja pikendada kolmandatest riikidest pärit loodusliku mineraalvee tunnustamise aega, et lihtsustada halduskorda;5) on vaja välja selgitada, millistel asjaoludel võib lubada osooniga rikastatud õhu kasutamist ebastabiilsete elementide eraldamiseks looduslikust mineraalveest tingimustel, mis tagavad, et vee koostis selle oluliste komponentide osas ei muutu;6) loodusliku mineraalvee analüütilist koostist käsitleva õiendi lisamine märgistusse tuleks tarbijate teavitamise tagamiseks teha kohustuslikuks;7) on asjakohane ette näha teatavad sätted allikavee kohta;8) loodusliku mineraalvee siseturu tõrgeteta toimimise tagamiseks on soovitav kehtestada kord, mis võimaldaks liikmesriikide kooskõlastatud tegevust kiireloomulistes olukordades, mis võivad kujutada ohtu rahva tervisele;9) tuleks kehtestada kord, et ette näha teatavad üksikasjalikud sätted loodusliku mineraalvee kohta eriti selle teatavate komponentide määrade osas; lisaks tuleks vastu võtta sätted, mis näevad ette märgistusel teatavate komponentide kõrgele tasemele osutamise; tuleks kindlaks määrata analüüsimeetodid (sealhulgas avastamispiirid) loodusliku mineraalvee reostuse kontrollimiseks ning proovivõtumenetlused ja analüüsimeetodid loodusliku mineraalvee mikrobioloogiliste omaduste kontrollimiseks;10) kõik looduslikku mineraalvett käsitlevad otsused, mis tõenäoliselt mõjutavad rahva tervist, tuleks vastu võtta pärast konsulteerimist toidu teaduskomiteega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 80/777/EMÜ muudetakse järgmiselt.1. Artikli 1 lõike 2 kolmas lõik asendatakse järgmisega:"Teises lõigus nimetatud tõendamise kehtivusaeg ei või ületada viit aastat. Esimeses lõigus nimetatud tunnustamismenetlust ei ole vaja korrata, kui tõendamist enne nimetatud ajavahemiku lõppu uuendatakse."2. Artikkel 4 asendatakse järgmisega:"Artikkel 41. Looduslikku mineraalvett sellisena, nagu seda veevõtukohast saadakse, ei tohi töödelda, välja arvatud:a) vee ebastabiilsete elementide nagu raua- ja väävliühendite eraldamine filtrimise või dekanteerimise teel, millele võib eelneda hapnikuga varustamine, niivõrd kui see töötlemine ei muuda vee koostist oluliste komponentide osas, mis annavad veele tema iseloomulikud omadused;b) raua-, mangaani- ja väävliühendite ning arseeni eraldamine teatavast mineraalveest osooniga rikastatud õhuga töötlemise teel, niivõrd kui selline töötlemine ei muuda vee koostist oluliste komponentide osas, mis annavad veele tema iseloomulikud omadused, ja tingimusel et:- töötlemine vastab artiklis 12 ettenähtud korra kohaselt sätestatavatele kasutustingimustele ja komisjoni otsusega 95/273/EÜ [5] kehtestatud toidu teaduskomiteega on konsulteeritud,- töötlemisest teatatakse pädevatele asutustele, kes seda konkreetselt kontrollivad;c) muude kui punktides a või b kindlaksmääratud ebasoovitavate komponentide eraldamine, niivõrd kui see töötlemine ei muuda vee koostist oluliste komponentide osas, mis annavad veele tema iseloomulikud omadused, ja tingimusel et:- töötlemine vastab artiklis 12 ettenähtud korra kohaselt sätestatavatele kasutustingimustele ja toidu teaduskomiteega on konsulteeritud,- töötlemisest teatatakse pädevatele asutustele, kes seda konkreetselt kontrollivad;d) vaba süsinikdioksiidi täielik või osaline kõrvaldamine ainult füüsikaliste meetoditega.2. Looduslikule mineraalveele, nagu see veevõtukohas on, ei tohi lisada või uuesti lisada midagi muud kui süsinikdioksiidi I lisa II jaos sätestatud tingimustel.3. Eeskätt igasugune desinfitseeriv töötlemine mis tahes vahenditega ja, kui lõikest 2 ei tulene teisiti, bakteriotsiidsete ainete lisamine või mis tahes muu töötlemine, mis tõenäoliselt muudab loodusliku mineraalvee eluvõimeliste kolooniate arvu, on keelatud.4. Lõige 1 ei takista loodusliku mineraalvee ja allikavee kasutamist karastusjookide valmistamisel."3. Artikli 7 lõige 2 asendatakse järgmisega:"2. Loodusliku mineraalvee märgistusel peab samuti olema järgmine kohustuslik teave:a) õiend analüütilise koostise kohta, milles esitatakse vee iseloomulikud komponendid;b) kasutatava allika asukoht ja nimi;c) teave artikli 4 lõike 1 punktides b ja c nimetatud töötluste kohta.2a. Lõike 2 punktis c nimetatud töötlustega seotud teavet käsitlevate ühenduse sätete puudumisel võivad liikmesriigid säilitada oma siseriiklikud sätted."4. Artikli 7 lõige 3 jäetakse välja.5. Artiklisse 9 lisatakse järgmised lõiked:"4a. Mõistet "allikavesi" kasutatakse vee puhul, mis on ette nähtud inimtarbimiseks oma loomulikus olekus ning mida villitakse veevõtukohas, mis:- vastab II lisa lõigetes 2 ja 3 sätestatud kasutustingimustele, mida täies ulatuses kohaldatakse allikavee suhtes,- vastab artiklis 5 sätestatud mikrobioloogilistele nõuetele,- vastab artikli 7 lõike 2 punktides b ja c ning artiklis 8 sätestatud märgistusnõuetele,- ei ole läbinud mingit töötlust peale artiklis 4 nimetatute. Muid töötlusi võib lubada artiklis 12 ettenähtud korras.Lisaks peab allikavesi vastama inimeste joogivee kvaliteeti käsitleva nõukogu 15. juuli 1980. aasta direktiivi 80/778/EMÜ [6] sätetele.4b. Artikli 9 lõike 4a neljandas taandes nimetatud allikavee töötlemist käsitlevate ühenduse sätete puudumisel võivad liikmesriigid säilitada oma siseriiklikud sätted töötlemise kohta."6. Artikli 10 lõige 2 jäetakse välja.7. Lisatakse järgmine artikkel:"Artikkel 10a1. Kui liikmesriigil on üksikasjalikud põhjendused selle kohta, et looduslik mineraalvesi ei vasta käesolevas direktiivis ettenähtud sätetele või ohustab rahva tervist, ehkki on vabas ringluses ühes või mitmes liikmesriigis, võib see liikmesriik kõnealuse tootega kauplemise oma territooriumil ajutiselt peatada või seda piirata. Ta teatab sellest viivitamata komisjonile ja teistele liikmesriikidele ning põhjendab oma otsust.2. Mis tahes liikmesriigi või komisjoni taotlusel annab vett tunnustanud liikmesriik neile kogu asjakohase teabe vee tunnustamise kohta koos regulaarsete kontrollide tulemustega.3. Komisjon uurib lõikes 1 nimetatud liikmesriigi esitatud põhjusi alalises toidukomitees niipea kui võimalik, esitab seejärel viivitamata oma arvamuse ja võtab asjakohased meetmed.4. Kui komisjon leiab, et rahva tervise kaitse tagamiseks on vaja käesolevat direktiivi muuta, algatab ta nende muudatuste vastuvõtmiseks artiklis 12 sätestatud menetluse. Kaitsemeetmed vastu võtnud liikmesriik võib sel juhul nende kohaldamist jätkata kuni muudatuste vastuvõtmiseni."8. Artikkel 11 asendatakse järgmisega:"Artikkel 111. Artiklis 12 sätestatud korras võetakse vastu järgmine:- loodusliku mineraalvee komponentide määrad,- kõik vajalikud sätted teatavate komponentide kõrgete tasemete osutamiseks märgistusel,- artikli 4 lõike 1 punktis b nimetatud osooniga rikastatud õhu kasutustingimused,- teave artikli 7 lõike 2 punktis c nimetatud töötluste kohta.2. Artiklis 12 ettenähtud korras võib vastu võtta:- analüüsimeetodid (sealhulgas avastamispiirid) loodusliku mineraalvee reostuse kontrollimiseks,- proovivõtumenetlused ja analüüsimeetodid loodusliku mineraalvee mikrobioloogiliste omaduste kontrollimiseks."9. Lisatakse järgmine artikkel:"Artikkel 11aKomisjon võtab kõik tõenäoliselt rahva tervist mõjutavad otsused vastu pärast toidu teaduskomiteega konsulteerimist."Artikkel 2Liikmesriigid peavad vajaduse korral muutma oma õigusnorme nii, et need:- lubaksid käesolevale direktiivile vastavate toodetega kauplemist kuni 28. oktoobrini 1997,- keelaksid käesolevale direktiivile mittevastavate toodetega kauplemise alates 28. oktoobrist 1998. Enne seda kuupäeva turule viidud või märgistatud ja käesolevale direktiivile mittevastavate toodetega võib siiski kaubelda kuni varude lõppemiseni.Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Artikkel 3Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Luxembourg, 28. oktoober 1996Euroopa Parlamendi nimelpresidentK. HänschNõukogu nimeleesistujaI. Yates[1] EÜT C 314, 11.11.1994, lk 4 ja EÜT C 33, 6.2.1996, lk 15.[2] EÜT C 110, 2.5.1995, lk 55.[3] Euroopa Parlamendi 11. oktoobri 1995. aasta arvamus (EÜT C 287, 30.10.1995, lk 101), nõukogu 22. detsembri 1995. aasta ühine seisukoht (EÜT C 59, 28.2.1996, lk 44) ja Euroopa Parlamendi 22. mai 1996. aasta otsus (EÜT C 166, 10.6.1996, lk 61). Nõukogu 26. juuli 1996. aasta otsus.[4] EÜT L 229, 30.8.1980, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud 1994. aasta ühinemisaktiga.[5] EÜT L 167, 18.7.1995, lk 22[6] EÜT L 229, 30.8.1980, lk 11. Direktiivi on viimati muudetud 1994. aasta ühinemisaktiga--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv, 13. september 1988, millega muudetakse teraviljaseemne turustamist käsitleva nõukogu direktiivi 66/402/EMÜ II lisa

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31988L0506

Euroopa Liidu Teataja L 274 , 06/10/1988 Lk 0044 - 0044 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 27 Lk 0163  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 27 Lk 0163

		Komisjoni direktiiv,13. september 1988,millega muudetakse teraviljaseemne turustamist käsitleva nõukogu direktiivi 66/402/EMÜ II lisa(88/506/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 14. juuni 1966. aasta direktiivi 66/402/EMÜ teraviljaseemne turustamise kohta, [1] viimati muudetud direktiiviga 88/380/EMÜ, [2] eriti selle artiklit 21a,ning arvestades, et:vastavalt praegustele teadus- ja tehnikaalastele teadmistele näib kaera (Avena sativa) teatud paljasteralistel sortidel olevat potentsiaalne söödaväärtus;nimetatud sortide seemnete puhul on raske saavutada idanevust, mis oleks võrdne teiste kaerasortide seemnete puhul tavaliselt saavutatava idanevusega;seepärast on teadus- ja tehnikaalaste teadmiste arengut silmas pidades asjakohane vähendada paljasteraliste kaerasortide puhul minimaalse idanevuse määra, milleks kaera puhul on direktiivi 66/402/EMÜ II lisas sätestatud 85 % puhtast seemnest;kõnesolev vähendamine kehtib esialgu ainult piiratud aja vältel, et võimaldada nende sortide kohta täpsemate tehniliste andmete kogumist ja hindamist;käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas alalise põllumajanduse, aianduse ja metsanduse seemnete ja paljundusmaterjali komitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Käesolevaga muudetakse direktiivi 66/402/EMÜ II lisa järgmiselt.1. Lõike 2 punktis A toodud tabeli 2. veergu ("Minimaalne idanevus") lisatakse pärast arvu 85, mis käib (muu hulgas) Avena sativa esimese ja teise põlvkonna sertifitseeritud seemne kohta, viide "d)".2. Lõike 2 punkti B lisatakse järgmine tingimus:"d) Nende Avena sativa sortide puhul, mis on ametlikult liigitatud paljasteraliste kaerasortide hulka, võivad liikmesriigid kuni 30. juunini 1990 vähendada minimaalset idanevust 75 %ni puhtast seemnest. Sel juhul tehakse ametlikule etiketile märge "minimaalne idanevus 75 %"."Artikkel 2Liikmesriigid, kes kasutavad artikli 1 lõikega 2 lisatud võimalust, teatavad komisjonile ja teistele liikmesriikidele meetmetest, mida nad sel eesmärgil võtavad.Artikkel 3Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 13. september 1988Komisjoni nimelasepresidentFrans Andriessen[1] EÜT 125, 11.7.1966, lk 2309/66.[2] EÜT L 187, 16.7.1988, lk 31.--------------------------------------------------


title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv (EL) 2015/1794, 6. oktoober 2015, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 2008/94/EÜ, 2009/38/EÜ ja 2002/14/EÜ ning nõukogu direktiive 98/59/EÜ ja 2001/23/EÜ seoses meremeestega (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               8.10.2015

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 263/1

         EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV (EL) 2015/1794,
   6. oktoober 2015,
   millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 2008/94/EÜ, 2009/38/EÜ ja 2002/14/EÜ ning nõukogu direktiive 98/59/EÜ ja 2001/23/EÜ seoses meremeestega
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 153 lõike 2 punkti b koostoimes artikli 153 lõike 1 punktidega b ja e,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
   olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
   võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
   võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust (2),
   toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (3),
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artikli 153 kohaselt võivad Euroopa Parlament ja nõukogu seadusandliku tavamenetluse kohaselt kehtestada direktiividega järk-järgult rakendamise miinimumnõudeid, et parandada töötingimusi ning töötajate teavitamist ja konsulteerimist. Selliste direktiividega ei tohiks ette näha ebaproportsionaalseid kulusid ega kehtestada haldus-, finants- ja õiguslike piiranguid viisil, mis pidurdaks jätkusuutliku majanduskasvu ja töökohtade loomise mootoriks olevate väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete loomist ja arengut.

               (2)

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivides 2008/94/EÜ (4), 2009/38/EÜ (5) ja 2002/14/EÜ (6) ning nõukogu direktiivides 98/59/EÜ (7) ja 2001/23/EÜ (8) kas jäetakse teatavad meremeeste kategooriad kohaldamisalast välja või lubatakse liikmesriikidel need kohaldamisalast välja jätta.

               (3)

               Komisjon rõhutas oma 21. jaanuari 2009. aasta teatises „Strateegiliste eesmärkide ja soovituste kohta seoses ELi meretranspordipoliitikaga kuni 2018. aastani” vajadust luua integreeritud õigusraamistik, et muuta merendussektor konkurentsivõimelisemaks.

               (4)

               Väljajätmised ja/või nende rakendamise võimalus võivad piirata meremeeste õigusi, nagu õigus headele ja õiglastele töötingimustele ning teavitamisele ja konsulteerimisele, või takistada meremeestel neid õigusi täielikult kasutada. Kui väljajätmised ja/või nende rakendamise võimalus ei ole objektiivsete asjaoludega põhjendatud ning kui meremehi ei kohelda võrdselt, tuleks selliseid väljajätmisi võimaldavad sätted välja jätta.

               (5)

               Praegune õiguslik olukord, mis on osaliselt tingitud meremehe elukutse eripärast, põhjustab eri liikmesriikides sama kategooria töötajate erinevat kohtlemist, olenevalt sellest, kas liikmesriigid kehtivate õigusaktidega lubatud erandeid ja valikulisi väljajätmisi kohaldavad või mitte. Märkimisväärne arv liikmesriike ei ole kõnealuseid valikulisi väljajätmisi kasutanud või on neid kasutanud üksnes vähesel määral.

               (6)

               Komisjon tõi oma 10. oktoobri 2007. aasta teatises „Euroopa Liidu integreeritud merenduspoliitika” esile, et kõnealune poliitika tugineb selgele arusaamisele, et kõik Euroopa ookeanide ja meredega seotud küsimused on omavahel seotud ja et merendusstrateegiaid tuleb arendada ühendatult, kui nendega loodetakse saavutada soovitud tulemusi. Samuti rõhutas komisjon liidu kodanike jaoks merendusega seotud töökohtade hulga suurendamise ja kvaliteedi parandamise vajadust ning laeva pardal töötingimuste parandamise olulisust, muu hulgas teadusuuringutesse, haridusse, koolitusse, töötervishoidu ja -ohutusse tehtavate investeeringute kaudu.

               (7)

               Käesolev direktiiv on kooskõlas strateegiaga „Euroopa 2020” ja selle tööhõivealaste eesmärkidega ning strateegiaga, mille komisjon esitas oma 23. novembri 2010. aasta teatises „Uute oskuste ja töökohtade tegevuskava: Euroopa panus täieliku tööhõive saavutamisse”.

               (8)

               Meremajandusel on märkimisväärne osakaal liidu majanduse töökohtades ja kogulisandväärtuses.

               (9)

               Komisjon on vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 154 lõikele 2 konsulteerinud liidu tasandi tööturu osapooltega, arutades võimalikke liidu tasandi meetmeid selles valdkonnas.

               (10)

               Merendussektori tööturu osapooled jõudsid oma sotsiaaldialoogi raames ühisele aruaamisele, mis on käesoleva direktiivi jaoks väga oluline. Kõnealuse ühise arusaamisega on leitud hea tasakaal meremeeste töötingimuste parandamise vajaduse ja sektori eripära asjakohase arvessevõtmise vahel.

               (11)

               Võttes arvesse merendussektori eripära ja selliste töötajate eriomaseid töötingimusi, keda mõjutab käesolevast direktiivist tulenev väljajätmiste kaotamine, tuleb kohandada käesoleva direktiiviga muudetavate direktiivide mõningaid sätteid, et need kajastaksid asjaomase sektori eripära.

               (12)

               Võttes arvesse viimaste aastate tehnoloogilist arengut, eelkõige kommunikatsioonitehnoloogia alal, tuleks ajakohastada teavitamist ja konsulteerimist käsitlevaid nõudeid ning neid tuleks kohaldada kõige asjakohasemal viisil, sealhulgas kasutades uusi kaugside tehnoloogiaid ning suurendades interneti kättesaadavust ja tagades selle mõistliku kasutamise laeva pardal, et parandada käesoleva direktiivi rakendamist.

               (13)

               Tuleks tagada, et ei mõjutata käesoleva direktiiviga hõlmatud meremeeste õigusi, mida liikmesriigid on neile andnud siseriiklike õigusaktidega, millega rakendatakse direktiive 2008/94/EÜ, 2009/38/EÜ, 2002/14/EÜ, 98/59/EÜ ja 2001/23/EÜ. Käesoleva direktiivi rakendamisega ei tohiks põhjendada üheski liikmesriigis valitseva olukorra halvenemist.

               (14)

               Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni 2006. aasta meretöönormide konventsiooni eesmärk on tagada meremeestele inimväärsed töö- ja elutingimused, kehtestades tervishoiu- ja ohutusnõuded, õiglased töötingimused ja erialase väljaõppe, kindlustada laevandusettevõtjatele aus konkurents konventsiooni ülemaailmse kohaldamise kaudu, ning tagada rahvusvahelisel tasandil võrdsed võimalused töötajate mõnede, ehkki mitte kõigi õiguste osas sõltumata töötajate kodakondsusest või riigist, mille lipu all laev sõidab. Kõnealuses konventsioonis, nõukogu direktiivis 2009/13/EÜ (9) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivides 2009/16/EÜ (10) ja 2013/54/EL (11) sätestatakse meremeeste õigused inimväärsetele töötingimustele paljudes valdkondades, tagatakse meremeeste ühtsed õigused ja kaitse tööl ning toetatakse võrdsete tingimuste loomist, sealhulgas liidu siseselt.

               (15)

               Liit peaks püüdma parandada töö- ja elutingimusi laeva pardal ning kasutama innovatsiooni potentsiaali, et suurendada merendussektori atraktiivsust liidu meremeeste, sealhulgas noorte meremeeste jaoks.

               (16)

               Kuna käesoleva direktiivi eesmärki – parandada meremeeste töötingimusi ning nende teavitamist ja nendega konsulteerimist – ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada, küll aga saab seda meetme ulatuse ja toime tõttu paremini saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale.

               (17)

               Käesolev direktiiv austab põhiõigusi ja järgib Euroopa Liidu põhiõiguste hartas tunnustatud põhimõtteid, eelkõige õigust headele ja õiglastele töötingimustele ning töötajate õigust olla ettevõttes informeeritud ja konsulteeritud. Käesolevat direktiivi tuleks rakendada kooskõlas nimetatud õiguste ja põhimõtetega.

               (18)

               Direktiive 2008/94/EÜ, 2009/38/EÜ, 2002/14/EÜ, 98/59/EÜ ja 2001/23/EÜ tuleks seetõttu vastavalt muuta,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 2008/94/EÜ muutmine
   Direktiivi 2008/94/EÜ artikli 1 lõige 3 asendatakse järgmisega:

      „3.   Kui liikmesriikide siseriiklikes õigusaktides juba kohaldatakse sellist sätet, võivad liikmesriigid füüsilise isiku poolt palgatud koduabilised käesoleva direktiivi kohaldamisalast välja jätta.”

   Artikkel 2
   Direktiivi 2009/38/EÜ muutmine
   Direktiivi 2009/38/EÜ muudetakse järgmiselt.

               1)

               Artikli 1 lõige 7 jäetakse välja.

               2)

               Artikli 10 lõikesse 3 lisatakse järgmised lõigud:
               „Läbirääkimiste erikomisjoni või Euroopa töönõukogu liikmel või asendusliikmel, kes on merelaeva meeskonna liige, on õigus osaleda läbirääkimiste erikomisjoni või Euroopa töönõukogu koosolekul või mis tahes muudel artikli 6 lõike 3 kohase kokkuleppe alusel toimuvatel koosolekutel, kui kõnealune liige või asendusliige ei asu koosoleku toimumise ajal merel või asub sellise riigi sadamas, mis ei ole laevandusettevõtja alalise asukoha riik.
               Võimaluse korral kavandatakse koosolekute toimumine viisil, mis hõlbustab selliste liikmete või asendusliikmete osalemist, kes on merelaeva meeskonna liikmed.
               Juhul kui läbirääkimiste erikomisjoni või Euroopa töönõukogu liikmel või asendusliikmel, kes on merelaeva meeskonna liige, ei ole võimalik koosolekul kohal viibida, kaalutakse võimaluse korral uute info- ja kommunikatsioonitehnoloogiate kasutamist.”

         Artikkel 3
   Direktiivi 2002/14/EÜ muutmine
   Direktiivi 2002/14/EÜ artikli 3 lõige 3 jäetakse välja.
   Artikkel 4
   Direktiivi 98/59/EÜ muutmine
   Direktiivi 98/59/EÜ muudetakse järgmiselt.

               1)

               Artikli 1 lõike 2 punkt c jäetakse välja.

               2)

               Artikli 3 lõikesse 1 lisatakse teise lõigu järele järgmine lõik:
               „Kui kavandatav kollektiivne koondamine puudutab merelaeva meeskonna liikmeid, teatab tööandja sellest selle riigi pädevale asutusele, kelle lipu all merelaev sõidab.”

         Artikkel 5
   Direktiivi 2001/23/EÜ muutmine
   Direktiivi 2001/23/EÜ artikli 1 lõige 3 asendatakse järgmisega:

      „3.   Käesolevat direktiivi kohaldatakse merelaeva ülemineku suhtes, mis on osa ettevõtja, ettevõtte või ettevõtja või ettevõtte osa üleminekust lõigete 1 ja 2 tähenduses, tingimusel et omandaja asub territooriumil, kus kehtib ELi toimimise leping või ülemineku objektiks oleva ettevõtja, ettevõtte või ettevõtja või ettevõtte osa asukohaks jääb territoorium, kus kehtib ELi toimimise leping.
      Käesolevat direktiivi ei kohaldata, kui ülemineku ainsaks objektiks on üks või mitu merelaeva.”

   Artikkel 6
   Kaitse tase
   Käesoleva direktiivi rakendamine ei tohi mitte mingitel asjaoludel põhjustada käesoleva direktiivi kohaldamisalasse kuuluvate töötajate kaitse üldise taseme, mille liikmesriigid on juba taganud direktiividega 2008/94/EÜ, 2009/38/EÜ, 2002/14/EÜ, 98/59/EÜ ja 2001/23/EÜ hõlmatud valdkondades, alandamist.
   Artikkel 7
   Komisjoni aruanne
   Komisjon esitab pärast konsulteerimist liikmesriikide ja tööturu osapooltega liidu tasandil aruande Euroopa Parlamendile ja nõukogule käesoleva direktiivi artiklite 4 ja 5 rakendamise ja kohaldamise kohta hiljemalt 10. oktoobriks 2019.
   Artikkel 8
   Ülevõtmine
   1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 10. oktoobriks 2017. Nad teavitavad sellest viivitamatult komisjoni.
   Kui liikmesriigid need sätted vastu võtavad, lisavad nad nende ametlikul avaldamisel nendesse või nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastu võetud põhiliste õigus- ja haldusnormide teksti.
   Artikkel 9
   Jõustumine
   Käesolev direktiiv jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 10
   Adressaadid
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Strasbourg, 6. oktoober 2015

            Euroopa Parlamendi nimel

            president

         M. SCHULZ

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         N. SCHMIT

      (1)  ELT C 226, 16.7.2014, lk 35.

      (2)  ELT C 174, 7.6.2014, lk 50.

      (3)  Euroopa Parlamendi 8. juuli 2015. aasta seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 18. septembri 2015. aasta otsus.

      (4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. oktoobri 2008. aasta direktiiv 2008/94/EÜ töötajate kaitse kohta tööandja maksejõuetuse korral (ELT L 283, 28.10.2008, lk 36).

      (5)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. mai 2009. aasta direktiiv 2009/38/EÜ Euroopa töönõukogu asutamise või töötajate teavitamise ja nendega konsulteerimise korra sisseseadmise kohta liikmesriigiülestes ettevõtetes või kontsernides (ELT L 122, 16.5.2009, lk 28).

      (6)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. märtsi 2002. aasta direktiiv 2002/14/EÜ, millega kehtestatakse töötajate teavitamise ja nõustamise üldraamistik Euroopa Ühenduses (EÜT L 80, 23.3.2002, lk 29).

      (7)  Nõukogu 20. juuli 1998. aasta direktiiv 98/59/EÜ kollektiivseid koondamisi käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (EÜT L 225, 12.8.1998, lk 16).

      (8)  Nõukogu 12. märtsi 2001. aasta direktiiv 2001/23/EÜ ettevõtjate, ettevõtete või nende osade üleminekul töötajate õigusi kaitsvate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (EÜT L 82, 22.3.2001, lk 16).

      (9)  Nõukogu 16. veebruari 2009. aasta direktiiv 2009/13/EÜ, millega rakendatakse Euroopa Ühenduse Reederite Ühingu (ECSA) ja Euroopa Liidu Transporditööliste Ametiühingute Liidu (ETF) sõlmitud kokkulepet 2006. aasta meretöönormide konventsiooni kohta ja muudetakse direktiivi 1999/63/EÜ (ELT L 124, 20.5.2009, lk 30).

      (10)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiiv 2009/16/EÜ, mis käsitleb sadamariigi kontrolli (ELT L 131, 28.5.2009, lk 57).

      (11)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. novembri 2013. aasta direktiiv 2013/54/EL 2006. aasta meretöönormide konventsiooni järgimise ja täitmise tagamisega seotud lipuriigi kohustuste kohta (ELT L 329, 10.12.2013, lk 1).


title: Euroopa pParlamendi ja nõukogu direktiiv 2003/105/EÜ, 16. detsember 2003, millega muudetakse direktiivi 96/82/EÜ ohtlike ainetega seotud suurõnnetuste ohu ohjeldamise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32003L0105

Euroopa Liidu Teataja L 345 , 31/12/2003 Lk 0097 - 0105

		Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2003/105/EÜ,16. detsember 2003,millega muudetakse direktiivi 96/82/EÜ ohtlike ainetega seotud suurõnnetuste ohu ohjeldamise kohtaEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 175 lõiget 1,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [2]pärast konsulteerimist regioonide komiteega,toimides asutamislepingu artikliga 251 sätestatud menetluse kohaselt vastavalt lepituskomitees 22. oktoobril 2003 heakskiidetud ühistekstile [3]ning arvestades järgmist:(1) Direktiivi 96/82/EÜ [4] eesmärk on vältida ohtlike ainetega seotud suurõnnetusi ja piirata nende mõju inimestele ja keskkonnale, et järjepidevalt ja tulemuslikult tagada kaitstuse kõrge tase kogu ühenduses.(2) Pidades silmas hiljutisi tööstusõnnetusi ja nõukogu taotlusel komisjoni poolt läbi viidud uuringuid kantserogeenide ja keskkonnaohtlike ainete kohta, tuleks direktiivi 96/82/EÜ reguleerimisala laiendada.(3) 2000. aasta jaanuaris Rumeenias Baia Mare õnnetuse tagajärjel Doonaud saastanud tsüaniidireostus näitas, et teatavad ladustamis- ja töötlemisprotsessid kaevandamisel, eriti rikastamisjäätmete kõrvaldamisrajatised, sh nende tiigid või tammid, võivad põhjustada väga raskeid tagajärgi. Komisjoni teatistes ohutu kaevandamise kohta ja Euroopa Ühenduse kuuendas keskkonnaalases tegevusprogrammis on seetõttu esile tõstetud vajadust laiendada direktiivi 96/82/EÜ reguleerimisala. Euroopa Parlament tervitas oma 5. juuli 2001. aasta resolutsioonis ohutut kaevandamist käsitleva komisjoni teatise kohta [5] samuti direktiivi reguleerimisala laiendamist, et see hõlmaks kaevandamisel ladustamis- ja töötlemistegevusest tulenevaid ohte.(4) Ettepanek direktiivi kohta, mis käsitleb kaevandustööstuse jäätmete käitlemist, võib olla asjakohaseks raamistikuks nende jäätmekäitlusrajatistega seotud meetmetele, mis põhjustavad õnnetusohte, kuid mis ei kuulu käesoleva direktiivi reguleerimisalasse.(5) 2000. aasta mais Hollandis Enschede ilutulestikumaterjalide tehases toimunud õnnetus näitas, et pürotehniliste ainete ja lõhkeainete ladustamine ja tootmine võib põhjustada suurõnnetusi. Seetõttu tuleks nende ainete direktiivis 96/82/EÜ esitatud määratlusi täpsustada ja lihtsustada.(6) 2001. aasta septembris Toulouse'i väetisetehases toimunud plahvatus on tõstnud teadlikkust ammooniumnitraadi ja ammooniumnitraadil põhinevate väetiste, eriti tootmisprotsessi käigus kõrvaldatud või tootjale tagastatud materjalide (nõuetele mittevastavad materjalid) ladustamisest tulenevate õnnetuste tekkimise võimalustest. Seepärast tuleks direktiivis 96/82/EÜ olevad ammooniumnitraadi ja ammooniumnitraadil põhinevate väetiste kategooriad nõuetele mittevastavate materjalide lisamiseks üle vaadata.(7) Direktiivi 96/82/EÜ ei tuleks kohaldada lõppkasutajate territooriumi suhtes, kus enne ümbertöötlemiseks või hävitamiseks äraviimist säilitatakse ajutiselt sellist ammooniumnitraati ja ammooniumnitraadil põhinevaid väetisi, mis üleandmisel vastasid nimetatud direktiivi nõuetele, kuid hiljem on kvaliteedilt langenud või saastunud.(8) Uuringud, mille komisjon viis läbi tihedas koostöös liikmesriikidega, toetavad kantserogeenide loetelu täiendamist asjakohaste piirkogustega ja direktiivis 96/82/EÜ sätestatud keskkonnale ohtlike ainete puhul määratud piirkoguste olulist vähendamist.(9) On osutunud vajalikuks kehtestada direktiivi 96/82/EÜ reguleerimisalasse edaspidi kuuluvatele käitistele minimaalsed tähtajad teavitamiseks, suurõnnetuste vältimispõhimõtete ning ohutusaruannete ja hädaolukorra lahendamise plaanide koostamiseks.(10) Käitiste asjaomaste töötajate kogemusi ja teadmisi saab suurel määral kasutada hädaolukorra lahendamise plaanide koostamisel ning kõiki käitiste töötajaid ja isikuid, keda suurõnnetus tõenäoliselt mõjutaks, tuleks asjakohaselt ohustusmeetmetest teavitada.(11) Nõukogu 23. oktoobri 2001. aasta otsuse 2001/792/EÜ, Euratom (millega kehtestatakse ühenduse mehhanism tugevdatud koostöö soodustamiseks kodanikukaitse abimissioonidel) [6] vastuvõtmine rõhutab vajadust soodustada tugevdatud koostööd kodanikukaitse abimissioonidel.(12) Maakasutuse planeerimiseks on kasulik koostada suunised, milles määratletakse andmebaas, mida kasutatakse direktiiviga 96/82/EÜ hõlmatud käitiste ja nimetatud direktiivi artikli 12 lõikes 1 kirjeldatud alade kokkusobivuse hindamiseks.(13) Liikmesriigid peaksid olema kohustatud andma komisjonile miinimumteabe direktiiviga 96/82/EÜ hõlmatud käitiste kohta.(14) Samas on asjakohane täpsustada teatud lõike direktiivis 96/82/EÜ.(15) Käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmete suhtes on konsulteeritud üldsusega, kuhu on kaasatud huvitatud isikuid.(16) Direktiivi 96/82/EMÜ tuleks seepärast vastavalt muuta,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 96/82/EMÜ muudetakse järgmiselt.1. Artiklit 4 muudetakse järgmiselt:a) punktid e ja f asendatakse järgmisega:"e) mineraalide kasutamine (uurimine, kaevandamine ja töötlemine) kaevandustes, karjäärides või puuraukudes, välja arvatud keemilised ja termilised töötlemistoimingud ja nende toimingutega kaasnev ladustamine, millega seoses kasutatakse I lisas määratletud ohtlikke aineid;f) mineraalide, sh süsivesinike avamerel uurimine ja kasutamine;"b) lisatakse järgmine punkt:"g) jäätmete matmispaigad, välja arvatud toimivad rikastamisjäätmete kõrvaldamisrajatised, sh nende tiigid ja tammid, mis sisaldavad I lisas määratletud ohtlikke aineid eelkõige nende kasutamisel seoses mineraalide keemilise ja termilise töötlemisega."2. Artiklit 6 muudetakse järgmiselt:a) lõikele 1 lisatakse järgmine taane:"— käesoleva direktiivi reguleerimisalasse edaspidi kuuluvate käitiste puhul kolme kuu jooksul pärast artikli 2 lõike 1 esimeses lõigus sätestatud kuupäeva, mil käesolevat direktiivi kohaldatakse asjaomaste käitiste suhtes."b) artikli 6 lõike 4 esimesele taandele lisatakse järgmine taane:"— muudatuste tegemisega käitises või rajatises, mis võib oluliselt mõjutada suurõnnetuste ohtu, või".3. Artiklisse 7 lisatakse järgmine lõige:"1a. Käesoleva direktiivi reguleerimisalasse edaspidi kuuluvate käitiste puhul koostatakse lõikes 1 osutatud dokument viivitamatult ja igal juhul kolme kuu jooksul pärast artikli 2 lõike 1 esimeses lõigus sätestatud kuupäeva, mil käesolevat direktiivi kohaldatakse asjaomaste käitiste suhtes."4. Artikli 8 lõike 2 punkt b asendatakse järgmisega:"b) nähakse ette koostöö üldsuse teavitamisel ja teabe esitamisel asutustele, kes vastutavad käitiseväliste hädaolukorra lahendamise plaanide ettevalmistamise eest."5. Artiklit 9 muudetakse järgmiselt:a) lõike 2 esimene lõik asendatakse järgmisega:"2. Ohutusaruanne sisaldab vähemalt II lisas loetletud teavet ja andmeid. Selles nimetatakse asjaomased aruande koostamises osalevad organisatsioonid. Lisaks sellele sisaldab see käitises olevate ohtlike ainete ajakohase loetelu."b) lõike 3 kolmanda ja neljanda taande vahele lisatakse järgmine taane:"— käesoleva direktiivi reguleerimisalasse edaspidi kuuluvate käitiste puhul viivitamatult ja igal juhul ühe aasta jooksul artikli 2 lõike 1 esimeses lõigus sätestatud kuupäevast, mil käesolevat direktiivi kohaldatakse asjaomaste käitiste suhtes."c) lõikes 4 osutatud "teises, kolmandas ja neljandas taandes" asendatakse vastavalt "teises, kolmandas, neljandas ja viiendas taandes".d) artikli 9 lõikele 6 lisatakse järgmine punkt:"d) Komisjonil palutakse 31. detsembriks 2006 vaadata tihedas koostöös liikmesriikidega läbi olemasolevad juhised ohutusaruande koostamiseks."6. Artiklit 11 muudetakse järgmiselt:a) lõike 1 punktidele a ja b lisatakse järgmine taane:"— käesoleva direktiivi reguleerimisalasse edaspidi kuuluvate käitiste puhul viivitamatult ja igal juhul ühe aasta jooksul artikli 2 lõike 1 esimeses lõigus sätestatud kuupäevast, mil käesolevat direktiivi kohaldatakse asjaomaste käitiste suhtes."b) Lõige 3 asendatakse järgmisega:"3. Ilma et see piiraks pädevate asutuste kohustusi, tagavad liikmesriigid, et käesolevas direktiivis sätestatud käitisesisese hädaolukorra lahendamise plaanide koostamisel konsulteeritakse käitises töötavate inimestega, sealhulgas asjaomaste pikaajaliste allhankijatega, ja käitiseväliste hädaolukorra lahendamise plaanide koostamisel või ajakohastamisel konsulteeritakse üldsusega."c) lisatakse järgmine lõige:"4a. Käitiseväliste hädaolukorra lahendamise plaanide puhul peaksid liikmesriigid võtma arvesse vajadust soodustada tugevdatud koostööd kodanikukaitse abimissioonidel suurõnnetuste korral."7. Artiklit 12 muudetakse järgmiselt:a) lõike 1 teine lõik asendatakse järgmisega:"Liikmesriigid tagavad, et maakasutuse ja/või muude asjakohaste põhimõtete ja nende põhimõtete rakendamise menetluste puhul võetakse arvesse vajadust säilitada pikemas perspektiivis käesoleva direktiiviga hõlmatud käitiste ning elamurajoonide, ehitiste ja üldkasutatavate alade, võimaluse korral peamiste transpordiliinide, puhkealade ja looduse poolest eriti tundlike või huvipakkuvate alade vahel vajalik kaugus ja olemasolevate käitiste puhul vajadust täiendavate tehniliste meetmete järele vastavalt artiklile 5, et inimestega seotud ohud ei suureneks."b) lisatakse järgmine lõige:"1a. Komisjonil palutakse 31. detsembriks 2006 koostada tihedas koostöös liikmesriikidega suunised, milles määratletakse tehniline andmebaas, mis sisaldab andmeid riskide ja nende stsenaariumide kohta, mida kasutatakse käesoleva direktiiviga hõlmatud käitiste ja lõikes 1 kirjeldatud alade kokkusobivuse hindamiseks. Kõnesoleva andmebaasi määratluses võetakse niipalju kui võimalik arvesse pädevate asutuste hinnanguid, käitajatelt saadud teavet ja muud asjakohast teavet nagu arengu sotsiaal-majanduslik kasu ja hädaolukorra lahendamise plaanide leevendav mõju."8. Artiklit 13 muudetakse järgmiselt:a) lõike 1 esimene lõik asendatakse järgmisega:"1. Liikmesriigid tagavad, et teave ohutusmeetmete ja õnnetuse korral kohustusliku käitumise kohta esitatakse korrapäraselt ja sobivaimas vormis, ilma et seda oleks vaja taotleda, kõikidele isikutele ja avalikke teenuseid osutavatele käitistele (nt koolid ja haiglad), keda artikliga 9 hõlmatud käitisest alguse saanud suurõnnetus võib mõjutada."b) lõige 6 asendatakse järgmisega:"6. Käitiste puhul, mille suhtes kohaldatakse artikli 9 sätteid, tagavad liikmesriigid, et artikli 9 lõikes 2 sätestatud ohtlike ainete loetelu tehakse käesoleva artikli lõike 4 ja artikli 20 sätete kohaselt üldsusele kättesaadavaks."9. Artiklisse 19 lisatakse järgmine lõige:"1a. Käesoleva direktiiviga hõlmatud käitiste puhul annavad liikmesriigid komisjonile vähemalt järgmist teavet:a) käitaja nimi või ärinimi ja asjaomase käitise täielik aadress; jab) käitise tegevus või tegevused.Komisjon loob liikmesriikide esitatud teavet sisaldava andmebaasi ja ajakohastab seda. Üksnes komisjoni volitatud isikutel ja liikmesriikide pädevatel asutustel on andmebaasile juurdepääs."10. I lisa muudetakse vastavalt käesolevale lisale.11. II lisa IV osa punkt B asendatakse järgmisega:"B Hinnang tuvastatud suurõnnetuste tagajärgede ulatusele ja raskusele, sealhulgas kaardid, pildid või vajadusel samaväärne kirjeldus, kus näidatakse piirkondi, mida sellised käitise põhjustatud õnnetused tõenäoliselt mõjutavad, vastavalt artikli 13 lõike 4 ja artikli 20 sätetele."12. III lisa punkti c muudetakse järgmiselt:a) alapunkt i asendatakse järgmisega:"i) korraldus ja töötajad – kõigil korraldustasemetel suurõnnetuste ohu juhtimisega seotud töötajate ülesanded ja kohustused. Selliste töötajate koolitusvajaduste kindlakstegemine ja vastava koolituse pakkumine. Töötajate ja käitises töötavate allhankijate kaasamine."b) alapunkt v asendatakse järgmisega:"v) plaanide koostamine hädaolukordadeks – menetluste vastuvõtmine ja rakendamine tõenäoliste õnnetusjuhtumite kindlakstegemiseks süstemaatilise analüüsi teel ja hädaolukorra lahendamise plaanide ettevalmistamine, katsetamine ja läbivaatamine sellistele õnnetustele reageerimiseks ja asjaomastele töötajatele eriväljaõppe tagamiseks. Selline koolitus tagatakse kõikidele käitises töötavatele isikutele, sealhulgas asjaomastele allhankijatele."Artikkel 21. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid enne 1. juulit 2005. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.Artikkel 3Käesolev direktiiv jõustub Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 16. detsember 2003Euroopa Parlamendi nimelpresidentP. CoxNõukogu nimeleesistujaG. Alemanno[1] EÜT C 75 E, 26.3.2002, lk 357 ja EÜT C 20 E, 28.1.2003, lk 255.[2] EÜT C 149, 21.6.2002, lk 13.[3] Euroopa Parlamendi 3. juuli 2002. aasta arvamus (ELT C 271 E, 12.11.2003, lk 315), nõukogu 20. veebruari 2003. aasta ühine seisukoht (ELT C 102 E, 29.4.2003, lk 1) ja Euroopa Parlamendi 19. juuni 2003. aasta seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata). Euroopa Parlamendi 19. novembri 2003. aasta seadusandlik otsus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 1. detsembri 2003. aasta otsus.[4] EÜT L 10, 14.1.1997, lk 13.[5] EÜT C 65 E, 14.3.2002, lk 382.[6] EÜT L 297, 15.11.2001, lk 7.--------------------------------------------------LISAKäesolevaga muudetakse direktiivi 96/82/EÜ I lisa järgmiselt.1. Sissejuhatusele lisatakse järgmised punktid:"6. Käesoleva direktiivi kohaldamisel on gaas igasugune aine, mille absoluutne aururõhk on temperatuuril 20 oC vähemalt 101,3 kPa.7. Käesoleva direktiivi kohaldamisel on vedelik igasugune aine, mida ei ole määratletud gaasina ning mis ei ole temperatuuril 20 oC ja standardrõhuga 101,3 kPa tahkes olekus."2. 1. osa tabelis:a) ammooniumnitraati käsitlevad kanded asendatakse järgmisega:"Ammooniumnitraat (vt märkus 1) | 5000 | 10000 |Ammooniumnitraat (vt märkus 2) | 1250 | 5000 |Ammooniumnitraat (vt märkus 3) | 350 | 2500 |Ammooniumnitraat (vt märkus 4) | 10 | 50" |b) ammooniumnitraati käsitlevate kannete järele lisatakse järgmised kanded:"Kaaliumnitraat (vt märkus 5) | 5000 | 10000 |Kaaliumnitraat (vt märkus 6) | 1250 | 5000" |c) kanne"Järgmised KANTSEROGEENID"asendatakse järgmisega:"Järgmised KANTSEROGEENID, mille kontsentratsioon ületab 5 % massist: 4-aminobifenüül ja/või tema soolad, bensotrikloriid, bensidiin ja/või tema soolad, bis(kolorometüül)eeter, klorometüülmetüüleeter, 1,2-dibromoetaan, dietüülsulfaat, dimetüülsulfaat, diemetüülkarbamüülkloriid, 1,2-dibromo-3-kloropropaan, 1,2-dimetüülhüdrasiin, dimetüülnitrosoamiin, heksametüülfosfortriamiid, hüdrasiin, 2-naftüülamiin ja/või tema soolad, 4-nitrodifenüül ja 1,3-propaansultoon | 0,5 | 2" |d) kanne"Mootorsõidukibensiin ja muud lakibensiinid"asendatakse järgmisega:"Naftatooted: a)mootoribensiin ja ligroiin,b)petrooleum (sh reaktiivkütus),c)gaasiõlid (sh diislikütused, tarbekütteõlid ja gaasiõli kokkusegamisosised) | 2500 | 25000" |e) i) märkused 1 ja 2 asendatakse järgmisega:"1. Ammooniumnitraat (5000 /10000): väetised, mis on võimelised iseenesest jätkuvaks lagunemiseksKohaldatakse ammooniumnitraadipõhiste kompleks- ja täisväetiste suhtes (kompleks-/täisväetised sisaldavad ammooniumnitraati ning fosfaati ja/või kaaliumkarbonaati), milles ammooniumnitraadipõhise lämmastiku sisaldus on:- 15,751 ja 24,52 massiprotsendi vahemikus ja mis ei sisalda põlevaid/orgaanilisi aineid kokku üle 0,4 % või mis vastavad direktiivi 80/876/EMÜ II lisa nõuetele,- kuni 15,753 massiprotsenti ja mille põlevate ainete kogus ei ole piiratud,ja mis on võimelised iseenesest jätkuvaks lagunemiseks vastavalt ÜRO künakatsele (vt ÜRO ohtlike kaupade veo soovitused: katsete ja kriteeriumide käsiraamat, III osa, punkt 38.2).2. Ammooniumnitraat (1250/5000): väetise sortKohaldatakse ammooniumnitraadipõhiste lihtväetiste ning kompleks- ja täisväetiste suhtes, mille ammooniumnitraadipõhise lämmastiku sisaldus on:- üle 24,5 massiprotsendi, välja arvatud ammooniumnitraadi segud dolomiidi, lubjakivi ja/või kaltsiumkarbonaadiga, mille puhtusaste on vähemalt 90 %,- üle 15,75 massiprotsendi ammooniumnitraadi ja ammooniumsulfaadi segude puhul,- üle 28 massiprotsendi4 ammooniumnitraadi segude puhul dolomiidi, lubjakivi ja/või kaltsiumkarbonaadiga, mille puhtusaste on vähemalt 90 %,ja mis vastavad direktiivi 80/876/EMÜ II lisa nõuetele.3. Ammooniumnitraat (350/2 500): tehniline sortKohaldatakse:- ammooniumnitraadi ja ammooniumnitraadi valmististe suhtes, milles ammooniumnitraadipõhise lämmastiku sisaldus on:- 24,5 ja 28 massiprotsendi vahemikus ja mis sisaldab kuni 0,4 % põlevaid aineid,- üle 28 massiprotsendi ja mis sisaldab kuni 0,2 % põlevaid aineid,- ammooniumnitraadi vesilahuste suhtes, mille ammooniumnitraadi sisaldus on üle 80 massiprotsendi.4. Ammooniumnitraat (10/50): nõuetele mittevastavad materjalid ja väetised, mis ei läbinud detonatsioonitestiKohaldatakse:- tootmisprotsessi käigus kõrvaldatud materjalide, ammooniumnitraadi ja ammooniumnitraadi valmististe, ammooniumnitraadipõhiste lihtväetiste ning märkustes 2 ja 3 osutatud ammooniumnitraadipõhiste kompleks- ja täisväetiste suhtes, mis plaanitakse tagastada või on tagastatud lõppkasutaja poolt tootjale, ajutiseks ladustamiseks või ümbertöötlemisrajatisele ümbertöötamiseks, ringlussevõtuks või töötlemiseks ohutu kasutamise eesmärgil, kuna need ei vasta enam märkuste 2 ja 3 nõuetele;- märkuse 1 esimeses taandes ja märkuses 2 osutatud väetiste suhtes, mis ei vasta enam direktiivi 80/876/EMÜ II lisa nõuetele.5. Kaaliumnitraat (5000/10000): kaaliumnitraadipõhised täisväetised, mis koosnevad granuleeritud/mikrogranuleeritud kaaliumnitraadist.6. Kaaliumnitraat (1250/5000): kaaliumnitraadipõhised täisväetised, mis koosnevad kristallilisest kaaliumnitraadist."ii) polüklorodibensofuraane ja polüklorodibensodioksiinide käsitlevad märkused loetakse märkuseks 7;iii) tabeli"Rahvusvaheliselt tunnustatud toksilisuse ekvivalentkordajad (ITEF) murettekitavate aromaatsete ühendite puhul (NATO/CCMS)"all esitatakse järgmised joonealused märkused:"1 15,75 massiprotsenti ammooniumnitraadipõhist lämmastikku vastab 45 %-le ammooniumnitraadile.2 24,5 massiprotsenti ammooniumnitraadipõhist lämmastikku vastab 70 %-le ammooniumnitraadile.3 15,75 massiprotsenti ammooniumnitraadipõhist lämmastikku vastab 45 %-le ammooniumnitraadile.4 28 massiprotsenti ammooniumnitraadipõhist lämmastikku vastab 80 %-le ammooniumnitraadile."3. 2. osas:a) kanded 4 ja 5 asendatakse järgmisega:"4.PLAHVATUSOHTLIKUD (vt märkus 2)kui aine, valmistis või toode kuulub ÜRO/ADR allklassi 1.4 | 50 | 200 |5.PLAHVATUSOHTLIKUD (vt märkus 2)kui aine, valmistis või toode kuulub ÜRO/ADR allklassi 1.1, 1.2, 1.3, 1.5 või 1.6 või riskilause R 2 või R 3 alla | 10 | 50" |b) kanne 9 asendatakse järgmisega:"9.KESKKONNAOHTLIKUD, iseloomustavad järgmised riskilaused:iR50: "Väga mürgine veeorganismidele" (sh R 50/53) | 100 | 200 |iiR51/53: "Mürgine veeorganismidele; võib avaldada pikaajalist veekeskkonda kahjustavat toimet" | 200 | 500" |c) märkustes:i) asendatakse märkus 1 järgmisega:"1. Aineid ja valmistisi liigitatakse vastavalt järgmistele direktiividele, võttes arvesse nende kehtivaid tehnika arenguga kohandatud versioone:nõukogu 27. juuni 1967. aasta direktiiv 67/548/EMÜ ohtlike ainete liigitamist, pakendamist ja märgistamist käsitlevate õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta,1Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. mai 1999. aasta direktiiv 1999/45/EÜ ohtlike valmististe liigitamist, pakendamist ja märgistamist käsitlevate liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta.2Kui käitises on või võib olla aineid ja valmistisi, mis ei ole ühegi eespool nimetatud direktiivi kohaselt liigitatud ohtlikuks, näiteks jäätmed, kuid millel on või võib olla käitises valitsevate olude korral omadusi, mis on samaväärsed suurõnnetusi põhjustada võivate omadustega, järgitakse ajutise liigitamise korda vastavalt vajaliku direktiivi asjakohasele artiklile.Ainete ja valmististe puhul, mille omaduste suhtes võib rakendada mitut liigitust, kasutatakse käesoleva direktiivi kohaldamisel madalaimat piirkogust. Märkuses 4 sätestatud reegli kohaldamisel on alati piirkoguseks see, mis vastab asjaomasele liigitusele.Käesoleva direktiivi kohaldamiseks koostab komisjon loetelu ainetest, mis on ühtlustatud otsusega liigitatud eespool nimetatud kategooriatesse direktiivi 67/548/EMÜ kohaselt, ja ajakohastab seda."ii) märkus 2 asendatakse järgmisega:"2. "Lõhkeaine" tähendab:- ainet või valmistist, mis võib plahvatada löögi, hõõrdumise, tule või muu süttimisallika toimel (riskilause R 2),- ainet või valmistist, mis on eriti plahvatusohtlik löögi, hõõrdumise, tule või muu süttimisallika toimel (riskilause R 3), või- ainet, valmistist või toodet, mis kuulub 30. septembril 1957. aastal sõlmitud ohtlike veoste rahvusvahelise autoveo Euroopa kokkuleppe (ÜRO/ADR) I klassi, mida on muudetud ja mis on üle võetud nõukogu 21. novembri 1994. aasta direktiiviga 94/55/EÜ ohtlike kaupade maanteevedu käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta3.Selle mõiste alla kuuluvad pürotehnilised tooted, mida käesoleva direktiivi kohaldamisel käsitatakse ainetena (või ainete seguna), mis on kavandatud soojuse, valguse, heli, gaasi või suitsu või nende nähtuste kombinatsiooni saamiseks eksotermilise keemilise reaktsiooni abil. Kui aine või valmistis kuulub nii ÜRO/ADR kui ka riskilause R 2 või R 3 alla, eelistatakse riskilause asemel ÜRO/ADR liigitust.1. klassi ained ja tooted liigitatakse allklassidesse 1.1–1.6 vastavalt ÜRO/ADR klassifitseerimissüsteemile. Asjaomased klassid on järgmised.Allklass 1.1 : "Ained ja tooted, millel on võime plahvatada kogu massiga (massiplahvatus tähendab plahvatust, mis hetkeliselt kahjustab kogu veose)."Allklass 1.2 : "Ained ja tooted, mis ei plahvata kogu massiga, vaid paiskuvad plahvatusel laiali."Allklass 1.3 "Ained ja tooted, mis ei plahvata kogu massiga, kuid põhjustavad tuleohtu ja väikest plahvatus- või laialipaiskumise ohtu või neid mõlemaid:a) mille põlemisel eraldub suurel hulgal soojuskiirgust; võib) mis süttivad üksteise järel väikeste plahvatusefektidega või laialipaiskumisega või esinevad need efektid koos."Allklass 1.4 : "Ained ja tooted, mis on veo ajal süttimisel või initsieerimisel väheohtlikud. Efektid leiavad üldjuhul aset pakendis ja kildude ulatuslik laialipaiskumine on vähetõenäoline. Välispidine tuli ei põhjusta kogu pakendi sisu hetkelist plahvatust."Allklass 1.5 : "Väga väikese tundlikkusega massiplahvatuslikud ained, mille puhul normaalsetel veotingimustel on nende initsieerumine või põlemise üleminek plahvatuseks vähetõenäoline. Miinimumnõude kohaselt ei tohi need ained plahvatada tulekindluse katsetel."Allklass 1.6 : "Üliväikese tundlikkusega massiplahvatusohutud tooted. Need tooted sisaldavad üliväikese tundlikkusega lõhkeaineid ning nende juhuslik initsieerimine või levimine on vähetõenäoline. Nende ohtlikkus piirdub vaid ühe tootega."Selle mõiste alla kuuluvad ka toodetes sisalduvad lõhkeained või pürotehnilised ained või valmistised. Lõhkeaineid või pürotehnilisi aineid või valmistisi sisaldavate toodete puhul, kui aine või valmistise kogus on teada, arvestatakse käesoleva direktiivi kohaldamisel seda kogust. Kui kogus on teadmata, siis käsitatakse käesoleva direktiivi kohaldamisel kogu toodet lõhkeainena."iii) märkuse 3 punkti b alapunkti 1 teine taane asendatakse järgmisega:"— ained ja valmistised, mille leekpunkt on madalam kui 55oC ja mis on kõrge rõhu korral vedeliku kujul, kui konkreetsed töötlemistingimused, näiteks kõrge rõhk või kõrge temperatuur võivad tekitada suurõnnetuse ohu;"iv) märkuse 3 punkti c alapunkt 2 asendatakse järgmisega:"2. gaasid, mis süttivad õhus tavalisel temperatuuril ja normaalrõhul (riskilause R 12, teine taane), mis on gaasilises või superkriitilises olekus, ja"v) märkuse 3 punkti c alapunkt 3 asendatakse järgmisega:"3. tuleohtlikud ja väga tuleohtlikud vedelad ained ja valmistised, mida säilitatakse keemistemperatuurist kõrgemal temperatuuril."vi) märkus 4 asendatakse järgmisega:"4. Käitises, kus ei ole üksikut ainet või valmistist asjaomasest piirkogusest rohkem või sellega võrdselt, kohaldatakse järgmist reeglit, et teha kindlaks, kas käitis on hõlmatud käesoleva direktiiviga ettenähtud asjakohaste nõuetega.Käesolevat direktiivi kohaldatakse, kui järgmise tehte summaq1/QU1 + q2/QU2 + q3/QU3 + q4/QU4 + q5/QU5 +… on vähemalt 1,kus qx = käesoleva lisa 1. või 2. osaga hõlmatud ohtliku aine (või ohtlike ainete kategooria) x kogus,ja QUX= 1. ja 2. osa 3. veerus oleva aine või kategooria asjaomane piirkogus.Käesolevat direktiivi kohaldatakse, välja arvatud artiklid 9, 11 ja 13, kui järgmise tehte summaq1/QL1 + q2/QL2 + q3/QL3 + q4/QL4+ q5/QL5 +… on vähemalt 1,kus qx = käesoleva lisa 1. või 2. osaga hõlmatud ohtliku aine (või ohtlike ainete kategooria) x kogus,ja QLX = 1. või 2. osa 2. veerus oleva aine või kategooria asjaomane piirkogus.Käesolevat reeglit kasutatakse selleks, et hinnata toksilisuse, süttivuse ja ökotoksilisusega seotud ohte tervikuna. Seepärast tuleb seda kohaldada kolmel korral:a) 1. osas nimetatud ja toksilisteks või väga toksilisteks liigitatud ainete ja valmististe liitmisel 1. ja 2. kategooriasse kuuluvate ainete ja valmististega;b) 1. osas nimetatud ja oksüdeerivateks, plahvatusohtlikeks, tuleohtlikeks, väga tuleohtlikeks või eriti tuleohtlikeks liigitatud ainete ja valmististe liitmisel kategooriatesse 3, 4, 5, 6, 7a, 7b või 8 kuuluvate ainete ja valmististega;c) 1. osas nimetatud ja keskkonnaohtlikeks (R 50 (kaasa arvatud R 50/53) või R 51/53) liigitatud ainete või valmististe liitmisel kategooriatesse 9 i või 9 ii kuuluvate ainete või valmististega.Käesoleva direktiivi asjakohaseid sätteid kohaldatakse, kui vastavalt punktidele a, b või c saadud summa on võrdne või suurem kui 1."vii) märkuste lõppu lisatakse järgmised joonealused märkused:"1 EÜT 196, 16.8.1967, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 807/2003 (ELT L 122, 16.5.2003, lk 36).2 EÜT L 200, 30.7.1999, lk 1. Direktiivi on muudetud komisjoni direktiiviga 2001/60/EÜ (EÜT L 226, 22.8.2001, lk 5).3 EÜT L 319, 12.12.1994, lk 7. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2003/28/EÜ (ELT L 90, 8.4.2003, lk 45)."--------------------------------------------------


title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2000/18/EÜ, 17. aprill 2000, ohtlike kaupade maantee-, raudtee- või siseveevedude ohutusnõustajate eksami miinimumnõuete kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32000L0018

Euroopa Liidu Teataja L 118 , 19/05/2000 Lk 0041 - 0043

		Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2000/18/EÜ,17. aprill 2000,ohtlike kaupade maantee-, raudtee- või siseveevedude ohutusnõustajate eksami miinimumnõuete kohtaEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 75 lõike 1 punkti c,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [2]olles nõu pidanud regioonide komiteega,toimides vastavalt asutamislepingu artiklis 251 sätestatud menetlusele [3]ning arvestades järgmist:(1) Veoohutuse ja keskkonnakaitse tõhustamine, eriti seoses ohtlike kaupade maantee-, raudtee- või siseveevedudega, on olulised küsimused, samuti nagu nende veoliikide ohutusega seotud inimtegur.(2) Nõukogu 3. juuni 1996. aasta direktiivi 96/35/EÜ (ohtlike kaupade maantee-, raudtee- või siseveevedude ohutusnõustajate määramine ja kutsekvalifikatsiooni kohta) [4] kohaselt kohustuvad kõik ettevõtjad, kelle tegevuse hulka kuulub ohtlike kaupade vedu, samuti sellise veoga seotud peale- ja mahalaadimine, määrama ohutusnõustaja(d). Kõnealune direktiiv ei sisalda ohutusnõustajate eksami nõuete ühtlustamist käsitlevaid üksikasjalikke sätteid ega eksamineerimisasutuste suhtes kohaldatavaid sätteid.(3) Liikmesriigid peaksid kehtestama ohutusnõustajate eksamineerimise ühise miinimuraamistiku ja eksamineerimisasutustele esitatavad tingimused, et tagada teatav kvaliteeditase ja hõlbustada EÜ koolitustunnistuste vastastikust tunnustamist.(4) Ohutusnõustajate eksamineerimine peab koosnema vähemalt kirjalikust testist, mis sisaldab küsimusi vähemalt direktiivi 96/35/EÜ II lisas loetletud teemade kohta, ja näidisjuhtumi lahendamist, mille abil kandidaadid saavad näidata, et nad suudavad ohutusnõustaja ülesandeid täita.(5) Liikmesriigid võivad ette näha, et kandidaate, kes kavatsevad asuda tööle ettevõtjate juures, kelle tegevus on seotud üksnes teatavate ohtlike kaupadega, eksamineeritakse ainult nende tegevusega seotud küsimustes. Sellisel juhul peaks EÜ koolitustunnistusel olema selge märge selle kehtivuspiirangute kohta.(6) Eksamineerimisasutuste korraldatava eksami peavad heaks kiitma liikmesriikide pädevad asutused. Liikmesriigid määravad eksamineerimisasutuste suhtes kohaldatavad kriteeriumid, et tagada nende kõrge kvaliteet. Eksamineerimisasutused peavad olema tehniliselt pädevad, usaldusväärsed ja sõltumatud.(7) Liikmesriigid peaksid üksteist käesoleva direktiivi rakendamisel abistama,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:I PEATÜKKReguleerimisala ja mõistedArtikkel 11. Käesolevas direktiivis sätestatakse direktiiviga 96/35/EÜ ettenähtud ohtlike kaupade veo ohutusnõustaja EÜ koolitustunnistuse saamiseks vajaliku eksami miinimumnõuded.2. Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed selle tagamiseks, et ohtlike kaupade veo ohutusnõustajaid eksamineeritaks kõnealustele miinimumnõuetele vastaval viisil.Artikkel 2Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:a) ohtlike kaupade veo ohutusnõustaja, edaspidi "nõustaja" - direktiivi 96/35/EÜ artikli 2 punktis b nimetatud isikud;b) ohtlikud kaubad — direktiivi 94/55/EÜ [5] artiklis 2 ja direktiivi 96/49/EÜ [6] artiklis 2 määratletud kaubad;c) ettevõtja — direktiivi 96/35/EÜ artikli 2 punktis a nimetatud ettevõtjad;d) eksam — direktiivi 96/35/EÜ artikli 5 punktis a nimetatud eksamid;e) eksamineerimisasutus — asutused, mille liikmesriikide pädevad ametiasutused on määranud eksameid korraldama;f) EÜ tunnistus — direktiivi 96/35/EÜ III lisas esitatud näidise kohaselt koostatud tunnistus.II PEATÜKKEksamidArtikkel 31. Pädev ametiasutus või eksamineerimisasutus korraldab kohustusliku kirjaliku eksami, mida ta võib täiendada suulise eksamiga, et kontrollida, kas kandidaadil on nõustaja ülesannete täitmiseks nõutavad teadmised, et saada EÜ tunnistus.2. Kohustuslik eksam koosneb kirjalikust testist, mis on kohandatud vastavalt nendele veoliikidele, mille suhtes EÜ tunnistus välja antakse.3. a) Kandidaadile antakse küsimustik. See koosneb vähemalt 20 lahtisest küsimusest vähemalt direktiivi 96/35/EÜ II lisas loetletud teemadel vastavalt kõnealuse direktiivi artikli 5 lõikele 4. Kasutada võib ka valikvastustega küsimusi. Sel juhul vastab kaks valikvastustega küsimust ühele lahtisele küsimusele.Nende teemade hulgast pööratakse vastavalt asjassepuutuvale veoliigile erilist tähelepanu järgmistele valdkondadele:- üldised preventsiooni- ja ohutusmeetmed,- ohtlike kaupade liigitamine,- üldised pakendinõuded, sealhulgas tsisternid, paakkonteinerid ja paakvagunid,- ohutähised ja -märgised,- veodokumentides olevad viited,- käitlemine ja lastimine,- personali tööalane koolitus,- sõiduki dokumendid ja veotunnistused,- ohutusjuhised,- veovahendite nõuded.b) Kandidaadid lahendavad direktiivi 96/35/EÜ I lisas loetletud teema kohta näidisjuhtumi, mille abil nad saavad näidata, et nad suudavad ohutusnõustaja ülesandeid täita.c) Liikmesriigid võivad ette näha, et kandidaate, kes kavatsevad asuda tööle teatavate ohtlike kaupade vedudele spetsialiseerunud ettevõtjate juures, eksamineeritakse direktiivi 96/35/EÜ II lisa kohaselt ainult nende tegevusega seotud küsimustes.Need kaubaliigid on:- klass 1 (lõhkeained),- klass 2 (gaasid),- klass 7 (radioaktiivsed ained),- klassid 3, 4.1, 4.2, 4.3, 5.1, 5.2, 6.1, 6.2, 8 ja 9 (tahked ained ja vedelikud),- ÜRO numbrid 1202, 1203, 1223 (mineraalõlid).EÜ tunnistuse päises peab olema selgelt märgitud, et see kehtib üksnes käesolevas lõikes nimetatud ohtlike kaupade liikide puhul, mille suhtes nõustajat on eksamineeritud lõigetes a ja b määratletud nõuete kohaselt.4. Pädev asutus või eksamineerimisasutus koostab järk-järgult eksamil esitatavate küsimuste komplekti.III PEATÜKKEksamineerimisasutuste suhtes kohaldatavad kriteeriumidArtikkel 41. Kui liikmesriigid ei vastuta otseselt eksamite korraldamise eest, määravad nad eksamineerimisasutused järgmiste kriteeriumide alusel:a) eksamineerimisasutuse pädevus;b) eksamineerimisasutuse kavandatava eksamikorralduse üksikasjad;c) meetmed eksamite erapooletuse tagamiseks;d) eksamineerimisasutuse sõltumatus nõustajaid palkavatest füüsilistest ja juriidilistest isikutest.2. Heakskiidetud eksamineerimisasutuse määramine toimub kirjalikult. Heakskiit võib olla tähtajaline.Artikkel 5Liikmesriigid abistavad üksteist käesoleva direktiivi rakendamisel.Iga liikmesriik esitab komisjonile korrapäraselt artikli 3 lõikes 4 nimetatud küsimuste komplekti. Komisjon teatab sellest teistele liikmesriikidele.IV PEATÜKKLõppsättedArtikkel 61. Liikmesriigid võtavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid vastu kolme kuu jooksul alates selle jõustumisest. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need sätted vastu võtavad, lisavad nad nendesse sätetesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide tekstid.Artikkel 7Käesolev direktiiv jõustub selle Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval.Artikkel 8Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Luxembourg, 17. aprill 2000Euroopa Parlamendi nimelpresidentN. FontaineNõukogu nimeleesistujaL. Capoulas Santos[1] EÜT C 148, 14.5.1998, lk 21 ja EÜT C 52, 23.2.1999, lk 16.[2] EÜT C 407, 28.12.1998, lk 118.[3] Euroopa Parlamendi 20. oktoobri 1998. aasta arvamus (EÜT C 341, 9.11.1998, lk 29), kinnitatud 16. septembril 1999, nõukogu 29. märtsi 1999. aasta ühine seisukoht (EÜT C 36, 8.2.2000, lk 1) ja Euroopa Parlamendi 18. jaanuari 2000. aasta otsus (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata). Nõukogu 28. märtsi 2000. aasta otsus.[4] EÜT L 145, 19.6.1996, lk 10.[5] Nõukogu 21. novembri 1994. aasta direktiiv 94/55/EÜ ohtlike kaupade autovedu käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (EÜT L 319, 12.12.1994, lk 7). Direktiivi on muudetud komisjoni direktiiviga 96/86/EÜ (EÜT L 335, 24.12.1996, lk 43 ja EÜT L 251, 15.9.1997, lk 1).[6] Nõukogu 23. juuli 1996. aasta direktiiv 96/49/EÜ ohtlike kaupade raudteevedu käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (EÜT L 235, 17.9.1996, lk 25). Direktiivi on muudetud direktiiviga 96/87/EÜ (EÜT L 335, 24.12.1996, lk 45).--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv 96/43/EÜ, 26. juuni 1996, millega muudetakse ja konsolideeritakse direktiivi 85/73/EMÜ veterinaarinspektsiooni ja elusloomade ja teatavate loomsete saaduste kontrolli finantseerimiseks ning direktiivide 90/675/EMÜ ja 91/496/EMÜ muutmiseks

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31996L0043

Euroopa Liidu Teataja L 162 , 01/07/1996 Lk 0001 - 0013

		Nõukogu direktiiv 96/43/EÜ,26. juuni 1996,millega muudetakse ja konsolideeritakse direktiivi 85/73/EMÜ veterinaarinspektsiooni ja elusloomade ja teatavate loomsete saaduste kontrolli finantseerimiseks ning direktiivide 90/675/EMÜ ja 91/496/EMÜ muutmiseksEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 43,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:elusloomad ja loomsed saadused on lisatud asutamislepingu II lisas esitatud toodete loetelusse; sellised loomad ja loomsed saadused on tuluallikaks põllumajandusega tegeleva elanikkonna ühele osale;nõukogu 29. jaanuari 1985. aasta direktiiv 85/73/EMÜ veterinaarinspektsiooni ja loomsete saaduste kontrolli finantseerimise kohta, mida hõlmab direktiivi 89/662/EMÜ A lisa ja direktiiv 90/675/EMÜ, [4] sätestas kõnealuste kontrollide lõivustamise põhimõtted;nõukogu 26. juuni 1990. aasta direktiiv 90/425/EMÜ veterinaar- ja zootehniliste kontrollide kohta, mida kohaldatakse ühendusesiseses kaubanduses teatavate elusloomade ja saaduste suhtes seoses siseturu väljakujundamisega, [5] sätestab eelkõige nõuded lähteliikmesriigis läbiviidavale elusloomade ja mõningate loomsete saaduste veterinaarkontrollile;nõukogu 10. detsembri 1990. aasta direktiiv 90/675/EMÜ, millega sätestatakse kolmandatest riikidest ühendusse tulevate toodete veterinaarkontrolli korraldamist reguleerivad põhimõtted [6] ja nõukogu 15. juuli 1991. aasta direktiiv 91/496/EMÜ, millega sätestatakse kolmandatest riikidest ühendusse tulevate loomade veterinaarkontrolli korraldamist reguleerivad põhimõtted ja millega muudetakse direktiive 89/662/EMÜ, 90/425/EMÜ ja 90/675/EMÜ, [7] sätestavad eelkõige nõuded kolmandatest riikidest tulevate loomade dokumentidele, identiteedile ja füüsilisele kontrollile;kõnealune inspekteerimine ja tervisekontroll on eri liikmesriikides erinev ning viiakse läbi eelkõige erineda võivate lõivude sissenõudmise teel; kõnealused erinevused võivad mõjutada konkurentsitingimusi toodete vahel, mida enamjaolt hõlmab turgude ühine korraldus;kolmandatest riikidest ühendusse tulevate elusloomade puhul võib asjaolu, et ettevõtjailt nõutakse erisuguseid lõive, viia kaubavahetuse häireteni;olukorra parandamiseks tuleks ette näha sellise inspekteerimise ja kontrolli finantseerimise ühtlustatud eeskirjad;ametivõimud vastutavad sellise inspekteerimise ja kontrolli läbiviimise eest; siiski tuleks ette näha ettevõtjate panus sellise inspekteerimise ja kontrolli finantseerimisse;direktiive 90/675/EMÜ ja 91/496/EMÜ tuleks kohandada nimetatud põhimõtete arvessevõtmiseks;vaja on ette näha kontrollide finantseerimine, mis on sätestatud nõukogu 29. aprilli 1996. aasta direktiiviga 96/23/EÜ, millega nähakse ette teatavate ainete ja nende jääkide kontrollimeetmed elusloomades ja loomsetes toodetes ning tunnistatakse kehtetuks direktiivid 85/358/EMÜ ja 86/469/EMÜ ning otsused 89/187/EMÜ ja 91/664/EMÜ [8];saadud kogemuste arvessevõtmiseks tuleks direktiivi 85/73/EMÜ lisadesse teha tehnilisi korrektiive;muude loomsete saaduste kohta kui direktiivides 64/433/EMÜ, [9] 71/118/EMÜ [10] ja 72/462/EMÜ [11] osutatud liha on vaja veel sätestada veterinaarinspektsiooni finantseerimiseks vajalikud üksikasjalikud eeskirjad;kalandussaaduste inspekteerimise süsteemi tõhusa toimimise tagamiseks ja konkurentsimoonutuste vältimiseks nimetatud sektoris tuleks sätestada sellised üksikasjalikud eeskirjad kalandussaaduste jaoks, mis on hõlmatud nõukogu 22. juuli 1991. aasta direktiiviga 91/493/EMÜ, millega sätestatakse kalandussaaduste tootmise ja turuleviimise tervishoiutingimused [12];ettepandud üksikasjalikud eeskirjad arvestavad kalandussaaduste eripära, direktiivis 91/493/EMÜ ette nähtud kontrolli laadi ja ühenduse lõivude kehtestamise olulisust konkurentsieeskirjade seisukohalt;nimetatud kord ei tohiks puudutada kalandussaadusi, mille turuleviimine ei ole hõlmatud direktiiviga 91/493/EMÜ sätestatud üksikasjalike eeskirjadega;kolmandatest riikidest tulevate loomsete saaduste osas tuleks kehtestada ühendus kuupäevaga, millest alates veterinaartagatise samaväärsuslepingud peaksid olema sõlmitud,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 85/73/EMÜ pealkiri, artiklid ja lisad asendatakse käesoleva direktiivi lisas toodud tekstiga.Artikkel 21. Direktiivi 90/675/EMÜ artikli 3 alapunktis ii lisatakse enne sõnu "veterinaarkontrolli eest on makstud…""sõnad""direktiivis 96/23/EÜ [13] sätestatud".2. Direktiivi 91/496/EMÜ artikkel 15 sõnastatakse järgmiselt:"Artikkel 15Liikmesriigid nõuavad veterinaar- ja tervisekontrolli lõivu sisse käesolevas direktiivis osutatud loomade importimise korral vastavalt direktiivile 96/23/EÜ. [*] EÜT L 125, 23.5.1996, lk 10."Artikkel 3Nõukogu vaatab direktiivi läbi enne 1. jaanuari 1999, lähtudes komisjoni raportist, millele on vajadusel lisatud ettepanekud.Artikkel 41. Liikmesriigid jõustavad õigusnormid, mis on vajalikud selleks, et järgida:i) artikli 7 ja A lisa I peatüki lõike 1 punkti e sätteid 1. juuliks 1996;ii) A lisa II peatüki ja III peatüki II jao ning C lisa II peatüki sätteid 1. jaanuariks 1997;iii) teisi muudatusi 1. juuliks 1997.Liikmesriigid saavad A lisa III peatüki I jao sätete järgimiseks lisaaega kuni 1. juulini 1999.Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.Artikkel 5Käesolev direktiiv jõustub Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval.Artikkel 6Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Luxembourg, 26. juuni 1996Nõukogu nimeleesistujaM. Pinto[1] EÜT C 219, 3.8.1993, lk 15.[2] EÜT C 315, 22.11.1993, lk 630.[3] EÜT C 34, 2.4.1994, lk 23.[4] EÜT L 32, 5.2.1985, lk 14. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 96/17/EÜ (EÜT L 78, 28.3.1996, lk 30).[5] EÜT L 224, 18.8.1990, lk 29. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 92/118/EMÜ (EÜT L 62, 15.3.1993, lk 49).[6] EÜT L 373, 31.12.1990, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 95/52/EÜ (EÜT L 265, 8.11.1995, lk 16).[7] EÜT L 268, 24.9.1991, lk 56. Direktiivi on viimati muudetud otsusega 92/438/EMÜ (EÜT L 243, 25.8.1992, lk 27).[8] EÜT L 125, 23.5.1996, lk 10.[9] EÜT 121, 29.7.1964, lk 2012/64. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 92/5/EMÜ (EÜT L 57, 2.3.1992, lk 1).[10] EÜT L 55, 8.3.1971, lk 23. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 92/116/EMÜ (EÜT L 62, 15.3.1993, lk 1).[11] EÜT L 302, 31.12.1972, lk 28. Direktiivi on viimati muudetud määrusega (EMÜ) nr 1601/92 (EÜT L 173, 27.6.1992, lk 13).[12] EÜT L 268, 24.9.1991, lk 15.[13] EÜT L 125, 23.5.1996, lk 10.--------------------------------------------------LISANÕUKOGU DIREKTIIV 85/73/EMÜ,29. jaanuar 1985,veterinaarinspektsiooni ja -kontrolli finantseerimise kohta, mida hõlmavad direktiivid 89/662/EMÜ, 90/425/EMÜ, 90/675/EMÜ ja 91/496/EMÜ(muudetud ja konsolideeritud)Artikkel 1Liikmesriigid tagavad vastavalt A lisas sätestatud korrale, et kõnesolevas lisas loetletud toodete inspekteerimiste ja kontrollide käigus tekkivate kulude katteks nõutakse sisse ühenduse lõiv, sealhulgas loomade kaitseks tapamajades vastavalt direktiivi 93/119/EMÜ nõuetele.Artikkel 2Liikmesriigid tagavad, et vastavalt B lisas sätestatud korrale nõutakse direktiiviga 96/23/EÜ [1] ette nähtud inspekteerimis- ja kontrollikulude katteks sisse ühenduse lõiv.Artikkel 3Liikmesriigid tagavad, et vastavalt C lisas sätestatud korrale nõutakse nimetatud lisas toodud elusloomade inspekteerimis- ja kontrollikulude katteks sisse ühenduse lõiv.Artikkel 41. Kuni ühenduse lõive reguleerivate sätete vastuvõtmiseni tagavad liikmesriigid artiklitega 1, 2 ja 3 hõlmamata inspekteerimise ja kontrolli finantseerimise.2. Lõike 1 kohaldamisel võivad liikmesriigid kohaldada riiklikku lõivustamist vastavuses ühenduse lõivude põhimõtetega.Artikkel 51. Ühenduse lõivud kehtestatakse tasemel, millega kaetakse järgmised pädeva asutuse kantavad kulud:- inspektsiooniteenistuse palga- ja sotsiaalkindlustuskulud,- kontrolli ja inspekteerimise läbiviimise halduskulud, mis võivad sisaldada ka inspektorite täiendõppekulusid, artiklites 1, 2 ja 3 osutatud kontrolli ja inspekteerimise teostamisel.2. Käesoleva direktiiviga sätestatud lõivude otsene või kaudne tagasimaksmine on keelatud. Võimalikku liikmesriikides rakendatavat A, B ja C lisadega sätestatud ühtset keskmist ei käsitleta üksikjuhtumite hindamisel siiski kaudse tagasimaksena.3. Liikmesriigid võivad kehtestada ühenduse lõivudest kõrgemaid lõive tingimusel, et liikmesriigis kehtestatud kogulõiv ei ületa tegelikke inspekteerimiskulusid.4. Ilma et see piiraks ühenduse lõivude sissenõudmiseks volitatava ametiasutuse valikut, asendavad ühenduse lõivud kõik muud liikmesriikide riiklike, regionaalsete või kohalike asutuste poolt kehtestatud tervisekaitseinspektsioonide tasud või lõivud inspektsioonide ja kontrollide osas, millele osutatakse artiklites 1, 2 ja 3, ning nende tõendamise osas.Käesolev direktiiv ei välista liikmesriikide õigust kehtestada loomakatku ja episootiliste ja enzootiliste haiguste tõrjele suunatud lõive.Artikkel 61. Liikmesriigid edastavad korrapäraselt komisjonile:- andmed ühenduse lõivude jaotamise ja kasutamise kohta; liikmesriigid peavad suutma rakendatud arvestusmeetodit põhjendada,- konverteerimiskursid, mida kasutatakse igal aastal vastavalt artiklile 7,- koht või kohad, kus ühenduse lõivud tasutakse, lisades vajalikud selgitused.2. Kohapealse kontrolli raames võib komisjon koostöös pädevate riiklike ametiasutustega pisteliselt kontrollida käesoleva direktiivi sätete rakendamist.3. Kui liikmesriik leiab, et teises liikmesriigis ei teostata kontrolli rahuldavalt ja käesoleva direktiiviga ette nähtud lõivud ei kata kontrollikulusid või ei kata neid piisavalt, rakendab ta direktiivi 89/608/EMÜ ja eelkõige selle artiklite 10 ja 11 asjakohaseid sätteid.Artikkel 71. Käesoleva direktiiviga ette nähtud eküüdes toodud summade konverteerimisel rahvuslikku vääringusse võetakse aluseks konverteerimiskurss, mis avaldatakse iga aasta septembri esimesel tööpäeval Euroopa Ühenduste Teataja Commande ZA sans blanc avant! -- FI 20 04/06/001C-seerias.Konverteerimiskurss hakkab kehtima alates järgmise aasta 1. jaanuarist.2. Erandina lõikest 1:- võtavad liikmesriigid 1994. aastaks ümberarvestuse aluseks kursi 1. septembril 1992,- võtavad liikmesriigid aastateks 1995 kuni 1998 ümberarvestuse aluseks vastavalt lõikele 1 avaldatud kolme eelneva aasta kursi.Artikkel 8Nõukogu võib komisjoni ettepanekul kvalifitseeritud häälteenamusega muuta käesoleva direktiivi A, B ja C lisasid eelkõige ühenduse standardlõivumäärade kehtestamiseks, sätestades nende üksikasjalikud rakenduseeskirjad ning võimalikud erandid.Artikkel 91. Kreeka Vabariigil on lubatud kalduda kõrvale käesoleva direktiivi põhimõtetest juhul, kui geograafiliste tingimuste tõttu on lõivude sissenõudmise kulud geograafiliselt kaugelasuvates regioonides kogutud lõivudest suuremad.Kreeka ametiasutused teavitavad komisjonile, millistele piirkondadele erandid tehakse.Sellele informatsioonile lisatakse vajalikud selgitused.2. Muude ääremaa piirkondade puhul võidakse ülejäänud liikmesriikidel lubada vastavalt direktiivi 89/662/EMÜ artiklis 18 kehtestatud korrale kasutada samasuguseid erandeid.[1] EÜT L 125, 23.5.1996, lk 10.--------------------------------------------------A lisaI PEATÜKK Direktiividega 64/433/EMÜ, 71/118/EMÜ, 91/495/EMÜ ja 92/45/EMÜ hõlmatud lihale kehtestatud lõivudArtiklis 1 osutatud lõiv määratakse kindlaks artikli 5 lõike 1 alusel järgmiselt.1. Piiramata punktide 4 ja 5 sätteid nõuavad liikmesriigid loomade tapmisega seotud inspekteerimiskulude katteks sisse järgmised standardsummad:a) veise- ja vasikaliha:- täiskasvanud veised: 4,5 eküüd looma kohta,- noorveised: 2,5 eküüd looma kohta;b) kabjalised/hobuslased: 4,4 eküüd looma kohta;c) sealiha: loomad rümbakaaluga- alla 25 kg: 0,5 eküüd looma kohta,- 25 kg või üle selle: 1,30 eküüd looma kohta;d) lamba- ja kitseliha: loomad rümbakaaluga- alla 12 kg: 0,175 eküüd looma kohta,- 12 kuni 18 kg: 0,35 eküüd looma kohta,- üle 18 kg: 0,5 eküüd looma kohta;e) linnuliha:i) kas standardmäär järgmiselt:- broilerkanade ja -kukkede, muude alla 2 kg kaaluga nuum-noorlindude ning supikanade puhul 0,01 eküüd looma kohta,- muude nuum-noorlindude puhul rümbakaaluga 2 kg või üle selle 0,02 eküüd looma kohta,- muude täiskasvanud kodulindude puhul kaaluga 5 kg või üle selle 0,04 eküüd looma kohta;ii) või kui liikmesriik otsustab mitte eristada linde vastavalt alapunktile i, 0,03 eküüd looma kohta;f) küüliku- ja väikeste jahilindude või väikeulukite liha:- küülikute ja väikeste jahilindude puhul punktis e kehtestatud standardmäärad,- järgmiste maismaaimetajate puhul:- metssead: punktis c sätestatud määrad, mida on suurendatud, kui need ei kata nimetatud kulusid, direktiiviga 92/45/EMÜ ette nähtud trihhinoskoopilise inspekteerimise kulude võrra,- mäletsejad: punktiga d sätestatud määrad.2. Kontrolli- ja inspekteerimiskulud, mis seonduvad muu hulgas direktiivi 64/433/EMÜ artikli 3 lõike 1 punktis B ja direktiivi 71/118/EMÜ artikli 3 lõike 1 punktis B osutatud tükeldusoperatsioonidega, tuleb kattaa) kas: standardmääraga, arvestades 1 tonnile tükeldusettevõttesse toodavale lihale juurde standardsumma 3 eküüd.Nimetatud summa liidetakse eespool lõigus 1 osutatud summadele;b) või: nõudes sisse inspekteerimise tegelikud kulud töötunni kohta.Juhul kui tükeldamine toimub ettevõttes, milles liha toodetakse, vähendatakse esimeses lõigus kehtestatud summasid kuni 55 % võrra.Juhul kui liikmesriik valib kulutatud töötundidel põhineva lõivustamise, peab ta suutma komisjonile tõendada, et vastavalt punktile a sissenõutavad lõivud ei kata tegelikke kulusid.3. Liikmesriigid peavad nõudma sisse summa, mis vastab muu hulgas direktiivi 64/433/EMÜ artikli 3 lõike 1 punktis D ja direktiivi 71/118/EMÜ artikli 3 lõike 1 punktiga C sätestatud ladustatud liha inspekteerimise ja kontrolli tegelikele kulutustele.Käesoleva lõike üksikasjalikud rakenduseeskirjad võib kindlaks määrata direktiivi 64/433/EMÜ artikliga 16 või direktiivi 71/118/EMÜ artikliga 21 sätestatud korras, eelkõige sekkumisliha ja lühiajaliselt järjestikustes külmhoonetes ladustatud liha juhtumite reguleerimiseks.4. Liikmesriigid võivad suuremate kulude katmiseksa) kas: suurendada üksikute ettevõtete osas punktiga 1 ja punkti 2 lõiguga a sätestatud lõivude standardsummasid.Tingimused, mis peavad selleks olema täidetud, võivad lisaks punktiga 5 a sätestatutele olla järgmised:- tapaloomade vanuselisest, suuruselisest, kaalulisest ja tervislikust teatud ebaühtlusest tingitud suurenenud inspekteerimiskulud,- tapaloomade tarnijate töö ebapiisavast planeerimisest või näiteks vanemate ettevõtete tehnilistest puudustest ja tõrgetest tulenevad inspekteerimispersonali pikenenud oote- ja muud vähetootlikud ajad,- sagedased viivitused tapmisel, näiteks tapapersonali vähesuse tõttu, ja sellest tulenev inspekteerimispersonali alakoormus,- erilistest sõiduaegadest tulenevad lisakulud,- sagedasti muutuvatest ja inspekteerimispersonalist mittesõltuvatest tapmisaegadest tulenev ajaline lisakulu,- puhastus- ja desinfitseerimisnõuetest tulenevad tapmisprotsessi sagedased katkestused,- omaniku taotlusel väljapool tavalist tapaaega tapetavate loomade inspekteerimine.Keskmise standardmäära tõusu suurus sõltub kaetavate kulude suurusest;b) või: kehtestada erilõiv, mis katab tegelikke kulusid.5. Liikmesriigid, kus palgakulud, ettevõtete struktuur ning veterinaararstide ja inspekteerimispersonali suhe erinevad ühenduse keskmistest näitajatest, mille alusel arvestatakse välja punktidega 1 ja 2 a sätestatud standardsummad, võivad neid erandkorras vähendada katmaks tegelikke inspekteerimiskulusid:a) üldiselt, kui elukalliduse ja palgataseme vahel on oluline erinevus;b) üksikute ettevõtete suhtes, kui on täidetud järgmised tingimused:- päevane minimaalne tapmiste arv, mis võimaldab ette planeerida inspekteerimispersonali vajaduse,- tapetud loomade hulk on püsiv, mis võimaldab tapaloomade tarnimist ette planeerida ja seega inspekteerimispersonali ratsionaalset rakendamist,- ettevõte on rangelt organiseeritud ja planeeritud ning tapmised toimuvad kiiresti, et võimaldada inspekteerimispersonali optimaalne rakendamine,- inspekteerimispersonalil ei esine oote- ja muid vähetootlikke aegu,- võimaluse korral tuleb tagada tapaloomade vanuseline, suuruseline, kaaluline ja terviseseisundi ühtlus.Nimetatud erandite rakendamine ei tohiks mingil juhul vähendada punktides 1 ja 2 a nimetatud tasemeid üle 55 %.6. a) Punktidega 1, 2 ja 3 sätestatud lõivud nõutakse sisse vastavalt vajadusele kas tapamajas, tükeldusettevõttes või külmhoones. Need tasub eespool nimetatud töid teostav ettevõtja või omanik, kes võib siiski asjaomaste tööde eest tasutavad lõivud üle kanda füüsilisele või juriidilisele isikule, kelle tellimusel nimetatud tööd teostatakse. Kui vastavalt direktiivile 71/118/EMÜ tehakse eluslindude tervise inspekteerimine päritolumajandis, võib kuni 20 % punktis 1 e sätestatud standardmääradest nõuda sisse kõnesolevas päritolumajandis.b) Erandina punkti a esimeses lauses osutatud kontseptsioonist lõivu sissenõudmise koha võivad liikmesriigid ettevõtete puhul, mis teevad mitmeid operatsioone või kus tootmistsükkel koosneb mitmest operatsioonist, nõuda erinevatest summadest koosnevat kogulõivu sisse korraga ja ühes kohas.c) Kui tapamajas sisse nõutud lõiv katab kõik punktis a osutatud inspekteerimiskulud, ei nõua liikmesriik lõivu tükeldusettevõttes ega külmhoones.II PEATÜKK Direktiiviga 72/462/EMÜ, direktiivi 71/118/EMÜ III peatükiga, direktiivi 92/45/EMÜ III peatükiga ja direktiivi 92/118/EMÜ I lisa 11. peatükiga hõlmatud lihale kehtestatud lõivud1. Artiklis 1 osutatud lõivu vähim standardtase on 5 eküüd tonni kohta (koos kontidega) ning partii kohta on vähim summa 30 eküüd.Liikmesriigid võivad erandkorras siiski nimetatud summat suurendada, et katta tegelikke kulusid.2. Impordi puhul riigist, kes on 20. veebruariks 1995 alustanud läbirääkimisi Euroopa Liiduga võrdväärse vastastikuse kohtlemise põhimõtteile toetuva üldise veterinaargarantiide samaväärsuslepingu (loomatervishoid ja rahvatervis) sõlmimiseks ja kellega on selline leping sõlmitud 31. detsembriks 1996, võivad liikmesriigid siiski säilitada vähendatud lõivutasemed kuni 30. juunini 1997.Esimeses lõigus osutatud kolmandast riigist toimuvale impordile kehtestatud lõivu suurus määratakse kindlaks lõikes 3 sätestatud korras pärast üldise samaväärsuslepingu sõlmimist vastava riigiga, arvestades järgmisi põhimõtteid:- kontrollimise sagedust,- kolmanda riigi poolt Euroopa Liidust tulevale impordile kehtestatud lõivu suurust,- kolmanda riigi poolt kogutavate muude tasude, näiteks tervisekaitsetagatise kohustusliku esitamise või sissenõudmise tühistamist.3. Direktiivi 90/675/EMÜ artikli 8 lõikega 3 sätestatud otsuste võtmisel ja sama korra alusel korrigeeritakse punktis 1 osutatud summasid, pidades silmas otsustatud väiksemat kontrollisagedust.Komisjon arvestab nimetatud otsuste võtmisel eelkõige kolmandate riikide poolt piirkondadeks jaotumise ja muude ühenduse põhimõtetega nõustumise kohta antud tagatisi.4. Punktis 1 osutatud lõivu tasub importija või tema tollimaakler ning see kogutakse piiripunktina toimivas tolliasutuses või otse kontrollpunktis.5. Liikmesriigid võivad eraldada ühe osa käesoleva peatüki alusel saadud lõivudest tervisekaitse solidaarsusfondi, mis on kavandatud veterinaarteenistuste tugevdamiseks ja nende tõhusama tegutsemise võimaldamiseks eksootilise haiguse puhkemise korral.III PEATÜKK Direktiiviga 91/493/EMÜ hõlmatud kalandussaaduste lõivudI jagu Direktiivi 91/493/EMÜ I peatükiga hõlmatud kalandussaadusedArtiklis 1 osutatud lõiv määratakse kindlaks artikli 5 lõikes 1 sätestatud korras järgmiselt:1) a) liikmesriigid koguvad lõivu direktiivi 91/493/EMÜ V lisa II peatükis sätestatud ametliku kontrolliga seonduvate inspekteerimiskulude katteks;b) lõigus a sätestatud lõivu suurus on 1 eküü kalandussaaduste 1 tonni kohta esimese 50 tonni puhul ja 0,5 eküüd iga järgmise tonni kohta. Lõiv kogutakse esimese turuleviimise ajal, kui seda ei ole juba kogutud randumisel, ning selle tasub alati esimene ostja. Liikmesriigid võivad sätestada süsteemi, mis lubab nimetatud ajavahemiku kalandussaaduste kogused kokku liita, ning korra lõivude tsentraliseeritud sissenõudmiseks esmasel müügil;c) erandina punktist b ei tohi komisjoni määruse (EMÜ) nr 3703/85 II lisas osutatud liikidelt kogutav lõiv ületada 50 eküüd mahalaaditud partii eest, kui tegelikud kulud ei ületa nimetatud summat;d) lõigus a sätestatud lõivu kogumine ei piira punktis 2 sätestatu kogumist kalasaaduste edasise töötlemise korral, ilma et see piiraks punkti 7 b.2) a) Liikmesriigid koguvad lõivu inspekteerimiskulude katteks, eelkõige seonduvalt ametlike kontrollidega, mis teostatakse vastavalt direktiivi 91/493/EMÜ lisa V peatüki I punktile ja nimetatud V peatüki II punktile.b) Punktis a ette nähtud lõivu suurus on 1 eküü iga tonni kalandussaaduste kohta, mis tuleb ettevalmistavasse ja/või töötlevasse ettevõttesse või mis tuleb kalatöötlemislaevalt.Lisaks sellele, kui kalatöötlemislaeva inspekteerimine toimub välismaal, nõuavad liikmesriigid sisse nimetatud inspekteerimise tegelikud kulud.c) Liikmesriigi taotluse alusel, millele on lisatud vajalikud tõendusdokumendid, võib punktis 1 c osutatud liikide jaoks kehtestada madalama lõivude taseme vastavalt direktiivi 89/662/EMÜ artikliga 18 sätestatud korrale.3) a) Kui liikmesriik leiab pärast punktis 1 a osutatud kontrollide üksikasjalikku kuluanalüüsi teatava toote osas oma territooriumil, et punkti 1 b alusel sissenõutavad lõivud ei kata tegelikke kulusid, on tal lubatud nimetatud toote osas ette näha kulutatud töötundidel põhinev lõivu sissenõudmise kord.b) Kui liikmesriik leiab pärast punktis 2 a osutatud kontrolli üksikasjalikku kuluanalüüsi teatud toote osas oma territooriumil, et vastavalt punktile 2 b teatavas ettevõttes sissenõutavad lõivud ei kata tegelikke kulusid, on tal lubatud nimetatud toodet käitleva ettevõtte osas ette näha kulutatud töötundidel põhinev lõivude sissenõudmise kord.Liikmesriik, mis valib kulutatud töötundidel põhineva lõivustamise, peab suutma komisjonile tõendada, et vastavalt punktidega 1 b ja 2 b kogutavad lõivud ei kata tegelikku kulusid.4) a) Liikmesriigid võivad vähendada punktiga 1 b sätestatud lõivu suurust, kui punktiga 1 sätestatud kontrollitoiminguid hõlbustavad järgmised asjaolud:- kala on liigitatud värskuse ja/või suuruse järgi vastavalt määrustele (EMÜ) nr 103/76 ja 104/76 või mida tunnustatakse vastavalt riiklike eeskirjadele, ja/või- esmased müügitehingud rühmitatakse kokku, eelkõige kalaoksjonitel või hulgiturul.Eespool nimetatud sätete kohaldamine ei tohi mingil juhul põhjustada üle 55 %list vähenemist.Liikmesriigi taotluse alusel, millele on lisatud vajalikud tõendusdokumendid, võib siiski võtta otsuse direktiivi 89/662/EMÜ artikliga 18 sätestatud korras täiendavaks vähendamiseks.b) Liikmesriigid on lubatud punktiga 2 sätestatud lõivu suurust vähendada, kui:- ettevalmistamine või töötlemine toimub esmase müügi või töötlemisega samas kohas, ja/või- teatavas ettevõttes valitsevad töötingimused ja tagatised enesekontrollisüsteemi kohta võimaldavad vähendada inspekteerimispersonali vajadust.Eespool nimetatud sätete kohaldamine ei tohi mingil juhul põhjustada üle 55 %list vähenemist.Liikmesriigi taotluse alusel, millele on lisatud vajalikud tõendusdokumendid, võib siiski võtta otsuse direktiivi 89/662/EMÜ artikliga 18 sätestatud korras täiendavaks vähendamiseks.5. Liikmesriigid koguvad summa, mis vastab kalasaadusi ainult jahutavate, külmutavate, pakkivate või ladustavate ettevõtete tegelikele kontrollikuludele. Kui vastavalt punktidele 1 ja 2 kogutud lõiv katab siiski kõik direktiivi 91/493/EMÜ lisa V peatükis ette nähtud kontrolliga seonduvad inspekteerimiskulud, ei nõua liikmesriik sisse käesolevas punktis osutatud lõivu.6) a) Punktides 2 ja 5 sätestatud lõivud tasub selle ettevõtte käitaja või omanik, milles nimetatud töid tehakse, kusjuures käitaja või omanik võib vastavate tööde eest makstavad lõivud üle kanda füüsilisele või juriidilisele isikule, kelle tellimusel nimetatud tööd tehakse.b) Kalandussaaduste puhul, mida kavatsetakse järgnevalt ette valmistada ja/või töödelda liikmesriikide territooriumil, võivad sellised liikmesriigid ühekordselt ja ühes kohas sisse nõuda kogulõivu, mis hõlmab erinevaid summasid.Liikmesriigid, kes soovivad seda võimalust kasutada, peavad sellest eelnevalt komisjonile teatama.7. Liikmesriigid loovad süsteemi, et kontrollida käesolevas peatükis ette nähtud lõivude tasumist asjassepuutuvate käitajate poolt.Eelkõige tagavad liikmesriigid kooskõlas oma siseriiklike eeskirjadega, et käitajad saaksid kirjalikud tõendid või muud üksikut või üldist tasumist või maksekorraldust tõendavad dokumendid käesoleva peatüki punktiga 1 a sätestatud lõivude osas, välja arvatud siis, kui asjaomaseid kalandussaadusi kavatsetakse ette valmistada või töödelda selle liikmesriigi territooriumil, kus last maha laaditi, ja eeldusel, et lõivu kogusumma tasutakse tootmis- või ettevalmistamisettevõttes.Vajaduse korral kinnitatakse vastavalt direktiivi 89/662/EMÜ artikliga 18 kehtestatud korrale üksikasjalikud rakenduseeskirjad.Liikmesriigid teatavad neist komisjonile.8. Arvestades struktuurilisi erandeid, mis on tehtud Soomele ja Rootsile turgude ühise korralduse raames määrusega (EMÜ) nr 3759/92, ja piiramata käesoleva jaoga sätestatud lõivumäärade järgimist, võidakse Soomel ja Rootsil direktiivi 89/662/EMÜ artikliga 18 sätestatud korda arvestades lubada rakendada asjakohase tugidokumentatsiooni alusel alternatiivseid kogumise vahendeid kuni direktiivi 96/43/EÜ artiklis 3 ette nähtud aruande tulemuste saamiseni.II jagu Direktiivi 91/493/EMÜ II peatükiga hõlmatud kalandussaadused1. Direktiivi 91/493/EMÜ artikli 10 teises lõigus osutatud kalandussaaduste kohta kehtivad käesoleva lisa I jao punkti 1 sätted.Lisaks sellele koguvad liikmesriigid seda tüüpi laeva ja mahalaadimisega seotud inspekteerimiskulude katteks sisse täiendava summa, mille vähim suurus on 1 eküü mahalaaditud tonni kohta.2. Punktis 1 osutamata kalandussaaduste, see tähendab kõigi kalandussaaduste osas, mis peavad läbima piiripunkti, kehtestatakse artikliga 1 sätestatud lõiv vastavalt artikli 5 lõikele 1 vähimal standardtasemel 5 eküüd tonni kohta ja vähemalt 30 eküüd partii kohta, kuigi 100 tonni korral vähendatakse vähimat 5 eküülist standardsummat järgmiselt:- 1,5 eküüd lisatonni kohta kalandussaaduste osas, mis on roogitud, kuid muul viisil töötlemata,- 2,5 eküüd lisatonni kohta muude kalandussaaduste osas.3. Direktiivi 90/675/EMÜ artikli 8 lõikega 3 sätestatud otsuste võtmisel ja sama korra alusel korrigeeritakse punktis 2 osutatud summasid, pidades silmas otsustatud väiksemat kontrollisagedust.Otsuste võtmisel arvestab komisjon eelkõige kolmandate riikide poolt piirkondadeks jaotumise, samaväärsuse, võrdväärse vastastikuse kohtlemise ja muude ühenduse põhimõtetega nõustumise kohta antud tagatisi, eelkõige kui need kolmandad riigid on sõlminud ühendusega üldise veterinaargarantiide samaväärsuslepingu (loomatervishoid ja rahvatervis).Ühenduse lipu all seilavatelt laevadelt maaletoodavatele toodetele rakendatav muudatus ei tohi mingil juhul viia lõivude rakendamisele, mis on väiksemad kui I jao punktide 1 b ja 2 b alusel sissenõutavad summad.Nimetatud lõivu sissenõudmine ei mõjuta I peatüki punktis 2 b ette nähtud lõivu kogumist edasise töötlemise korral.Käesoleva peatüki rakendamiseks kohaldavad liikmesriigid Gröönimaa lipu all seilavate laevade poolt maale toodavale impordile I jaos ette nähtud lõive.4. Liikmesriigid võivad punktis 2 sätestatust kõrvale kalduda, tõstes lõivusumma vastavusse tegelike kuludega.5. Punktis 2 sätestatud lõivu tasub importija või tema tollimaakler ning seda kogutakse piiripunktina toimivas tolliasutuses või otse piiripunktis.6. Liikmesriikidel on lubatud rakendada kuni 31. detsembrini 1999 I jaos ette nähtud lõive impordile, mis tuuakse maale kooskõlas ühenduse vastavate sätetega registreeritud ühisettevõtetele kuuluvate kalalaevadega.--------------------------------------------------B lisaDIREKTIIVIGA 96/23/EMÜ SÄTESTATUD ELUSLOOMADE JA LOOMSETE SAADUSTE KONTROLLI TEOSTAMISE TAGAMISEKS KAVANDATUD LÕIVUD1. Artiklis 2 osutatud lõiv määratakse kindlaks järgmiselt:a) A lisa I peatükiga hõlmatud tapmiseks ettenähtud elusloomade ja liha puhul: 1,35 eküüd tapaliha tonni kohta;b) A lisa III peatükiga hõlmatud akvakultuurisaaduste puhul: 0,1 eküüd turustatud toodete tonni kohta;c) piima ja piimasaaduste puhul: 0,02 eküüd 1000 liitri toorpiima kohta;d) munasaaduste puhul: summa, mis vastab tegelikele kontrollikuludele;e) mee puhul: liikmesriikidel on lubatud koguda tegelikke inspekteerimis- või kontrollikulusid kattev summa.2. Vastavuses punktiga 1 kindlaks määratud summadega võivad liikmesriigid valida ühe järgmistest kavadest:a) punktis 1 osutatud lõiv nõutakse täies ulatuses sisse tootmisahela osa moodustavas ettevõttes:- tapamajas punktis 1 a sätestatud lõiv,- ettevõttes, milles toimub ettevalmistamine ja/või töötlemine, punktis 1 b sätestatud lõiv,- toorpiima kogumiskohas punktis 1 c sätestatud lõiv;b) punktis 1 osutatud lõiv kogutakse liikmesriikide poolt määratletud kriteeriumite alusel igas tootmisahela etapis, sealhulgas pidamise etapp.3. Punktis 1 sätestatud lõivu tasub asjaomase ettevõtte või asjaomaste ettevõtete käitaja või omanik, kes võib siiski kehtestatud lõivu üle kanda füüsilisele või juriidilisele isikule, kelle tellimusel ta nimetatud töid teostab.--------------------------------------------------C lisaELUSLOOMADE PUHUL SISSENÕUTAVAD LÕIVUDI PEATÜKK Direktiiviga 90/425/EMÜ hõlmatud elusloomad ja loomsed saadused1. Kontrolli finantseerimise tagamiseks päritolukohas tuleb koguda lõivu.2. Lõivu rakendussala ja tase ning selle rakendamise üksikasjalikud eeskirjad, sealhulgas eelkõige maksekohustuslike isikute kindlaksmääramine ning erandid sätestatakse artiklis 8 sätestatud korras.II PEATÜKK Direktiiviga 91/496/EMÜ hõlmatud impordiks ettenähtud elusloomad1. Artikliga 3 sätestatud lõiv määratakse kindlaks järgmiselt:a) A lisa I peatükis osutatud loomaliikide puhul: standardmäär 5 eküüd eluskaalu tonni kohta, vähim summa 30 eküüd partii kohta;b) muude loomaliikide puhul tegelikele inspekteerimiskuludele summa väljendatuna ühe imporditud looma või tonni kohta, minimaalselt 30 eküüd partii kohta, eeldades et alammäär ei kehti nõukogu otsuses 92/432/EMÜ sätestatud liikide impordile.Liikmesriigid võivad siiski erandkorras suurendada nimetatud summasid kuni tegelike kulude tasemeni.2. Impordi puhul riigist, kes seisuga 20. veebruariks 1995 on alustanud läbirääkimisi Euroopa Liiduga võrdväärse vastastikuse kohtlemise põhimõttele tugineva üldise veterinaargarantiide samaväärsuslepingu (loomatervishoid ja rahvatervis) sõlmimiseks ja kellega selline leping sõlmitakse enne 31. detsembrit 1996, võivad liikmesriigid siiski säilitada kõnesoleva vähendatud taseme kuni 30. juunini 1997.Esimeses lõigus osutatud kolmandatest riikidest toimuvalt impordilt kogutava lõivu suurus määratakse kindlaks nimetatud kolmanda riigiga sõlmitud üldises samaväärsuslepingus, arvestades järgmiseid põhimõtteid:- kontrollimise sagedust,- kolmanda riigi poolt Euroopa Liidust tulevale impordile kehtestatud lõivu suurust,- kolmanda riigi poolt kogutavate muude tasude, näiteks tervisekaitsetagatise kohustusliku esitamise või sissenõudmise tühistamist.3. Punktis 1 osutatud lõivu tasub importija või tema tollimaakler ning see kogutakse piiripunktina toimivas tolliasutuses või otse piiripunktis.4. Liikmesriigi taotluse alusel, millele on lisatud vajalikud tõendusdokumendid, ja vastavalt direktiivi 89/662/EMÜ artikliga 18 sätestatud korrale võib teatavatest kolmandatest riikidest tulevale impordile kohaldada madalamat lõivu.5. Liikmesriigid võivad eraldada ühe osa käesoleva peatüki alusel saadud lõivudest tervisekaitse solidaarsusfondi, mis on kavandatud veterinaarteenistuste tugevdamiseks ja nende tõhusama tegutsemise võimaldamiseks eksootilise haiguse puhkemise korral.--------------------------------------------------