title: Komisjoni direktiiv, 24. juuli 1985, millega muudetakse direktiivi 80/723/EMÜ liikmesriikide ja riigi osalusega äriühingute vaheliste finantssuhete läbipaistvuse kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31985L0413

Euroopa Liidu Teataja L 229 , 28/08/1985 Lk 0020 - 0021 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 8 Köide 1 Lk 0067  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 08 Köide 3 Lk 0007  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 8 Köide 1 Lk 0067  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 08 Köide 3 Lk 0007

		Komisjoni direktiiv,24. juuli 1985,millega muudetakse direktiivi 80/723/EMÜ liikmesriikide ja riigi osalusega äriühingute vaheliste finantssuhete läbipaistvuse kohta(85/413/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 90 lõiget 3,ning arvestades, et:komisjoni direktiivi 80/723/EMÜ [1] artikli 4 punktidega b ja c on selle rakendusalast välja arvatud riigi osalusega äriühingud, mis tegutsevad vee- ja energiavarustuse, postiside ja telekommuniaktsiooni, transpordi ja avalik-õiguslike krediidiasutuste sektorites;nendes sektorites tegutsevatel riigi osalusega äriühingutel on liikmesriikide rahvamajanduses oluline osa; vajadus varem teatavates sektorites välja arvatud liikmesriikide ja riigi osalusega äriühingute vaheliste finantssuhete läbipaistvuse järele on osutunud suuremaks kui enne, võttes arvesse kõnealuste sektorite konkurentsiolukorras toimunud arenguid ja majandusintegratsiooni tihendamises tehtud edusamme;riigi osalusega ja eraõiguslike äriühingute võrdne kohtlemine tuleb tagada ka nendes sektorites; eelkõige tuleb luua liikmesriikide ja riigi osalusega äriühingute vaheliste finantssuhete läbipaistvus nendes sektorites samadel põhjustel ja samas ulatuses nagu direktiiviga 80/723/EMÜ hõlmatud äriühingute puhul;asutamislepinguga nõutakse, et komisjon tagaks, et liikmesriigid ei annaks ühisturuga kokkusobimatut abi kõnealustes sektorites riigi osalusega ega eraäriühingutele;teatades liikmesriikidele direktiivist 80/723/EMÜ juhtis komisjon tähelepanu sellele, et kõnealuste sektorite välja arvamine on ainult ajutine;EMÜ asutamislepingu artikli 232 lõike 1 alusel ei mõjuta see asutamisleping ESTÜ asutamislepingut; ESTÜ asutamislepingus on erisätted liikmesriikide kohustuste kohta seoses riigi osalusega äriühingute ja abiga; seetõttu ei saa EMÜ asutamislepingu artiklit 90 rakendada nende riigi osalusega äriühingute suhtes, mille tegevuse suhtes kohaldatakse ESTÜ asutamislepingut;EMÜ asutamislepingu artikli 232 lõike 2 alusel ei erine selle asutamislepingu sätted Euratomi asutamislepingust, sest viimases ei ole erisätteid riigi osalusega äriühingute või abi kohta; seetõttu kohaldatakse tuumaenergeetika valdkonnas EMÜ asutamislepingu artiklit 90;liikmesriikide ja riigi osalusega äriühingute vaheliste finantssuhete läbipaistvus raudtee-, maantee- ja siseveetranspordi sektoris on juba suures osas reguleeritud nõukogu jõustatud õigusaktidega; käesolev direktiiv ei piira neid õigusakte;direktiivis 80/723/EMÜ on sätted, eelkõige artiklites 3 ja 5, mis võivad hõlbustada komisjonil oma kohustuste täitmist, mis tulenevad nimetatud nõukogu õigusaktidest, eelkõige seoses korrapäraste aruannete esitamisega nende riigi osalusega äriühingute tegevuse kohta;seetõttu tuleks direktiivi 80/723/EMÜ rakendusala laiendada kogu transpordisektorile;käesolev direktiiv hõlmab ka liikmesriikide ja avalikku sektorisse kuuluvate krediidiasutuste vahelisi finantssuhteid; kuid direktiivi ei tuleks kohaldada liikmesriikide ja rahapoliitika eest vastutavate keskpankade vaheliste suhete osas;riigiasutused paigutavad tihti lühiajalisi vahendeid deposiitidena avalik-õiguslikesse krediidiasutustesse tavapärastel kaubanduslikel tingimustel; need deposiidid ei anna krediidiasutustele erisoodustust ning ei peaks seetõttu käesoleva direktiivi rakendusalasse kuuluma;krediidiasutuste majanduslik tähtsus ei sõltu nende käibest vaid bilansimahust; direktiivi 80/723/EMÜ artikli 4 punktis d sätestatud künnis tuleks krediidiasutuste puhul kehtestada seoses selle kriteeriumiga,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1"Artikkel 4Käesolevat direktiivi ei kohaldata riigiasutuste ja järgmiste äriühingute vaheliste finantssuhete suhtes:a) riigi osalusega äriühingud teenuste puhul, mille pakkumine tõenäoliselt ei mõjuta liikmesriikidevahelist kaubandust märgatavas ulatuses;b) keskpangad ja Institut Monétaire Luxembourgeois;c) avalik-õiguslikud krediidiasutused seoses sinna ametiasutuste poolt tavapärastel kaubanduslikel tingimustel paigutatud riiklike vahendite deposiitidega;d) riigi osalusega äriühingud, mille kogu aastane netokäive artiklis 1 märgitud vahendite kättesaadavaks tegemise või kasutamise aastale eelnenud kahe eelarveaasta jooksul on olnud alla 40 miljoni eküü. Avalik-õiguslike krediidiasutuste vastavaks läveks on siiski bilansimaht 800 miljonit eküüd."Artikkel 2Liikmesriigid võtavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud meetmed hiljemalt 1. jaanuaril 1986. Nad teatavad sellest komisjonile.Artikkel 3Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 24. juuli 1985Komisjoni nimelkomisjoni liigePeter Sutherland[1] EÜT L 195, 29.7.1980, lk 35.--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv, 15. oktoober 1990, millega muudetakse lisa direktiivis 79/117/EMÜ, millega keelatakse teatavaid toimeaineid sisaldavate taimekaitsevahendite turule viimine ja kasutamine

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31990L0533

Euroopa Liidu Teataja L 296 , 27/10/1990 Lk 0063 - 0063 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 34 Lk 0206  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 34 Lk 0206

		Nõukogu direktiiv,15. oktoober 1990,millega muudetakse lisa direktiivis 79/117/EMÜ, millega keelatakse teatavaid toimeaineid sisaldavate taimekaitsevahendite turule viimine ja kasutamine(90/533/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 21. detsembri 1978. aasta direktiivi 79/117/EMÜ teatavaid toimeaineid sisaldavate taimekaitsevahendite turule viimise ja kasutamise keelamise kohta, [1] viimati muudetud direktiiviga 89/365/EMÜ, [2] eriti selle artikli 6 lõiget 3,võttes arvesse komisjoni ettepanekutning arvestades, et:direktiiv 79/117/EMÜ näeb ette selle lisa regulaarset muutmist, et võtta arvesse teaduse ja tehnika arengut;on tuvastatud, et dinoseebi, selle atsetaatide ja soolade kasutamine taimekaitsevahendites võib mõjuda kahjulikult inimeste ja loomade tervisele ning omada põhjendamatult kahjulikku mõju keskkonnale;on samuti tuvastatud, et binapakrüüli ja kaptafooli kasutamine taimekaitsevahendites võib mõjuda kahjulikult inimeste ja loomade tervisele;on samuti tuvastatud, et puhtuskriteeriumidele mitte vastava dikofooli, maleiinhappehüdrasiidi ja kintoseeni kasutamine võib mõjuda kahjulikult inimeste ja loomade tervisele ning omada põhjendamatult kahjulikku mõju keskkonnale;praeguse ühtlustamise käigus direktiivi 79/117/EMÜ alusel võivad liikmesriigid keelustada nende toimeainete turuleviimise ja kasutamise, mida ei ole loetletud direktiivi lisas või millel on direktiivis viidatust kõrgem puhtusaste, tingimusel, et täpselt järgitakse lepingus sätestatut ja õiguse üldpõhimõtteid, eriti mittediskrimineerimise ja proportsionaalsuse põhimõtteid;direktiivi 79/117/EMÜ tuleb seega täiendada,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Käesolevaga täiendatakse direktiivi 79/117/EMÜ lisa, lisades osale "C. Muud ühendid" järgmised kanded."5. Dinoseeb, selle atsetaadid ja soolad6. Binapakrüül7. Kaptafool8. Dikofool, mis sisaldab vähem kui 78 % p.p.1-dikofooli või rohkem kui 1 g/kg DDT ja DDT-ga seotud ühendeid.9. a) Maleiinhappehüdrasiid ja selle soolad, välja arvatud selle koliini-, kaaliumi- ja naatriumsoolad;b) Maleiinhappehüdrasiidi koliini-, kaaliumi- ja naatriumsoolad, mis sisaldavad rohkem kui 1 mg/kg vaba hüdrasiini väljendatuna happe ekvivalendina.10. Kintoseen, mis sisaldab rohkem kui 1 g/kg HCB-d või rohkem kui 10 g/kg pentaklorobenseeni."Artikkel 2Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 30. septembril 1991 viimati käesoleva direktiiviga muudetud direktiivi 79/117/EMÜ lisas C osa 8. kande all nimetatud ühendi puhul ning hiljemalt 31. detsembril 1990 teiste ühendite puhul. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Artikkel 3Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Luksembourg, 15. oktoober 1990Nõukogu nimeleesistujaV. Saccomandi[1] EÜT L 33, 8.2.1979, lk 36.[2] EÜT L 159, 10.6.1989, lk 58.--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 2009/154/EÜ, 30. november 2009 , millega muudetakse nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ, arvates toimeainete hulka tsüflufenamiidi (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               1.12.2009

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 314/69

      KOMISJONI DIREKTIIV 2009/154/EÜ,
   30. november 2009,
   millega muudetakse nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ, arvates toimeainete hulka tsüflufenamiidi
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,
   võttes arvesse nõukogu 15. juuli 1991. aasta direktiivi 91/414/EMÜ taimekaitsevahendite turuleviimise kohta, (1) eriti selle artikli 6 lõiget 1,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Vastavalt direktiivi 91/414/EMÜ artikli 6 lõikele 2 esitas Nisso Chemical Europe GmbH 17. märtsil 2003 Ühendkuningriigile taotluse toimeaine tsüflufenamiidi kandmiseks direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse. Komisjoni otsusega 2003/636/EÜ (2) kinnitati, et toimik on täielik ning seda võib pidada põhimõtteliselt vastavaks direktiivi 91/414/EMÜ II ja III lisas loetletud andmete ja teabega seotud nõuetele.

               (2)

               Kõnealuse toimeaine mõju inimese tervisele ja keskkonnale taotleja poolt kavandatud kasutusviiside puhul on hinnatud vastavalt direktiivi 91/414/EMÜ artikli 6 lõigetele 2 ja 4. Määratud referentliikmesriik esitas hindamisaruande projekti 30. jaanuaril 2006.

               (3)

               Hindamisaruande kohta on liikmesriigid ja Euroopa Toiduohutusamet esitanud eksperthinnangud ning see esitati komisjonile 8. aprillil 2009. aastal Euroopa Toiduohutusameti teadusliku aruandena tsüflufenamiidi kohta (3). Liikmesriigid ja komisjon vaatasid selle aruande läbi toiduahela ja loomatervishoiu alalises komitees ning see vormistati 2. oktoobril 2009 komisjoni läbivaatamisaruandena tsüflufenamiidi kohta.

               (4)

               Mitmete uuringute põhjal on selgunud, et tsüflufenamiidi sisaldavad taimekaitsevahendid võib lugeda üldiselt vastavateks direktiivi 91/414/EMÜ artikli 5 lõike 1 punktides a ja b ning lõikes 3 ettenähtud nõuetele, eriti kasutusviiside puhul, mida on uuritud ja mille kohta on esitatud üksikasjalikud andmed komisjoni aruandes. Seega on asjakohane lisada tsüflufenamiid direktiivi I lisasse, et tagada kõigis liikmesriikides seda toimeainet sisaldavate taimekaitsevahendite kasutuslubade väljaandmine vastavalt kõnealuse direktiivi sätetele.

               (5)

               Ilma et see piiraks direktiiviga 91/414/EMÜ kindlaks määratud kohustusi, mis kaasnevad toimeaine lisamisega I lisasse, tuleks pärast toimeaine loetelusse lisamist anda liikmesriikidele kuus kuud tsüflufenamiidi sisaldavate taimekaitsevahendite kehtivate ajutiste kasutuslubade läbivaatamiseks, et tagada direktiivis 91/414/EMÜ, eriti selle artiklis 13 sätestatud nõuete ja I lisas esitatud asjakohaste tingimuste täitmine. Liikmesriigid peaksid kehtivad ajutised kasutusload asendama alaliste lubadega, neid muutma või need tühistama vastavalt direktiivi 91/414/EMÜ sätetele. Erandina eespool nimetatud tähtajast tuleks ette näha pikem ajavahemik iga taimekaitsevahendi iga kavandatud kasutusviisi käsitleva täieliku, III lisa nõuetele vastava toimiku esitamiseks ja hindamiseks direktiivis 91/414/EMÜ sätestatud ühtsete põhimõtete alusel.

               (6)

               Seega on asjakohane direktiivi 91/414/EMÜ vastavalt muuta.

               (7)

               Käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 91/414/EMÜ I lisa muudetakse käesoleva direktiivi lisa kohaselt.
   Artikkel 2
   Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 30. septembriks 2010. Liikmesriigid edastavad kõnealuste õigusnormide teksti ning kõnealuste normide ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.
   Liikmesriigid kohaldavad neid norme alates 1. oktoobrist 2010.
   Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   Artikkel 3
   1.   Liikmesriigid muudavad või tühistavad vajaduse korral direktiivi 91/414/EMÜ kohaselt toimeainet tsüflufenamiidi sisaldavate taimekaitsevahendite kehtivad kasutusload 30. septembriks 2010. Eelkõige kontrollivad nad nimetatud tähtpäevaks, kas kõnealuse direktiivi I lisas tsüflufenamiidi suhtes sätestatud tingimused on täidetud, välja arvatud kõnealust toimeainet käsitleva kande B osas nimetatud tingimused, ning kas loa valdajal on olemas kõnealuse direktiivi artikli 13 lõike 2 tingimuste kohaselt II lisa nõuetele vastav toimik või juurdepääs sellele.
   2.   Erandina lõikest 1 viivad liikmesriigid iga lubatud taimekaitsevahendi puhul, mis sisaldab tsüflufenamiidi ainsa toimeainena või ühena mitmest toimeainest, mis kõik on hiljemalt 31. märtsiks 2010 lisatud direktiivi 91/414/EMÜ I lisa loetelusse, läbi toote uue hindamise direktiivi 91/414/EMÜ III lisa nõuetele vastava toimiku põhjal vastavalt käesoleva direktiivi VI lisas sätestatud ühtsetele põhimõtetele ning arvestades kõnealuse direktiivi I lisa tsüflufenamiidi käsitleva kande B osa. Selle hindamise põhjal otsustavad nad, kas toode vastab direktiivi 91/414/EMÜ artikli 4 lõike 1 punktides b, c, d ja e sätestatud tingimustele.
   Pärast otsustamist liikmesriigid:

               a)

               muudavad vajadusel luba või tühistavad selle hiljemalt 30. septembriks 2011, kui taimekaitsevahend sisaldab tsüflufenamiidi ainsa toimeainena, või

               b)

               kui vahend sisaldab tsüflufenamiidi ühena mitmest toimeainest, muudavad vajadusel luba või tühistavad selle hiljemalt 30. septembriks 2011 või kuupäevaks, mis on ette nähtud loa muutmiseks või tühistamiseks direktiivis või direktiivides, millega toimeaine või toimeained kanti direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse, olenevalt sellest, kumb kuupäev on hilisem.

         Artikkel 4
   Käesolev direktiiv jõustub 1. aprillil 2010.
   Artikkel 5
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 30. november 2009

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Androulla VASSILIOU

      (1)  EÜT L 230, 19.8.1991, lk 1.

      (2)  ELT L 221, 4.9.2003, lk 42.

      (3)  Conclusion on pesticide peer review regarding the risk assessment of the active substance cyflufenamid. EFSA Scientific Report (2009) 258, 1–99.

      LISA
      Direktiivi 91/414/EMÜ I lisa tabeli lõppu lisatakse järgmine kanne:

                     Nr

                     Tavanimetus, tunnuskoodid

                     IUPACi nimetus

                     Puhtus (1)

                     Jõustumine

                     Lisamise aegumine

                     Erisätted

                     „302

                     Tsüflufenamiid
                     CASi nr: 180409-60–3
                     CIPACi nr: 759

                     (Z)-N-[α-(tsüklopropüülmetoksüimiin) – 2,3-difluoro-6-(trifluorometüül)bensüül]-2-fenüülatsetamiid

                     > 980 g/kg

                     1. aprill 2010

                     31. märts 2020

                     A OSA
                     Lubatakse kasutada ainult fungitsiidina.
                     B OSA
                     VI lisa ühtsete põhimõtete rakendamisel võetakse arvesse toiduahela ja loomatervishoiu alalises komitees 2. oktoobril 2009 tsüflufenamiidi kohta lõplikult vormistatud läbivaatamisaruande järeldusi, eelkõige selle aruande I ja II lisa.
                     Üldhinnangu andmisel peavad liikmesriigid pöörama erilist tähelepanu põhjavee kaitsele, kui toimeainet kasutatakse tundlike mullastiku- ja/või kliimatingimustega piirkondades.
                     Kasutusloa tingimused peavad vajaduse korral sisaldama riskivähendusmeetmeid.”

         (1)  Täpsemad andmed toimeainete identifitseerimise ja määratlemise kohta on esitatud läbivaatamisaruandes.


title: Euroopa Parlamendi Ja Nõukogu direktiiv 97/67/EÜ, 15. detsember 1997, ühenduse postiteenuste siseturu arengut ja teenuse kvaliteedi parandamist käsitlevate ühiseeskirjade kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31997L0067

Euroopa Liidu Teataja L 015 , 21/01/1998 Lk 0014 - 0025

		Euroopa Parlamendi Ja Nõukogu direktiiv 97/67/EÜ,15. detsember 1997,ühenduse postiteenuste siseturu arengut ja teenuse kvaliteedi parandamist käsitlevate ühiseeskirjade kohtaEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 57 lõiget 2 ning artikleid 66 ja 100a,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [2]võttes arvesse regioonide komitee arvamust, [3]võttes arvesse Euroopa Parlamendi 22. jaanuari 1993. aasta resolutsiooni ühtse postiteenuste turu arengut käsitleva rohelise raamatu kohta, [4]võttes arvesse nõukogu 7. veebruari 1994. aasta resolutsiooni ühenduse postiteenuste arengu kohta, [5]toimides asutamislepingu artiklis 189b ettenähtud menetluse kohaselt [6] vastavalt lepituskomitees 7. novembril 1997 heakskiidetud ühistekstilening arvestades, et:(1) tuleks vastu võtta meetmed siseturu loomiseks kooskõlas asutamislepingu artikliga 7a; kõnealune turg hõlmab sisepiirideta ala, kus on tagatud kaupade, isikute, teenuste ja kapitali vaba liikumine;(2) postisektori siseturu rajamine on osutunud ühenduse majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse seisukohalt tähtsaks, sest postiteenused on teabevahetuse ja kaubanduse oluline vahend;(3) komisjon esitas 11. juunil 1992 rohelise raamatu ühtse postiteenuste turu arengu kohta ja 2. juunil 1993 teatise ühenduse postiteenuste arengusuuniste kohta;(4) komisjon on korraldanud ühenduse seisukohalt oluliste postiteenuste laiaulatusliku avaliku arutelu ning postisektorist huvitatud isikud on komisjonile edastanud oma märkused;(5) universaalse postiteenuse praegune ulatus ja selle osutamistingimused on liikmesriigiti märgatavalt erinevad; eelkõige on teenuste osutamise kvaliteet liikmesriikides väga ebaühtlane;(6) rahvusvaheline postiühendus ei vasta alati kasutajate ja Euroopa kodanike ootustele ning ühenduse rahvusvaheliste postiteenuste kvaliteet on praegu ebarahuldav;(7) postisektoris täheldatud erinevused mõjutavad oluliselt eelkõige postiteenustest sõltuvaid tegevusvaldkondi ja takistavad märgatavalt ühendusesisese ühtekuuluvuse saavutamiseks tehtavaid edusamme, sest piirkonnad, kus puuduvad piisavalt kõrge kvaliteediga postiteenused, on nii kirja- kui ka kaubavahetuse osas ebasoodsamas olukorras;(8) meetmed, millega püütakse tagada turu järkjärguline ja kontrollitav liberaliseerimine ning kindlustada nõuetekohane tasakaal selle rakendamisel, on vajalikud postiteenuste vaba osutamise tagamiseks kogu ühenduses, võttes arvesse universaalteenuse osutajate kohustusi ja õigusi;(9) seetõttu on vaja tegutseda ühenduse tasandil, et tagada postisektorit reguleerivate tingimuste ulatuslikum ühtlustamine ning sellest tulenevalt võtta meetmeid ühiseeskirjade kehtestamiseks;(10) ühenduse tasandil tuleks subsidiaarsuspõhimõtte kohaselt vastu võtta üldpõhimõtete kogum, täpse korra kindlaksmääramine peaks jääma liikmesriikidele, kes peaksid saama vabalt valida oma olukorraga kõige paremini sobiva süsteemi;(11) ühenduse tasandil on oluline tagada universaalne postiteenus, mis hõlmab kõigis liikmesriikides kõigile kasutajatele sobiva hinna ja kindlaksmääratud kvaliteediga osutatavate teenuste miinimumvalikut, olenemata kasutajate geograafilisest asukohast ühenduses;(12) universaalteenuste eesmärk on võimaldada kõigil kasutajatel pääseda kergesti postivõrku, eelkõige kindlustada piisav arv juurdepääsupunkte ning tagada posti kogumise ja kättetoimetamise sageduse rahuldavad tingimused; universaalteenuse osutamine peab vastama põhivajadusele tagada tegevuse järjepidevus ja olema samal ajal kohandatav kasutajate vajadustele ning tagama neile õiglase kohtlemise kedagi diskrimineerimata;(13) universaalteenus peab hõlmama nii siseriiklikke kui ka rahvusvahelisi postiteenuseid;(14) universaalteenuse kasutajatele tuleb anda piisavat teavet pakutavate teenuste valiku, nende osutamis- ja kasutamistingimuste ning osutatavate teenuste kvaliteedi ja hindade kohta;(15) käesoleva direktiivi universaalteenuse osutamist käsitlevate sätete kohaldamine ei piira universaalteenuse osutajate õigust pidada lepingute üle läbirääkimisi iga kliendiga eraldi;(16) sellise teenusevaliku säilitamine, mida võib reserveerida kooskõlas asutamislepingu eeskirjadega ja ilma konkurentsieeskirjade kohaldamist piiramata, on õigustatud, et tagada universaalteenuse toimimine majanduslikult tasakaalustatud tingimustes; liberaliseerimisprotsess ei tohiks piirata liikmesriikides kasutusele võetud teatavaid pimedatele ja vaegnägijatele osutatavaid tasuta teenuseid;(17) vähemalt 350 grammi kaaluvad kirjasaadetised moodustavad alla 2 % kirjadest ja alla 3 % avalik-õiguslike ettevõtjate laekumistest; hinna määramise põhimõtted (viiekordne põhihind) võimaldavad paremini vahet teha reserveeritud teenuse ja liberaliseeritud kullerposti teenuse vahel;(18) silmas pidades asjaolu, et põhiline erinevus kullerposti ja universaalse postiteenuse vahel seisneb kullerposti teenustega kaasnevas ja klientidele tajutavas lisandväärtuses (olenemata selle vormist), saab tajutava lisaväärtuse kõige tõhusamalt kindlaks määrata nii, et võetakse arvesse lisahinda, mida kliendid on valmis maksma; see ei piira reserveeritud valdkonnas järgitava hinnapiirangu kohaldamist;(19) ajutiselt on mõistlik lubada, et otseposti ja rahvusvahelist posti oleks võimalik edaspidigi reserveerida vastavalt ettenähtud hinna- ja kaalupiirangutele; järgmise sammuna postiteenuste siseturu väljakujundamise suunas peaksid Euroopa Parlament ja nõukogu komisjoni ettepanekul pärast kõnealuse sektori läbivaatamist tegema hiljemalt 1. jaanuariks 2000 otsuse postituru edasise järkjärgulise kontrollitud liberaliseerimise, eelkõige rahvusvahelise posti ja otseposti liberaliseerimise ning hinna- ja kaalupiirangute edasise läbivaatamise kohta;(20) lähtudes avalikust korrast ja julgeolekust, võib liikmesriikidel olla õigustatud huvi anda ühele või mitmele enda määratud üksusele õigus paigaldada avalikult kasutatavatele teedele postisaadetiste vastuvõtmiseks ettenähtud postkastid; samadel põhjustel peaks neil olema õigus määrata üksus või üksused, kes vastutavad päritoluriiki identifitseerivate postmarkide väljaandmise eest, ning üksused, kes vastutavad siseriiklike õigusaktide kohaselt kohtu- või haldusmenetluse käigus kasutatava tähtsaadetiste teenuse osutamise eest; nad võivad osutada ka Euroopa Liidu liikmelisusele, kasutades 12 tähega sümbolit;(21) uued teenused (tavapärastest teenustest selgelt erinevad teenused) ja dokumendivahetus ei kuulu universaalteenuse alla ning järelikult ei ole nende reserveerimine universaalteenuse osutajatele õigustatud; sama kehtib ka iseteenindamise suhtes (postiteenust osutab posti saatev füüsiline või juriidiline isik või kõnealuseid saadetisi kogub ja edastab kolmas isik, kes tegutseb täielikult kõnesoleva isiku nimel), mis ei kuulu teenuste kategooria alla;(22) liikmesriigid peaksid asjakohase loa andmise korra abil olema võimelised reguleerima oma territooriumil selliste postiteenuste osutamist, mida ei ole reserveeritud universaalteenuse osutajatele; kõnealune kord peab olema selge, proportsionaalne ning põhinema objektiivsetel kriteeriumidel ega tohi kedagi diskrimineerida;(23) liikmesriikidele peaks jääma võimalus kehtestada litsentside andmisel universaalteenuse kohustused või osamaksed tagatisfondi, mille eesmärk on hüvitada universaalteenuse osutajale ebaõiglast finantskohustust sisaldavate teenuste osutamine; liikmesriikidel peaks olema võimalus lisada lubadesse kohustus, et loa saanud toimingutega ei tohi rikkuda universaalteenuse osutajate jaoks reserveeritud teenustele antud ainu- ega eriõigusi; järelevalve eesmärgil võidakse võtta kasutusele otseposti identifitseerimise süsteem seal, kus otsepost on liberaliseeritud;(24) on vaja vastu võtta vajalikud meetmed, et ühtlustada liikmesriikides sätestatud loaandmise korda, millega reguleeritakse reserveerimata teenuste osutamist üldsusele ärilisel eesmärgil;(25) vajaduse korral võetakse vastu meetmed tagamaks, et liikmesriikide avalikku postivõrku pääsemise tingimused oleksid selged ega diskrimineeriks kedagi;(26) selleks et tagada universaalteenuse usaldusväärne korraldus ja vältida konkurentsimoonutusi, peaksid universaalteenuse suhtes kohaldatavad hinnad olema objektiivsed, selged ja vastama kuludele ega tohiks kedagi diskrimineerida;(27) ühendusesisese rahvusvahelise postiteenuse osutamise eest saadav tasu, ilma see piiraks Ülemaailmse Postiliidu õigusaktidest tulenevate miinimumkohustuste kohaldamist, peaks katma universaalteenuse osutajale sihtriigis kättetoimetamisega kaasnevad kulud; kõnealune tasu peaks innustama ka rahvusvahelise postiteenuse kvaliteeti parandama või säilitama, kasutades selleks teenuse kvaliteediga seotud eesmärke; sellega oleksid õigustatud sobivad süsteemid, millega nähakse ette kulude asjakohane katmine ja mis on konkreetselt seotud osutatud teenuse kvaliteediga;(28) mitmesuguste reserveeritud ja reserveerimata teenuste jaoks on vaja eraldi raamatupidamisarvestust, et selliste teenuste tegelikud kulud oleksid läbipaistvad ning tagamaks, et reserveeritud sektorist reserveerimata sektorisse suunatud ristsubsideerimine ei avaldaks ebasoodsat mõju viimati nimetatud sektori konkurentsitingimustele;(29) selleks et tagada eelmises kolmes põhjenduses esitatud põhimõtete kohaldamine, peaksid universaalteenuse osutajad rakendama põhjendatud tähtaja jooksul kuluarvestussüsteeme, mida on võimalik sõltumatult kontrollida ja mille abil on võimalik kulud selge korra alusel võimalikult täpselt teenuste vahel jagada; nimetatud nõudeid saab täita näiteks kulude täiesti eraldi arvestamise põhimõtte rakendamisega; selliseid kuluarvestussüsteeme ei tarvitse nõuda juhul, kui vaba konkurentsi tingimused on tegelikult olemas;(30) tähelepanu tuleks pöörata selliste kasutajate huvidele, kellel on õigus saada kõrgekvaliteedilisi teenuseid; seetõttu tuleks teha kõik jõupingutused ühenduse tasandil osutatavate teenuste kvaliteedi parandamiseks ja tõstmiseks; selliseks kvaliteedi parandamiseks peavad liikmesriigid kehtestama standardid, mida universaalteenuse osutajad peavad universaalteenuse alla kuuluvate teenuste osas järgima või ületama;(31) teenuse kvaliteet, mida kasutajad eeldavad, on osutatavate teenuste oluline aspekt; kasutajate huvides tuleb avaldada teenuse kvaliteedi hindamise standardid ja saavutatud kvaliteeditasemed; teenuse kvaliteedi ühtlustatud standardid ja ühine mõõtmismetoodika peavad olema kättesaadavad, et oleks võimalik hinnata teenuse kvaliteedi ühtlustumist ühenduses;(32) liikmesriigid peavad kindlaks määrama ühenduse standarditega kooskõlas olevad siseriiklikud kvaliteedistandardid; ühendusesiseste rahvusvaheliste postiteenuste puhul, milleks on vaja vähemalt kahest eri liikmesriigist pärineva universaalteenuse osutaja ühiseid jõupingutusi, tuleb kvaliteedistandardid määratleda ühenduse tasandil;(33) vastavust kõnealustele standarditele tuleb sõltumatult kontrollida korrapäraste ajavahemike järel ja ühtlustatud alusel; kasutajatel peab olema õigus saada teavet kontrolli tulemuste kohta ja liikmesriigid peavad tagama parandusmeetme rakendamise seal, kus tulemustest selgub, et standardeid ei järgita;(34) nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiivi 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes [7] kohaldatakse postiettevõtjate suhtes;(35) vajadus parandada teenuse kvaliteeti tähendab seda, et vaidlused tuleb lahendada kiiresti ja tõhusalt; lisaks siseriikliku ja ühenduse õiguse alusel kättesaadavatele õiguskaitsevahenditele tuleks ette näha kaebuste lahendamise kord, mis peab olema selge, lihtne ja odav ning võimaldama osaleda kõigil asjaomastel pooltel;(36) postivõrkude vastastikune sidumine ja kasutajate huvid nõuavad tehnilise standardimise soodustamist; tehniline standardimine on hädavajalik siseriiklike võrkude koostalitusvõime edendamiseks ja ühenduse tõhusa universaalteenuse saavutamiseks;(37) Euroopa tasandil ühtlustamist käsitlevate suunistega nähakse ette spetsialiseeritud tehnilise standardimise usaldamine Euroopa Standardikomiteele;(38) tuleks luua komitee, mis abistab komisjoni käesoleva direktiivi rakendamisel eelkõige ühenduse rahvusvahelise postiteenuse ja tehnilise standardimise kvaliteeti käsitlevate meetmete edasiarendamise osas;(39) selleks et tagada universaalteenuse nõuetekohane toimimine ja moonutusteta konkurents reserveerimata sektoris, on oluline teha vahet ühelt poolt seaduseandja ja teiselt poolt ettevõtja ülesannete vahel; ükski postiettevõtja ei tohi olla korraga vahekohtunik ja huvitatud isik; liikmesriigi ülesanne on määratleda ühe või mitme sellise siseriikliku reguleeriva asutuse põhikiri, mis võidakse valida ametiasutuste või selleks määratud sõltumatute üksuste hulgast;(40) ühtlustatud tingimuste mõju postiteenuste siseturu toimimisele on vaja hinnata; seepärast esitab komisjon kolm aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumist ja igal juhul hiljemalt 31. detsembriks 2000 Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande käesoleva direktiivi kohaldamise kohta, k.a asjakohase teabe kõnealuse sektori arengu, eelkõige majandus-, sotsiaal-, tööhõive- ja tehnoloogiaaspektide kohta ning teenuse kvaliteedi kohta;(41) käesolev direktiiv ei mõjuta asutamislepingu eeskirjade, eelkõige konkurentsi ja teenuste osutamise vabadust käsitlevate eeskirjade kohaldamist;(42) miski ei takista liikmesriike säilitamast kehtivaid või kehtestamast selliseid postisektorit käsitlevaid meetmeid, mis on liberaalsemad käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmetest, ega säilitamast käesoleva direktiivi kehtetuks muutumise korral selle rakendamiseks kehtestatud meetmeid tingimusel, et kõnealused meetmed on igal juhul kooskõlas asutamislepinguga;(43) käesolevat direktiivi oleks asjakohane kohaldada kuni 31. detsembrini 2004, kui Euroopa Parlament ja nõukogu ei otsusta komisjoni ettepaneku põhjal teisiti;(44) käesolevat direktiivi ei kohaldata ühegi toimingu suhtes, mis jääb väljapoole ühenduse õigust, nagu näiteks Euroopa Liidu lepingu V ja VI jaotise kohased toimingud, ega mingil juhul selliste toimingute suhtes, mis on seotud avaliku korra, riigikaitse, riigi julgeoleku (sealhulgas riigi majanduslik heaolu, kui toiming on seotud riigi julgeoleku küsimustega) ja riigi tegevusega kriminaalõiguse valdkonnas;(45) käesolev direktiiv ei takista võtmast väljaspool ühendust asuvate ettevõtjate suhtes ühenduse õiguse ja olemasolevate rahvusvaheliste kohustustega kooskõlas olevaid meetmeid, mille eesmärk on tagada liikmesriikide kodanike võrdne kohtlemine kolmandates riikides; ühenduse ettevõtjatel peaks kolmandates riikides olema õigus samasugusele kohtlemisele ja tõhusale turulepääsule, nagu on võimaldatud asjaomaste riikide kodanikele ühenduses,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:1. PEATÜKKEesmärk ja reguleerimisalaArtikkel 1Käesoleva direktiiviga kehtestatakse ühiseeskirjad, mis käsitlevad järgmist:- universaalse postiteenuse osutamine ühenduses,- nende teenuste määratlemise kriteeriumid, mis võidakse reserveerida universaalteenuse osutajatele, ja reserveerimata teenuste osutamise tingimused,- universaalteenuse osutamise hinnakujunduse põhimõtted ja selle raamatupidamisarvestuse selgus,- universaalteenuse osutamiseks kvaliteedistandardite kehtestamine ja süsteemi loomine, et tagada kõnealuste standardite järgimine,- tehniliste standardite ühtlustamine,- sõltumatute siseriiklike reguleerivate asutuste loomine.Artikkel 2Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid.1) postiteenused — postisaadetiste kogumine, sorteerimine, transportimine ja kättetoimetamine;2) avalik postivõrk — korraldussüsteem ja vahendid, mida universaalteenuse osutaja kasutab või selle osutajad kasutavad eelkõige järgmiseks:- universaalteenuse osutamise kohustusega hõlmatud postisaadetiste kogumine kogu territooriumi juurdepääsupunktides,- kõnealuste saadetiste vedu postivõrgu juurdepääsupunktist jaotuskeskusesse ja nende käitlemine,- saadetistel märgitud adressaatidele jaotamine;3) juurdepääsupunktid — füüsilised rajatised, k.a avalikult kasutatavatel teedel või universaalteenuse osutaja ruumides asuvad avalikud postkastid, kuhu kliendid võivad jätta avalikku postivõrku toimetatavad postisaadetised;4) kogumine — juurdepääsupunktidesse jäetud postisaadetiste kogumine;5) jaotamine — protsess alates postisaadetiste sorteerimisest jaotuskeskuses kuni nende kättetoimetamiseni adressaatidele;6) postisaadetis — valmissaadetis, mida universaalteenuse osutaja toimetab adressaadile. Lisaks kirjasaadetistele võivad selle alla kuuluda näiteks raamatud, kataloogid, ajalehed, perioodikaväljaanded ja postipakid, mis sisaldavad kaubandusliku väärtusega või väärtuseta kaupu;7) kirjasaadetis — mis tahes füüsilisele kandjale kirjutatud teatis, mis edastatakse ja toimetatakse aadressil, mille saatja on märkinud saadetisele või selle ümbrisele. Raamatuid, katalooge, ajalehti ja perioodikaväljaandeid ei käsitleta kirjasaadetistena;8) otsepost — teatis, mis koosneb ainult reklaam-, turustus- või müügiedendusmaterjalist ning sisaldab märkimisväärselt suurele hulgale adressaatidele saadetavat ühesugust sõnumit, v.a adressaadi nimi, aadress, tunnusnumber ja muud teatise sisu mittemuutvad erinevused, ning mis edastatakse ja toimetatakse saatja poolt saadetisele või selle ümbrisele märgitud aadressil. Siseriiklik reguleeriv asutus tõlgendab igas liikmesriigis mõistet "märkimisväärselt suur hulk adressaate" ja avaldab selle asjakohase määratluse. Kulu- ja kaubaarveid, raamatupidamisaruandeid ja muid erisisulisi sõnumeid ei käsitleta otsepostina. Teatist, kus ühes ja samas ümbrises on nii otsepostitatavad kui ka muud saadetised, ei käsitleta otsepostina. Otsepost hõlmab nii rahvusvahelist kui ka siseriiklikku otseposti;9) tähtsaadetis — teenus, millega kaasneb kindlasummaline tagatis saadetise kaotsimineku-, vargus- või rikkumisohu vastu ning mille puhul väljastatakse saatjale soovi korral tõend edastamiseks üleantud postisaadetise ja/või selle kättetoimetamise kohta adressaadile;10) väärtsaadetis — teenus, millega kindlustatakse postisaadetis saatja deklareeritud väärtuses selle kaotsimineku, varguse või rikkumise vastu;11) rahvusvaheline post — teisest liikmesriigist või teise liikmesriiki või kolmandast riigist või kolmandasse riiki edastatav post;12) dokumendivahetus — vahenditega, sh ajutiste ruumide ja transpordiga varustamine kolmanda isiku poolt, millega võimaldatakse käesoleva teenuse tellijatel postisaadetisi omavahel vahetades neid ise kätte toimetada;13) universaalse postiteenuse osutaja – liikmesriigis universaalset postiteenust või selle osi osutav avalik-õiguslik või eraõiguslik üksus, mille andmed on esitatud komisjonile kooskõlas artikliga 4;14) load — igasugune luba, milles on märgitud postisektorile ettenähtud õigused ja kohustused ning millega võimaldatakse ettevõtjatel osutada postiteenuseid ja vajaduse korral rajada postivõrke kõnealuste teenuste osutamiseks ja/või juhtida nende tööd ning mis antakse välja järgmiselt määratletud üldloana või üksiklitsentsina:- üldluba — luba, mida reguleeritakse "klassilitsentsi" või üldkohaldatavate õigusaktidega ja mille puhul pole oluline, kas selliseks reguleerimiseks on vajalik registreerimise või deklareerimise kord, ning mille puhul asjaomane ettevõtja ei pea saama siseriikliku reguleeriva asutuse selgesõnalist otsust enne kõnesolevast loast tulenevate õiguste kasutamist,- üksiklitsents — luba, mille annab siseriiklik reguleeriv asutus ja millega antakse ettevõtjale eriõigused või millega kohaldatakse ettevõtja tegevuse suhtes lisaks üldloale vajaduse korral erikohustusi, kui kõnealusel ettevõtjal ei ole õigust kasutada asjaomaseid õigusi seni, kuni ta on saanud siseriikliku reguleeriva asutuse otsuse;15) lõppmaksed — universaalteenuse osutajate tasustamine mõnest muust liikmesriigist või kolmandast riigist saabunud postisaadetisi sisaldava rahvusvahelise posti jaotamise eest;16) saatja — postisaadetisi saatev füüsiline või juriidiline isik;17) kasutajad — universaalteenusest saatja või adressaadina kasu saav füüsiline või juriidiline isik;18) siseriiklik reguleeriv asutus — iga liikmesriigi asutus või asutused, millele liikmesriik usaldab muu hulgas käesoleva direktiivi kohaldamisalasse kuuluva reguleerimistegevuse;19) olulised nõuded — mittemajanduslikud üldpõhjused, mille tõttu liikmesriik võib olla sunnitud kehtestama postiteenuste osutamise tingimused. Kõnealusteks põhjusteks on kirjavahetuse konfidentsiaalsus, võrgu turvalisus ohtlike kaupade veol ning vajaduse korral andmekaitse, keskkonnakaitse ja regionaalplaneerimine.Andmekaitse võib hõlmata isikuandmete kaitset, edastatud või salvestatud teabe konfidentsiaalsust ja eraelu puutumatuse kaitset.2. PEATÜKKUniversaalteenusArtikkel 31. Liikmesriigid tagavad, et kasutajatel on õigus universaalteenusele, mis hõlmab kindlaksmääratud kvaliteediga postiteenuse pidevat osutamist nende territooriumi igas punktis kõikidele kasutajatele sobiva hinnaga.2. Selleks võtavad liikmesriigid meetmeid, et kontakt- ja juurdepääsupunktide tiheduse tagamisel arvestada kasutajate vajadusi.3. Nad võtavad meetmeid tagamaks, et universaalteenuse osutaja tagab või osutajad tagavad kõigil tööpäevadel ja vähemalt viis päeva nädalas, v.a siseriiklike reguleerivate asutuste arvates erandlikel asjaoludel või geograafilistel eritingimustel, vähemalt järgmise:- ühe kogumise,- ühe kättetoimetamise kõigile füüsilistele isikutele kodudesse või juriidilistele isikutele nende tööruumidesse või siseriikliku reguleeriva asutuse kindlaksmääratud erandtingimustel ühe kättetoimetamise asjakohasesse kohta.Kõigist eranditest või kõrvalekalletest, mis siseriiklik reguleeriv asutus on teinud kooskõlas käesoleva lõikega, tuleb teatada komisjonile ja kõigile siseriiklikele reguleerivatele asutustele.4. Iga liikmesriik võtab vastu vajalikud meetmed tagamaks, et universaalteenus hõlmab vähemalt järgmisi teenuseid:- kuni kaks kilogrammi kaaluvate postisaadetiste kogumine, sorteerimine, transportimine ja jaotamine,- kuni kümme kilogrammi kaaluvate postipakkide kogumine, sorteerimine, transportimine ja jaotamine,- täht- ja väärtsaadetistega seotud teenused.5. Siseriiklikud reguleerivad asutused võivad suurendada universaalteenusega hõlmatud postipakkide kaalupiirangut kuni 20 kilogrammini ja kehtestada kõnealuste pakkide kojutoimetamise erikorra.Olenemata ühes liikmesriigis universaalteenusega hõlmatud postipakkidele kehtestatud kaalupiirangust, tagavad liikmesriigid oma territooriumil teisest liikmesriigist saabunud kuni 20 kilogrammi kaaluvate postipakkide kättetoimetamise.6. Kõnealuste postisaadetiste miinimum- ja maksimummõõtmed on sätestatud Ülemaailmse Postiliidu vastuvõetud konventsioonis ja postipakke käsitlevas lepingus.7. Käesolevas artiklis määratletud universaalteenus hõlmab nii siseriiklikke kui ka rahvusvahelisi postiteenuseid.Artikkel 4Iga liikmesriik tagab universaalteenuse osutamise ning teatab komisjonile nimetatud kohustuse täitmiseks võetud meetmetest ja eelkõige universaalteenuse osutaja või osutajate andmed. Liikmesriigid määravad kooskõlas ühenduse õigusega kindlaks universaalteenuse osutaja või osutajate kohustused ja õigused ning avaldavad need.Artikkel 51. Liikmesriigid võtavad meetmeid tagamaks, et universaalteenuse osutamine vastab järgmistele nõuetele:- pakutakse oluliste nõuete täitmist tagavat teenust,- pakutakse samasugust teenust võrreldavates tingimustes olevatele kasutajatele,- teenus on kättesaadav ilma kedagi eelkõige tema poliitiliste, usuliste või ideoloogiliste veendumuste alusel diskrimineerimata,- seda ei takistata ega lõpetata, v.a vääramatu jõu korral,- see areneb kooskõlas tehnilise, majandusliku ja sotsiaalse keskkonnaga ning kasutajate vajadustega.2. Lõike 1 sätted ei välista meetmeid, mida liikmesriigid võtavad kooskõlas asutamislepingus, eelkõige selle artiklites 36 ja 56 tunnustatud nõudmistega, mis on seotud avalike huvidega ning käsitlevad muu hulgas kõlblust, avalikku julgeolekut, sh kuritegude uurimist, ja avalikku korda.Artikkel 6Liikmesriigid võtavad meetmeid tagamaks, et universaalteenuse osutaja annab või osutajad annavad kasutajatele korrapäraselt piisavalt üksikasjalikku ja ajakohast teavet pakutava universaalteenuse eripära, eelkõige kõnealustele teenustele juurdepääsu üldtingimuste, hindade ja kvaliteedistandardite taseme kohta. Nimetatud teave avaldatakse asjakohasel viisil.Liikmesriigid teatavad komisjonile 12 kuu jooksul pärast käesoleva direktiivi jõustumist esimese lõigu kohaselt avaldatava teabe kättesaadavaks tegemise viisi. Kõigist järgmistest muudatustest teatatakse komisjonile esimesel võimalusel.3. PEATÜKKSelliste teenuste ühtlustamine, mida võib reserveeridaArtikkel 71. Et tagada universaalteenuse säilimine vajalikul määral, võib iga liikmesriik reserveerida universaalteenuse osutajale või osutajatele sellised teenused nagu siseriikliku kirjavahetuse kogumine, sorteerimine, transportimine ja kättetoimetamine, olenemata sellest, kas tegemist on kiirendatud kättetoimetamisega või mitte, mille hind on väiksem kui võimaliku kiireima standardikategooria esimese kaaluastme kirjasaadetise viiekordne üldhind ja kaal alla 350 grammi. Pimedatele ja vaegnägijatele ettenähtud tasuta postiteenuste korral on lubatud erandid kaalu- ja hinnapiirangutest.2. Et tagada universaalteenuse säilimine vajalikul määral, võivad rahvusvaheline post ja otsepost jääda reserveerituks vastavalt lõikes 1 sätestatud hinna- ja kaalupiirangutele.3. Saavutamaks käesoleva direktiivi eesmärke, teevad Euroopa Parlament ja nõukogu järgmise sammuna postiteenuste siseturu väljakujundamise suunas hiljemalt 1. jaanuaril 2000, ilma et see piiraks komisjoni pädevust, otsuse postituru edasise järkjärgulise ja kontrollitud liberaliseerimise kohta, silmas pidades eelkõige rahvusvahelise posti ja otseposti liberaliseerimist, ning hinna- ja kaalupiirangute edasise läbivaatamise kohta alates 1. jaanuarist 2003, võttes arvesse kõnealuseks kuupäevaks toimunud arengut, eelkõige majanduslikku, sotsiaalset ja tehnoloogilist arengut ning universaalteenuse osutaja või osutajate finantstasakaalu.Sellised otsused põhinevad komisjoni ettepanekul, mis tehakse pärast kõnealuse sektori läbivaatamist ja võetakse päevakorda enne 1998. aasta lõppu. Komisjoni taotlusel esitavad liikmesriigid läbivaatamise lõpuleviimiseks vajaliku teabe.4. Dokumendivahetust ei või reserveerida.Artikkel 8Artikli 7 sätete kohaldamine ei piira liikmesriikide õigust korraldada postkastide paigutamist avalikult kasutatavatele teedele, anda välja postmarke ja osutada oma siseriiklike õigusaktide kohase kohtu- või haldusmenetluse käigus kasutatavat tähtsaadetiste teenust.4. PEATÜKKReserveerimata teenuste osutamise ja võrkupääsu tingimusedArtikkel 91. Reserveerimata teenuste suhtes, mis ei kuulu artiklis 3 määratletud universaalteenuse kohaldamisalasse, võivad liikmesriigid kasutusele võtta üldload sel määral, mis on vajalik, et tagada oluliste nõuete täitmine.2. Reserveerimata teenuste suhtes, mis kuuluvad artiklis 3 määratletud universaalteenuse kohaldamisalasse, võivad liikmesriigid kehtestada loa andmise korra, sh üksiklitsentsid sel määral, mis on vajalik, et tagada oluliste nõuete täitmine ja universaalteenuse kaitsmine.Lubade andmise korral võidakse:- vajaduse korral seada tingimuseks universaalteenuse osutamise kohustus,- vajaduse korral kehtestada asjaomaste teenuste kvaliteedi, kättesaadavuse ja osutamisega seotud nõuded,- kohaldada kohustust mitte rikkuda universaalteenuse osutajale või osutajatele reserveeritud postiteenustele artikli 7 lõigete 1 ja 2 kohaselt antud ainu- ja eriõigusi.3. Lõigetes 1 ja 2 kirjeldatud kord on arusaadav, proportsionaalne ning põhineb objektiivsetel kriteeriumidel ega diskrimineeri kedagi. Liikmesriigid peavad tagama, et loa taotlejale põhjendatakse loa väljaandmisest täielikult või osaliselt keeldumist ning nad peavad kehtestama apellatsioonimenetluse.4. Tagamaks universaalteenuse kaitstust juhul, kui liikmesriik teeb kindlaks, et käesoleva direktiiviga ettenähtud universaalteenuse osutamise kohustustega kaasneb universaalteenuse osutajale ebaõiglane finantskohustus, võidakse luua tagatisfond, mida sel eesmärgil haldab kasusaajast või -saajatest sõltumatu asutus. Sel juhul võidakse seada loa andmise tingimuseks kohustus teha kõnealusesse fondi rahalisi osamakseid. Liikmesriik peab tagama, et tagatisfondi loomisel ja rahalise osamakse suuruse kindlaksmääramisel täidetakse arusaadavuse ja proportsionaalsuse põhimõtteid ega diskrimineeritaks kedagi. Sel viisil võib rahastada ainult artiklis 3 sätestatud teenuseid.5. Liikmesriigid võivad näha ette otseposti identifitseerimise süsteemi, mis võimaldab kõnealuste teenuste järelevalvet, kui need on liberaliseeritud.Artikkel 101. Euroopa Parlament ja nõukogu võtavad komisjoni ettepanekul ja asutamislepingu artikli 57 lõike 2 ning artiklite 66 ja 100a alusel vastu vajalikud meetmed, et ühtlustada artiklis 9 osutatud korda, millega reguleeritakse reserveerimata postiteenuste osutamist üldsusele ärilisel eesmärgil.2. Lõikes 1 osutatud ühtlustamismeetmed käsitlevad eelkõige kriteeriume ja korda, mida postiettevõtja peab järgima, nimetatud kriteeriumide ja korra avaldamise viisi ning järgitavaid apellatsioonimenetlusi.Artikkel 11Euroopa Parlament ja nõukogu võtavad komisjoni ettepanekul ja asutamislepingu artikli 57 lõike 2 ning artiklite 66 ja 100a alusel vastu vajalikud ühtlustamismeetmed tagamaks, et kasutajatel ja universaalteenuse osutajal või osutajatel on selgetel ja mittediskrimineerivatel tingimustel juurdepääs avalikule postivõrgule.5. PEATÜKKHinnakujunduse põhimõtted ja raamatupidamisarvestuse selgusArtikkel 12Liikmesriigid võtavad meetmeid tagamaks, et kõigi universaalteenuse alla kuuluvate teenuste hindade puhul peetakse kinni järgmistest põhimõtetest:- hinnad peavad olema sobivad ja võimaldama kõigi kasutajate juurdepääsu osutatavatele teenustele,- hinnad peavad vastama kuludele; liikmesriigid võivad teha otsuse kohaldada kogu oma riigi territooriumil ühtset hinda,- ühtse hinna kohaldamine ei keela universaalteenuse osutajal või osutajatel sõlmida klientidega hindu käsitlevaid üksiklepinguid,- hinnad peavad olema selged ega tohi kedagi diskrimineerida.Artikkel 131. Tagamaks universaalteenuse rahvusvahelist osutamist, ärgitavad liikmesriigid oma universaalteenuse osutajaid hoolitsema selle eest, et ühendusesisese rahvusvahelise posti lõppmakseid käsitlevates lepingutes peetaks kinni järgmistest põhimõtetest:- lõppmaksed määratakse kindlaks vastavalt sissetuleva rahvusvahelise posti töötlemis- ja kättetoimetamiskuludele,- tasu määr sõltub osutatud teenuse kvaliteedist,- lõppmaksed on selged ega tohi kedagi diskrimineerida.2. Kõnealuste põhimõtete rakendamine võib hõlmata üleminekukorda, mille eesmärk on hoiduda põhjendamatutest häiretest postiturgudel või ebasoodsatest mõjudest ettevõtjatele, kui posti saatvad ja vastuvõtvad ettevõtjad on sõlminud omavahelise lepingu; nimetatud korra puhul piirdutakse minimaalsega, mis on vajalik kõnealuste eesmärkide saavutamiseks.Artikkel 141. Kahe aasta jooksul pärast käesoleva direktiivi jõustumist võtavad liikmesriigid vajalikud meetmed tagamaks, et universaalteenuse osutajate raamatupidamisarvestus toimuks käesoleva artikli sätete kohaselt.2. Universaalteenuse osutajad peavad sisemistes raamatupidamissüsteemides eraldi arvestust ühelt poolt vähemalt kõigi reserveeritud sektori teenuste ja teiselt poolt reserveerimata teenuste kohta. Reserveerimata teenuseid käsitlevas raamatupidamisarvestuses tuleks teha selget vahet universaalteenuse alla kuuluvate ja mittekuuluvate teenuste vahel. Kõnealused sisemised raamatupidamissüsteemid põhinevad järjepidevalt kohaldatavatel ja objektiivselt põhjendatud kuluarvestuspõhimõtetel.3. Lõikes 2 osutatud raamatupidamissüsteemides jaotatakse kõigi reserveeritud ja reserveerimata teenuste kulud järgmiselt, ilma et see piiraks lõike 4 kohaldamist:a) kulud, mida saab seostada otseselt konkreetse teenusega, omistatakse sellele;b) üldkulud, s.o kulud, mida ei saa seostada otseselt konkreetse teenusega, jaotatakse järgmiselt:i) võimaluse korral jaotatakse üldkulud nende päritolu otsese analüüsi põhjal;ii) kui otsene analüüs ei ole võimalik, jaotatakse üldkulude kategooriad sõltuvalt nende kaudsest seosest mõne teise kulukategooriaga või kulukategooria rühmaga, mille puhul on otsene omistamine või jaotamine võimalik; kaudne seos põhineb võrreldavatel kulustruktuuridel;iii) kui ei suudeta leida otsest ega kaudset kulude jaotamise viisi, jaotatakse kulukategooria üldise jaotuspõhimõtte alusel, mille arvutamisel kasutatakse ühelt poolt kõigi otseselt või kaudselt omistatud või jaotatud kulude ja kõigi reserveeritud teenuste suhet ning teiselt poolt kõigi otseselt või kaudselt omistatud või jaotatud kulude ja muude teenuste suhet.4. Muid kuluarvestussüsteeme kohaldatakse ainult sel juhul, kui need on kooskõlas lõikega 2 ja kui siseriiklik reguleeriv asutus on need heaks kiitnud. Komisjoni teavitatakse eelnevalt nende kohaldamisest.5. Siseriiklikud reguleerivad asutused tagavad, et universaalteenuse osutajast sõltumatu pädev asutus kontrollib vastavust ühele lõigetes 3 või 4 kirjeldatud kuluarvestussüsteemile. Liikmesriigid tagavad vastavust käsitleva teatise perioodilise avaldamise.6. Siseriiklik reguleeriv asutus hoiab kättesaadavana piisavalt üksikasjaliku teabe universaalteenuse osutaja poolt kohaldavate kuluarvestussüsteemide kohta ja edastab selle taotluse korral komisjonile.7. Taotluse korral tehakse kõnealuste süsteemide üksikasjalikud raamatupidamisandmed konfidentsiaalsena teatavaks siseriiklikule reguleerivale asutusele ja komisjonile.8. Kui teatav liikmesriik ei ole reserveerinud ühtki artikli 7 kohaselt reserveeritavat teenust ega ole loonud artikli 9 lõike 4 kohaselt lubatud universaalteenuse osutamise tagatisfondi ning kui siseriiklik reguleeriv asutus veendub, et mitte ükski kõnealuse liikmesriigi universaalteenuse osutaja ei saa riigilt varjatud ega muud toetust, võib siseriiklik reguleeriv asutus teha otsuse mitte kohaldada käesoleva artikli lõigete 2, 3, 4, 5, 6 ja 7 nõudeid. Siseriiklik reguleeriv asutus teatab komisjonile kõigist sellistest otsustest.Artikkel 15Kõigi universaalteenuse osutajate finantsaruanded koostatakse, esitatakse sõltumatule audiitorile auditeerimiseks ja avaldatakse kooskõlas äriühinguid käsitlevate asjaomaste ühenduse ja siseriiklike õigusaktidega.6. PEATÜKKTeenuste kvaliteetArtikkel 16Liikmesriigid tagavad, et kõrgekvaliteedilise postiteenuse osutamiseks kehtestatakse ja avaldatakse universaalteenuse kvaliteedistandardid.Kvaliteedistandardid käsitlevad eelkõige kohaletoimetamise aega ning teenuste korrapärasust ja usaldusväärsust.Need standardid kehtestavad:- liikmesriigid siseriiklike teenuste korral,- Euroopa Parlament ja nõukogu ühendusesiseste rahvusvaheliste postiteenuste korral (vt lisa). Edaspidi kohandatakse kõnealuseid standardeid tehnika arengu ja turusuundumustega artiklis 21 sätestatud korras.Välisasutused, kellel puudub side universaalteenuse osutajatega, kontrollivad vähemalt kord aastas sõltumatult teenuste osutamist standardtingimustes, mis määratakse kindlaks artiklis 21 sätestatud korras, ja avaldavad vähemalt kord aastas aruanded kontrolli tulemuste kohta.Artikkel 17Liikmesriigid sätestavad siseriikliku posti kvaliteedistandardid ja tagavad nende vastavuse ühendusesisestele rahvusvaheliste postiteenuste standarditele.Liikmesriigid teavitavad oma siseriiklike teenuste kvaliteedistandarditest komisjoni, kes avaldab need samamoodi kui artiklis 18 osutatud ühendusesiseste rahvusvaheliste postiteenuste standardid.Siseriiklikud reguleerivad asutused tagavad sõltumatu kontrolli teenuste osutamise üle kooskõlas artikli 16 neljanda lõiguga, tulemuste põhjendatuse ja vajaduse korral parandusmeetmete võtmise.Artikkel 181. Artikli 16 kohased ühendusesiseste rahvusvaheliste postiteenuste kvaliteedistandardid on sätestatud lisas.2. Kui infrastruktuuriga seotud või geograafilised eritingimused nõuavad, võivad siseriiklikud reguleerivad asutused teha erandeid lisaga ettenähtud kvaliteedistandarditest. Kui siseriiklikud reguleerivad asutused teevad sellised erandid, teatavad nad sellest viivitamata komisjonile. Komisjon esitab artikli 21 kohaselt loodud komiteele teavitamiseks aastaaruande eelmise 12 kuu jooksul saadud teatiste kohta.3. Komisjon avaldab kõik ühendusesiseste rahvusvaheliste postiteenuste kvaliteedistandardite kohandused Euroopa Ühenduste Teatajas ning võtab meetmeid, et tagada korrapärane sõltumatu kontroll ning tulemuste avaldamine, mis tõendavad kõnealuste standardite järgimist ja saavutatud edusamme. Siseriiklikud reguleerivad asutused tagavad, et vajaduse korral võetakse parandusmeetmeid.Artikkel 19Liikmesriigid tagavad, et kehtestatakse kasutajate kaebuste, eelkõige postisaadetiste kaotsimineku, varguse ja rikkumisega või teenuse kvaliteedistandarditele mittevastavusega seotud kaebuste lahendamise selge, lihtne ja odav kord.Liikmesriigid võtavad meetmeid tagamaks, et kõnealune kord võimaldab lahendada vaidlusi õiglaselt ja kiiresti, ning näevad vajaduse korral ette hüvitamis- ja/või kompenseerimissüsteemi.Ilma et see piiraks muude siseriiklike ja ühenduse õigusaktide kohaste apellatsioonivõimaluste kohaldamist, tagavad liikmesriigid, et kasutajad, kes tegutsevad üksikult või, kui see on siseriiklike õigusaktidega lubatud, koos kasutajate ja/või tarbijate huve esindavate organisatsioonidega, võivad anda pädevale siseriiklikule asutusele lahendamiseks juhtumid, kus kasutajate kaebusi universaalteenuse osutaja kohta ei ole rahuldavalt lahendatud.Vastavalt artiklile 16 tagavad liikmesriigid, et universaalteenuse osutajad avaldavad koos oma tegevuse kontrollimise aastaaruandega teabe kaebuste arvu ja nende käsitlemisviisi kohta.7. PEATÜKKTehniliste standardite ühtlustamineArtikkel 20Tehniliste standardite ühtlustamine jätkub eelkõige kasutajate huve silmas pidades.Euroopa Standardikomiteele tehakse ülesandeks koostada postisektoris kohaldavad tehnilised standardid nõukogu 28. märtsi 1983. aasta direktiivis 83/189/EMÜ (millega nähakse ette tehnilistest standarditest ja eeskirjadest teatamise kord) [8] sätestatud põhimõtetele vastavate volituste alusel.Seejuures arvestatakse rahvusvahelisel tasandil, eelkõige Ülemaailmses Postiliidus vastuvõetud ühtlustamismeetmeid.Kohaldatavad standardid avaldatakse kord aastas Euroopa Ühenduste Teatajas.Liikmesriigid tagavad, et universaalteenuse osutajad viitavad Euroopa Ühenduste Teatajas avaldatud standarditele, kui see on vajalik kasutajate huvides ja eelkõige artiklis 6 osutatud teabe esitamise korral.Artikliga 21 ettenähtud komiteele teatatakse Euroopa Standardikomitees toimuvatest aruteludest ja edusammudest, mida kõnealune asutus on käesolevas valdkonnas saavutanud.8. PEATÜKKKomiteeArtikkel 21Komisjoni abistab komitee, kuhu kuuluvad liikmesriikide esindajad ja eesistujana komisjoni esindaja. Komitee kehtestab ise oma töökorra.Võetavate meetmete eelnõu esitab komiteele komisjoni esindaja. Tähtaja jooksul, mille määrab eesistuja lähtuvalt küsimuse kiireloomulisusest, esitab komitee eelnõu kohta oma arvamuse. Arvamus esitatakse sellise häälteenamusega, nagu on sätestatud asutamislepingu artikli 148 lõikes 2 nõukogu otsuste vastuvõtmiseks komisjoni ettepaneku põhjal. Liikmesriikide esindajate hääli komitees arvestatakse nimetatud artiklis sätestatud viisil. Eesistuja ei hääleta.Kui kavandatavad meetmed on komitee arvamusega kooskõlas, võtab komisjon need vastu.Kui kavandatavad meetmed ei ole komitee arvamusega kooskõlas või kui komitee ei esita oma arvamust, esitab komisjon võetavate meetmete kohta viivitamata ettepaneku nõukogule.Nõukogu teeb otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega.Kui nõukogu ei ole otsust teinud kolme kuu jooksul alates nõukogu poole pöördumisest, võtab komisjon ettepandud meetmed vastu.9. PEATÜKKSiseriiklik reguleeriv asutusArtikkel 22Iga liikmesriik määrab postisektoris ühe või mitu siseriiklikku reguleerivat asutust, mis on postiettevõtjatest juriidiliselt eraldiseisvad ja oma tegevuses sõltumatud.Liikmesriigid teatavad komisjonile siseriiklikud reguleerivad asutused, mis nad on määranud käesolevast direktiivist tulenevaid ülesandeid täitma.Siseriiklike reguleerivate asutuste ülesanne on tagada eelkõige käesolevast direktiivist tulenevate kohustuste täitmine. Nad võivad ka olla vastutavad konkurentsieeskirjade täitmise eest postisektoris.10. PEATÜKKLõppsättedArtikkel 23Ilma et see piiraks artikli 7 lõike 3 kohaldamist, esitab komisjon kolme aasta jooksul pärast käesoleva direktiivi jõustumist ja igal juhul hiljemalt 31. detsembriks 2000 Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande käesoleva direktiivi kohaldamise kohta, sh asjakohase teabe kõnealuse sektori arengu, eelkõige majandus-, sotsiaal-, tööhõive- ja tehnoloogiaaspektide kohta ning teenuse kvaliteedi kohta.Aruandele lisatakse Euroopa Parlamendile ja nõukogule vajaduse korral tehtavad ettepanekud.Artikkel 24Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 12 kuu jooksul pärast direktiivi jõustumist. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile.Artikkel 25Käesolev direktiiv jõustub 20. päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.Artikkel 261. Käesolev direktiiv ei takista liikmesriike säilitamast ega kehtestamast käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmetest liberaalsemaid meetmeid. Kõnealused meetmed peavad olema kooskõlas asutamislepinguga.2. Käesoleva direktiivi kehtetuks muutumise korral võidakse säilitada liikmesriikide poolt direktiivi rakendamiseks võetud meetmed niivõrd, kuivõrd need on kooskõlas asutamislepinguga.Artikkel 27Käesoleva direktiivi sätteid, v.a artikkel 26, kohaldatakse kuni 31. detsembrini 2004, kui vastavalt artikli 7 lõikele 3 ei otsustata teisiti.Artikkel 28Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 15. detsember 1997Euroopa Parlamendi nimelpresidentJ. M. Gil-roblesNõukogu nimeleesistujaJ.-C. Juncker[1] EÜT C 322, 2.12.1995, lk 22 jaEÜT C 300, 10.10.1996, lk 22.[2] EÜT C 174, 17.6.1996, lk 41.[3] EÜT C 337, 11.11.1996, lk 28.[4] EÜT C 42, 15.2.1993, lk 240.[5] EÜT C 48, 16.2.1994, lk 3.[6] Euroopa Parlamendi 9. mai 1996. aasta arvamus (EÜT C 152, 27.5.1996, lk 20), nõukogu 29. aprilli 1997. aasta ühine seisukoht (EÜT C 188, 19.6.1997, lk 9) ja Euroopa Parlamendi 16. septembri 1997. aasta otsus (EÜT C 304, 6.10.1997, lk 34); Euroopa Parlamendi 19. novembri 1997. aasta otsus ja nõukogu 1. detsembri 1997. aasta otsus.[7] EÜT L 95, 21.4.1993, lk 29.[8] EÜT L 109, 26.4.1983, lk 8. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni otsusega 96/139/EÜ (EÜT L 32, 10.2.1996, lk 31).--------------------------------------------------LISAÜhendusesisese rahvusvahelise posti kvaliteedistandardidIga riik peab kehtestama ühendusesisese rahvusvahelise posti kvaliteedistandardid sõltuvalt kiireimasse standardikategooriasse kuuluvate postisaadetiste kohaletoimetamise tähtajast, mida arvutatakse alates nende jätmisest kuni kättetoimetamiseni [1] vastavalt valemile D + n, kus D on jätmiskuupäev [2] ja n on kõnealuse kuupäeva ja adressaadile kättetoimetamise vahele jääv tööpäevade arv.Ühendusesisese piiriülese posti kvaliteedistandardid |Tähtaeg | Eesmärk |D + 3 | 85 % saadetistest |D + 5 | 97 % saadetistest |Kõnealuseid standardeid tuleb järgida nii kogu ühendusesiseses kui ka liikmesriikidevahelises postiliikluses.[1] Saadetise kohaletoimetamise aega mõõdetakse alates selle jätmisest võrgu juurdepääsupunkti kuni adressaadile kättetoimetamiseni.[2] Arvesse võetakse seda jätmiskuupäeva, millal saadetis edasitoimetamiseks jäeti, kui see toimub enne märgitud viimast kogumisaega, mil saadetised kogutakse juurdepääsupunktist kõnealusesse võrku. Kui saadetis jäetakse pärast kõnealust tähtaega, arvestatakse jätmiskuupäevana sellele järgnevat päeva.--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 2008/89/EÜ, 24. september 2008 , millega muudetakse tehnika arenguga kohandamiseks nõukogu direktiivi 76/756/EMÜ, mis käsitleb mootorsõidukitele ja nende haagistele valgustus- ja valgussignaalseadmete paigaldamist (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               25.9.2008

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 257/14

      KOMISJONI DIREKTIIV 2008/89/EÜ,
   24. september 2008,
   millega muudetakse tehnika arenguga kohandamiseks nõukogu direktiivi 76/756/EMÜ, mis käsitleb mootorsõidukitele ja nende haagistele valgustus- ja valgussignaalseadmete paigaldamist
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. septembri 2007. aasta direktiivi 2007/46/EÜ mootorsõidukitele ja nende haagistele valgustus- ja valgussignaalseadmete paigaldamist käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, (1) eriti selle artikli 39 lõiget 2,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Nõukogu 27. juuli 1976. aasta direktiiv 76/756/EMÜ mootorsõidukitele ja nende haagistele valgustus- ja valgussignaalseadmete paigaldamist käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (2) on üks mitmest üksikdirektiivist EÜ tüübikinnitusmenetluse kontekstis, mis kehtestati nõukogu 6. veebruari 1970. aasta direktiiviga 76/156/EMÜ mootorsõidukite ja nende haagiste tüübikinnitust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta. (3) Seepärast kohaldatakse direktiivi 76/756/EMÜ suhtes direktiivi 70/156/EMÜ sõidukite süsteeme, osi ja eraldi seadmestikke käsitlevaid sätteid.

               (2)

               Et parandada liiklusohutust mootorsõidukite nähtavamaks tegemisega, tuleks direktiivi 76/756/EMÜ lisada kohustus paigaldada neile sõidukitele eriotstarbelised päevatuled.

               (3)

               Eeldatakse, et uutel tehnoloogiatel, nagu kohanduvate esitulede süsteem (AFS) ja hädapidurdustuli (ESS), on liiklusohutusele positiivne mõju. Seepärast tuleks direktiivi 76/756/EMÜ muuta, et kõnealuseid seadmeid oleks võimalik paigaldada.

               (4)

               Selleks et arvesse võtta ÜRO Euroopa Majanduskomitee eeskirja nr 48 (4) edasisi muudatusi, mille poolt ühendus on just hääletanud, on asjakohane kohandada direktiivi 76/756/EMÜ tehnika arenguga, viies selle vastavusse nimetatud eeskirja tehniliste nõuetega. Selguse huvides tuleks muuta direktiivi 76/756/EMÜ II lisa.

               (5)

               Seepärast tuleks direktiivi 76/756/EMÜ vastavalt muuta.

               (6)

               Käesoleva direktiiviga ette nähtud meetmed on kooskõlas mootorsõidukite tehnilise komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 76/756/EMÜ II lisa lõiget 1 muudetakse järgmiselt:

                  „1.

                  Tehnilised nõuded vastavad ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 48 (5) punktides 2, 5 ja 6 ning 3.–11. lisas ette nähtud tehnilistele nõuetele.

   Artikkel 2
   Liikmesriigid peavad M1- ja N1-kategooria sõidukite puhul alates 7. veebruarist 2011 ning teiste kategooriate sõidukite puhul alates 7. augustist 2012 keelduma valgustus- või valgussignaalseadmete paigaldamisega seotud põhjustel EÜ tüübikinnituse või riikliku tüübikinnituse andmisest uut tüüpi sõidukitele, kui direktiivis 76/756/EMÜ (muudetud käesoleva direktiiviga) sätestatud nõuded ei ole täidetud.
   Artikkel 3
   1.   Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 15. oktoobriks 2009. Nad edastavad kõnealuste õigusnormide teksti ning kõnealuste normide ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.
   Liikmesriigid kohaldavad neid norme alates 16. oktoobrist 2009.
   Kui liikmesriigid võtavad need õigusnormid vastu, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetud põhiliste õigusnormide teksti.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 5
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 24. september 2008

            Komisjoni nimel

            asepresident

         Günter VERHEUGEN

      (1)  ELT L 263, 9.10.2007, lk 1.

      (2)  EÜT L 262, 27.9.1976, lk 1.

      (3)  EÜT L 42, 23.2.1970, lk 1.

      (4)  ELT L 135, 23.5.2008, lk 1.

      (5)  ELT L 135, 23.5.2008, lk 1.”


title: Komisjoni direktiiv, 7. märts 1989, millega muudetakse nõukogu direktiivi 83/181/EMÜ, mis käsitleb direktiivi 77/388/EMÜ artikli 14 lõike 1 punkti d rakendusala määratlust seoses teatavate kaupade käibemaksuvabastusega nende lõplikul importimisel, võtmaks arvesse kaupade koondnomenklatuuri kehtestamist

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31989L0219

Euroopa Liidu Teataja L 092 , 05/04/1989 Lk 0013 - 0014 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 9 Köide 2 Lk 0011  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 9 Köide 2 Lk 0011

		Komisjoni direktiiv,7. märts 1989,millega muudetakse nõukogu direktiivi 83/181/EMÜ, mis käsitleb direktiivi 77/388/EMÜ artikli 14 lõike 1 punkti d rakendusala määratlust seoses teatavate kaupade käibemaksuvabastusega nende lõplikul importimisel, võtmaks arvesse kaupade koondnomenklatuuri kehtestamist(89/219/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 23. juuli 1987. aasta määrust (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta, [1] viimati muudetud määrusega (EMÜ) nr 20/89, [2] eriti selle artiklit 15,ning arvestades, et:nõukogu direktiivi 83/181/EMÜ, [3] viimati muudetud direktiiviga 88/331/EMÜ, [4] lisas loetletud kaubaklassifikatsioon põhineb Tollikoostöö Nõukogu nomenklatuuri kasutamisel;Tollikoostöö Nõukogu kiitis heaks rahvusvahelise kaupade kirjeldamise ja kodeerimise harmoneeritud süsteemi (edaspidi "HS") konventsiooni; nõukogu kiitis konventsiooni heaks otsusega 87/369/EMÜ [5] ning konventsiooni on kohaldatud alates 1. jaanuarist 1988; vastavalt on kehtestatud kaupade koondnomenklatuur, mille eesmärk on jõustada HS Euroopa Majandusühenduses; seetõttu peaksid direktiivi artikli 1 lõike 2 punktis d ja selle lisas sisalduvad viited põhinema nimetatud koondnomenklatuuril;direktiivi 83/181/EMÜ kohandamine koondnomenklatuuriga kujutab endast järelikult vaid tehnilist muudatust, mis ei mõjuta mingil moel nimetatud direktiivis sätestatud maksuvabastuste rakendusala,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 83/181/EMÜ muudetakse järgmiselt.1. Artikli 1 lõike 2 punkti d viide ühise tollitariifistiku rubriikidele 22.03 kuni 22.09 muudetakse viitega CN-koodidele 2203 kuni 2208.2. Lisa asendatakse käesoleva direktiivi lisaga.Artikkel 2Liikmesriigid peavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud meetmed jõustama hiljemalt 1. juuliks 1989. Liikmesriigid teatavad nendest viivitamata komisjonile.Artikkel 3Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 7. märts 1989Komisjoni nimelkomisjoni liigeChristiane Scrivener[1] EÜT L 256, 7.9.1987, lk 1.[2] EÜT L 4, 6.1.1989, lk 19.[3] EÜT L 105, 23.4.1983, lk 38.[4] EÜT L 151, 17.6.1988, lk 79.[5] EÜT L 198, 20.7.1987, lk 1.--------------------------------------------------LISA"LISAHaridusliku, teadusliku või kultuurilise laadiga audiovisuaalne materjalCN-kood | Kirjeldus |370400 | Fotoplaadid, -filmid, -paber, -papp ja -tekstiil, valgustatud, ent ilmutamata: |ex37040010 | —Plaadid ja filmid:Haridusliku, teadusliku või kultuurilise laadiga kinofilmid, positiivid |ex3705 | Valgustatud ja ilmutatud fotoplaadid ja filmid, v.a kinofilmid: Haridusliku, teadusliku või kultuurilise laadiga |3706 | Valgustatud ja ilmutatud kinofilmid, helirajaga või ilma või ainult helirajaga: |370610 | —Laiusega vähemalt 35 mm: || — —Muud: |ex37061099 | — — —Muud positiivid:Kinokroonikad (helirajaga või ilma), mis kirjeldavad importimise ajal uudise väärtusega sündmusi ja mida imporditakse kopeerimise eesmärgil iga teema kohta kuni kaks eksemplariArhiivifilmid (helirajaga või ilma), mis on ette nähtud kasutamiseks koos kinokroonikagaEriti lastele ja noortele sobivad meelelahutusfilmidMuud haridusliku, teadusliku või kultuurilise laadiga filmid |370690 | —Muud: || — —Muud: || — — —Muud positiivid: |ex37069051ex37069091ex37069099 | Kinokroonikad (helirajaga või ilma), mis kirjeldavad importimise ajal uudise väärtusega sündmusi ja mida imporditakse kopeerimise eesmärgil iga teema kohta kuni kaks eksemplariArhiivifilmid (helirajaga või ilma), mis on ette nähtud kasutamiseks koos kinokroonikagaEriti lastele ja noortele sobivad meelelahutusfilmidMuud haridusliku, teadusliku või kultuurilise laadiga filmid: |4911 | Muu trükitud materjal, sh trükitud reproduktsioonid ning fotod: || —Muud: |491199 | — —Muud: |ex49119990 | — — —Muud:Mikrokaardid jm elektroonilise teabe hankimise ja dokumenteerimise teenistustes vajalikud haridusliku, teadusliku või kultuurilise laadiga teabekandjadÜksnes demonstreerimiseks ja õpetamiseks ettenähtud seinakaardid |ex8524 | Plaadid, lindid jm helisalvestusega vm sarnaselt salvestatud infoga kandjad, sh matriitsid ja vormid plaatide valmistamiseks, v.a gruppi 37 kuuluvad tooted: Haridusliku, teadusliku või kultuurilise laadiga |ex902300 | Instrumendid, aparaadid ja mudelid, mida kasutatakse üksnes demonstratsiooni otstarbel (näiteks koolitundides ja näitustel), muuks kasutuseks sobimatud: Haridusliku, teadusliku või kultuurilise laadiga maketid, mudelid ja seinakaardid, mis on ette nähtud üksnes demonstreerimiseks ja õpetamiseksAbstraktsete mõistete, näiteks molekuli ehituse või matemaatilise valemi maketid või mudelid |Muud | Hologrammid laserprojektsiooniks Multimeediakomplektid Programmeeritud õppematerjal, sh õppekomplektid koos vastava trükitud materjaliga |"--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 2005/52/EÜ, 9. september 2005, millega muudetakse kosmeetikatooteid käsitlevat nõukogu direktiivi 76/768/EMÜ, et kohandada selle III lisa tehnika arengule   (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               10.9.2005

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 234/9

      KOMISJONI DIREKTIIV 2005/52/EÜ,
   9. september 2005,
   millega muudetakse kosmeetikatooteid käsitlevat nõukogu direktiivi 76/768/EMÜ, et kohandada selle III lisa tehnika arengule
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,
   võttes arvesse nõukogu 27. juuli 1976. aasta direktiivi 76/768/EMÜ liikmesriikides kosmeetikatoodete kohta vastuvõetud õigusaktide ühtlustamise kohta, (1) eriti selle artikli 8 lõiget 2,
   olles konsulteerinud kosmeetikatoodete ja tarbijatele mõeldud toiduks mittekasutatavate toodete teaduskomiteega (SCCNFP)
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjoni 7. septembri 2004. aasta direktiiviga 2004/87/EÜ (millega muudetakse kosmeetikatooteid käsitlevat nõukogu direktiivi 76/768/EMÜ, et kohandada selle III lisa tehnika arengule) (2) pikendati direktiivi 76/768/EMÜ III lisa 2. osas viitenumbrite 1–60 all loetletud 60 juuksevärvi ajutist kasutamist 31. detsembrini 2005.

               (2)

               Vastavalt Internetis avaldatud juuksevärvistrateegiale lepiti liikmesriikide ja sidusrühmadega kokku, et tarbekaupade teaduskomitee (SCCP) esitab lisateabe eespool nimetatud juuksevärvide kohta 2005. aasta juulis.

               (3)

               Tööstusharu on esitanud lisateabe direktiivi 76/768/EMÜ III lisa 2. osas loetletud 38 juuksevärvi kohta. Nimetatud teavet peab hindama tarbekaupade teaduskomitee. Nende hindamiste alusel ei ole võimalik kõnealuseid juuksevärve käsitleva lõpliku määruse koostamine ja selle rakendamine liikmesriikides enne 31. detsembrit 2006. Seepärast tuleks nende ajutist kasutamist kosmeetikatoodetes III lisa 2. osas sätestatud piirangute ja tingimuste alusel pikendada 31. detsembrini 2006.

               (4)

               Direktiivi 76/768/EMÜ III lisa 2. osas loetletud 22 juuksevärvi kohta ei ole lisateavet esitatud. Kõnealuseid juuksevärve käsitlev lõplik määrus tuleb arutlusele pärast asjakohaste menetluste läbiviimist. Sellise lõpliku määruse koostamine ja selle rakendamine liikmesriikides ei ole võimalik enne 31. augustit 2006. Seepärast tuleks nimetatud juuksevärvide ajutist kasutamist kosmeetikatoodetes III lisa 2. osas sätestatud piirangute ja tingimuste alusel pikendada 31. augustini 2006.

               (5)

               Seepärast tuleks direktiivi 76/768/EMÜ vastavalt muuta.

               (6)

               Käesolevas direktiivis sätestatud meetmed on kooskõlas alalise kosmeetikatoodete komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 76/768/EMÜ III lisa 2. osa veergu g muudetakse järgmiselt:

               1.

               viitenumbrite 1, 2, 8, 13, 15, 17, 23, 30, 34, 40, 41, 42, 43, 45, 46, 51, 52, 53, 54, 57, 59 ja 60 puhul asendatakse kuupäev “31.12.2005” kuupäevaga “31.8.2006”;

               2.

               viitenumbrite 3, 4, 5, 6, 7, 9, 10, 11, 12, 14, 16, 18, 19, 20, 21, 22, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 31, 32, 33, 35, 36, 37, 38, 39, 44, 47, 48, 49, 50, 55, 56 ja 58 puhul asendatakse kuupäev “31.12.2005” kuupäevaga “31.12.2006”.

         Artikkel 2
   1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 1. jaanuariks 2006. Nad edastavad kõnealuste normide teksti ning kõnealuste normide ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.
   Kui liikmesriigid need õigusnormid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastu võetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 9. september 2005

            Komisjoni nimel

            asepresident

         Günter VERHEUGEN

      (1)  EÜT L 262, 27.9.1976, lk 169. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2005/42/EÜ (ELT L 158, 20.6.2005, lk 17).

      (2)  ELT L 287, 8.9.2004, lk 4.


title: Council Directive 92/13/EEC of 25 February 1992 coordinating the laws, regulations and administrative provisions relating to the application of Community rules on the procurement procedures of entities operating in the water, energy, transport and telecommunications sectors

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31992L0013

Euroopa Liidu Teataja L 076 , 23/03/1992 Lk 0014 - 0020 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 6 Köide 3 Lk 0127  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 6 Köide 3 Lk 0127

		Nõukogu direktiiv 92/13/EMÜ,25. veebruar 1992,veevarustus-, energeetika-, transpordi- ja telekommunikatsioonisektoris tegutsevate üksuste hankemenetlusi käsitlevate ühenduse eeskirjade kohaldamisega seotud õigusnormide kooskõlastamise kohtaEUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100a,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]koostöös Euroopa Parlamendiga, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:nõukogu 17. septembri 1990. aasta direktiivis 90/531/EMÜ veevarustus-, energia-, transpordi- ja telekommunikatsioonisektoris tegutsevate üksuste hankemenetluste kohta [4] sätestatakse hankemenetlusi käsitlevad eeskirjad, et tagada võimalikele tarnijatele ja töövõtjatele võrdsed lepingu sõlmimise võimalused, kuid see ei sisalda erisätteid, mis tagaksid selle tõhusa kohaldamise;olemasolev direktiivi kohaldamist käsitlev siseriiklik ja ühenduse tasandi kord ei ole alati piisav;tõhusate abinõude puudumine või olemasolevate abinõude puudulikkus võivad takistada ühenduse ettevõtjaid esitamast pakkumisi; seetõttu peavad liikmesriigid selle olukorra parandama;nõukogu 21. detsembri 1989. aasta direktiivis 89/665/EMÜ riiklike tarne- ja ehitustöölepingute sõlmimise läbivaatamise korra kohaldamisega seotud õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta [5] käsitletakse ainult neid pakkumismenetlusi, mis kuuluvad nõukogu 26. juuli 1971. aasta direktiivi 71/305/EMÜ, riiklike ehitustöölepingute sõlmimise korra kooskõlastamise kohta, [6] viimati muudetud direktiiviga 90/531/EMÜ, ja nõukogu 21. detsembri 1976. aasta direktiivi 77/62/EMÜ, riiklike tarnelepingute sõlmimise korra kooskõlastamise kohta, [7] viimati muudetud direktiiviga 90/531/EMÜ, rakendusalasse;asjaomaste sektorite hangete avamine ühenduse konkurentsile tähendab seda, et on vaja vastu võtta sätted, mis asjakohase ühenduse õiguse või seda rakendavate siseriiklike eeskirjade rikkumise puhul tagaksid tarnijatele ja töövõtjatele asjakohase läbivaatamise korra kättesaadavuse;on vaja ette näha oluliselt suurema läbipaistvuse ja mittediskrimineerimise tagamine ning selle tuntava mõju saavutamiseks sätestada tõhusad ja kiired abinõud;tuleb võtta arvesse teatavate õiguskordade eripära, lubades liikmesriikidel valida järelevalveasutuste mitmete erinevate samaväärse toimega volituste kehtestamise vahel;üks sellistest võimalustest hõlmab õigust sekkuda otse tellijate hankemenetlustesse, näiteks peatades need või jättes kõrvale otsused või dokumentides või trükistes sisalduvad diskrimineerivad sätted;teise võimalusena nähakse ette õigus avaldada tellijatele tõhusat kaudset survet, et sundida neid rikkumisi heastama või takistada rikkumisi ning vältida kahju tekitamist;alati peab saama esitada kahjunõudeid;kui nõue esitatakse kahjude kohta, mis on seotud pakkumise ettevalmistamise või pakkumismenetluses osalemise kuludega, ei pea kahjunõude esitaja kahjutasu saamiseks tõestama, et kui ei oleks esinenud rikkumist, oleks leping sõlmitud temaga;hankelepingute sõlmimise korda järgivad tellijad võivad sellest teada anda asjakohasel viisil; selleks peavad sõltumatud isikud kontrollima kõnealuste tellijate kohaldatavaid hankemenetlusi ja -tavasid;selleks on asjakohane luua tõendamissüsteem, mis võimaldab avaldada Euroopa Ühenduste Teatajas hankelepingute sõlmimise korra nõuetekohast kohaldamist käsitleva teadaande;tellijatel peaks olema võimalus soovi korral kõnealust tõendamissüsteemi kasutada; liikmesriigid peavad neile seda võimaldama; seda saavad nad teha kas ise süsteemi luues või võimaldades tellijatel kasutada mõne teise liikmesriigi loodud tõendamissüsteemi; nad võivad tõendamissüsteemi kohase kontrolli teostamise teha ülesandeks isikutele, kutsealadele või asutuste personalile;sellise süsteemi kehtestamiseks vajalik paindlikkus tagatakse käesolevas direktiivis sätestatud sellekohaste oluliste nõuetega; tegevuse üksikasjad peaksid olema ette nähtud Euroopa standarditega, millele viidatakse käesolevas direktiivis;liikmesriikidel võib olla vaja määrata kindlaks tegevuse üksikasjad enne Euroopa standardites sisalduvate eeskirjade saamist või neile lisaks;kui ettevõtjad läbivaatamist ei taotle, võivad teatavad rikkumised jääda heastamata, kui selleks ei kehtestata erimehhanismi;seetõttu kui komisjon leiab, et pakkumismenetluse ajal on toimunud selge ja ilmne rikkumine, peaks ta suutma sellele pöörata liikmesriigi pädevate asutuste ja asjaomase tellija tähelepanu, et võetaks vajalikke meetmeid kõnealuse rikkumise kiireks heastamiseks;ühenduse tasandil on vaja ette näha lepitamisvõimalus, et vaidlusi saaks lahendada vastastikusel kokkuleppel;käesoleva direktiivi kohaldamine tuleb läbi vaadata samaaegselt direktiivi 90/531/EMÜ kohaldamisega teabe põhjal, mida liikmesriigid esitavad siseriikliku läbivaatamise korra toimimise kohta;käesolev direktiiv peab jõustuma samaaegselt direktiiviga 90/531/EMÜ;on asjakohane, et Hispaania Kuningriigile, Kreeka Vabariigile ja Portugali Vabariigile antakse käesoleva direktiivi ülevõtmiseks piisavalt lisaaega, võttes arvesse direktiivi 90/531/EMÜ rakendamise kuupäeva kõnealustes riikides,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:1. PEATÜKKRiigi tasandil võetavad abinõudArtikkel 11. Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed tagamaks, et tellijate tehtud otsuseid saaks läbi vaadata tõhusalt ja eelkõige võimalikult kiiresti kooskõlas järgmiste artiklitega ja eriti artikli 2 lõikega 8 põhjusel, et kõnealused otsused on vastuolus hankeid reguleeriva ühenduse õigusega või seda õigust rakendavate siseriiklike eeskirjadega, kui on tegemist:a) nõukogu direktiivi 90/531/EMÜ rakendusalasse kuuluvate pakkumismenetlustega; jab) kõnealuse direktiivi artikli 3 lõike 2 punkti a järgimisega tellijate puhul, kelle suhtes kohaldatakse nimetatud sätet.2. Liikmesriigid tagavad, et ettevõtjate vahel, kes võivad esitada kahjunõude seoses mõne pakkumismenetlusega, ei ole mingit diskrimineerimist seetõttu, et käesolevas direktiivis tehakse vahet ühenduse õigust rakendavate siseriiklike eeskirjade ja muude siseriiklike eeskirjade vahel.3. Liikmesriigid tagavad, et läbivaatamise kord oleks võimalike liikmesriikide poolt kehtestatavate üksikasjalike eeskirjade kohaselt kättesaadav vähemalt kõigile neile isikutele, kellel on või on olnud huvi konkreetse lepingu vastu või kes on väidetava rikkumise tõttu kahju kannatanud või võivad kahju kannatada. Eelkõige võivad liikmesriigid nõuda, et läbivaatamist taotlev isik peab olema eelnevalt teatanud tellijale väidetavast rikkumisest või kavatsusest taotleda läbivaatamist.Artikkel 21. Liikmesriigid tagavad, et seoses artiklis 1 kindlaksmääratud läbivaatamise korraga võetavad meetmed sisaldavad järgmisi volitusi:kas:a) võtta esimesel võimalusel vahemenetluse korras ajutisi meetmeid väidetava rikkumise heastamiseks või asjaomaste huvide edasise kahjustamise vältimiseks, sealhulgas meetmeid, mille eesmärk on pakkumismenetluse või tellijate otsuste rakendamise peatamine või nende peatamise tagamine; jab) jätta kõrvale ebaseaduslikud otsused või tagada nende kõrvalejätmine ning kõrvaldada lepinguteatest, perioodilisest eelteatest, kvalifitseerimissüsteemi kehtestamise teatest, pakkumiskutsest, lepingu dokumentidest ning teistest kõnesolevat pakkumismenetlust käsitlevatest dokumentidest diskrimineerivad tehnilised, majanduslikud või finantsnäitajad;võic) võtta võimalikult kiiresti, võimaluse korral vahemenetlusega ja vajaduse korral küsimust käsitleva lõppmenetlusega meetmeid, v.a punktides a ja b sätestatud, kõigi kindlakstehtud rikkumiste heastamiseks ja asjaomastele huvidele kahju tekitamise vältimiseks, esitades eelkõige korralduse konkreetse summa maksmiseks juhtudel, kui rikkumist ei ole heastatud ega välditud.Liikmesriigid võivad valida selle võimaluse kas kõigi tellijate puhul või objektiivsete kriteeriumide alusel määratletud tellijarühmade puhul, säilitades igal juhul asjaomastele huvidele tekitatava kahju vältimiseks sätestatud meetmete tõhususe;d) ja mõlemal eespool nimetatud juhul maksta kahjutasu isikutele, kellele on rikkumisega kahju tekitatud.Kui kahjutasu taotletakse põhjendusel, et otsus tehti ebaseaduslikult, võivad liikmesriigid nõuda, et kõigepealt tuleb vaidlustatud otsus kõrvale jätta või ebaseaduslikuks kuulutada, kui nende siseriiklik õigus seda nõuab ja kui neil on selleks vajalike volitustega asutused.2. Lõikes 1 kindlaksmääratud volitusi võib anda mitmele erinevale asutusele, kes vastutavad läbivaatamise korra eri aspektide eest.3. Läbivaatamise kord ei pruugi automaatselt viia vastavate pakkumismenetluste peatamiseni.4. Liikmesriigid võivad ette näha, et ajutiste meetmete rakendamise otsuse tegemisel võib vastutav asutus võtta arvesse kõnealuste meetmete võimalikke tagajärgi kõigile huvidele, mida võidakse kahjustada, ja üldsuse huvidele, ning nad võivad otsustada kõnealuseid meetmeid mitte rakendada, kui nende negatiivsed tagajärjed võivad olla suuremad kui neist saadav kasu. Otsus ajutisi meetmeid mitte rakendada ei piira kõnealuseid meetmeid taotleva isiku õigust esitada muid nõudeid.5. Lõike 1 punkti c kohaselt makstav summa peab olema piisavalt suur, et tellija loobuks rikkumise toimepanemisest või selle jätkamisest. Kõnealuse summa maksmise eelduseks võib olla lõplik otsus rikkumise tegeliku toimumise kohta.6. Lõikes 1 nimetatud volituste kasutamise mõju sõlmitud ja juba täidetud lepingule määratakse kindlaks siseriikliku õigusega. Lisaks sellele võib liikmesriik ette näha, et pärast lepingu sõlmimist piirduvad läbivaatamise korra eest vastutava asutuse volitused kahjutasu maksmisega kõigile rikkumise tõttu kahju kannatanud isikutele, v.a juhud, kui otsus tuleb jätta kõrvale enne kahjutasu maksmist.7. Kui nõue esitatakse kahjude kohta, mis on seotud pakkumise ettevalmistamise või pakkumismenetluses osalemise kuludega, peab kahjunõude esitaja tõestama ainult seda, et on rikutud hankeid reguleerivat ühenduse õigust või seda õigust rakendavaid siseriiklikke õigusnorme ning et tal oleks olnud hea võimalus sõlmida leping, aga kõnealuse rikkumise tagajärjel see võimalus kadus.8. Liikmesriigid tagavad ka, et läbivaatamise korra eest vastutavate asutuste otsuseid oleks võimalik tõhusalt ellu viia.9. Kui läbivaatamise korra eest vastutavad asutused ei ole kohtuasutused, peavad nad oma otsuseid alati kirjalikult põhjendama. Lisaks tuleb sellisel juhul ette näha kord, mille kohaselt tagatakse, et kõik järelevalveasutuse võetud väidetavalt ebaseaduslikud meetmed või talle antud volituste väidetava väärkasutamise võib saata kohtulikule läbivaatusele või läbivaatamiseks mõnele teisele asutusele, mis asutamislepingu artikli 177 tähenduses on kohus ning mis on sõltumatu nii tellijast kui järelevalveasutusest.Esimeses lõigus nimetatud sõltumatu asutuse liikmed nimetatakse ametisse ja vabastatakse ametist samasugustel tingimustel nagu kohtu liikmed, kui on tegemist ametisse nimetamise eest vastutava asutuse, ametiaja ja ametist vabastamisega. Vähemalt kõnealuse sõltumatu asutuse juhil on samasugune juriidiline ja erialane kvalifikatsioon nagu kohtu liikmetel. Sõltumatu asutus teeb oma otsused pärast menetlust, mille käigus kuulatakse ära mõlemad pooled, ja sellised otsused on juriidiliselt siduvad iga liikmesriigi kindlaksmääratud korras.2. PEATÜKKTõendamineArtikkel 3Liikmesriigid annavad tellijatele artiklite 4–7 kohase tõendamissüsteemi kasutamise võimaluse.Artikkel 4Liikmesriigid võivad lasta korrapäraselt kontrollida direktiivi 90/531/EMÜ rakendusalasse kuuluvaid pakkumismenetlusi ja tavasid, et saada tõendust selle kohta, et sel ajal on nimetatud menetlused ja tavad kooskõlas lepingute sõlmimist reguleeriva ühenduse õigusega ja seda õigust rakendavate siseriiklike eeskirjadega.Artikkel 51. Tõendajad esitavad tellijale kirjaliku aruande kontrolli tulemuste kohta. Nad peavad olema veendunud enne artiklis 4 nimetatud tõenduse esitamist tellijale, et kõik tellija kohaldatavates pakkumismenetlustes ja tavades täheldatud rikkumised on heastatud ning on võetud meetmeid tagamaks, et kõnealused rikkumised ei kordu.2. Kõnealuse tõenduse saanud tellijad võivad direktiivi 90/531/EMÜ artiklite 16–18 kohaselt lisada Euroopa Ühenduste Teatajas avaldatud teadaandesse järgmise teatise:"Tellija on saanud nõukogu direktiivi 92/13/EMÜ kohase tõenduse selle kohta, et …… (kuupäev) olid tema kohaldatavad pakkumismenetlused ja tavad kooskõlas ühenduse õigusega ja seda õigust rakendavate siseriiklike eeskirjadega."Artikkel 61. Tõendajad on tellijatest sõltumatud ja peavad täitma oma ülesandeid täiesti objektiivselt. Nad tagavad asjakohaselt, et neil on vajalik erialane kvalifikatsioon ja töökogemus.2. Liikmesriigid võivad määrata tõendajateks isikud, kutsealad või asutuste personali, kui leiavad, et need vastavad lõike 1 nõuetele. Selleks võivad liikmesriigid pidada vajalikuks nõuda vähemalt direktiivi 89/48/EMÜ [8] kohasele kõrgharidust tõendavale diplomile vastavat erialast kvalifikatsiooni või ette näha, et see tagatakse konkreetsete liikmesriigis korraldatavate või tunnustatavate ametialase pädevuse eksamitega.Artikkel 7Artiklite 4, 5 ja 6 sätteid peetakse tõendamist käsitlevate Euroopa standardite väljatöötamise olulisteks nõueteks.3. PEATÜKKKorrektiivmeetmedArtikkel 81. Komisjon võib alustada käesoleva artikliga ettenähtud menetlusi, kui ta leiab enne lepingu sõlmimist, et hankeid reguleerivaid ühenduse sätteid on direktiivi 90/531/EMÜ rakendusalasse kuuluva pakkumismenetluse ajal või seoses kõnealuse direktiivi artikli 3 lõike 2 punktiga a nende tellijate osas, kelle suhtes nimetatud sätet kohaldatakse, selgelt ja ilmselt rikutud.2. Komisjon teatab liikmesriikidele ja asjaomasele tellijale põhjused, mille alusel jõuti järeldusele, et on toimunud selge ja ilmne rikkumine, ning nõuab selle heastamist asjakohasel viisil.3. Asjaomased liikmesriigid edastavad komisjonile 30 päeva jooksul pärast lõikes 2 nimetatud teate saamist:a) kinnituse rikkumise heastamise kohta; võib) põhjendatud selgituse selle kohta, miks rikkumist ei ole heastatud; võic) teate selle kohta, et pakkumismenetlus on peatatud kas tellija algatusel või artikli 2 lõike 1 punktis a sätestatud volituste alusel.4. Lõike 3 punkti b kohases põhjendatud selgituses võib muude asjaolude seas tugineda sellele, et väidetava rikkumise suhtes kohaldatakse juba kohtuliku läbivaatuse menetlust või artikli 2 lõikes 9 nimetatud läbivaatamist. Sel juhul teatab liikmesriik komisjonile viivitamata kõnealuse menetluse tulemuse.5. Kui on teatatud pakkumismenetluse lõpetamisest kooskõlas lõike 3 punktiga c, teavitab asjaomane liikmesriik komisjoni peatamise lõpetamisest või mõne muu pakkumismenetluse alustamisest, mis on täielikult või osaliselt seotud sama küsimusega. Uue teatega kinnitatakse väidetava rikkumise heastamist või esitatakse põhjendatud seletus selle kohta, miks seda ei ole tehtud.4. PEATÜKKLepitamineArtikkel 91. Isik, kellel on või on olnud huvi saada konkreetne direktiivi 90/531/EMÜ rakendusalasse kuuluv leping ning kes seoses nimetatud pakkumismenetlusega leiab, et hankimist reguleeriva ühenduse õiguse või seda õigust rakendavate siseriiklike eeskirjade rikkumine on teda kahjustanud või võib teda kahjustada, võib taotleda artiklitega 10 ja 11 ettenähtud lepitusmenetluse kohaldamist.2. Lõikes 1 nimetatud taotlus adresseeritakse kirjalikult komisjonile või lisas loetletud siseriiklikele asutustele. Kõnealused asutused edastavad taotlused komisjonile võimalikult kiiresti.Artikkel 101. Kui komisjon leiab artiklis 9 nimetatud taotluse põhjal, et vaidlus käsitleb ühenduse õiguse nõuetekohast kohaldamist, palub ta tellijal teatada, kas see on nõus osalema lepitusmenetluses. Kui tellija keeldub osalemast, teatab komisjon taotluse esitanud isikule, et menetlust ei ole võimalik algatada. Kui tellija on nõus osalema, kohaldatakse lõikeid 2–7.2. Komisjon teeb võimalikult kiiresti ettepaneku lepitaja määramise kohta, kes valitakse selleks volitatud sõltumatute isikute loetelust. Kõnealuse loetelu koostab komisjon pärast konsulteerimist riigihankelepingute nõuandekomiteega või kui tellijate tegevus on määratletud direktiivi 90/531/EMÜ artikli 2 lõike 2 punktis d, siis pärast konsulteerimist telekommunikatsioonihangete nõuandekomiteega.Lepitusmenetluse pooled teatavad, kas nad aktsepteerivad lepitajat, ja määravad lisaks ühe lepitaja. Lepitajad võivad kutsuda kuni kaks isikut ekspertideks abistama neid nende töös. Lepitusmenetluse pooled ja komisjon võivad lepitajate kutsutud eksperdid tagasi lükata.3. Lepitajad võimaldavad lepitusmenetluse kohaldamist taotlenud isikul, tellijal ja kõigil muudel asjakohases pakkumismenetluses osalevatel kandidaatidel või pakkujatel esitada küsimuse kohta suulisi või kirjalikke märkusi.4. Lepitajad püüavad võimalikult kiiresti saavutada poolte vahel ühenduse õigusega kooskõlas olevat kokkulepet.5. Lepitajad esitavad komisjonile aruande oma järelduste ja saavutatud tulemuse kohta.6. Lepitusmenetluse kohaldamist taotlenud isikul ja tellijal on õigus menetlus igal ajal peatada.7. Kui pooled ei otsusta teisiti, vastutavad lepitusmenetluse kohaldamist taotlenud isik ja tellija oma kulude eest. Lisaks sellele kannab kumbki poole menetluskuludest, v.a sekkuvate poolte kulud.Artikkel 111. Kui seoses konkreetse pakkumismenetlusega taotleb huvitatud isik artikli 9 tähenduses, v.a lepitusmenetlust taotlev isik, kohtuliku läbivaatuse või mõne muu käesoleva direktiivi kohase läbivaatamise korra kohaldamist, teatab tellija sellest lepitajatele. Lepitajad teavitavad kõnealust isikut lepitusmenetluse kohaldamise taotlusest ja kutsuvad teda teatava tähtaja jooksul teatama, kas ta on nõus kõnealuses menetluses osalema. Kui kõnesolev isik keeldub osalemast, võivad lepitajad vajaduse korral häälteenamusega otsustada lepitusmenetluse peatada, kui nad leiavad, et nimetatud isiku osalemine on vaidluse lahendamiseks vajalik. Nad teavitavad komisjoni oma otsusest ja põhjendavad seda.2. Käesoleva peatüki kohaselt võetavad meetmed ei piira:a) meetmeid, mida komisjon või mis tahes liikmesriik võib võtta vastavalt asutamislepingu artiklitele 169 või 170 või käesoleva direktiivi 3. peatükile;b) lepitusmenetlust taotlevate isikute, tellija ega ühegi teise isiku õigusi.5. PEATÜKKLõppsättedArtikkel 121. Komisjon, konsulteerides riigihankelepingute nõuandekomiteega, vaatab hiljemalt nelja aasta jooksul pärast käesoleva direktiivi kohaldamist läbi selle sätete rakendamise ja eelkõige Euroopa standardite kasutamise ning teeb vajaduse korral muudatusettepanekud.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile iga aasta 1. märtsiks teabe siseriikliku läbivaatamise korra toimimise kohta eelmise kalendriaasta jooksul. Komisjon, konsulteerides riigihankelepingute nõuandekomiteega, määrab kindlaks teabe laadi.3. Kui on tegemist tellijatega, kelle tegevus on määratletud direktiivi 90/531/EMÜ artikli 2 lõike 2 punktis d, konsulteerib komisjon ka telekommunikatsioonihangete nõuandekomiteega.Artikkel 131. Liikmesriigid võtavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud meetmed enne 1. jaanuari 1993. Hispaania Kuningriik võtab nimetatud meetmed hiljemalt 30. juunil 1995. Kreeka Vabariik ja Portugali Vabariik võtavad kõnealused meetmed hiljemalt 30. juunil 1997. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need meetmed võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid jõustavad lõikes 1 nimetatud meetmed samaaegselt direktiivis 90/531/EMÜ sätestatud meetmetega.3. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike põhiliste õigusnormide teksti.Artikkel 14Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 25. veebruar 1992Nõukogu nimeleesistujaVitor Martins[1] EÜT C 216, 31.8.1990, lk 8 jaEÜT C 179, 10.7.1991, lk 18.[2] EÜT C 106, 22.4.1991, lk 82 jaEÜT C 39, 17.2.1992.[3] EÜT C 60, 8.3.1991, lk 16.[4] EÜT L 297, 29.10.1990, lk 1.[5] EÜT L 395, 30.12.1989, lk 33.[6] EÜT L 185, 16.8.1971, lk 5.[7] EÜT L 13, 15.1.1977, lk 1.[8] EÜT L 19, 24.1.1989, lk 16.--------------------------------------------------LISASiseriiklikud asutused, kellele võib adresseerida artiklis 9 nimetatud lepitusmenetluse kohaldamise taotlusedBelgiaServices du Premier MinistreDiensten Van de Eerste MinisterMinistère des Affaires économiquesMinisterie van Economische ZakenTaaniIndustri- og Handelsstyrelsen (tarnelepingud)Boligsministeriet (ehitustöölepingud)SaksamaaBundesministerium für WirtschaftKreekaYπουργείο Βιομηχανίας, Eνεργείας και ΤεχνολογίαςYπουργείο Εμπορίου Yπουργείο Περιβάλλοντος, Χωροταξίας και Δημοσίων ΈργωνHispaaniaMinisterio de Economía y HaciendaPrantsusmaaCommission centrale des marchésIirimaaDepartment of FinanceItaaliaPresidenza del Consiglio dei Ministri Politiche ComunitarieLuksemburgMinistère des travaux publicsMadalmaadMinisterie van Economische ZakenPortugalConselho de mercados de obras publicas e particularesÜhendkuningriikHM Treasury--------------------------------------------------