title: Kümnes nõukogu direktiiv, 31. juuli 1984, kumuleeruvaid käibemakse käsitlevate liikmesriikide õigusnormide ühtlustamise kohta: direktiivi 77/388/EMÜ muutmine — käibemaksu kohaldamine materiaalse vallasvara üürileandmise suhtes

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31984L0386

Euroopa Liidu Teataja L 208 , 03/08/1984 Lk 0058 - 0058 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 9 Köide 1 Lk 0122  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 09 Köide 1 Lk 0170  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 9 Köide 1 Lk 0122  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 09 Köide 1 Lk 0170

		Kümnes nõukogu direktiiv,31. juuli 1984,kumuleeruvaid käibemakse käsitlevate liikmesriikide õigusnormide ühtlustamise kohta: direktiivi 77/388/EMÜ muutmine — käibemaksu kohaldamine materiaalse vallasvara üürileandmise suhtes(84/386/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 99 ja 100,võttes arvesse 17. mail 1977 vastuvõetud kuuendat nõukogu direktiivi 77/388/EMÜ käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusnormide ühtlustamise kohta — ühine lisandväärtusmaksusüsteem: ühtne maksubaas, [1]võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [2]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [3]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [4]ning arvestades, et:eespool nimetatud direktiivi artikli 4 lõike 2 kohaselt võib materiaalse vallasvara üürileandmine olla majanduslik tegevus, mille suhtes kohaldatakse käibemaksu;eespool nimetatud direktiivi artikli 9 lõike 1 kohaldamine materiaalse vallasvara üürileandmise suhtes võib põhjustada olulisi konkurentsimoonutusi, kui üürileandja ja üürilevõtja asuvad eri liikmesriikides ja maksumäärad on nendes riikides erinevad;seetõttu on vaja sätestada, et teenuse osutamise kohaks on tarbija majandusliku tegevuse asukoht või tema on alaline tegevuskoht, kus teenust tarbitakse, või selle puudumisel koht, kus ta alaliselt või peamiselt elab;veokite üürileandmise puhul tuleks artikli 9 lõiget 1 järelevalvekaalutlustel rangelt kohaldada ja käsitleda teenuseosutaja majandusliku tegevuse asukohta selliste teenuste osutamise kohana,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 77/388/EMÜ muudetakse järgmiselt:1) artikli 9 lõike 2 punkt d jäetakse välja;2) artikli 9 lõike 2 punkti e lisatakse järgmine taane:"— materiaalse vallasvara, välja arvatud igasuguste veokite üürileandmine.";3) artikli 9 lõikes 3 asendatakse sõnad "ning materiaalse vallasvara üürileandmise" sõnadega "ja veokite üürileandmise".Artikkel 21. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud meetmed hiljemalt 1. juulil 1985.2. Liikmesriigid teatavad komisjonile õigusnormidest, mis nad käesoleva direktiivi kohaldamiseks vastu võtavad. Komisjon teavitab sellest teisi liikmesriike.Artikkel 3Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 31. juuli 1984Nõukogu nimeleesistujaJ. O'Keeffe[1] EÜT L 145, 13.6.1977, lk 1.[2] EÜT C 116, 9.5.1979, lk 4.[3] EÜT C 4, 7.1.1980, lk 63.[4] EÜT C 297, 28.11.1979, lk 16.--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 2004/87/EÜ, 7. september 2004, millega muudetakse kosmeetikatooteid käsitlevat nõukogu direktiivi 76/768/EMÜ, et kohandada selle III lisa tehnika arengule EMPs kohaldatav tekst

text:
               8.9.2004

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 287/4

      KOMISJONI DIREKTIIV 2004/87/EÜ,
   7. september 2004,
   millega muudetakse kosmeetikatooteid käsitlevat nõukogu direktiivi 76/768/EMÜ, et kohandada selle III lisa tehnika arengule
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,
   võttes arvesse nõukogu 27. juuli 1976. aasta direktiivi 76/768/EMÜ liikmesriikides kosmeetikatoodete kohta vastuvõetud õigusaktide ühtlustamise kohta, (1) eriti selle artikli 8 lõiget 2,
   olles konsulteerinud kosmeetikatoodete ja tarbijatele mõeldud toiduks mittekasutatavate toodete teaduskomiteega,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               2002. aasta aprillis lisas komisjon direktiivi 76/768/EMÜ III lisa 2. osasse viitenumbrite 1–60 alla 60 juuksevärvi. Kosmeetikatoodete ja tarbijatele mõeldud toiduks mittekasutatavate toodete teaduskomitee (SCCNFP) vajas kõnealuste juuksevärvide riski hindamise lõpetamiseks lisateavet asjaomaste ainete ohutuse kohta, lubati neid juuksevärve ajutiselt kosmeetikatoodetes kasutada kuni 30. septembrini 2004.

               (2)

               2002. aasta detsembris sätestas SCCNFP põhinõuded juuksevärvide riski kaasaegseks hindamiseks. Pärast liikmesriikide ja sidusrühmadega konsulteerimist lepiti 2003. aasta detsembris kokku, et lisateave uutele nõuetele vastavate juuksevärvide kohta on asjakohane esitada 2005. aasta juulis. Seepärast tuleb pikendada ajavahemikku, mille jooksul kõnealused juuksevärvid on kantud direktiivi 76/768/EMÜ III lisa 2. osasse.

               (3)

               Seepärast tuleks direktiivi 76/768/EMÜ vastavalt muuta.

               (4)

               Käesolevas direktiivis sätestatud meetmed on kooskõlas alalise kosmeetikatoodete komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 76/768/EMÜ III lisa 2. osa veerus g asendatakse viitenumbrite 1–60 puhul kuupäev “30.9.2004” kuupäevaga “31.12.2005”.
   Artikkel 2
   1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 1. oktoobriks 2004. Nad edastavad kõnealuste normide teksti ning kõnealuste normide ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.
   Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike põhiliste õigusnormide teksti.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 7. september 2004

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Olli REHN

      (1)  EÜT L 262, 27.9.1976, lk 169. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2003/83/EÜ (ELT L 238, 25.9.2003, lk 23).


title: Komisjoni direktiiv 2008/66/EÜ, 30. juuni 2008 , millega muudetakse nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ, et lisada toimeainete hulka bifenoks, diflufenikaan, fenoksaprop-P, fenpropidiin ja kvinoklamiin (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               1.7.2008

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 171/9

      KOMISJONI DIREKTIIV 2008/66/EÜ,
   30. juuni 2008,
   millega muudetakse nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ, et lisada toimeainete hulka bifenoks, diflufenikaan, fenoksaprop-P, fenpropidiin ja kvinoklamiin
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,
   võttes arvesse nõukogu 15. juuli 1991. aasta direktiivi 91/414/EMÜ taimekaitsevahendite turuleviimise kohta, (1) eriti selle artikli 6 lõiget 1,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjoni määrustes (EÜ) nr 451/2000 (2) ja (EÜ) nr 1490/2002 (3) on sätestatud direktiivi 91/414/EMÜ artikli 8 lõikes 2 osutatud tööprogrammi kolmanda etapi üksikasjalikud rakenduseeskirjad ja kehtestatud hindamist vajavate toimeainete loetelu nende toimeainete võimalikuks kandmiseks direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse. Nimetatud loetellu kuuluvad bifenoks, diflufenikaan, fenoksaprop-P, fenpropidiin ja kvinoklamiin.

               (2)

               Nende toimeainete mõju inimese tervisele ja keskkonnale on vastavalt määrustes (EÜ) nr 451/2000 ja (EÜ) nr 1490/2002 sätestatud korrale hinnatud mitmete kasutusalade suhtes, mille kohta teavitajad on teinud ettepaneku. Kõnealuste määrustega on määratud ka referentliikmesriigid, kes peavad esitama asjaomased hindamisaruanded ja soovitused Euroopa Toiduohutusametile (EFSA) vastavalt määruse (EÜ) nr 1490/2002 artikli 10 lõikele 1. Bifenoksi puhul oli referentliikmesriik Belgia ja kogu asjaomane teave esitati 4. juulil 2005. Diflufenikaani puhul oli referentliikmesriik Ühendkuningriik ja kogu asjaomane teave esitati 1. augustil 2005. Fenoksaprop-P puhul oli referentliikmesriik Austria ja kogu asjaomane teave esitati 2. mail 2005. Fenpropidiini ja kvinoklamiini puhul oli referentliikmesriik Rootsi ja kogu asjaomane teave esitati vastavalt 24. juunil 2005 ja 15. juunil 2005.

               (3)

               Hindamisaruannete kohta on andnud eksperdihinnangu liikmesriigid ja EFSA ning esitanud need komisjonile kvinoklamiini kohta 14. novembril 2007, bifenoksi ja fenoksaprop-P kohta 29. novembril 2007 ning diflufenikaani ja fenpropidiini kohta 17. detsembril 2007 EFSA teaduslike aruannete kujul. (4) Liikmesriigid ja komisjon vaatasid kõnealused aruanded läbi toiduahela ja loomatervishoiu alalises komitees ning need vormistati 14. märtsil 2008. aastal komisjoni läbivaatamisaruannetena bifenoksi, diflufenikaani, fenoksaprop-P, fenpropidiini ja kvinoklamiini kohta.

               (4)

               Mitmete läbiviidud uuringute käigus on ilmnenud, et bifenoksi, diflufenikaani, fenoksaprop-P-d, fenpropidiini ja kvinoklamiini sisaldavaid taimekaitsevahendeid võib põhimõtteliselt käsitada direktiivi 91/414/EMÜ artikli 5 lõike 1 punktides a ja b sätestatud nõuetele vastavana, eelkõige komisjoni läbivaatamisaruandes uuritud ja üksikasjalikult kirjeldatud kasutusviiside osas. Seetõttu on asjakohane kanda kõnealused toimeained I lisasse, et tagada kõigis liikmesriikides neid toimeaineid sisaldavate taimekaitsevahendite lubade väljaandmine vastavalt kõnealuse direktiivi sätetele.

               (5)

               Ilma et see piiraks eelnevat järeldust, on asjakohane hankida täiendavat teavet teatavate küsimuste kohta. Direktiivi 91/414/EMÜ artikli 6 lõikes 1 on sätestatud, et toimeaine kandmine I lisasse võib sõltuda teatud tingimuste täitmisest. Seega on asjakohane nõuda, et bifenoksi tuleks taimtoiduliste imetajate suhtes tehtud riskianalüüsi kinnitamiseks täiendavalt testida ning fenpropidiini tuleks täiendavalt testida taim- ja putuktoiduliste lindude suhtes ning et selliseid uuringud peaksid esitama teavitajad.

               (6)

               Toimeaine I lisasse kandmisele peaks eelnema piisav ajavahemik, mille jooksul liikmesriigid ja huvitatud isikud jõuavad aine loetelusse lisamisest tulenevate uute nõuete täitmiseks valmistuda.

               (7)

               Ilma et see piiraks direktiiviga 91/414/EMÜ määratletud kohustusi, mis kaasnevad toimeaine lisamisega I lisasse, tuleks pärast toimeaine loetelusse lisamist anda liikmesriikidele kuus kuud bifenoksi, diflufenikaani, fenoksaprop-P-d, fenpropidiini ja kvinoklamiini sisaldavate taimekaitsevahendite kehtivate kasutuslubade läbivaatamiseks, et tagada direktiivis 91/414/EMÜ, eriti selle artiklis 13, sätestatud nõuete ja I lisas sätestatud tingimuste täitmine. Direktiivi 91/414/EMÜ sätete kohaselt peaksid liikmesriigid vastavalt vajadusele olemasolevaid lube muutma, need asendama või tühistama. Erandina eespool esitatud tähtajast tuleks ette näha pikem ajavahemik III lisas ettenähtud täieliku toimiku esitamiseks iga taimekaitsevahendi iga kavandatud kasutusviisi kohta ja nende toimikute hindamiseks direktiivis 91/414/EMÜ sätestatud ühtsete põhimõtete alusel.

               (8)

               Varasemad kogemused komisjoni määruse (EMÜ) nr 3600/92 (5) raames hinnatud toimeainete kandmisel direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse on näidanud, et kehtivate kasutuslubade valdajate kohustuste puhul, mis on seotud andmetele juurdepääsuga, võib tekkida tõlgendamisraskusi. Raskuste vältimiseks tulevikus on vaja täpsustada liikmesriikide kohustusi, eelkõige kohustust kontrollida, et loa valdaja võimaldaks juurdepääsu toimikule, mis vastab kõnealuse direktiivi II lisa nõuetele. Selline täpsustamine ei too liikmesriikidele ega loaomanikele kaasa uusi kohustusi võrreldes I lisa muutmiseks seni vastu võetud direktiividega.

               (9)

               Seega on asjakohane direktiivi 91/414/EMÜ vastavalt muuta.

               (10)

               Käesoleva direktiiviga ette nähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 91/414/EMÜ I lisa muudetakse käesoleva direktiivi lisa kohaselt.
   Artikkel 2
   Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 30. juuniks 2009. Nad edastavad kõnealuste õigusnormide teksti ning kõnealuste normide ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.
   Liikmesriigid kohaldavad kõnealuseid norme alates 1. juulist 2009.
   Kui liikmesriigid võtavad need õigusnormid vastu, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   Artikkel 3
   1.   Vajaduse korral muudavad või tühistavad liikmesriigid direktiivi 91/414/EMÜ kohaselt toimeainetena bifenoksi, diflufenikaani, fenoksaprop-P-d, fenpropidiini ja kvinoklamiini sisaldavate taimekaitsevahendite kehtivad load 30. juuniks 2009.
   Eelkõige kontrollivad nad nimetatud kuupäevaks, et on täidetud kõnealuse direktiivi I lisas bifenoksi, diflufenikaani, fenoksaprop-P, fenpropidiini ja kvinoklamiini suhtes sätestatud tingimused, välja arvatud kõnealuseid toimeaineid käsitlevate kannete B osas nimetatud tingimused, ning et kõnealuse direktiivi artikli 13 tingimuste kohaselt on loa valdajal olemas II lisa nõuetele vastav toimik või juurdepääs sellele.
   2.   Erandina lõikest 1 teevad liikmesriigid iga lubatud taimekaitsevahendi puhul, mis sisaldab bifenoksi, diflufenikaani, fenoksaprop-P-d, fenpropidiini ja kvinoklamiini ainsa toimeainena või ühena mitmest toimeainest, mis kõik on hiljemalt 31. detsembriks 2008 kantud direktiivi 91/414/EMÜ I lisa loetelusse, toote uue hindamise direktiivi 91/414/EMÜ III lisa nõuetele vastava toimiku põhjal vastavalt kõnealus direktiivi VI lisas sätestatud ühtsetele põhimõtetele ning arvestades kõnealuse direktiivi I lisa vastavalt bifenoksi, diflufenikaani, fenoksaprop-P-d, fenpropidiini ja kvinoklamiini käsitlevate kannete B osa. Sellest hinnangust lähtuvalt otsustavad nad, kas toode vastab direktiivi 91/414/EMÜ artikli 4 lõike 1 punktides b, c, d ja e sätestatud tingimustele.
   Pärast otsustamist liikmesriigid:

               a)

               vajaduse korral muudavad ainsa toimeainena bifenoksi, diflufenikaani, fenoksaprop-P-d, fenpropidiini ja kvinoklamiini sisaldava toote luba või tühistavad selle hiljemalt 31. detsembriks 2012, või

               b)

               kui toode sisaldab bifenoksi, diflufenikaani, fenoksaprop-P-d, fenpropidiini ja kvinoklamiini ühena mitmest toimeainest, muudavad vajaduse korral luba või tühistavad selle hiljemalt 31. detsembriks 2012 või kuupäevaks, mis on ette nähtud loa muutmiseks või tühistamiseks direktiivis või direktiivides, millega asjaomane toimeaine või asjaomased toimeained kanti direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse, olenevalt sellest, kumb kuupäev on hilisem.

         Artikkel 4
   Käesolev direktiiv jõustub 1. jaanuaril 2009.
   Artikkel 5
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 30. juuni 2008

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Androulla VASSILIOU

      (1)  EÜT L 230, 19.8.1991, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2008/45/EÜ (ELT L 94, 5.4.2008, lk 21).

      (2)  EÜT L 55, 29.2.2000, lk 25. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1044/2003 (ELT L 151, 19.6.2003, lk 32).

      (3)  EÜT L 224, 21.8.2002, lk 23. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1095/2007 (ELT L 246, 21.9.2007, lk 19).

      (4)  EFSA Scientific Report (2007) 119, 1-84, Conclusion regarding the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance bifenox (valmimiskuupäev 29. november 2007).

      EFSA Scientific Report (2007) 122, 1-84, Conclusion regarding the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance diflufenican (valmimiskuupäev 17. detsember 2007).

      EFSA Scientific Report (2007) 121, 1-76, Conclusion regarding the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance fenoxaprop-P (valmimiskuupäev 29. november 2007).

      EFSA Scientific Report (2007) 124, 1-84, Conclusion regarding the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance fenpropidin (valmimiskuupäev 17. detsember 2007, läbi vaadatud 29. jaanuaril 2008, parandati mõningaid arvutusvigu veekeskkonnale põhjustatava ohu hindamises).

      EFSA Scientific Report (2007) 117, 1-70, Conclusion regarding the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance quinoclamine (valmimiskuupäev 14. november 2007).

      (5)  EÜT L 366, 15.12.1992, lk 10. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 416/2008 (ELT L 125, 9.5.2008, lk 25).

      LISA
      Direktiivi 91/414/EMÜ I lisas oleva tabeli lõppu lisatakse järgmised kanded:

                     nr

                     Tavanimetus, tunnuskoodid

                     IUPACi nimetus

                     Puhtus (1)

                     Jõustumiskuupäev

                     Loetellu kuulumise lõpptähtaeg

                     Erisätted

                     „186

                     Bifenoks
                     CASi nr 42576-02-3
                     CIPACi nr 413

                        Methyl 5-(2,4-dichlorophenoxy)-2-nitrobenzoate

                     ≥ 970 g/kg Lisandid:

                                 maksimaalselt 3 g/kg 2,4-diklorofenooli

                                 maksimaalselt 6 g/kg 2,4-dikloroanisooli

                     1. jaanuar 2009

                     31. detsember 2018

                     A   OSA
                     Lubatakse kasutada ainult herbitsiidina.
                     B   OSA
                     VI lisa ühtsete põhimõtete rakendamisel võetakse arvesse 14. märtsil 2008 alalises toiduahela ja loomatervishoiu komitees bifenoksi kohta koostatud hindamisaruande järeldusi, eelkõige selle I ja II lisa.
                     Üldhindamisel peavad liikmesriigid pöörama erilist tähelepanu:

                                 —

                                 käitajate turvalisusele ja tagama, et kasutustingimustega nähtaks ette piisavad isikukaitsevahendid;

                                 —

                                 tarbijate kokkupuutele toidu kaudu bifenoksi jääkidega, mis esinevad loomsetes saadustes ja külvikorrakultuurides.

                           Asjaomased liikmesriigid taotlevad järgmiste andmete esitamist:

                                 —

                                 teave bifenoksi ja selle metaboliidi hüdroksübifenokshappe jääkide kohta loomsetes saadustes ja bifenoksi jääkide kohta külvikorrakultuurides;

                                 —

                                 teave, mis võimaldab hinnata bifenoksi kasutamisest tulenevat pikaajalist ohtu taimtoidulistele imetajatele.

                           Nad tagavad, et teavitaja esitab komisjonile sellised kinnitavad andmed ja teabe kahe aasta jooksul pärast käesoleva direktiivi jõustumist.

                     187

                     Diflufenikaan
                     CASi nr 83164-33-4
                     CIPACi nr 462

                        2′,4′-difluoro-2-(α,α,α-trifluoro-m-tolyloxy) nicotinanilide

                     ≥ 970 g/kg

                     1. jaanuar 2009

                     31. detsember 2018

                     A   OSA
                     Lubatakse kasutada ainult herbitsiidina.
                     B   OSA
                     VI lisa ühtsete põhimõtete rakendamisel võetakse arvesse 14. märtsil 2008 alalises toiduahela ja loomatervishoiu komitees diflufenikaani kohta koostatud hindamisaruande järeldusi, eelkõige selle I ja II lisa.
                     Üldhindamisel peavad liikmesriigid pöörama erilist tähelepanu:

                                 —

                                 veeorganismide kaitsele. Vajaduse korral tuleb kohaldada riskide vähendamise meetmeid, näiteks puhvervööndite jätmist;

                                 —

                                 sihtrühma mittekuuluvate taimede kaitsele. Vajaduse korral tuleb kohaldada riskide vähendamise meetmeid, näiteks mittepritsitavate puhvervööndite jätmist.

                     188

                     Fenoksaprop-P
                     CASi nr 113158-40-0
                     CIPACi nr 484

                        (R)-2[4-[(6-chloro-2-benzoxazolyl)oxy]-phenoxy]-propanoic acid

                     ≥ 920 g/kg

                     1. jaanuar 2009

                     31. detsember 2018

                     A   OSA
                     Lubatakse kasutada ainult herbitsiidina.
                     B   OSA
                     VI lisa ühtsete põhimõtete rakendamisel võetakse arvesse 14. märtsil 2008 alalises toiduahela ja loomatervishoiu komitees fenokaprop-P kohta koostatud hindamisaruande järeldusi, eelkõige selle I ja II lisa.
                     Üldhindamisel peavad liikmesriigid pöörama erilist tähelepanu:

                                 —

                                 käitajate turvalisusele ja tagama, et kasutustingimustega nähtaks ette piisavad isikukaitsevahendid;

                                 —

                                 sihtrühma mittekuuluvate taimede kaitsele;

                                 —

                                 taimede kaitseaine mefenpüür-dietüüli olemasolule preparaatides, seoses kasutajate, töötajate ja kõrvalseisjate toimeainega kokkupuutega;

                                 —

                                 aine ja mõnede tema lagunemisproduktide püsivus külmemates tsoonides ning piirkondades, kus võivad esineda anaeroobsed tingimused.

                           Kasutusloa tingimustes peaks vajaduse korral olema nõutud riski vähendamise meetmete võtmist.

                     189

                     Fenpropidiin
                     CASi nr 67306-00-7
                     CIPACi nr 520

                        (R,S)-1-[3-(4-tert-butylphenyl)-2-methylpropyl]-piperidine

                     ≥ 960 g/kg (ratsemaat)

                     1. jaanuar 2009

                     31. detsember 2018

                     A   OSA
                     Lubatakse kasutada üksnes fungitsiidina.
                     B   OSA
                     VI lisa ühtsete põhimõtete rakendamisel võetakse arvesse 14. märtsil 2008 alalises toiduahela ja loomatervishoiu komitees fenpropidiini kohta koostatud hindamisaruande järeldusi, eelkõige selle I ja II lisa.
                     Üldhindamisel peavad liikmesriigid pöörama erilist tähelepanu:

                                 —

                                 käitajate ja töötajate turvalisusele ning tagama, et kasutustingimustega nähtaks ette piisavad isikukaitsevahendid;

                                 —

                                 veeorganismide kaitsele ning tagama, et kasutusloaga nõutaks vajaduse korral riskide vähendamise meetmete võtmist, näiteks puhvervööndi jätmist.

                           Asjaomased liikmesriigid taotlevad järgmiste andmete esitamist:

                                 —

                                 teave, mis võimaldab hinnata fenpropidiini kasutamisest tulenevat pikaajalist ohtu taim- ja putuktoidulistele lindudele.

                           Nad tagavad, et teavitaja esitab komisjonile sellised kinnitavad andmed ja teabe kahe aasta jooksul pärast käesoleva direktiivi jõustumist.

                     190

                     Kvinoklamiin
                     CASi nr 2797-51-5
                     CIPACi nr 648

                        2-amino-3-chloro-1,4-naphthoquinone

                     ≥ 965 g/kg Lisandid:
                     dikloon (2,3-dikloro-1,4-naftokinoon) maksimaalselt 15 g/kg

                     1. jaanuar 2009

                     31. detsember 2018

                     A   OSA
                     Lubatakse kasutada ainult herbitsiidina.
                     B   OSA
                     Kui liikmesriigid hindavad taotlust lubada kasutada kvinoklamiini sisaldavat taimekaitsevahendit muu kui dekoratiiv- ja kultuurtaimede puhul, pööravad nad erilist tähelepanu artikli 4 lõike 1 punktis b nimetatud kriteeriumidele ja tagavad, et enne kasutusloa andmist oleks esitatud kogu vajalik teave.
                     VI lisa ühtsete põhimõtete rakendamisel võetakse arvesse 14. märtsil 2008 alalises toiduahela ja loomatervishoiu komitees kvinoklamiini kohta koostatud hindamisaruande järeldusi, eelkõige selle I ja II lisa.
                     Üldhindamisel peavad liikmesriigid pöörama erilist tähelepanu:

                                 —

                                 käitajate, töötajate ja kõrvalseisjate turvalisusele ning tagama, et kasutustingimustega nähtaks ette piisavad isikukaitsevahendid;

                                 —

                                 veeorganismide kaitsele;

                                 —

                                 lindude ja väikeimetajate kaitsele.

                           Vajaduse korral hõlmavad loa väljaandmise tingimused asjakohaseid meetmeid riskide vähendamiseks.

         (1)  Täiendavad andmed toimeaine olemuse ja spetsifikatsiooni kohta on esitatud läbivaatamisaruandes.”


title: Komisjoni direktiiv 2008/100/EÜ, 28. oktoober 2008 , millega muudetakse nõukogu direktiivi 90/496/EMÜ (toidu toitumisalase teabega märgistamise kohta) soovituslike päevaste koguste, energiasisalduse arvutamise koefitsientide ja mõistete osas (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               29.10.2008

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 285/9

      KOMISJONI DIREKTIIV 2008/100/EÜ,
   28. oktoober 2008,
   millega muudetakse nõukogu direktiivi 90/496/EMÜ (toidu toitumisalase teabega märgistamise kohta) soovituslike päevaste koguste, energiasisalduse arvutamise koefitsientide ja mõistete osas
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,
   võttes arvesse nõukogu 24. septembri 1990. aasta direktiivi 90/496/EMÜ toidu toitumisalase teabega märgistuse kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 2,
   olles konsulteerinud Euroopa Toiduohutusametiga,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Direktiiviga 90/496/EMÜ on ette nähtud, et tuleb määratleda kiudaine mõiste.

               (2)

               Selliste toitumisalaste väidete nagu „kiudaineallikas” ja „kõrge kiudainesisaldusega” esitamise tingimused on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1924/2006 (toidu kohta esitatavate toitumis- ja tervisealaste väidete kohta) (2) lisas.

               (3)

               Selguse huvides ja kooskõla tagamiseks muude ühenduse õigusaktidega, milles käsitletakse nimetatud mõistet, on vaja esitada „kiudaine” määratlus.

               (4)

               Kiudaine määratluse puhul tuleks arvesse võtta Codex Alimentarius’e asjakohast tööd ning Euroopa Toiduohutusameti dieettoiduainete, toitumis- ja allergiakomisjoni 6. juuli 2007. aasta avaldust toidu kiudainete kohta.

               (5)

               Kiudaineid on tavapäraselt tarbitud taimse toidu kaudu ning neil on üks või mitu kasulikku füsioloogilist toimet, näiteks: nad kiirendavad toidumassi liikumist seedetraktis, suurendavad väljaheite massi, fermenteeruvad käärsoole mikrofloora toimel, vähendavad vere üldist kolesteroolitaset ja vere LDL-kolesterooli taset ning vähendavad ka söömisjärgse veresuhkru taset ja vere insuliinitaset. Uusimad teaduslikud andmed on kinnitanud, et samasugune kasulik füsioloogiline toime võib olla ka muudel polümeersetel süsivesikutel, mis ei seedu ja mida ei esine tarbitavas toidus looduslikult. Seepärast on asjakohane, et kiudaine määratlus hõlmaks polümeerseid süsivesikuid, millel on üks või mitu kasulikku füsioloogilist toimet.

               (6)

               Taimset päritolu polümeersed süsivesikud, mis vastavad kiudaine määratlusele, võivad olla tihedalt seotud taimes sisalduva ligniini või muude mitte-süsivesikuliste koostisosadega, näiteks fenooliühendite, vaha, saponiinide, fütaatide, kutiini või fütosteroolidega. Kui sellised ained on tihedalt seotud taimset päritolu polümeersete süsivesikutega ning on kiudaine analüüsimisel ekstraheeritud koos polümeersete süsivesikutega, võib neid käsitada kiudainetena. Kui aga kõnealused ained on eraldatud polümeersetest süsivesikutest ja lisatud toidule, ei tohiks neid kiudainetena käsitada.

               (7)

               Teaduse ja tehnika uusimate arengute arvessevõtmiseks on vaja muuta energiasisalduse arvutamise koefitsientide loetelu.

               (8)

               FAO aruandes toiduenergia tehnilise seminari kohta, kus käsitleti analüüsimeetodeid ja arvutamise koefitsiente, on väidetud, et 70 % traditsioonilises toidus sisalduvatest kiudainetest on eeldatavalt fermenteeruvad. Seepärast on asjakohane määrata kiudaine keskmiseks energiasisalduseks 8 kJ/g (2 kcal/g).

               (9)

               Erütritooli on võimalik kasutada väga paljude toitude puhul ja seda kasutatakse muu hulgas näiteks selliste toitainete asendajana nagu suhkur, kui soovitakse vähendada toidu energiasisaldust.

               (10)

               Erütritool on polüool ja vastavalt praegu kehtivatele eeskirjadele, mis on esitatud direktiivi 90/496/EMÜ artikli 5 lõikes 1, tuleks selle energiasisaldus arvutada polüoolide arvutamise koefitsiendi alusel, s.o 10 kJ/g (2,4 kcal/g). Niisuguse arvutamise koefitsiendi kasutamine ei annaks tarbijale täielikku teavet selle kohta, et toote energiasisaldus on väiksem, mis on saavutatud tänu erütritooli kasutamisele toote valmistamisel. Toidu teaduskomitee avaldas 5. märtsil 2003 erütritooli kohta arvamuse, milles märgitakse, et erütritooli energiasisaldus on väiksem kui 0,9 kJ/g (väiksem kui 0,2 kcal/g). Seepärast on vaja kehtestada erütritooli suhtes asjakohane arvutamise koefitsient.

               (11)

               Direktiivi 90/496/EMÜ lisas on loetletud vitamiinid ja mineraaltoitained, mida võib märkida toitumisalase teabega märgistuse osana, seal nähakse ette ka soovituslikud päevased kogused (Recommended Daily Allowance – RDA) ja sätestatakse, mida tuleb arvesse võtta märkimisväärse koguse määramisel. Soovituslike päevaste koguste loetelu eesmärk on anda väärtused toitumisalase teabega märgistuse jaoks ja märkimisväärse koguse arvutamiseks.

               (12)

               Direktiivi 90/492/EMÜ lisas esitatud juhis märkimisväärse koguse kohta on võetud aluseks muudes ühenduse õigusaktides, eelkõige Euroopa Parlamendi ja nõukogu 10. juuni 2002. aasta direktiivi 2002/46/EÜ (toidulisandeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta) (3) artikli 8 lõikes 3, Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1924/2006 (toidu kohta esitatavate toitumis- ja tervisealaste väidete kohta) lisas ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1925/2006 (vitamiinide, mineraaltoitainete ja teatud muude ainete toidule lisamise kohta) (4) artikli 6 lõikes 6.

               (13)

               Direktiivi 90/496/EMÜ lisas loetletud soovituslikud päevased kogused põhinevad 1988. aastal Helsingis toimunud FAO/WHO ekspertide nõupidamiskoosolekul esitatud soovitustel.

               (14)

               Et tagada kooskõla muude ühenduse õigusaktidega, tuleks praegust vitamiinide, mineraaltoitainete ja nende soovituslike päevaste koguste loetelu ajakohastada, võttes arvesse teaduse arengut pärast 1988. aastat.

               (15)

               Toidu teaduskomitee 5. märtsi 2003. aasta arvamuses toitumisalase teabega märgistuse kontrollväärtuste läbivaatamise kohta on esitatud täiskasvanute kohta käivad kontrollväärtused. Nimetatud arvamuses on käsitletud direktiivi 2002/46/EÜ I lisas ja määruse (EÜ) nr 1925/2006 I lisas loetletud vitamiine ja mineraaltoitaineid.

               (16)

               Seepärast tuleks direktiivi 90/496/EMÜ lisa vastavalt muuta.

               (17)

               Käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 90/496/EMÜ muudetakse järgmiselt.

               1.

               Artikli 1 lõike 4 punktile j lisatakse järgmine lause:
               „Aine ja analüüsimeetodi määratlus esitatakse II lisas.”

               2.

               Artikli 5 lõikele 1 lisatakse järgmised taanded:

                           „—

                           kiudained 2 kcal/g – 8 kJ/g

                           —

                           erütritool 0 kcal/g – 0 kJ/g.”

               3.

               Lisa asendatakse käesoleva direktiivi I lisaga.

               4.

               Käesolevale direktiivile lisatakse II lisa.

         Artikkel 2
   1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 31. oktoobriks 2009. Nad edastavad kõnealuste õigusnormide teksti ning kõnealuste normide ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.
   Nad peavad kohaldama kõnealuseid õigusnorme nii, et alates 31. oktoobrist 2012 oleks keelatud kaubelda toodetega, mis ei vasta direktiivi 90/496/EMÜ (muudetud käesoleva direktiiviga) nõuetele.
   Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende ametliku avaldamise korral nende normide juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetud põhiliste õigusnormide teksti.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 28. oktoober 2008

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Androulla VASSILIOU

      (1)  EÜT L 276, 6.10.1990, lk 40.

      (2)  ELT L 12, 18.1.2007, lk 3.

      (3)  EÜT L 183, 12.7.2002, lk 51.

      (4)  ELT L 404, 30.12.2006, lk 26.

      I LISA
      Direktiivi 90/496/EMÜ lisa asendatakse järgmisega.

            „I LISA
            Vitamiinid ja mineraaltoitained, mida võib esitada, ja nende soovituslikud päevased kogused (RDA)

                        Vitamiin A (μg)

                        800

                        Vitamiin D (μg)

                        5

                        Vitamiin E (mg)

                        12

                        Vitamiin K (μg)

                        75

                        Vitamiin C (mg)

                        80

                        Tiamiin (mg)

                        1,1

                        Riboflaviin (mg)

                        1,4

                        Niatsiin (mg)

                        16

                        Vitamiin B6 (mg)

                        1,4

                        Foolhape (μg)

                        200

                        Vitamiin B12 (μg)

                        2,5

                        Biotiin (μg)

                        50

                        Pantoteenhape (mg)

                        6

                        Kaalium (mg)

                        2 000

                        Kloriidid (mg)

                        800

                        Kaltsium (mg)

                        800

                        Fosfor (mg)

                        700

                        Magneesium (mg)

                        375

                        Raud (mg)

                        14

                        Tsink (mg)

                        10

                        Vask (mg)

                        1

                        Mangaan (mg)

                        2

                        Fluoriid (mg)

                        3,5

                        Seleen (μg)

                        55

                        Kroom (μg)

                        40

                        Molübdeen (μg)

                        50

                        Jood (μg)

                        150

                  Üldiselt tuleks märkimisväärse koguse määramisel arvesse võtta 15 % käesolevas lisas kindlaksmääratud soovituslikust päevasest kogusest 100 g või 100 ml kohta või pakendi kohta, kui pakend sisaldab ainult ühe portsjoni.”

      II LISA
      Direktiivile 90/496/EMÜ lisatakse II lisa:

            „II LISA
            Artikli1 lõike 4 punktis j nimetatud kiudaine ja analüüsimeetodi määratlus
            Kiudaine määratlus
            Käesolevas direktiivis tähendab mõiste „kiudaine” polümeerseid süsivesikuid, mis koosnevad kolmest või enamast monomeerist ja mis inimese peensooles ei seedu ega imendu ning mis kuuluvad mõnda järgmisesse kategooriasse:

                        —

                        söödavad polümeersed süsivesikud, mis esinevad tarbitavas toidus looduslikult;

                        —

                        söödavad polümeersed süsivesikud, mis on saadud toidu toorainest selle füüsikalise, ensümaatilise või keemilise töötlemise teel ja millel on kasulik füsioloogiline toime, mida kinnitavad üldtunnustatud teaduslikud andmed;

                        —

                        söödavad sünteetilised polümeersed süsivesikud, millel on kasulik füsioloogiline toime, mida kinnitavad üldtunnustatud teaduslikud andmed.”