Tähtis õiguslik teade

|

31982L0242

Nõukogu direktiiv, 31. märts 1982, mis käsitleb mitteioonsete pindaktiivsete ainete biolagunduvuse katsemeetodeid puudutavate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamist ja millega muudetakse direktiivi 73/404/EMÜ

Euroopa Liidu Teataja L 109 , 22/04/1982 Lk 0001 - 0017 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 15 Köide 3 Lk 0217  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 12 Lk 0118  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 15 Köide 3 Lk 0217  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 13 Köide 12 Lk 0118  CS.ES Peatükk 13 Köide 006 Lk 217  - 233 ET.ES Peatükk 13 Köide 006 Lk 217  - 233 HU.ES Peatükk 13 Köide 006 Lk 217  - 233 LT.ES Peatükk 13 Köide 006 Lk 217  - 233 LV.ES Peatükk 13 Köide 006 Lk 217  - 233 MT.ES Peatükk 13 Köide 006 Lk 217  - 233 PL.ES Peatükk 13 Köide 006 Lk 217  - 233 SK.ES Peatükk 13 Köide 006 Lk 217  - 233 SL.ES Peatükk 13 Köide 006 Lk 217  - 233

		Nõukogu direktiiv,31. märts 1982,mis käsitleb mitteioonsete pindaktiivsete ainete biolagunduvuse katsemeetodeid puudutavate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamist ja millega muudetakse direktiivi 73/404/EMÜ(82/242/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:liikmesriikides kehtivad katsemeetodid püüdlevad küll sama eesmärgi poole, ent erinevad üksteisest teatud aspektide poolest ning kahjustavad seega ühisturu nõuetekohast toimimist;pesuaineid puudutavate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamist käsitleva nõukogu 22. novembri 1973. aasta direktiivi 73/404/EMÜ [4] artikliga 4 nähakse ette niisuguste direktiivide vastuvõtmine, millega määratakse kindlaks nii katsemeetodid kui asjakohased lubatavad hälbed, et võimaldada tuvastada vastavust nimetatud direktiivi nõuetele; nõukogu 22. novembri 1973. aasta direktiiviga 73/405/EMÜ anioonsete pindaktiivsete ainete biolagunduvuse katsemeetodeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta [5] määrati nimetatud meetodid ja lubatavad hälbed anioonsete pindaktiivsete ainete jaoks kindlaks;liikmesriikidel mitteioonsete pindaktiivsete ainete biolagunduvuse taseme kindlaksmääramise võimaldamiseks on soovitav rakendada katsemeetodeid, mis on teatud liikmesriikides sel otstarbel juba kasutusel; samas tuleb vaidluste korral biolagunduvust kontrollida ühist standardmeetodit kasutades;seoses pesuaineid puudutavate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamisega on vaja kehtestada biolagunduvuse mõõtmiseks sobivad lubatavad hälbed, nagu see on ette nähtud nõukogu direktiivi 73/404/EMÜ artikliga 4, et tagada kaitse katsemeetodite ebausaldusväärsuse vastu, mis võib viia märkimisväärsete majanduslike tagajärgedega tagasilükkamisotsusteni; tagasilükkamisotsus tuleb võtta vastu ainult juhul, kui artiklis 2 nimetatud analüütilist meetodit rakendades saadud tulemuste kohaselt on biolagunduvuse tase alla 80 %;tehniliste probleemide tõttu on teatud otstarvetel vaja teatud madala biolagunduvusega mitteioonseid pindaktiivseid aineid ajutiselt kasutada väikses koguses, et hoida ära muid soovimatuid mõjusid tervisele ja keskkonnale; sellele vaatamata on vaja, et oleks olemas nimetatud madala biolagunduvuse tasemega pindaktiivsete ainete kasutamise uuesti ülevaatamise võimalus tehnika arengut arvesse võttes;tehnika areng muudab hädavajalikuks pesuaineid käsitlevate direktiividega kindlaksmääratud tehniliste nõuete kiire kohandamise; selle saavutamiseks vajalike meetmete rakendamise hõlbustamiseks tuleb sätestada menetlus, millega nähakse ette tihe koostöö liikmesriikide ja komisjoni vahel komitee vormis, et kohandada pesuainete kaubavahetust takistavate tehniliste tõkete kõrvaldamist käsitlevad direktiivid tehnika arenguga,ON VÕTNUD VASTU KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Käesolev direktiiv käsitleb direktiivi 73/404/EMÜ artiklis 1 määratletud pesuainetes leiduvate mitteioonsete pindaktiivsete ainete biolagunduvuse kontrollimise meetodeid.Artikkel 2Liikmesriigid keelavad vastavalt direktiivi 73/404/EMÜ artikli 4 sätetele pesuaine turule toomise ja kasutamise oma territooriumil, kui selles sisalduvate mitteioonsete pindaktiivsete ainete biolagunduvuse tase on alla 80 % ning see on tehtud kindlaks vastavalt ühele alltoodud meetodile:- OECD meetod, mis on avaldatud OECD 11. juuni 1976. aasta tehnilises teatises "Proposed Method for the Determination of the Biodegradability of Surfactants used in Synthetic Detergents" (Kavandatav meetod sünteetilistes pesuainetes kasutatavate pindaktiivsete ainete biolagunduvuse kindlaksmääramiseks),- Saksamaal kasutatav meetod, mis on kehtestatud 30. jaanuari 1977. aasta määrusega "Verordnung über die Abbaubarkeit anionischer und nichtionischer grenzflächenaktiver Stoffe in Wasch- und Reinigungsmitteln", mis on avaldatud 1977. aastal väljaande "Bundesgesetzblatt" I osa 244. leheküljel ja nagu seda on muudetud nimetatud määrust muutva 18. juuni 1980. aasta määrusega, mis on avaldatud 1980. aastal väljaande "Bundesgesetzblatt" I osa 706. leheküljel,- Prantsusmaal kasutatav meetod, mis on heaks kiidetud 28. detsembri 1977. aasta määrusega ning avaldatud 18. jaanuaril 1978 väljaandes "Journal officiel de la République française", ja katsestandard T 73-270 märtsist 1974, mis on avaldatud organisatsiooni Association française de normalisation (AFNOR) poolt,- Ühendkuningriigis kasutatav meetod "Porous Pot Test", nagu seda on kirjeldatud organisatsiooni Water Research Centre väljaandes "Technical Report" nr 70/1978.Artikkel 3Direktiivi 73/404/EMÜ artikli 5 lõikega 2 kehtestatud menetluse alusel põhineb labori arvamus mitteioonsete pindaktiivsete ainete kohta käesoleva direktiivi lisas kirjeldatud standardmeetodil (kinnitaval katseprotseduuril).Artikkel 4Lisa tehnika arenguga kohandamiseks vajalikud muudatused võetakse vastu vastavalt direktiivi 73/404/EMÜ artikliga 7b sätestatud menetlusele.Artikkel 5Direktiivi 73/404/EMÜ lisatakse järgmised artiklid:"Artikkel 2a1. Kuni 31. märtsini 1986:a) võivad liikmesriigid vabastada artikli 2 lõike 1 nõuetest järgmised tooted: vähese vahutavusega alkeenoksiidlisandid ainetes, nagu alkoholid, alküülfenoolid, glükoolid, polüoolid, rasvhapped, amiidid ja amiinid, mida kasutatakse nõudepesutoodetes;b) ei kohaldata artikli 2 lõike 1 nõudeid leeliskindlate lõplikult blokeeritud alküül- ja alküül-arüülpolüglükooleetrite ja punktis a viidatud tüüpi ainete suhtes, mida kasutatakse toidu-, joogi- ja metallitöötlustööstuse jaoks mõeldud puhastusvahendites.2. Lõiget 1 kohaldatakse pärast 30. septembrit 1983 turule toodavate eespool nimetatud mitteioonsete pindaktiivsete ainete suhtes ainult juhul, kui nende biolagunduvuse tase on kõrgem sama kasutusotstarbega olemasolevate toodete biolagunduvuse tasemest.3. Lõigetes 1 ja 2 nimetatud ajutise erandi alla kuuluvate mitteioonsete pindaktiivsete ainete kasutamine ei tohi normaalsete kasutustingimuste korral olla kahjulik inimeste või loomade tervisele.Artikkel 7a1. Pesuainete sektoris kaubavahetust takistavate tehniliste tõkete kõrvaldamist käsitlevate direktiivide tehnika arenguga kohandamiseks moodustatakse komitee (edaspidi nimetatud "komitee"), mis koosneb liikmesriikide esindajatest ja mille eesistujaks on komisjoni esindaja.2. Komitee kehtestab oma töökorra.Artikkel 7b1. Kui tuginetakse käesolevas artiklis sätestatud korrale, suunab komitee eesistuja kõnealuse küsimuse omal algatusel või liikmesriigi esindaja taotlusel komiteele.2. Komisjoni esindaja esitab komiteele võetavate meetmete eelnõu. Komitee esitab eelnõu kohta oma arvamuse eesistuja poolt küsimuse kiireloomulisusest lähtudes määratud tähtaja jooksul. Vastavalt asutamislepingu artikli 148 lõikega 2 sätestatule saab komitee esitada oma arvamuse kvalifitseeritud häälteenamusega.Eesistuja ei hääleta.3. a) Kui kavandatavad meetmed on komitee arvamusega kooskõlas, võtab komisjon need vastu.b) Kui kavandatavad meetmed ei ole komitee arvamusega kooskõlas või kui komitee ei esita oma arvamust, esitab komisjon võetavate meetmete kohta viivitamatult ettepaneku nõukogule. Nõukogu võtab otsuse vastu kvalifitseeritud häälteenamusega.c) Kui nõukogu ei ole otsust teinud kolme kuu jooksul alates ettepaneku tegemisest, võtab komisjon ettepandud meetmed vastu.Artikkel 7c1. Vastavalt artikliga 7b kehtestatud menetlusele:- viited katsemeetoditele artiklis 4 nimetatud direktiivides ajakohastatakse vajadusel või täiendatakse muude viidetega muudes liikmesriikides kehtestatud katsemeetoditele,- standardmeetodeid (kinnitavaid katseid) artiklis 4 nimetatud direktiivide lisades muudetakse nende tehnika arenguga kohandamiseks.2. Nimetatud kohandamised ei või muuta negatiivselt pindaktiivsetele ainetele esitatavaid biolagunduvusnõudeid, mis on juba kehtestatud kooskõlas artikliga 4."Artikkel 61. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud sätted 18 kuu jooksul selle teatavakstegemisest. Liikmesriigid teatavad neist viivitamatult komisjonile.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide teksti.Artikkel 7Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 31. märts 1982Nõukogu nimeleesistujaP. de Keersmaeker[1] EÜT C 104, 28.4.1980, lk 112.[2] EÜT C 197, 4.8.1980, lk 66.[3] EÜT C 310, 30.11.1981, lk 7.[4] EÜT L 347, 17.12.1973, lk 51.[5] EÜT L 347, 17.12.1973, lk 53.--------------------------------------------------LISAMITTEIOONSETE PINDAKTIIVSETE AINETE BIOLAGUNDUVUSE KINDLAKSMÄÄRAMINEStandardmeetod (kinnitav katse)1. PEATÜKK1.1. MääratlusKäesoleva direktiivi tähenduses on mitteioonsed pindaktiivsed ained niisugused pindaktiivsed ained, mis pärast katioonse ja anioonse ioonivaheti läbimist määratakse vastavalt 3. peatükis kirjeldatud analüütilisele protseduurile kindlaks vismutiga reageerivate ainetena (BiAS).1.2. Mõõtmiseks vajalikud seadmedMõõtmismeetodi käigus rakendatakse joonisel 1 kujutatud väikest aktiivmudaseadet, mida on veelgi täpsemalt kujutatud joonisel 2. Seade koosneb hoiuanumast A sünteetilise reovee jaoks, doseerimispumbast B, õhustusanumast C, sadestusanumast D, suruõhkpumbast E aktiivmuda retsirkuleerimiseks ja anumast F töödeldud heitvee kogumiseks.Anumad A ja F peavad olema klaasist või sobivast plastikust ning mahutama vähemalt 24 liitrit. Pump B peab tagama sünteetilise reovee pideva voolu õhustusanumasse, milles on normaalkäituse korral kolm liitrit segatud vedelikku. Paagutatud õhustuskuupi G heljutatakse anumas C, koonuse tipus. Läbi õhusti puhutava õhu kogust tuleb kontrollida voolumõõturi H abil.1.3. Sünteetiline reovesiKatse tegemisel kasutatakse sünteetilist reovett. Lahustage igas kraanivee liitris:| 160 mg peptooni, || 110 mg lihaekstrakti, || 30 mg uuread CO(NH2)2, || 7 mg naatriumkloriidi NaCl, || 4 mg kaltsiumkloriidi, CaCl2 · 2H2O, || 2 mg magneesiumsulfaati, MgSO4 · 7H2O, || 28 mg dikaaliumvesinikfosfaati K2HPO4 |ja | 10 ± 1 mg BiAS-i. |BiAS ekstraheeritakse katsealusest tootest 2. peatükis antud meetodil. Sünteetilist reovett valmistatakse iga päev värskelt.1.4. Proovide ettevalmistamine1.4.1. Ühest ainest koosnevaid pindaktiivseid aineid võib uurida nende esialgses olekus. Sünteetilise reovee (1.3) ettevalmistamiseks tuleb kindlaks määrata BiAS-sisaldus.1.4.2. Retsepti järgi valmistatud tooteid analüüsitakse BiAS-, MBAS- ja seebisisalduse suhtes. Need tuleb allutada alkohoolsele ekstraheerimisele ja neist tuleb eraldada BiAS (vt 2. peatükki). Sünteetilise reovee ettevalmistamiseks peab olema teada ekstrakti BiAS-sisaldus.1.5. Seadme kasutamineTäitke esmalt õhustusanum C ja sadestusanum D sünteetilise reoveega. Anuma D kõrgus peab olema kindlaks määratud selliselt, et õhustusanuma C mahutavuseks oleks kolm liitrit. Teostatakse inokulatsioon, sisestades 3 ml hea kvaliteediga teisest heitvett, mis on värskelt kogutud peamiselt olmereovett töötlevast seadmest. Heitvett tuleb proovivõtu ja aplitseerimise vahelisel ajal hoida aeroobsetel tingimustel. Seejärel rakendage tööle õhusti G, suruõhkpump E ja doseerimisseade B. Sünteetiline reovesi peab liikuma läbi õhustusanuma C kiirusega üks liiter tunnis, mis tähendab kolmetunnist keskmist retentsiooniaega.Õhustamiskiirust tuleb reguleerida selliselt, et anuma C sisu heljub pidevalt ning lahustunud hapniku sisaldus on vähemalt 2 mg/l. Vahutamine tuleb sobivate vahenditega ära hoida. Kasutada ei tohi aktiivmuda inhibeerivaid või BiAS-i sisaldavaid vahutamisvastaseid aineid. Suruõhkpump E tuleb seada selliselt, et sadestusanumas olevat aktiivmuda retsirkuleeritaks pidevalt ja korrapäraselt õhustusanumasse C. Ümber õhustusanuma C ülaosa, sadestusanuma D põhja või retsirkuleerimisahelasse kogunenud muda tuleb pühkides või mõnd muud sobivat meetodit rakendades vähemalt üks kord iga päev ringlusesse tagasi suunata. Kui muda ei sadestu, võib selle sadestuvust suurendada, lisades 2 ml raudtrikloriidi 5 % lahuse annuseid (vajadusel korduvalt).Heitvett kogutakse sadestusanumast D anumasse F 24 tundi ning seejärel võetakse pärast põhjalikku segamist proov. Anum F tuleb seejärel hoolikalt puhastada.1.6. Mõõteseadmete kontrollimineSünteetilise reovee BiAS-sisaldus (mg/l) tuleb määrata kindlaks vahetult enne kasutamist.24 tunni jooksul anumasse F kogutud heitvee BiAS-sisaldus (mg/l) tuleb analüütiliselt kindlaks määrata vahetult pärast kogumist sama meetodit kasutades; vastasel korral tuleb proovid preservida, eelistatavalt külmutades. Kontsentratsioonid tuleb määrata kindlaks täpsusega 0,1 mg BiAS-i liitri kohta.Protsessi efektiivsuse kontrollimiseks mõõdetakse läbi klaaskiu filtritud anumasse F kogunenud heitvee ja anumas A oleva filtritud sünteetilise reovee keemilist hapnikutarvet (COD) või lahustunud orgaanilist süsinikku (DOC) vähemalt kaks korda nädalas.COD-i või DOC-i vähenemine peaks lakkama, kui joonisel 3 kujutatud käivitusaja lõpus saavutatakse umbkaudselt korrapärane igapäevane BiAS-i lagunemine.Õhustusanumas sisalduva aktiivmuda kuivaine sisu tuleb määrata kindlaks kaks korda nädalas (g/l). Kui see on üle 2,5 g/l, siis tuleb liigne aktiivmuda eemaldada.Lagunemiskatse teostatakse toatemperatuuril, temperatuur peab olema püsiv ning seda tuleb hoida vahemikus 292–297 K (19–24 °C).1.7. Biolagunduvuse arvutamineBiAS-i lagunemisprotsenti tuleb sünteetilise reovee BiAS-sisalduse (mg/l) ja vastava anumasse F kogunenud heitvee põhjal arvutada iga päev.Niiviisi saadud andmed lagunevuse kohta tuleb esitada graafiliselt, nagu seda on kujutatud joonisel 3.BiAS-i lagunevus tuleb arvutada niisuguste andmete aritmeetilise keskmisena, mis on saadud käivitusajale järgneva 21 päeva jooksul, mil lagunemine oli korrapärane ning seade toimis laitmatult. Käivitusperioodi pikkus ei tohi mingil juhul ületada kuut nädalat.Igapäevased lagunemisväärtused arvutatakse 0,1 % täpsusega, ent lõpptulemus antakse lähima täisarvuna.Teatud juhtudel võib olla lubatav proovivõtmise sageduse alandamine, ent keskmise arvutamiseks tuleb kasutada vähemalt 14 käivitamisajale järgneva 21 päeva jooksul kogutud tulemust.2. PEATÜKKKATSEALUSTE TOODETE EELTÖÖTLUS2.1. Eelmärkused2.1.1. Proovide töötlusMitteioonseid pindaktiivseid aineid ja retsepti järgi valmistatud pesuaineid töödeldakse enne kinnitava katse käigus nende biolagunduvuse kindlaks määramist järgmiselt:Tooted | Töötlus |Mitteioonsed pindaktiivsed ained | Puudub |Retsepti järgi valmistatud pesuained | Alkohoolne ekstraheerimine, millele järgneb mitteioonsete pindaktiivsete ainete eraldamine ioonivahetuse teel |Alkohoolse ekstraheerimise eesmärgiks on kõrvaldada kommertstootest lahustumatud ja anorgaanilised osised, mis võivad teatud tingimustel biolagunduvuse katset häirida.2.1.2. IoonivahetusprotseduurBiolagunduvuse katsete laitmatuks teostamiseks on nõutav mitteioonsete pindaktiivsete ainete eraldamine seebist, anioonaktiivsetest ja katioonaktiivsetest ainetest.See saavutatakse ioonivahetustehnika abil, kasutades makropoorset vahetusvaiku ja fraktsioonivaks elutsiooniks sobivaid eluente. Seega on seepi, anioonaktiivseid aineid ja mitteioonseid pindaktiivseid aineid võimalik eraldada ühe protseduuri raames.2.1.3. Analüütiline kontrollPärast homogeenimist määratakse anioonaktiivsete ainete ja mitteioonsete pindaktiivsete ainete kontsentratsioon pesuaines kindlaks vastavalt MBAS- ja BiAS-analüütilisele protseduurile. Seebisisaldus määratakse kindlaks sobiva analüütilise meetodiga.Niisugune toote analüüsimine on vajalik biolagunduvuse katsete jaoks fraktsioonide ettevalmistamiseks vajalike koguste arvutamiseks.Kvantitatiivne ekstraheerimine ei ole vajalik, ent ekstraheerida tuleb siiski vähemalt 80 % mitteioonseid pindaktiivseid aineid. Tavaliselt saavutatakse 90 %-line või kõrgem tulemus.2.2. PõhimõteHomogeensest proovist (pulbrid, kuivatatud pastad ja kuivatatud vedelikud) saadakse etanooliekstrakt, mis sisaldab pesuaineproovi pindaktiivseid aineid, seepi ja muid alkoholis lahustuvaid osiseid.Etanooliekstrakt aurustatakse kuivaks, lahustatakse isopropanooli ja vee segus ning saadud lahus juhitakse läbi temperatuurile 323 K (50 °C) kuumutatud tugevalt happelise katioonivahetuse/makropoorse anioonivahetuse kombinatsiooni. Niisugune kõrge temperatuur on vajalik happelises keskkonnas esineda võivate rasvhapete sadestumise vältimiseks.Mitteioonsed pindaktiivsed ained saadakse heitveest aurustamise teel.Lagunemiskatseid ja analüütilist protseduuri häirida võivad katioonaktiivsed ained kõrvaldatakse anioniidi kohale asetatud kationiidi abil.2.3. Kemikaalid ja seadmed2.3.1. Deioniseeritud vesi2.3.2. Etanool, 95 % (mahuprotsenti) C2H5OH(lubatav denaturant: metüületüülketoon või metanool)2.3.3. Isopropanooli ja vee segu (50/50 mahuprotsenti):50 mahuosa isopropanooli (CH3CHOH · CH3) ja50 mahuosa vett (2.3.1)2.3.4. Ammooniumvesinikkarbonaadi lahus (60/40 mahuprotsenti):0,3 mooli NH4HCO31000 ml isopropanooli ja vee segus, mis koosneb 60 mahuosast isopropanoolist ja 40 mahuosast veest (2.3.1)2.3.5. Kationiit (KAT), tugevalt happeline, vastupidav alkoholile (sõelaava 50–100)2.3.6. Anioniit (AAT), makropoorne, Merck Lewatit MP 7080 (sõelaava 70–150) või sellega võrdväärne2.3.7. Vesinikkloriidhape, 10 % HCl (massiprotsent)2.3.8. 2000 ml ümarkolb koos lihvkorgi ja püstjahutiga2.3.9. 90 mm läbimõõduga vaakumfilter (kuumutatav) filterpaberite jaoks2.3.10. 2000 ml filtrimiskolb2.3.11. Vahetuskolonnid koos kuumutussärgi ja kraaniga: sisemine toru läbimõõduga 60 mm ja kõrgusega 450 mm (joonis 4)2.3.12. Veevann2.3.13. Vaakumkuivatusahi2.3.14. Termostaat2.3.15. Rotaatoraurusti2.4. Ekstrakti ettevalmistamine ja mitteioonsete aktiivainete eraldamine2.4.1. Ekstrakti ettevalmistamineLagunemiskatse jaoks vajalik pindaktiivsete ainete kogus on umbes 25 g BiAS-i.Ekstraktide ettevalmistamisel lagunemiskatsete jaoks võib toote maksimaalseks kasutatavaks koguseks olla 2000 g. Seetõttu võib olla vaja lagunemiskatsete jaoks piisava koguse saamiseks teostada protseduuri kaks või kolm korda. Kogemus on näidanud, et ühe suure ekstraheerimise asemel on kasulikum kasutada mitut väikest.2.4.2. Alkoholis lahustuvate osiste eraldamineLisage 1250 ml etanoolile 250 g analüüsitavat sünteetilist pesuainet, kuumutage segu keemispunktini ja keetke segades püstjahutiga tund aega. Juhtige kuum alkoholilahus läbi temperatuurini 323 K (50 °C) kuumutatud jämedapoorse vaakumfiltri ja filtrige kiiresti. Peske kolb ja vaakumfilter umbes 200 ml kuuma etanooliga. Koguge filtraat ja pesulahus filtrimiskolbi.Kui analüüsitavaks tooteks on pasta või vedel toode, siis tuleb jälgida, et proovis ei sisalduks üle 25 g anioonaktiivseid aineid ja 35 g seepi. Aurustage see kaalutud proov kuivaks. Lahustage jääk 500 ml etanoolis ja toimige vastavalt ülalkirjeldatule.Madala näivtihedusega (< 300 g/l) pulbrite korral on soovitav suurendada etanoolisuhe vahekorras tasemele 20: 1.Aurustage etanoolifiltraat täiesti kuivaks, kasutades eelistatavalt rotaatoraurustit. Kui on vaja suuremat kogust ekstrakti, korrake protseduuri. Lahustage jääk 5000 ml isopropanooli ja vee segus.2.4.3. Ioonivahetuskolonnide ettevalmistamineKatioonivahetuskolonnAsetage 3000 ml keeduklaasi 600 ml katioonivahetusvaiku (2.3.5) ja katke see, lisades 2000 ml vesinikkloriidhapet (2.3.7). Jätke vähemalt kaheks tunniks seisma ja segage aeg-ajalt. Dekanteerige hape ja viige vaik deioniseeritud vee abil üle kolonni (2.3.11). Kolonnil peab olema klaasvatist kork. Peske kolonni deioniseeritud veega kiirusega 10–30 ml/min, kuni eluaat on kloriidivaba. Asendage vesi kiirusel 10–30 ml/min 2000 ml isopropanooli ja vee seguga (2.3.3). Vahetuskolonn on nüüd kasutamiseks valmis.AnioonivahetuskolonnAsetage keeduklaasi 600 ml anioonivahetusvaiku (2.3.6) ja katke see, lisades 2000 ml deioniseeritud vett. Laske vaigul vähemalt kaks tundi punduda. Viige vaik deioniseeritud vee abil üle kolonni. Kolonnil peab olema klaasvatist kork.Peske kolonni 0,3 M ammooniumvesinikkarbonaadi lahusega (2.3.4), kuni selles ei ole enam kloriidi. Selleks kulub umbes 5000 ml lahust. Peske veel 2000 ml deioniseeritud veega. Asendage vesi kiirusega 10–30 ml/min 2000 ml isopropanooli ja vee seguga (2.3.3). Vahetuskolonn on nüüd OH-vormis ning kasutamiseks valmis.2.4.4. IoonivahetusprotseduurÜhendage vahetuskolonnid selliselt, et katioonivahetuskolonn oleks asetatud anioonivahetuskolonni peale. Kuumutage vahetuskolonnid termostaati kasutades temperatuurile 323 K (50 °C). Kuumutage 5000 ml punktis 2.4.2 saadud lahust temperatuurile 333 K (60 °C) ja juhtige lahus läbi ioonivahetikombinatsiooni kiirusega 20 ml/min. Peske kolonne 1000 ml kuuma isopropanooli ja vee seguga (2.3.3).Koguge filtraat ja pesulahus mitteioonsete pindaktiivsete ainete saamiseks kokku ning aurustage kuivaks, kasutades eelistatavalt rotaatoraurustit. Jääk sisaldab BiAS-i. Lisage deioniseeritud vett, kuni saavutate määratletud mahu, ja määrake vastavalt punktile 3.3 kindlaks BiAS-sisaldus alikvoodis. Lahust kasutatakse lagunemiskatsete jaoks mitteioonsete pindaktiivsete ainete standardlahusena. Lahust tuleb hoida temperatuuril alla 278 K (5 °C).2.4.5. Ioonivahetusvaikude regenereerimineKationiit visatakse pärast kasutamist ära.Anioonivahetusvaik regenereeritakse, juhtides umbes 5000 – 6000 ml ammooniumvesinikkarbonaadi lahust (2.3.4) läbi kolonni voolukiirusega umbes 10 ml/min, kuni eluaat on anioonaktiivsete ainete vaba (metüleensinise katse). Seejärel juhtige pesemiseks anioniidist läbi 2000 ml isopropanooli ja vee segu (2.3.3). Anioniit on nüüd jälle kasutamiseks valmis.3. PEATÜKKMITTEIOONSE PINDAKTIIVSE AINE KINDLAKSMÄÄRAMINE BIOLAGUNEMISKATSE KÄIGUS3.1. PõhimõtePindaktiivsed ained kontsentritakse ja eraldatakse gaasivoolu abil. Kasutatud proovis peab mitteioonse pindaktiivse aine koguseks olema 250–800 μg.Gaasi abil eraldatud pindaktiivne aine lahustatakse etüülatsetaadis.Kui faasid on eraldunud ja lahusti aurustunud, sadestatakse mitteioonne pindaktiivne aine vesilahuses modifitseeritud Dragendorffi reaktiiviga (KBiJ4 + BaCl2 + jää-äädikas).Sade filtritakse, seda pestakse jää-äädikaga ning see lahustatakse ammooniumtartraadi lahuses. Lahuses olev vismut tiitritakse potentsiomeetriliselt pürrolidiinditiokarbamaadi lahusega (pH 4–5), kasutades indikaatorina heledat plaatinaelektroodi ja kalomel- või hõbe-hõbekloriidvõrdluselektroodi.Meetod on rakendatav 6–30 alküleenoksiidirühma sisaldavate mitteioonsete pindaktiivsete ainete puhul.Tiitrimistulemus korrutatakse empiirilise teguriga 54, muundades selle võrdlusaineks nonüülfenooliks, mida on kondenseeritud 10 mooli etüleenoksiidiga (NP 10).3.2. Reaktiivid ja seadmedReaktiivid tuleb valmistada deioniseeritud vees.3.2.1. Puhas etüülatsetaat, värskelt destilleeritud.3.2.2. Naatriumvesinikkarbonaat (NaHCO3, analüüsipuhas reaktiiv).3.2.3. Lahjendatud vesinikkloriidhape (20 ml kontsentritud hapet (HCl) lahjendatud veega mahuni 1000 ml).3.2.4. Metanool (analüüsipuhas reaktiiv), värskelt destilleeritud, hoitud klaaspudelis.3.2.5. Broomkresoolpurpur, 0,1 g 100 ml metanoolis.3.2.6. Sadestav aine: sadestavaks aineks on segu kahest lahuse A mahuosast ja ühest lahuse B mahuosast. Segu hoitakse pruunis pudelis ja seda võib pärast kokkusegamist kasutada ühe nädala jooksul.3.2.6.1. Lahus ALahustage 1,7 g vismutnitraati (BiONO3 · H2O, analüüsipuhas reaktiiv) 20 ml jää-äädikas ja lahjendage veega mahuni 100 ml. Seejärel lahustage 65 g kaaliumjodiidi (analüüsipuhas reaktiiv) 200 ml vees. Segage need kaks lahust 1000 ml mõõtekolvis kokku, lisage 200 ml jää-äädikat (3.2.7) ja lahjendage veega mahuni 1000 ml.3.2.6.2. Lahus BLahustage 290 g baariumkloriidi (BaCl2 · 2H2O, analüüsipuhas reaktiiv) 1000 ml vees.3.2.7. 99–100 % jää-äädikas (madalamad kontsentratsioonid on sobimatud).3.2.8. Ammooniumtartraadi lahus: segage 12,4 g viinhapet (analüüsipuhas reaktiiv) ja 12,4 ml ammoniaagilahust (analüüsipuhas reaktiiv, d = 0,910 g/ml) ning lahjendage veega mahuni 1000 ml (või kasutage samaväärses koguses ammooniumtartraati (analüüsipuhas reaktiiv)).3.2.9. Lahjendatud ammoniaagilahus: 40 ml ammoniaagilahust (analüüsipuhas reaktiiv, d = 0,910 g/ml) lahjendatud veega mahuni 1000 ml.3.2.10. Standardne atsetaatpuhver: lahustage 40 g tahket naatriumhüdroksiidi (analüüsipuhas reaktiiv) keeduklaasis 500 ml veega ja laske jahtuda. Lisage 120 ml jää-äädikat (3.2.7). Segage põhjalikult, jahutage ja viige üle 1000 ml mõõtekolbi. Täitke mõõtekolb mahumärgini veega.3.2.11. Pürrolidiinditiokarbamaadi lahus (tuntud kui "karbaadilahus"): lahustage 103 mg naatriumpürrolidiinditiokarbamaati (C5H8NNaS2 · 2H2O) umbes 500 ml vees, lisage 10 ml n-amüülalkoholi (analüüsipuhas reaktiiv) ja 0,5 g NaHCO3 (analüüsipuhas reaktiiv) ja lahjendage veega mahuni 1000 ml.3.2.12. Vasksulfaadi lahus (3.2.11 standardimiseks)PõhilahusSegage 1,249 g vasksulfaati (CuSO4 · 5H2O, analüüsipuhas lahus) 50 ml 0,5 M väävelhappega ja lahjendage veega mahuni 1000 ml.StandardlahusSegage 50 ml põhilahust 10 ml 0,5 M H2SO4-ga ja lahjendage veega mahuni 1000 ml.3.2.13. Naatriumkloriid (analüüsipuhas reaktiiv).3.2.14. Gaasieraldusseade (vt joonist 5).Paagutatud plaadi läbimõõt peab võrduma ballooni siseläbimõõduga.3.2.15. Jaotuslehter, 250 ml.3.2.16. Magnetsegur 25–30 mm magnetiga.3.2.17. Goochi tiigel, sõelpõhja läbimõõt = 25 mm, tüüp G 4.3.2.18. Ringikujulised klaaskiudfilterpaberid, diameeter 27 mm, kiu läbimõõt 0,5–1,5 μm.3.2.19. Kaks filtrimiskolbi koos adapterite ja kummikraedega, vastavalt 500 ja 250 ml.3.2.20. Isekirjutav potentsiomeeter, mis on varustatud heleda plaatinaindikaatorelektroodiga ja kalomel- või hõbe-hõbekloriidvõrdluselektroodiga (250 mV vahemikuga) ning 20–25 ml mahutavusega automaatbüretiga või alternatiivne manuaalne seade.3.3. Meetod3.3.1. Pindaktiivse aine kontsentrimine ja eraldamineFiltrige veeproov läbi kvalitatiivse filterpaberi. Visake filtraadi esimesed 100 ml ära.Asetage eelnevalt etüülatsetaadiga loputatud eraldusseadmesse 250–800 μg mitteioonset pindaktiivset ainet sisaldav mõõdetud proovi kogus.Lisage eraldumise parendamiseks 100 g naatriumkloriidi ja 5 g naatriumvesinikkarbonaati.Kui proovi maht ületab 500 ml, siis lisage nimetatud soolad eraldusseadmesse tahkes olekus ja lahustage need läbi lämmastiku või õhu juhtides.Väiksema suurusega proovi kasutamisel lahustage soolad 400 ml vees ning lisage siis eraldusseadmesse.Lisage vett, tõstes taseme ülemise kraanini.Lisage vee peale ettevaatlikult 100 ml etüülatsetaati.Täitke gaasiliinil (lämmastik või õhk) paiknev pesupudel kahe kolmandiku ulatuses etüülatsetaadiga.Juhtige 30–60 l/h gaasivool läbi seadme, soovitav on kasutada kulumõõturit. Alguses tuleb õhustamiskiirust vähehaaval suurendada. Gaasivoolu kiirust tuleb reguleerida selliselt, et faasid jääksid märgatavalt eraldi, viies faaside segunemise ja etüülatsetaadi vees lahustumise miinimumini. Katkestage gaasivool viie minuti pärast.Kui orgaanilise faasi maht on vees lahustumise tõttu vähenenud üle 20 %, siis tuleb sublatsiooni korrata, pöörates erilist tähelepanu gaasivoolu kiirusele.Viige orgaaniline faas üle jaotuslehtrisse. Kui jaotuslehtrisse on jäänud veefaasist vett (seda peaks olema vaid mõni ml), siis juhtige see tagasi eraldusseadmesse. Filtrige etüülatsetaatfaas läbi kuiva kvalitatiivse filterpaberi 250 ml keeduklaasi.Asetage veel 100 ml etüülatsetaati eraldusseadmesse ja juhtige sellest jälle viie minuti jooksul läbi lämmastikku või õhku. Juhtige orgaaniline faas ära esimese eraldamise jaoks kasutatud jaotuslehtrisse, visake veefaas ära ja juhtige orgaaniline faas läbi esimese etüülatsetaadiosa jaoks kasutatud filtri. Loputage nii jaotuslehtrit kui filtrit umbes 20 ml etüülatsetaadiga.Aurustage etüülatsetaadi ekstrakt veevannil (tõmbekapis) kuivaks. Juhtige aurustumise kiirendamiseks üle lahuse pinna õrn õhuvool.3.3.2. Sadestamine ja filtrimineLahustage punktis 3.3.1 saadud kuivjääk 5 ml metanoolis, lisage 40 ml vett ja 0,5 ml lahjendatud HCl (3.2.3) ning segage segu magnetseguriga.Lisage saadud lahusele mõõtesilindrist 30 ml sadestavat ainet (3.2.6). Sade tekib pärast korduvat segamist. Jätke segu pärast 10minutilist segamist vähemalt viieks minutiks seisma.Filtrige segu läbi Goochi tiigli, mille põhi on kaetud klaaskiudfilterpaberiga. Peske filtrit esmalt vaakumis 2 ml jää-äädikaga. Seejärel peske jää-äädikaga (seda on vaja umbes 40–50 ml) põhjalikult keeduklaasi, magnetit ja tiiglit. Keeduklaasi seintele kleepunud sadet ei ole kvantitatiivselt vaja filtrile üle viia, kuna tiitrimiseks vajalik sademelahus viiakse tagasi sadestamiskeeduklaasi ning siis lahustub järelejääv sade.3.3.3. Sademe lahustamineLahustage sade filtertiiglis, lisades kuuma ammooniumtartraadi lahuse (umbes 80 °C, 353 K) (3.2.8) kolmes osas, igaüks neist 10 ml. Laske igal osal enne selle läbi filtri kolbi imemist mõned minutid tiiglis seista.Pange filtrimiskolbi sisu sadestamiseks kasutatud keeduklaasi. Ülejäänud sademe lahustamiseks loputage keeduklaasi seinu veel 20 ml tartraadilahusega.Peske tiiglit, adapterit ja filtrimiskolbi ettevaatlikult 150–200 ml veega ja viige loputusvesi tagasi sadestamiseks kasutatud keeduklaasi.3.3.4. TiitrimineSegage lahust magnetseguriga (3.2.16), lisage mõned tilgad broomkresoolpurpurit (3.2.5) ning lisage lahjendatud ammoniaagilahust (3.2.9), kuni värv muutub violetseks (lahus on loputamiseks kasutatud äädikhappe jäägist kergelt happeline).Lisage seejärel 10 ml standardset atsetaatpuhvrit (3.2.10), kastke elektroodid lahusesse ning tiitrige potentsiomeetriliselt standardse "karbaadilahusega" (3.2.11), büretiots lahusesse kastetud.Tiitrimiskiirus ei tohi ületada 2 ml/min.Lõpp-punktiks on potentsiaalikõvera kahe haru tangensitega lõikumise punkt. Mõnikord võib täheldada potentsiaalikõvera pöördepunkti lamendumist, ent seda on võimalik kõrvaldada plaatinaelektroodi hoolika puhastamisega (poleerides seda smirgelpaberiga).3.3.5. PimekatsedSooritage samal ajal läbi kogu protseduuri pimekatse 5 ml metanooli ja 40 ml veega vastavalt punktis 3.3.2 antud juhistele. Pimetiitrimine peab jääma alla 1 ml, sest vastasel korral ei saa olla kindel reaktiivide (3.2.3 – 3.2.7 – 3.2.8 – 3.2.9 – 3.2.10) puhtuses (eriti nende raskmetallide sisalduses) ja need tuleb asendada. Tulemuste arvutamisel tuleb arvestada pimemääramisega.3.3.6. "Karbaadilahuse" teguri kontrollimineMäärake karbaadilahuse tegur kindlaks kasutamispäeval. Selleks tiitrige 10 ml vasksulfaadi lahust pärast 100 ml vee ja 10 ml standardse atsetaatpuhvri (3.2.10) lisamist (3.2.12) karbaadilahusega. Kui kasutatud koguseks on "a" milliliitrit, siis on teguriks f:f =10aja kõik tiitrimistulemused korrutatakse selle teguriga.3.4. Tulemuste arvutamineIgal mitteioonsel pindaktiivsel ainel on oma tegur sõltuvalt selle koostisest ning eriti alkeenoksiidiahela pikkusest. Mitteioonse pindaktiivse aine kontsentratsiooni väljendatakse standardaine suhtes, milleks on 10 etüleenoksiidiühikuga nonüülfenool (NP 10), mille jaoks on muundusteguriks 0,054.Nimetatud tegurit kasutades leitakse proovis leiduva pindaktiivse aine kogus väljendatuna mg-i NP 10 ekvivalendina:(b – c) · f · 0,054 = mg mitteioonset pindaktiivset ainet NP 10-nakus: | bproovi käigus kulunud "karbaadilahuse" maht (ml),cpimekatses kulunud "karbaadilahuse" maht (ml),f"karbaadilahuse" tegur. |3.5. Tulemuste esitamineEsitage tulemused täpsusega 0,1 mg/l NP 10-na.+++++ TIFF +++++Joonis 1+++++ TIFF +++++Joonis 2+++++ TIFF +++++Biolagunduvuse arvutamine – kinnitav katse+++++ TIFF +++++Kuumutatav vahetuskolonn+++++ TIFF +++++Gaasieraldusseade--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 2010/59/EL, 26. august 2010 , millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/32/EÜ toiduainete ja toidu koostisosade tootmisel kasutatavaid ekstrahente käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta  EMPs kohaldatav tekst

text:
               27.8.2010

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 225/10

         KOMISJONI DIREKTIIV 2010/59/EL,
   26. august 2010,
   millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/32/EÜ toiduainete ja toidu koostisosade tootmisel kasutatavaid ekstrahente käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiivi 2009/32/EÜ toiduainete ja toidu koostisosade tootmisel kasutatavaid ekstrahente käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, (1) eriti selle artiklit 4,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Direktiivi 2009/32/EÜ kohaldatakse selliste ekstrahentide suhtes, mida kasutatakse või mis on ette nähtud kasutamiseks toiduainete või toidu koostisosade tootmisel. Seda direktiivi ei kohaldata selliste ekstrahentide suhtes, mida kasutatakse lisaainete, vitamiinide ja muude toitaineliste lisandite tootmisel, välja arvatud I lisas loetletud lisaained, vitamiinid või toitainelised lisandid. Euroopa Toiduohutusamet (edaspidi „amet”) hindas, kas dimetüüleeter on ohutu kasutamisel ekstrahendina, millega eraldatakse loomse valgu toorainetest rasv, ja esitas oma arvamuse 29. jaanuaril 2009 (2). Amet järeldas, et ohtu ei ole, kui dimetüüleetri jääksisaldus eraldatud loomses valgus on 9 μg/kg. Seega tuleks lubada kasutada dimetüüleetrit ekstrahendina, mis eraldab loomse valgu toorainetest rasva, tingimusel et dimetüüleetri jääksisalduse piirnorm rasvatustatud valgutootes on 9 μg/kg.

               (2)

               Direktiivi 2009/32/EÜ I lisa III osas ei ole sätestatud piirnorme lõhna- ja maitseainete valmistamisest tingitud metanooli ja propaan-2-ooli jääksisalduse kohta toiduainetes. Liikmesriigid ja komisjon juhtisid tähelepanu sellele, et direktiivi 2009/32/EÜ I lisa II osas sätestatud üldine metanooli ja propaan-2-ooli jääksisalduse piirnorm 10 mg/kg on lõhna- ja maitseainete suhtes rakendamiseks liiga range.

               (3)

               Seega tuleks sätestada looduslikust lõhna- ja maitseainetoormest lõhna- ja maitseainete valmistamisest tingitud metanooli ja propaan-2-ooli jääksisalduse piirnorm toiduainetes. Selleks, et piirnorme saaks pidada ohutuks, peaksid need olema alla piirnormi 10 mg/kg, mille toidu teaduskomitee on hinnanud ohutuks (3).

               (4)

               Käesoleva direktiiviga ette nähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega ning ei Euroopa Parlament ega nõukogu ole vastuväiteid esitanud,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 2009/32/EÜ I lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi lisale.
   Artikkel 2
   1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 15. septembriks 2011. Nad edastavad nimetatud sätete teksti komisjonile.
   Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastu võetavate põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 26. august 2010

            Komisjoni nimel

            president

         José Manuel BARROSO

      (1)  ELT L 141, 6.6.2009, lk 3.

      (2)  Scientific opinion of the panel on Food Contact Materials, Enzymes, Flavourings and Processing aids (CEF) on request from European Commission on the safety in use of dimethyl ether as an extraction solvent. The EFSA Journal (2009) 983, 1-13.

      (3)  Toidu teaduskomitee. 21. juunil 1991 esitatud teine arvamus ekstrahentide kohta. Toidu teaduskomitee aruanne „Food Science and Techniques”, (29. väljaanne, lk 1–11).

      LISA
      Direktiivi 2009/32/EÜ I lisa muudetakse järgmiselt.

                  1.

                  II ossa lisatakse järgmine rida:

                              „Dimetüüleeter

                              Rasvatustatud loomse valgu toodete valmistamine

                              0,009 mg/kg rasvatustatud valgutootes”

                  2.

                  III ossa lisatakse järgmised read:

                              „Metanool

                              1,5 mg/kg

                              Propaan-2-ool

                              1 mg/kg”


title: Komisjoni direktiiv 2005/57/EÜ, 21. september 2005, millega muudetakse nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ, et lisada toimeainete hulka MCPA ja MCPB   (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               22.9.2005

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 246/14

      KOMISJONI DIREKTIIV 2005/57/EÜ,
   21. september 2005,
   millega muudetakse nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ, et lisada toimeainete hulka MCPA ja MCPB
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,
   võttes arvesse nõukogu 15. juuli 1991. aasta direktiivi 91/414/EMÜ taimekaitsevahendite turuleviimise kohta, (1) eriti selle artikli 6 lõiget 1,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjoni 11. detsembri 1992. aasta määruses (EMÜ) nr 3600/92, millega nähakse ette taimekaitsevahendite turuleviimist käsitleva nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ artikli 8 lõikes 2 osutatud tööprogrammi esimese etapi üksikasjalikud rakenduseeskirjad, (2) on esitatud hinnatavate toimeainete loetelu, et kanda need võimaluse korral direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse. MCPA ja MCPB kuuluvad kõnealusesse loetellu.

               (2)

               Kõnealuste toimeainete mõju inimese tervisele ja keskkonnale on mitmete teavitajate esitatud kasutusviiside korral hinnatud vastavalt määruse (EMÜ) nr 3600/92 sätetele. Komisjoni 27. aprilli 1994. aasta määrusega (EÜ) nr 933/94, millega sätestatakse taimekaitsevahendite toimeained ja määratakse referentliikmesriigid määruse (EMÜ) nr 3600/92 rakendamiseks, (3) nimetati referentliikmesriigiks Itaalia. Vastavalt määruse (EMÜ) nr 3600/92 artikli 7 lõike 1 punktile c esitas Itaalia asjaomased hindamisaruanded ja soovitused komisjonile 5. aprillil 2001 ja 19. detsembril 2001.

               (3)

               Liikmesriigid ja komisjon on kõnealused hindamisaruanded toiduahela ja loomatervishoiu alalises komitees läbi vaadanud. Aruannete läbivaatamine lõpetati 15. aprillil 2005 ning vormistati MCPAd ja MCPBd käsitlevate komisjoni aruannetena.

               (4)

               MCPA ja MCPB aruannetest ei ilmnenud vastamata küsimusi, mida peaks käsitlema taimede teaduskomitee või Euroopa Toiduohutusamet (EFSA), kes on taimede teaduskomitee ülesanded üle võtnud.

               (5)

               Mitmete uuringute põhjal on selgunud, et MCPAd ja MCPBd sisaldavaid taimekaitsevahendeid võib reeglina käsitada direktiivi 91/414/EMÜ artikli 5 lõike 1 punktides a ja b ette nähtud nõuetele vastavana, eelkõige uuritud ja komisjoni aruannetes loetletud kasutusalade osas. Seetõttu on asjakohane lisada kõnealused toimeained I lisasse, et tagada kõigis liikmesriikides asjaomaseid toimeaineid sisaldavate taimekaitsevahendite kasutuslubade väljaandmine nimetatud direktiivis ettenähtud korras.

               (6)

               Enne toimeaine I lisasse kandmist tuleks ette näha piisav ajavahemik, et liikmesriigid ja huvitatud pooled saaksid valmistuda toimeainete lisamisest tulenevate uute tingimuste täitmiseks.

               (7)

               Ilma et see piiraks direktiiviga 91/414/EMÜ kindlaks määratud kohustusi, mis kaasnevad toimeaine kandmisega I lisasse, tuleks pärast toimeaine loetelusse kandmist anda liikmesriikidele kuus kuud MCPAd ja MCPBd sisaldavate taimekaitsevahendite kehtivate kasutuslubade läbivaatamiseks, et tagada direktiivis 91/414/EMÜ, eriti selle artiklis 13 sätestatud nõuete ja I lisas toodud tingimuste täitmine. Direktiivi 91/414/EMÜ sätete kohaselt peaksid liikmesriigid vastavalt vajadusele olemasolevaid lube muutma, need asendama või tühistama. Erandina nimetatud tähtajast tuleks ette näha pikem ajavahemik iga taimekaitsevahendi iga kavandatava kasutusviisi täieliku, III lisa nõuetele vastava toimiku esitamiseks ja hindamiseks direktiivis 91/414/EMÜ sätestatud ühtsete põhimõtete alusel.

               (8)

               Määruse (EMÜ) nr 3600/92 raames hinnatud toimeainete direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse kandmisel saadud kogemused on näidanud, et kehtivate kasutuslubade valdajate kohustused seoses andmetele juurdepääsuga võivad tekitada tõlgendamisraskusi. Raskuste vältimiseks tulevikus on vaja täpsustada liikmesriikide kohustusi, eelkõige kohustust kontrollida, et loa valdaja võimaldab juurdepääsu toimikule, mis vastab kõnealuse direktiivi II lisa nõuetele. Täpsustamine ei too siiski liikmesriikidele ega lubade valdajatele kaasa uusi kohustusi võrreldes I lisa muutmiseks seni vastu võetud direktiividega.

               (9)

               Seepärast on asjakohane direktiivi 91/414/EMÜ vastavalt muuta.

               (10)

               Käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 91/414/EMÜ I lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi lisale.
   Artikkel 2
   Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 31. oktoobriks 2006. Nad edastavad kõnealuste õigusnormide teksti ning kõnealuste normide ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.
   Liikmesriigid kohaldavad neid sätteid alates 1. novembrist 2006.
   Kui liikmesriigid võtavad need normid vastu, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   Artikkel 3
   1.   Liikmesriigid muudavad või tühistavad vajaduse korral direktiivi 91/414/EMÜ kohaselt toimeainetena MCPAd ja MCPBd sisaldavate taimekaitsevahendite olemasolevad load 31. oktoobriks 2006. Eelkõige kontrollivad nad nimetatud tähtpäevaks, et kõnealuse direktiivi I lisas vastavalt MCPA ja MCPB suhtes sätestatud tingimused on täidetud, välja arvatud kõnealuseid toimeaineid käsitlevate kannete B osas nimetatud tingimused, ning et loa valdajal on olemas kõnealuse direktiivi artikli 13 tingimuste kohaselt II lisa nõuetele vastav toimik või juurdepääs sellele.
   2.   Erandina lõikest 1 viivad liikmesriigid iga lubatud taimekaitsevahendi puhul, mis sisaldab MCPAd või MCPBd ainsa toimeainena või ühena mitmest toimeainest, mis kõik on hiljemalt 30. aprilliks 2006 kantud direktiivi 91/414/EMÜ I lisa loetelusse, läbi toote uue hindamise direktiivi 91/414/EMÜ III lisa nõuetele vastava toimiku põhjal vastavalt käesoleva direktiivi VI lisas sätestatud ühtsetele põhimõtetele ning arvestades kõnealuse direktiivi I lisa vastavalt MCPAd ja MCPBd käsitlevate kannete B osa. Selle hindamise põhjal määravad nad kindlaks, kas toode vastab direktiivi 91/414/EMÜ artikli 4 lõike 1 punktides b, c, d ja e kehtestatud tingimustele.
   Pärast kõnealust kindlaksmääramist liikmesriigid:

               a)

               vajaduse korral muudavad MCPAd või MCPBd ainsa toimeainena sisaldavate toodete kasutuslube või tühistavad need hiljemalt 30. aprilliks 2010 või

               b)

               vajaduse korral muudavad MCPAd või MCPBd ühena mitmest toimeainest sisaldavate toodete kasutuslube või tühistavad need hiljemalt 30. aprilliks 2010 või kuupäevaks, mis on niisuguse muudatuse või tühistamise tähtpäevana kindlaks määratud vastavas direktiivis või direktiivides, millega asjassepuutuv aine või asjassepuutuvad ained kanti direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse, võttes aluseks hilisema kuupäeva.

         Artikkel 4
   Käesolev direktiiv jõustub 1. mail 2006.
   Artikkel 5
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 21. september 2005

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Markos KYPRIANOU

      (1)  EÜT L 230, 19.8.1991, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 396/2005 (ELT L 70, 16.3.2005, lk 1).

      (2)  EÜT L 366, 15.12.1992, lk 10. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 2266/2000 (EÜT L 259, 13.10.2000, lk 10).

      (3)  EÜT L 107, 28.4.1994, lk 8. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 2230/95 (EÜT L 225, 22.9.1995, lk 1).

      LISA
      Direktiivi 91/414/EÜ I lisa tabeli lõppu lisatakse järgmine kanne:

                     Nr

                     Üldnimetus,
                     tunnuskoodid

                     Rahvusvahelise Puhta Keemia ja Rakenduskeemia Liidu (IUPAC) nimetus

                     Puhtus (1)

                     Jõustumine

                     Loetellu kuulumise lõpptähtaeg

                     Erisätted

                     “108

                     MCPA
                     CASi nr 94-74-6
                     CIPACi nr 2

                     4-kloro-2-metüülfenoksüetaanhape

                     ≥ 930 g/kg

                     1. mai 2006

                     30. aprill 2016

                     A OSA
                     Lubatud kasutada ainult herbitsiidina.
                     B OSA
                     VI lisas sätestatud ühtsete põhimõtete rakendamisel võetakse arvesse toiduahela ja loomatervishoiu alalises komitees 15. aprillil 2005 lõplikult vormistatud MCPA läbivaatamisaruande järeldusi, eriti selle I ja II lisa.
                     Liikmesriigid peaksid erilist tähelepanu pöörama võimalikule põhjavee saastamisele, kui toimeainet kasutatakse tundlike mullastiku- ja/või kliimatingimustega piirkondades. Vajaduse korral peaksid loa väljaandmise tingimused sisaldama riskitõrjemeetmeid.
                     Liikmesriigid peavad erilist tähelepanu pöörama veeorganismide kaitsele ning tagama, et kasutusluba sisaldaks vajaduse korral riskitõrjemeetmete võtmise tingimust, nagu näiteks puhvervööndeid.

                     109

                     MCPB
                     CASi nr 94-81-5
                     CIPACi nr 50

                     4-(4-kloro-2-metüülfenoksü)butaanhape

                     ≥ 920 g/kg

                     1. mai 2006

                     30. aprill 2016

                     A OSA
                     Lubatud kasutada ainult herbitsiidina.
                     B OSA
                     VI lisas sätestatud ühtsete põhimõtete rakendamisel võetakse arvesse toiduahela ja loomatervishoiu alalises komitees 15. aprillil 2005 lõplikult vormistatud MCPB läbivaatamisaruande järeldusi, eriti selle I ja II lisa.
                     Liikmesriigid peaksid erilist tähelepanu pöörama võimalikule põhjavee saastamisele, kui toimeainet kasutatakse tundlike mullastiku- ja/või kliimatingimustega piirkondades. Vajaduse korral peaksid loa väljaandmise tingimused sisaldama riskitõrjemeetmeid.
                     Liikmesriigid peavad erilist tähelepanu pöörama veeorganismide kaitsele ning tagama, et kasutusluba sisaldaks vajaduse korral riskitõrjemeetmete võtmise tingimust, nagu näiteks puhvervööndeid.”

         (1)  Täiendavad andmed toimeaine olemuse ja spetsifikatsiooni kohta on esitatud läbivaatamisaruandes.


title: Nõukogu direktiiv, 8. juuli 1985, millega muudetakse direktiivi 68/297/EMÜ kommertsmootorsõidukite kütusepaakides oleva kütuse tollimaksuvaba riiki toomist käsitlevate sätete ühtlustamise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31985L0347

Euroopa Liidu Teataja L 183 , 16/07/1985 Lk 0022 - 0023 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 9 Köide 1 Lk 0124  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 07 Köide 4 Lk 0003  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 9 Köide 1 Lk 0124  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 07 Köide 4 Lk 0003

		Nõukogu direktiiv,8. juuli 1985,millega muudetakse direktiivi 68/297/EMÜ kommertsmootorsõidukite kütusepaakides oleva kütuse tollimaksuvaba riiki toomist käsitlevate sätete ühtlustamise kohta(85/347/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 75 ja 99,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:direktiiviga 68/297/EMÜ, [4] muudetud direktiiviga 83/127/EMÜ, [5] kehtestati kommertsmootorsõidukite kütusepaakides oleva kütuse minimaalne kogus, mis tuleb ühenduse sisepiiride ületamisel tollimaksuvabalt riiki lubada;nende piiriületuste hõlbustamiseks tuleks algetapil kõnealuseid koguseid suurendada selliste sõidukite puhul, mis on ette nähtud ja kasutatavad reisijateveoks; nõukogu peab hiljem tegema kütusekoguse suurendamist käsitleva otsuse sõidukite suhtes, mis on ette nähtud ja kasutatavad kaubaveoks;tuleks määratleda "standardse kütusepaagi" mõiste,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Käesolevaga muudetakse direktiivi 68/297/EMÜ järgmiselt.1. Artikkel 1 asendatakse järgmisega:"Artikkel 1Tegutsedes vastavalt käesolevale direktiivile ühtlustavad liikmesriigid sätted, mis käsitlevad kommertsmootorsõidukite standardsetes kütusepaakides oleva kütuse tollimaksuvaba riiki lubamist liikmesriikidevaheliste piiride ületamisel."2. Artikkel 2 asendatakse järgmisega:"Artikkel 2Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:- kommertsmootorsõiduk — mis tahes maantee-mootorsõiduk, mis oma konstruktsioonilt ja varustuselt on ette nähtud ja kasutatav selleks, et tasu eest või tasuta vedada:a) rohkem kui üheksat inimest, juht kaasa arvatud;b) kaupu;- standardne kütusepaak — tootja poolt igale kõnealuse sõidukiga sama liiki mootorsõidukile püsivalt paigaldatud paak, mille püsiv paigaldus võimaldab kasutada kütust vahetult nii edasiliikumiseks kui ka vajaduse korral jahutussüsteemi töölepanekuks.Standardse paagina käsitatakse ka mootorsõidukile paigaldatud gaasipaaki, mis on ette nähtud gaasi vahetuks kasutamiseks kütusena."3. Artikli 3 lõige 1 asendatakse järgmisega:"1. Liikmesriigid lubavad tollimaksuvabalt üle piiri järgmised kommertsmootorsõidukite standardsetes kütusepaakides olevad kütusekogused:a) 200 liitrit sõiduki ja reisi kohta, kui sõiduk on ette nähtud ja kasutatav tasu eest või tasuta kaubaveoks;b) 600 liitrit sõiduki ja reisi kohta, kui sõiduk on ette nähtud ja kasutatav enam kui üheksa reisija vedamiseks, juht kaasa arvatud.Vastavalt asutamislepingus sätestatud asjakohasele menetlusele teeb nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal enne 1. juulit 1986 otsuse esimese lõigu punktis a nimetatud sõidukite kütusepaakides oleva ja tollimaksuvabalt üle piiri lubatava kütusekoguse suurendamise kohta."4. Artikkel 5 jäetakse välja.Artikkel 2Liikmesriigid võtavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud meetmed hiljemalt 1. oktoobril 1985. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Artikkel 3Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 8. juuli 1985Nõukogu nimeleesistujaJ. Santer[1] EÜT C 95, 6.4.1984, lk 4.[2] EÜT C 172, 2.7.1984, lk 15.[3] EÜT C 248, 17.9.1984, lk 13.[4] EÜT L 175, 23.7.1968, lk 15.[5] EÜT L 91, 9.4.1983, lk 28.--------------------------------------------------