title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv (EL) 2015/412, 11. märts 2015 , millega muudetakse direktiivi 2001/18/EÜ seoses liikmesriikide võimalusega piirata või keelata oma territooriumil geneetiliselt muundatud organismide (GMOd) kasvatamist  EMPs kohaldatav tekst

text:
               13.3.2015

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 68/1

         EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV (EL) 2015/412,
   11. märts 2015,
   millega muudetakse direktiivi 2001/18/EÜ seoses liikmesriikide võimalusega piirata või keelata oma territooriumil geneetiliselt muundatud organismide (GMOd) kasvatamist
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 114,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
   olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
   võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
   võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust (2),
   toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (3)

   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2001/18/EÜ (4) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) nr 1829/2003 (5) on sätestatud geneetiliselt muundatud organismide (GMOd) lubamise terviklik õiguslik raamistik, mida kohaldatakse täies ulatuses GMOde suhtes, mis on ette nähtud kasvatamiseks kogu liidu piires, ning samuti seemnete ja muu taimede paljundusmaterjali suhtes (edaspidi „kasvatamiseks ettenähtud GMOd”).

               (2)

               Nimetatud õigusraamistiku kohaselt peavad kasvatamiseks ettenähtud GMOd läbima individuaalse riskihindamise enne, kui antakse luba nende liidu turule viimiseks vastavalt direktiivi 2001/18/EÜ II lisale, võttes arvesse GMOde otsest ja kaudset, kohest ja viitmõju ning kumulatiivset pikaajalist mõju inimeste tervisele ja keskkonnale. Riskihindamise käigus antakse teaduslikke nõuandeid, et teavitada otsustusprotsessis osalejaid, ning sellele järgneb riskijuhtimisotsus. Lubade andmise menetluse eesmärk on tagada inimeste elu ja tervise, loomade tervise ja heaolu ning keskkonna ja tarbijate huvide kaitse, tagades samal ajal siseturu tõhusa toimimise. Tervise-, keskkonna- ja tarbijakaitse ühtlaselt kõrge tase tuleks saavutada ja tagada kogu liidu territooriumil. Ettevaatuspõhimõtet tuleks direktiivi 2001/18/EÜ raames ja selle hilisemal rakendamisel alati arvesse võtta.

               (3)

               Vastavalt nõukogus 4. detsembril 2008. aastal vastu võetud järeldustele geneetiliselt muundatud organismide kohta (edaspidi „nõukogu 2008. aasta järeldused”) tuleb püüda parandada GMOdele lubade andmise õigusraamistiku rakendamist. Sellega seoses tuleks riskihindamise eeskirju vajaduse korral regulaarselt ajakohastada, et võtta arvesse teaduslike teadmiste ja analüüsimenetluste pidevat arengut, eelkõige mis puudutab geneetiliselt muundatud kultuuride pikaajalist keskkonnamõju ning nende võimalikku mõju muudele organismidele kui sihtorganismid, samuti selle vastuvõtva keskkonna ja geograafilise piirkonna omadusi, kus geneetiliselt muundatud kultuure kasvatada võib, ning pestitsiide tootvate GMOde ja herbitsiiditolerantsete GMOde hindamise kriteeriumeid ja nõudeid. Seepärast tuleks direktiivi 2001/18/EÜ lisasid vastavalt muuta.

               (4)

               Lisaks turuleviimise loale peavad geneetiliselt muundatud sordid olema vastavuses liidu õigusega seemnete ja taimede paljundusmaterjali turustamise kohta, mis on sätestatud nõukogu direktiivides 66/401/EMÜ, (6) 66/402/EMÜ, (7) 68/193/EMÜ, (8) 98/56/EÜ, (9) 1999/105/EÜ, (10) 2002/53/EÜ, (11) 2002/54/EÜ, (12) 2002/55/EÜ, (13) 2002/56/EÜ, (14) 2002/57/EÜ (15) ja 2008/90/EÜ (16). Nimetatud direktiividest sisaldavad direktiivid 2002/53/EÜ ja 2002/55/EÜ sätteid, mis lubavad liikmesriikidel teatavatel täpselt määratud tingimustel keelata teatud sordi kasutamise kogu oma territooriumil või selle osal või sätestada asjakohased tingimused sordi kasvatamiseks.

               (5)

               Kui on saadud liidu GMOde õigusraamistiku kohane luba GMO kasvatamiseks ning see vastab – sordi puhul, mida kavatsetakse turule viia – liidu õigusele seemnete ja taimede paljundusmaterjali turustamise kohta, siis ei ole liikmesriikidel õigust keelata, piirata või takistada selle vaba ringlust oma territooriumil, välja arvatud tingimustel, mis on määratud liidu õiguses.

               (6)

               Kogemused on näidanud, et GMOde kasvatamine on küsimus, millega tegeletakse põhjalikumalt liikmesriigi tasandil. GMOde turuleviimise ja impordiga seotud küsimused peaksid siseturu kaitsmise eesmärgil olema jätkuvalt reguleeritud liidu tasandil. GMOde kasvatamiseks võib teatud juhtudel siiski vaja minna suuremat paindlikkust, sest see on tugeva riikliku, piirkondliku ja kohaliku mõõtmega teema, arvestades, et see on seotud maakasutuse, kohalike põllumajandusstruktuuride ning elupaikade, ökosüsteemide ja maastike kaitsmise või säilitamisega. Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artikli 2 lõike 2 kohaselt on liikmesriikidel õigus võtta vastu siduvaid õigusakte GMOde kasvatamise piiramise või keelustamise kohta oma territooriumil, pärast seda kui sellistele GMOdele on antud luba liidu turule viimiseks. Samas ei tohiks selline paindlikkus aga negatiivselt mõjutada ühtset lubade andmise menetlust ja eelkõige hindamisprotsessi, mida viib peamiselt läbi Euroopa Toiduohutusamet (edaspidi „amet”).

               (7)

               Varem on mõned liikmesriigid GMOde kasvatamise piiramiseks või keelustamiseks kasutanud direktiivi 2001/18/EÜ artikli 23 ja määruse (EÜ) nr 1829/2003 artikli 34 kohaseid kaitseklausleid ja erakorralisi meetmeid, mis on, olenevalt juhtumist, tingitud kas pärast nõusoleku andmise kuupäeva ilmnenud uuest või täiendavast teabest, mis mõjutab keskkonnariski hindamist, või olemasoleva teabe ümberhindamisest. Teised liikmesriigid on kasutanud ELi toimimise lepingu artikli 114 lõigetes 5 ja 6 sätestatud teavitamismenetlust, mis nõuab keskkonna ja töökeskkonna kaitsega seotud uute teaduslike tõendite esitamist. Lisaks sellele on GMOde kasvatamisega seotud otsuste tegemise protsess osutunud eriti keerukaks, pidades silmas riikide väljendatud muret, mis ei ole seotud üksnes GMOde ohutusega tervisele või keskkonnale.

               (8)

               Sellega seoses ning kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega tundub asjakohane anda liikmesriikidele rohkem paindlikkust otsustamaks, kas nad soovivad oma territooriumil GMOsid kasvatada või mitte, ilma et see mõjutaks liidu GMOdele lubade andmise süsteemis ette nähtud riskihindamist lubade andmise menetluse käigus ega pärast seda ning eraldiseisvana meetmetest, mida GMOsid kasvatavad liikmesriigid võivad võtta või peavad võtma direktiivi 2001/18/EÜ kohaldamiseks, et vältida GMOde tahtmatut sattumist muudesse toodetesse. Selle võimaluse andmine liikmesriikidele tõenäoliselt lihtsustab GMOdele lubade andmise menetlust ning samal ajal tõenäoliselt tagab ka tarbijate, põllumajandustootjate ja tootjate valikuvabaduse, pakkudes suuremat selgust asjaomastele sidusrühmadele seoses GMOde kasvatamisega liidus. Seega peaks käesolev direktiiv hõlbustama siseturu tõrgeteta toimimist.

               (9)

               Selleks et tagada, et GMOde kasvatamisel ei satuks nad tahtmatult muudesse toodetesse ja järgides seejuures subsidiaarsuse põhimõtet, tuleks pöörata erilist tähelepanu võimaliku üle piiri levimise (liikmesriigist, kus kasvatamine on lubatud, naaberliikmesriiki, kus see on keelatud) ärahoidmisele, välja arvatud juhul, kui asjaomased liikmesriigid lepivad kokku, et eriliste geograafiliste tingimuste tõttu ei ole see vajalik.

               (10)

               Komisjoni 13. juuli 2010. aasta soovituses (17) antakse liikmesriikidele juhiseid samaaegse viljelemise meetmete väljatöötamiseks, kaasa arvatud piirialadel. Soovituses ergutatakse liikmesriike tegema omavahel koostööd, et rakendada asjakohaseid meetmeid liikmesriikidevahelistel piiridel, vältimaks üle piiri levimise soovimatuid tagajärgi.

               (11)

               Liikmesriikidele tuleks anda võimalus nõuda asjaomasele GMO-le loa andmise menetluse ajal, et kohandataks direktiivi 2001/18/EÜ C osa või määruse (EÜ) nr 1829/2003 artiklite 5 ja 17 kohaselt esitatud taotluse geograafilist kohaldamisala, nii et välistatakse GMO kasvatamine asjaomase liikmesriigi kogu territooriumil või selle osal. Komisjon peaks seda menetlust hõlbustama, esitades loa taotlejale viivitamata liikmesriigi nõude ning loa taotleja peaks kõnealusele nõudele vastama ettenähtud tähtaja jooksul.

               (12)

               Taotluse geograafilist kohaldamisala tuleks vastavalt kohandada, välja arvatud juhul, kui loa taotleja kinnitab oma taotluse geograafilist kohaldamisala ettenähtud tähtaja jooksul alates sellest, kui komisjon taotlejat kõnealusest nõudest teavitas. Selline kinnitus ei piira siiski komisjoni pädevust vastavalt direktiivi 2001/18/EÜ artiklile 19 või määruse (EÜ) nr 1829/2003 artiklitele 7 ja 19 sellist kohandust vajaduse korral teha, tulenevalt ameti teostatud keskkonnariski hindamisest.

               (13)

               Kuigi arvatakse, et enamikku käesoleva direktiivi kohaselt vastu võetud piiranguid ja keelde rakendatakse nõusoleku/loa või selle uuendamise etapil, peaks liikmesriikidel olema lisaks ka võimalus võtta vastu põhjendatud meetmeid, mis piiravad või keelavad varem lubatud GMO või kultuuri või iseloomuliku tunnuse alusel kindlaks määratud GMOde rühma kasvatamist kogu nende territooriumil või selle osal põhjustel, mis erinevad liidu ühtsete eeskirjade (st direktiiv 2001/18/EÜ ja määrus (EÜ) nr 1829/2003) alusel hinnatud põhjustest ning täiendavad neid põhjuseid ja mis vastavad liidu õigusele. Nimetatud põhjused võivad olla seotud keskkonna- või põllumajanduspoliitika eesmärkidega või muude mõjuvate põhjustega, nagu asulaplaneerimine, maakasutus, sotsiaal-majanduslikud mõjud, samaaegne viljelemine ja avalik kord. Kõnealused põhjused võivad olla esitatud eraldi või koos, olenevalt selle liikmesriigi, piirkonna või ala konkreetsest olukorrast, kus neid meetmeid hakatakse kohaldama.

               (14)

               Liidu tasandil kehtestatud inimeste ja loomade tervise ning keskkonna kaitse tase võimaldab ühtset teaduslikku hindamist kogu liidus ning käesolev direktiiv ei tohiks seda olukorda muuta. Seetõttu, et vältida sekkumist pädevustesse, mis antakse riskihindajatele ja riskijuhtidele direktiiviga 2001/18/EÜ ja määrusega (EÜ) nr 1829/2003, peaksid liikmesriigid kasutama üksnes keskkonnapoliitika eesmärkidega seotud põhjendusi, mis on seotud mõjudega, mis erinevad tervise- ja keskkonnariskide hindamisest ja täiendavad seda, mida tehakse direktiivis 2001/18/EÜ ja määruses (EÜ) nr 1829/2003 sätestatud lubade andmise menetluste raames, nagu selliste põllumajandustavade säilitamine ja arendamine, mis võimaldavad paremini ühitada tootmist ökosüsteemide jätkusuutlikkusega, või kohaliku bioloogilise mitmekesisuse, sealhulgas teatavate elupaikade ja ökosüsteemide või teatavat liiki looduslike ja maastiku eripärade ning konkreetsete ökosüsteemi funktsioonide ja teenuste säilitamine.

               (15)

               Liikmesriikidel peaks samuti olema võimalik tugineda direktiivi 2001/18/EÜ alusel tehtavates otsustes põhjustele, mis on seotud sotsiaal-majanduslike mõjudega, mis võivad tekkida GMO kasvatamisest asjaomase liikmesriigi territooriumil. Kuigi komisjoni 13. juuli 2010. aasta soovituses on käsitletud samaaegse viljelemise meetmeid, peaks liikmesriikidel olema samuti võimalus võtta käesoleva direktiivi alusel meetmeid, mis piiravad või keelavad lubatud GMOde kasvatamist kogu oma territooriumil või selle osal. Need põhjused võivad tuleneda samaaegse viljelemise meetmete kulukusest, teostamatusest või nende rakendamise võimatusest, mis on tingitud konkreetsetest geograafilistest tingimustest, nagu väikesaared või mägipiirkonnad, või vajadusest vältida GMO sisaldust teistes toodetes, näiteks eritoodetes. Lisaks sellele on komisjon vastavalt nõukogu 2008. aasta järeldustes nõutule esitanud Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande GMOde kasvatamise sotsiaal-majanduslike mõjude kohta. Nimetatud aruande tulemus võib pakkuda liikmesriikidele väärtuslikku teavet otsuste tegemisel käesoleva direktiivi alusel. Põllumajanduspoliitika eesmärkidega seotud põhjuste hulka võivad kuuluda vajadus kaitsta põllumajandustootmise mitmekesisust ning vajadus tagada seemnete ja taimede paljundusmaterjali puhtus. Liikmesriikidel peaks samuti olema lubatud tugineda nende meetmete puhul muudele põhjustele, mis võivad hõlmata maakasutust, asulaplaneerimist või muid õiguspäraseid tegureid, sealhulgas neid, mis on seotud kultuuritraditsioonidega.

               (16)

               Käesoleva direktiivi alusel vastu võetud piirangud ja keelud peaksid käsitlema üksnes GMOde kasvatamist ning mitte geneetiliselt muundatud seemnete ja taimede paljundusmaterjali ega ka nendest või nende saagist saadavate toodete vaba ringlust ja importi ning peaksid lisaks olema kooskõlas aluslepingutega, eelkõige mittediskrimineerimise põhimõttega oma- ja välismaiste toodete vahel, proportsionaalsuse põhimõtte ning ELi toimimise lepingu artiklitega 34 ja 36 ning artikli 216 lõikega 2.

               (17)

               Liikmesriigi poolt käesoleva direktiivi alusel võetud meetmete suhtes tuleks kohaldada liidu seire- ja teavitamismenetlust. Pidades silmas liidu seire ja teavitamise ulatust, ei ole vaja näha lisaks ette, et kohaldatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 98/34/EÜ (18). Liikmesriigid võivad piirata või keelata GMOde kasvatamist kogu oma territooriumil või selle osal alates liidu loa jõustumise kuupäevast ning kogu nõusoleku/loa kehtivuse jooksul, tingimusel et ettenähtud ooteaeg, mille jooksul komisjonil oli võimalus kavandatavate meetmete kohta märkusi esitada, on möödunud. Asjaomane liikmesriik peaks seepärast esitama komisjonile kõnealuste meetmete eelnõu vähemalt 75 päeva enne nende vastuvõtmist, et anda komisjonile võimalus nende kohta märkusi esitada, ning peaks kõnealuse ajavahemiku jooksul hoiduma neid meetmeid vastu võtmast ja rakendamast. Pärast ettenähtud ooteaja lõppu peaks liikmesriigil olema võimalik kõnealused meetmed vastu võtta kas algselt kavandatud kujul või komisjoni märkuste arvessevõtmiseks muudetud kujul.

               (18)

               Kehtestatud ooteaja jooksul peaks loa taotleja/omaja, keda mõjutavad meetmed, mis piiravad või keelavad GMO kasvatamist liikmesriigis, hoiduma igasugusest tegevusest seoses selle GMO kasvatamisega asjaomases liikmesriigis.

               (19)

               Liikmesriikide otsused piirata või keelata GMOde kasvatamist kogu oma territooriumil või selle osal ei tohiks takistada biotehnoloogia teadusuuringuid, tingimusel et selliste uuringute läbiviimisel järgitakse kõiki vajalikke ohutusmeetmeid, mis on seotud inimeste ja loomade tervise ning keskkonnakaitsega, ning et tegevus ei kahjusta piirangu või keelu kehtestamise põhjusi. Lisaks peaksid amet ja liikmesriigid püüdlema kõiki teadusharusid, sh keskkonnaküsimustega seotud valdkondi esindava ulatusliku teadusorganisatsioonide võrgustiku loomise poole ning tegema koostööd teaduslike arvamuste võimalike lahknemiste varakult avastamise nimel, et lahendada või selgitada vaidlusaluseid teadusküsimusi. Komisjon ja liikmesriigid peaksid tagama, et eraldatakse vajalikud vahendid GMOde tahtlikust keskkonda viimisest või turule viimisest tulenevate võimalike ohtude sõltumatuks uurimiseks ning et sõltumatutele uurijatele antaks juurdepääs kõikidele asjakohastele materjalidele ja seejuures on kaitstud intellektuaalomandi õigused.

               (20)

               Võttes arvesse teaduslike tõendite tähtsust otsuste tegemisel GMOde keelamise või heakskiitmise kohta, peaks amet koguma ja analüüsima uurimistulemusi, mis käsitlevad GMOdest lähtuvat riski või ohtu inimeste tervisele või keskkonnale, ning teavitama riskijuhte võimalikest esilekerkivatest riskidest. Selline teave tuleks teha avalikkusele kättesaadavaks.

               (21)

               Liikmesriigil peaks olema võimalik taotleda pädevalt asutuselt või komisjonilt, et kogu tema territoorium või selle osa integreeritaks uuesti nõusoleku/loa geograafilisse kohaldamisalasse, millest see eelnevalt välja arvati. Sellisel juhul ei peaks olema vaja edastada taotlust nõusoleku/loa omajale ega küsida tema nõusolekut. Kirjaliku nõusoleku väljastanud pädev asutus peaks direktiivi 2001/18/EÜ alusel või vastavalt komisjoni määruse (EÜ) nr 1829/2003 alusel vastavalt muutma nõusoleku geograafilist kohaldamisala või lubamisotsust.

               (22)

               Antud või vastu võetud kirjalikud nõusolekud või lubamisotsused, mille geograafiline kohaldamisala piirdub teatavate piirkondadega või liikmesriikide poolt käesoleva direktiivi kohaselt võetud meetmed, mis piiravad või keelavad GMOde kasvatamist, ei tohiks takistada või piirata lubatud GMOde kasutamist teistel liikmesriikidel. Lisaks ei tohiks käesolev direktiiv ja selle kohaselt vastu võetud liikmesriigi meetmed piirata liidu õiguse nõuete kohaldamist, mis käsitlevad GMOde tahtmatut ja juhuslikku sisaldust geneetiliselt muundamata seemnetes ja taimede paljundusmaterjalis, ning ei tohiks takistada nimetatud nõuetele vastavate sortide kasvatamist.

               (23)

               Määruses (EÜ) nr 1829/2003 on sätestatud, et direktiivi 2001/18/EÜ A ja D osas tehtud viiteid kõnealuse direktiivi C osa alusel lubatud GMOdele käsitatakse ühtlasi viidetena kõnealuse määruse alusel lubatud GMOdele. Sellest tulenevalt peaks liikmesriikide poolt direktiivi 2001/18/EÜ alusel vastu võetavaid meetmeid kohaldama määruse (EÜ) nr 1829/2003 kohaselt lubatud GMOde suhtes.

               (24)

               Käesolev direktiiv ei mõjuta liikmesriikide kohustusi, mis on seotud tavaliste seemnete, taimede paljundusmaterjali ja saagist saadavate toodete vaba liikumisega vastavalt asjakohasele liidu õigusele ja ELi toimimise lepingule.

               (25)

               Tarbijakaitse kõrge taseme tagamiseks peaksid liikmesriigid ja tootjad võtma ka tõhusaid märgistus- ja teavitusmeetmeid vastavalt määrusele (EÜ) nr 1829/2003 ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 1830/2003, (19) et tagada läbipaistvus seoses GMOde esinemisega toodetes.

               (26)

               Selleks et viia käesoleva direktiivi eesmärgid vastavusse ettevõtjate õigustatud huvidega seoses GMOdega, mis olid lubatud enne käesoleva direktiivi jõustumist või millele loa andmine oli pooleli, tuleks ette näha asjakohased üleminekumeetmed. Üleminekumeetmed on õigustatud ka vajaduse tõttu vältida võimalike konkurentsimoonutuste loomist, koheldes olemasolevaid loaomajaid tulevastest loataotlejatest erinevalt. Õiguskindluse huvides peaks ajavahemik, mil selliseid üleminekumeetmeid võib vastu võtta, olema üksnes nii pikk, kui on otseselt vajalik uuele korrale sujuva ülemineku tagamiseks. Üleminekumeetmed peaksid seetõttu võimaldama liikmesriikidel kohaldada käesoleva direktiivi sätteid toodete suhtes, mis olid lubatud enne käesoleva direktiivi jõustumist või millele loa andmine oli pooleli, tingimusel et see ei mõjuta lubatud geneetiliselt muundatud seemnete ja taimede paljundusmaterjali sorte, mis on juba õiguspäraselt maha pandud.

               (27)

               Direktiivi 2001/18/EÜ artiklites 26b ja 26c kehtestatud sätteid kohaldatakse, ilma et see piiraks nimetatud direktiivi artikli 23 ja määruse (EÜ) nr 1829/2003 artikli 34 kohaldamist.

               (28)

               Direktiivi 2001/18/EÜ tuleks seetõttu vastavalt muuta,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 2001/18/EÜ muudetakse järgmiselt.

               1)

               Artiklile 26a lisatakse järgmine lõige:
               „1a.   Alates 3. aprillist 2017 võtavad liikmesriigid, kus GMOsid kasvatatakse, asjakohaseid meetmeid oma territooriumi piirialadel, et vältida võimalikku üle piiri levimist naaberliikmesriikidesse, kus selliste GMOde kasvatamine on keelatud, välja arvatud juhul, kui selliseid meetmeid ei ole erilisi geograafilisi tingimusi arvestades vaja. Meetmetest teavitatakse komisjoni.”

               2)

               Lisatakse järgmised artiklid:
               „Artikkel 26b
               Kasvatamine
               1.   Asjaomasele GMO-le loa andmise menetluse ajal või nõusoleku/loa uuendamise ajal võib liikmesriik nõuda kirjaliku nõusoleku või loa geograafilise kohaldamisala kohandamist nii, et välistatakse GMO kasvatamine asjaomase liikmesriigi kogu territooriumil või selle osal. Komisjoni teavitatakse sellest nõudest hiljemalt 45 päeva jooksul alates hindamisaruande laialisaatmise kuupäevast vastavalt käesoleva direktiivi artikli 14 lõikele 2 või alates Euroopa Toiduohutusameti arvamuse saamisest vastavalt määruse (EÜ) nr 1829/2003 artikli 6 lõikele 6 ja artikli 18 lõikele 6. Komisjon esitab liikmesriigi nõude viivitamata loa taotlejale ja teistele liikmesriikidele. Komisjon teeb nõude elektroonilisel teel avalikkusele kättesaadavaks.
               2.   30 päeva jooksul alates sellest, kui komisjon on kõnealuse nõude esitanud, võib loa taotleja kohandada või kinnitada oma algse taotluse geograafilist kohaldamisala.
               Kinnituse puudumise korral kohandatakse taotluse geograafilist kohaldamisala käesoleva direktiivi alusel väljastatud kirjalikus nõusolekus ja, kui see on kohaldatav, käesoleva direktiivi artikli 19 kohaselt väljastatud otsuses ning määruse (EÜ) nr 1829/2003 artiklite 7 ja 19 alusel vastuvõetud lubamisotsuses.
               Käesoleva direktiivi alusel väljastatud kirjalik nõusolek ja, kui see on kohaldatav, käesoleva direktiivi artikli 19 kohaselt väljastatud otsus ning määruse (EÜ) nr 1829/2003 artiklite 7 ja 19 alusel vastuvõetud lubamisotsus väljastatakse siis taotluse kohandatud geograafilise kohaldamisala alusel.
               Kui komisjonile teatatakse käesoleva artikli lõike 1 kohasest nõudest pärast hindamisaruande laialisaatmist vastavalt käesoleva direktiivi artikli 14 lõikele 2 või pärast Euroopa Toiduohutusameti arvamuse saamist vastavalt määruse (EÜ) nr 1829/2003 artikli 6 lõikele 6 ja artikli 18 lõikele 6, pikendatakse käesoleva direktiivi artiklis 15 sätestatud tähtaegu kirjaliku nõusoleku väljastamiseks või, olenevalt asjaoludest, määruse (EÜ) nr 1829/2003 artiklites 7 ja 19 sätestatud tähtaegu tehtava otsuse eelnõu komiteele esitamiseks ühe 15-päevase ajavahemiku võrra, olenemata selliseid nõudeid esitavate liikmesriikide arvust.
               3.   Kui käesoleva artikli lõike 1 kohaselt ei ole nõudeid esitatud või kui taotleja on kinnitanud oma algse taotluse geograafilist kohaldamisala, võib liikmesriik võtta vastu meetmeid, mis piiravad või keelavad varem käesoleva direktiivi C osa või määruse (EÜ) nr 1829/2003 alusel lubatud GMO või kultuuri või iseloomuliku tunnuse alusel kindlaks määratud GMOde rühma kasvatamist kogu tema territooriumil või selle osal, tingimusel et niisugused meetmed on vastavuses liidu õigusega, põhjendatud, proportsionaalsed ja mittediskrimineerivad ning on lisaks tingitud mõjuvatest põhjustest, mis on seotud näiteks järgmisega:

                           a)

                           keskkonnapoliitika eesmärgid;

                           b)

                           asulaplaneerimine;

                           c)

                           maakasutus;

                           d)

                           sotsiaal-majanduslik mõju;

                           e)

                           GMO-sisalduse vältimine teistes toodetes, ilma et see piiraks artikli 26a kohaldamist;

                           f)

                           põllumajanduspoliitika eesmärgid;

                           g)

                           avalik kord.

                     Kõnealused põhjused võivad olla esitatud eraldi või koos (välja arvatud punktis g esitatud põhjus, mida ei saa esitada eraldi), olenevalt selle liikmesriigi, piirkonna või ala konkreetsest olukorrast, kus nimetatud meetmeid hakatakse kohaldama, kuid need ei tohi olla mingil juhul vastuolus käesoleva direktiivi või määruse (EÜ) nr 1829/2003 kohaselt teostatud keskkonnariski hindamisega.
               4.   Liikmesriik, kes kavatseb vastu võtta käesoleva artikli lõike 3 kohased meetmed, peab esmalt esitama komisjonile kõnealuste meetmete kava ja vastavad põhjused. Need võib esitada enne, kui käesoleva direktiivi C osa või määruse (EÜ) nr 1829/2003 kohane loa andmise menetlus on lõpule viidud. 75 päeva jooksul alates meetmete kava esitamise kuupäevast:

                           a)

                           hoidub asjaomane liikmesriik kõnealuseid meetmeid vastu võtmast ja rakendamast;

                           b)

                           tagavad asjaomased liikmesriigid, et tootjad hoiduvad asjaomase GMO või asjaomaste GMOde mahapanemisest, ning

                           c)

                           võib komisjon teha märkusi, mida ta peab asjakohasteks.

                     Esimeses lõigus nimetatud 75-päevase ajavahemiku möödumisel võib asjaomane liikmesriik kogu nõusoleku/loa kehtivusaja jooksul ja alates liidu loa jõustumise kuupäevast võtta meetmed vastu kas algselt kavandatud kujul või komisjonilt saadud mittesiduvate märkuste arvessevõtmiseks muudetud kujul. Kõnealustest meetmetest teavitatakse viivitamata komisjoni, teisi liikmesriike ja loa omajat.
               Liikmesriigid teavitavad avalikult kõikidest sellistest meetmetest kõiki asjaomaseid tootjaid, sealhulgas taimekasvatajaid.
               5.   Kui liikmesriik soovib, et kogu tema territoorium või selle osa integreeritaks uuesti nõusoleku/loa geograafilisse kohaldamisalasse, millest see eelnevalt lõike 2 kohaselt välja arvati, võib ta esitada sellekohase taotluse pädevale asutusele, kes andis käesoleva direktiivi alusel kirjaliku nõusoleku, või komisjonile, kui asjaomasele GMO-le anti luba määruse (EÜ) nr 1829/2003 alusel. Kirjaliku nõusoleku andnud pädev asutus või, olenevalt asjaoludest, komisjon muudab vastavalt nõusoleku või lubamisotsuse geograafilist kohaldamisala.
               6.   GMO-le antud nõusoleku/loa geograafilise kohaldamisala kohandamiseks lõike 5 alusel

                           a)

                           muudab käesoleva direktiivi alusel lubatud GMO puhul kirjaliku nõusoleku väljastanud pädev asutus vastavalt nõusoleku geograafilist kohaldamisala ja teavitab komisjoni, liikmesriike ja loa omajat pärast nõusoleku kohaldamisala muutmist;

                           b)

                           muudab määruse (EÜ) nr 1829/2003 alusel lubatud GMO puhul komisjon vastavalt lubamisotsust, kohaldamata nimetatud määruse artikli 35 lõikes 2 sätestatud menetlust. Komisjon teavitab sellest liikmesriike ja loa omajat.

                     7.   Kui liikmesriik on lõigete 3 ja 4 kohaselt võetud meetmed kehtetuks tunnistanud, teavitab ta sellest viivitamata komisjoni ja teisi liikmesriike.
               8.   Käesoleva artikli alusel vastu võetud meetmed ei mõjuta toodetena või toodete koostises esinevate lubatud GMOde vaba ringlust.
               Artikkel 26c
               Üleminekumeetmed
               1.   Alates 2. aprillist 2015 kuni 3. oktoobrini 2015 võib liikmesriik nõuda esitatud taotluse või väljastatud loa geograafilise kohaldamisala kohandamist käesoleva direktiivi või määruse (EÜ) nr 1829/2003 alusel enne 2. aprilli 2015. Komisjon esitab liikmesriigi nõude viivitamata loa taotlejale ja teistele liikmesriikidele.
               2.   Kui taotluse kohta ei ole veel otsust tehtud ja taotleja ei ole käesoleva artikli lõikes 1 osutatud nõudest teavitamisele järgneva 30 päeva jooksul oma algse taotluse geograafilist kohaldamisala kinnitanud, kohandatakse vastavalt taotluse geograafilist kohaldamisala. Käesoleva direktiivi alusel väljastatud kirjalik nõusolek ja, kui see on kohaldatav, käesoleva direktiivi artikli 19 kohaselt väljastatud otsus ning määruse (EÜ) nr 1829/2003 artiklite 7 ja 19 alusel vastuvõetud lubamisotsus väljastatakse siis taotluse kohandatud geograafilise kohaldamisala alusel.
               3.   Kui luba on juba antud ja loa omaja ei ole käesoleva artikli lõikes 1 osutatud nõudest teavitamisele järgneva 30 päeva jooksul loa geograafilist kohaldamisala kinnitanud, muudetakse luba vastavalt. Käesoleva direktiivi kohase kirjaliku nõusoleku puhul muudab pädev asutus vastavalt nõusoleku geograafilist kohaldamisala ning teavitab komisjoni, liikmesriike ja loa omajat pärast nõusoleku kohaldamisala muutmist. Määruse (EÜ) nr 1829/2003 kohase loa puhul muudab komisjon vastavalt lubamisotsust, kohaldamata nimetatud määruse artikli 35 lõikes 2 sätestatud menetlust. Komisjon teavitab sellest liikmesriike ja loa omajat.
               4.   Kui käesoleva artikli lõike 1 alusel ei ole nõudeid esitatud või kui loa taotleja või asjakohasel juhul loa omaja on kinnitanud oma algse taotluse või asjakohasel juhul loa geograafilist kohaldamisala, kohaldatakse mutatis mutandis artikli 26b lõikeid 3–8.
               5.   Käesolev artikkel ei mõjuta selliste lubatud GMO seemnete ja taimede paljundusmaterjali kasvatamist, mis on enne liikmesriigis asjaomase GMO kasvatamise piiramist või keelamist õiguspäraselt maha pandud.
               6.   Käesoleva artikli alusel vastu võetud meetmed ei mõjuta toodetena või toodete koostises esinevate lubatud GMOde vaba ringlust.”

         Artikkel 2
   Hiljemalt 3. aprillil 2019 esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande selle kohta, kuidas liikmesriigid on käesoleva direktiivi võimalusi kasutanud, sealhulgas selle kohta, kui tõhusad on sätted, mis võimaldavad liikmesriikidel piirata või keelata GMOde kasvatamist kogu oma territooriumil või selle osal, ja siseturu tõrgeteta toimimist. Kõnealusele aruandele võib lisada seadusandlikud ettepanekud, mida komisjon peab asjakohasteks.
   Esimeses lõigus osutatud kuupäevaks annab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule aru ka GMOde kasvatamise tõttu tekkida võivate keskkonnakahjude tegeliku kõrvaldamise kohta, tuginedes teabele, mis tehakse komisjonile kättesaadavaks vastavalt direktiivi 2001/18/EÜ artiklitele 20 ja 31 ning määruse (EÜ) nr 1829/2003 artiklitele 9 ja 21.
   Artikkel 3
   Hiljemalt 3. aprillil 2017 ajakohastab komisjon direktiivi 2001/18/EÜ lisasid vastavalt kõnealuse direktiivi artiklile 27 keskkonnariski hindamisega seoses, et integreerida ja võtta aluseks ameti 2010. aasta karmistatud suunised geneetiliselt muundatud taimede keskkonnariski hindamise kohta.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Strasbourg, 11. märts 2015

            Euroopa Parlamendi nimel

            president

         M. SCHULZ

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         Z. KALNIŅA-LUKAŠEVICA

      (1)  ELT C 54, 19.2.2011, lk 51.

      (2)  ELT C 102, 2.4.2011, lk 62.

      (3)  Euroopa Parlamendi 5. juuli 2011. aasta seisukoht (ELT C 33 E, 5.2.2013, lk 350) ja nõukogu 23. juuli 2014. aasta teise lugemise seisukoht (ELT C 349, 3.10.2014, lk 1). Euroopa Parlamendi 13. jaanuari 2015. aasta seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 2. märtsi 2015. aasta otsus.

      (4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. märtsi 2001. aasta direktiiv 2001/18/EÜ geneetiliselt muundatud organismide tahtliku keskkonda viimise kohta ja nõukogu direktiivi 90/220/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta (EÜT L 106, 17.4.2001, lk 1).

      (5)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. septembri 2003. aasta määrus (EÜ) nr 1829/2003 geneetiliselt muundatud toidu ja sööda kohta (ELT L 268, 18.10.2003, lk 1).

      (6)  Nõukogu 14. juuni 1966. aasta direktiiv 66/401/EMÜ söödakultuuride seemne turustamise kohta (EÜT 125, 11.7.1966, lk 2298).

      (7)  Nõukogu 14. juuni 1966. aasta direktiiv 66/402/EMÜ teraviljaseemne turustamise kohta (EÜT 125, 11.7.1966, lk 2309).

      (8)  Nõukogu 9. aprilli 1968. aasta direktiiv 68/193/EMÜ viinamarjade vegetatiivse paljundusmaterjali turustamise kohta (EÜT L 93, 17.4.1968, lk 15).

      (9)  Nõukogu 20. juuli 1998. aasta direktiiv 98/56/EÜ dekoratiivtaimede paljundusmaterjali turustamise kohta (EÜT L 226, 13.8.1998, lk 16).

      (10)  Nõukogu 22. detsembri 1999. aasta direktiiv 1999/105/EÜ metsapaljundusmaterjali turustamise kohta (EÜT L 11, 15.1.2000, lk 17).

      (11)  Nõukogu 13. juuni 2002. aasta direktiiv 2002/53/EÜ ühise põllumajandustaimesortide kataloogi kohta (EÜT L 193, 20.7.2002, lk 1).

      (12)  Nõukogu 13. juuni 2002. aasta direktiiv 2002/54/EÜ peediseemne turustamise kohta (EÜT L 193, 20.7.2002, lk 12).

      (13)  Nõukogu 13. juuni 2002. aasta direktiiv 2002/55/EÜ köögiviljaseemne turustamise kohta (EÜT L 193, 20.7.2002, lk 33).

      (14)  Nõukogu 13. juuni 2002. aasta direktiiv 2002/56/EÜ seemnekartuli turustamise kohta (EÜT L 193, 20.7.2002, lk 60).

      (15)  Nõukogu 13. juuni 2002. aasta direktiiv 2002/57/EÜ õli- ja kiudtaimede seemne turustamise kohta (EÜT L 193, 20.7.2002, lk 74).

      (16)  Nõukogu 29. septembri 2008. aasta direktiiv 2008/90/EÜ puuviljade tootmiseks ettenähtud viljapuude paljundusmaterjali ja viljapuude turustamise kohta (ELT L 267, 8.10.2008, lk 8).

      (17)  Komisjoni 13. juuli 2010. aasta soovitus suuniste kohta samaaegse viljelemise riiklike meetmete väljatöötamiseks, et vältida GMOde tahtmatut sattumist tavapärastesse ja mahepõllunduskultuuridesse (ELT C 200, 22.7.2010, lk 1).

      (18)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. juuni 1998. aasta direktiiv 98/34/EÜ, millega nähakse ette tehnilistest standarditest ja eeskirjadest ning infoühiskonna teenuste eeskirjadest teatamise kord (EÜT L 204, 21.7.1998, lk 37).

      (19)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. septembri 2003. aasta määrus (EÜ) nr 1830/2003, milles käsitletakse geneetiliselt muundatud organismide jälgitavust ja märgistamist, geneetiliselt muundatud organismidest valmistatud toiduainete ja sööda jälgitavust ning millega muudetakse direktiivi 2001/18/EÜ (ELT L 268, 18.10.2003, lk 24).


title: Nõukogu direktiiv 97/74/EÜ, 15. detsember 1997, millega laiendatakse Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi suhtes direktiivi 94/45/EÜ Euroopa töönõukogu asutamise või töötajate teavitamis- ja nõustamiskorra sisseseadmise kohta liikmesriigiülestes ettevõtetes või kontsernides

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31997L0074

Euroopa Liidu Teataja L 010 , 16/01/1998 Lk 0022 - 0023

		Nõukogu direktiiv 97/74/EÜ,15. detsember 1997,millega laiendatakse Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi suhtes direktiivi 94/45/EÜ Euroopa töönõukogu asutamise või töötajate teavitamis- ja nõustamiskorra sisseseadmise kohta liikmesriigiülestes ettevõtetes või kontsernidesEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:nõukogu on direktiivi 94/45/EÜ [4] vastu võtnud asutamislepingu protokollile 14 lisatud sotsiaalpoliitikat käsitleva kokkuleppe, eriti selle artikli 2 lõike 2 alusel; seetõttu ei kohaldata kõnealust direktiivi Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi suhtes;Euroopa Ülemkogu kiitis oma 16. ja 17. juuni 1997. aasta Amsterdami istungjärgul heaks valitsustevahelise konverentsi kokkuleppe lülitada sotsiaalpoliitika kokkulepe asutamislepingusse ning märkis ühtlasi, et tuleks leida seaduslik viis täita Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi soov üle võtta kõnealuse kokkuleppe alusel vastuvõetud direktiivid enne Amsterdami lepingu allakirjutamist; käesolev direktiiv püüab seda eesmärki täita, laiendades direktiivi 94/45/EÜ Ühendkuningriigi suhtes;asjaolu, et direktiivi 94/45/EÜ ei kohaldata Ühendkuningriigi suhtes, mõjutab otseselt siseturu toimimist; kõnealuse direktiivi kohaldamine kõikides liikmesriikides parandab siseturu toimimist;direktiivis 94/45/EÜ nähakse ette, et spetsiaalse läbirääkimiskomisjoni maksimaalne liikmete arv on 17; see arv vastab 14 liikmesriigile, kes on sotsiaalpoliitika kokkuleppe osalised, ning ülejäänud kolmele Euroopa Majanduspiirkonna lepinguosalisele; käesoleva direktiivi vastuvõtmise tulemusel suureneb direktiiviga 94/45/EÜ hõlmatud riikide koguarv 18ni; seetõttu tuleks eespool nimetatud maksimaalarvu suurendada 18ni, et esindatud oleks iga liikmesriik, kus liikmesriigiülesel ettevõttel on üks asutus või rohkem asutusi või kus liikmesriigiülesel kontsernil on kontrolliv ettevõte või üks kontrollitav ettevõte või rohkem kontrollitavaid ettevõtteid;direktiivis 94/45/EÜ on ette nähtud, et eraldi käsitlemist vajavad need liikmesriigiülesed ettevõtted ja kontsernid, kus 22. septembril 1996 on olemas kogu töötajaskonda hõlmav riikidevahelist teavitamist ja nõustamist sätestav kokkulepe; seetõttu tuleks ette näha samasugune käsitlemine ka selliste liikmesriigiüleste ettevõtete või kontsernide puhul, kes kuuluvad kõnealuse direktiivi reguleerimisalasse üksnes selle tulemusel, et direktiivi kohaldatakse Ühendkuningriigi suhtes;pärast käesoleva direktiivi vastuvõtmist hakatakse direktiivi 94/45/EÜ kohaldama kõikides liikmesriikides, sealhulgas Ühendkuningriigis; alates käesoleva direktiivi jõustumisest tuleks direktiivis 94/45/EÜ kasutatud mõiste "liikmesriigid" hulka arvata ka Ühendkuningriik;direktiivi 94/45/EÜ järgimiseks pidid liikmesriigid jõustama vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt kaks aastat pärast selle vastuvõtmist; Ühendkuningriigile tuleks anda samasugune ajavahemik, nagu anti teistele liikmesriikidele käesoleva direktiivi järgimiseks vajalike meetmete jõustamiseks,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 94/45/EÜ kohaldatakse Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi suhtes, ilma et see piiraks artikli 3 kohaldamist.Artikkel 2Direktiivi 94/45/EÜ artikli 5 lõike 2 punktis b asendatakse arv "17" arvuga "18".Artikkel 31. Käesolevast direktiivist tulenevaid kohustusi ei kohaldata nende liikmesriigiüleste ettevõtete või kontsernide puhul, mis kuuluvad käesoleva direktiivi reguleerimisalasse üksnes artikli 1 alusel, kui neil on artikli 4 lõikes 1 sätestatud kuupäeval või direktiivi kõnealuses liikmesriigis jõustamise kuupäeval, kui see on eelnimetatust varasem, olemas kogu töötajaskonda hõlmav kokkulepe, mis näeb ette töötajate riikidevahelise teavitamise ja nõustamise.2. Kui lõikes 1 nimetatud kokkulepete kehtivusaeg lõpeb, võivad nimetatud lepingute osapooled ühiselt otsustada neid uuendada. Kui seda ei tehta, kohaldatakse direktiivi 94/45/EÜ, nagu seda on laiendatud käesoleva direktiiviga.Artikkel 41. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 15. detsembriks 1999 või tagavad hiljemalt selleks kuupäevaks, et tööturu osapooled kehtestavad nõutavad sätted kokkuleppimise teel, seejuures on liikmesriigid kohustatud võtma kõik vajalikud meetmed, mis tagaksid käesoleva direktiiviga ettenähtud tulemused. Nad teatavad sellest viivitamata komisjonile.2. Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise vormi kehtestavad liikmesriigid.Artikkel 5Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 15. detsember 1997Nõukogu nimeleesistujaJ.-C. Juncker[1] EÜT C 335, 6.11.1997.[2] EÜT C 371, 8.12.1997.[3] EÜT C 355, 21.11.1997.[4] EÜT L 254, 30.9.1994, lk 64.--------------------------------------------------


title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 98/7/EÜ, 16. veebruar 1998, millega muudetakse direktiivi 87/102/EMÜ liikmesriikide tarbijakrediiti käsitlevate õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31998L0007

Euroopa Liidu Teataja L 101 , 01/04/1998 Lk 0017 - 0023

		Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 98/7/EÜ,16. veebruar 1998,millega muudetakse direktiivi 87/102/EMÜ liikmesriikide tarbijakrediiti käsitlevate õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohtaEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100a,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [2]tegutsedes asutamislepingu artiklis 189b ettenähtud menetluse kohaselt [3]ning arvestades, et:siseturu loomise ja toimimise edendamiseks ning tarbijate kaitstuse kõrge taseme tagamiseks on soovitav, et kõikjal ühenduses kasutataks tarbijakrediidi efektiivse aastaintressi ühtset arvutamismeetodit;direktiivi 87/102/EMÜ [4] artiklis 5 sätestatakse ühenduses kasutatava efektiivse aastaintressi arvutamise meetodi või meetodite kasutuselevõtmine;ühtse meetodi kasutuselevõtmiseks on soovitav koostada efektiivse aastaintressi arvutamise ja arvutamisel kasutatavate krediidi kuluartiklite kindlaksmääramise ühtne matemaatiline valem, näidates ära need kulud, mida ei tohi arvesse võtta;direktiivi 87/102/EMÜ II lisas esitati efektiivse aastaintressi arvutamise matemaatiline valem ja selle direktiivi artikli 1a lõikes 2 sätestati tasud, mis tuleb "tarbijale krediidi kogumaksumuse" arvutamisel välja jätta;1. jaanuaril 1993. aastal alanud kolmeaastasel üleminekuperioodil lubati liikmesriikidel, kes enne 1. märtsi 1990 kohaldasid seadusi, mis lubasid kasutada efektiivse aastaintressi arvutamiseks teist matemaatilist valemit, jätkata nende seaduste kohaldamist;komisjon on esitanud nõukogule aruande, mis võimaldab kogemustele toetudes kohaldada efektiivse aastaintressi arvutamiseks ühenduse ühtset matemaatilist valemit;kuna ükski liikmesriik ei ole kasutanud direktiivi 87/102/EMÜ artikli 1a lõiget 3, millega jäeti teatavad kulud efektiivse aastaintressi arvutamisel teatavates liikmesriikides välja, on see säte vananenud;nõutav täpsus on vähemalt üks koht pärast koma;arvutamisel kasutatava aasta pikkus on 365 päeva või 365,25 päeva või (liigaasta) 366 päeva, 52 nädalat või 12 võrdset kuud; arvutamisel kasutatava võrdse kuu pikkus on 30,41666 päeva;on soovitav, et tarbijad tunneksid ära mõisted, mida erinevad liikmesriigid kasutavad "efektiivse aastaintressi" märkimiseks;on kohane viivitamata uurida, mil määral on veelgi vaja ühtlustada tarbijakrediidi kuluelemente, et Euroopa tarbijal oleks parem võrrelda erinevate liikmesriikide finantsinstitutsioonide pakutavaid efektiivseid intresse, tagades seeläbi siseturu tõrgeteta toimimise,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 87/102/EMÜ muudetakse järgmiselt:a) artikli 1a lõike 1 punkt a asendatakse järgmisega:- direktiivi kreekakeelses versioonis:"Το συνολικό ετήσιο πραγματικό ποσοστό επιβάρυνσης που εξισώνει σε ετήσια βάση τις παρούσες αξίες του συνόλου των τρεχουσών ή μελλοντικών υποχρεώσεων (δανείων, εξοφλήσεων και επιβαρύνσεων) που έχουν αναληφθεί από το δανειστή και το (δανειζόμενο) καταναλωτή, υπολογίζεται σύμφωνα με το μαθηματικό τύπο που παρατίθεται στο παράρτημα ΙΙ.",- direktiivi ingliskeelses versioonis:"The annual percentage rate of charge which shall be that rate, on an annual basis which equalizes the present value of all commitments (loans, repayments and charges), future or existing, agreed by the creditor and the borrower, shall be calculated in accordance with the mathematical formula set out in Annex II.";b) artikli 1a lõige 3 jäetakse välja;c) artikli 1a lõige 5 jäetakse välja;d) artikkel 3 asendatakse järgmisega:"Ilma et see piiraks nõukogu 10. septembri 1984. aasta direktiivi 84/450/EMÜ (mis käsitleb eksitava reklaamiga seotud liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamist) [5] ning kõlvatu reklaami suhtes kohaldatavate eeskirjade ja põhimõtete kohaldamist, peab mis tahes reklaamis või tööruumidesse välja pandud pakkumises, milles isik pakub krediiti või ennast krediidilepingut korraldama ja kus on ära toodud intressimäär või mis tahes muud krediidi kuluga seotud numbrid, olema näidatud ka efektiivne aastaintress tüüpilise näite kujul, kui muud vahendid ei ole kasutatavad.";e) II lisa asendatakse käesoleva direktiivi I lisaga;f) III lisa asendatakse käesoleva direktiivi II lisaga.Artikkel 21. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 2 aasta möödumisel direktiivi jõustumisest. Nad teavitavad sellest komisjoni.Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näeb ette liikmesriik.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiivi reguleerimisala käsitlevate siseriiklike õigusnormide tekstid.Artikkel 3Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 16. veebruar 1998Euroopa Parlamendi nimelpresidentJ. M. Gil-roblesNõukogu nimeleesistujaJ. Cunningham[1] EÜT C 235, 13.8.1996, lk 8 ja EÜT C 137, 3.5.1997, lk 9.[2] EÜT C 30, 30.1.1997, lk 94.[3] Euroopa Parlamendi 20. veebruari 1997. aasta arvamus (EÜT C 85, 17.3.1997, lk 108), nõukogu 7. juuli 1997. aasta ühine seisukoht (EÜT C 284, 19.9.1997, lk 1) ja Euroopa Parlamendi 19. novembri 1997. aasta otsus. Nõukogu 18. detsembri 1997. aasta otsus.[4] EÜT L 42, 12.2.1987, lk 48. Direktiivi on muudetud direktiiviga 90/88/EMÜ (EÜT L 61, 10.3.1990, lk 14).[5] EÜT L 250, 19.9.1984, lk 17. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 97/55/EÜ (EÜT L 280, 23.10.1997, lk 18).--------------------------------------------------I LISA"II LISAÜHELT POOLT LAENUDE JA TEISELT POOLT TAGASIMAKSETE NING TASUDE VÕRDSUST VÄLJENDAV PÕHIVALEM∑t= ∑tTähtede ja sümbolite tähendus:K  laenu numberK′  tagasimakse või tasude numberAK  laenu number K suurusA′K′  tagasimakse number K′ suuruså  summam  viimase laenu numberm′  viimase tagasimakse või tasude numbertK  täis- ja osa-aastates väljendatud ajavahemik laenu nr 1 kuupäeva ning sellele järgnevate laenude nr 2 kuni m kuupäeva vaheltK′  täis- ja osa-aastates väljendatud ajavahemik laenu nr 1 kuupäeva ning tagasimaksete ja tasude nr 1 kuni m′ kuupäeva vaheli  protsendimäär, mida võib arvutada (kasutades algebrat, järjestikust lähendamist või arvutiprogramme), kusjuures teised võrrandi suurused on teada lepingust või muul viisil.Märkused.a) Mõlema poole erineval ajal makstud summad ei pruugi olla võrdsed ning neid ei pea tingimata maksma võrdse ajavahemiku järel.b) Alguskuupäev on esimese laenu andmise kuupäev.c) Arvutustes kasutatavaid ajavahemikke väljendatakse täis- või osa-aastates. Kasutatava aasta pikkus on 365 päeva või 365,25 päeva või (liigaasta) 366 päeva, 52 nädalat või 12 võrdset kuud. Kasutatava võrdse kuu pikkus on 30,41666 päeva (s.o 365/12).d) Arvutuse tulemus esitatakse vähemalt ühe kümnendkoha täpsusega. Konkreetse kümnendkohani ümardamisel kohaldatakse järgmist reeglit:kui sellele kümnendkohale järgneva kümnendkoha number on 5 või suurem kui 5, suurendatakse selle konkreetse kümnendkoha numbrit ühe võrra.e) Liikmesriigid sätestavad, et kohaldatavad lahendusmeetodid annavad sama tulemuse kui III lisas esitatud näidetes."--------------------------------------------------II LISA"III LISAARVUTAMISNÄITEDA. EFEKTIIVSE AASTAINTRESSI ARVUTAMINE KALENDRIAASTA ALUSEL (1 AASTA = 365 PÄEVA (VÕI 366 PÄEVA LIIGAASTAL))Esimene näideLaenatud summa: S = 1000 eküüd 1. jaanuaril 1994.See makstakse tagasi ühekordse 1200 eküü suuruse maksena 1. juulil 1995, s.o 1,5 aasta ehk 546 (= 365 + 181) päeva möödumisel laenu alguskuupäevast.Võrrand on:1000 = 1200546365või:1 + i546/365 = 1,21 + i = 1,1296204i = 0,1296204See suurus ümardatakse 13 protsendini (või 12,96 protsendini, kui eelistatakse kahe kümnendkoha täpsust).Teine näideLaenatud summa on S = 1000 eküüd, kuid võlausaldaja jätab endale 50 eküüd halduskuludeks, seega efektiivne laenusumma on 950 eküüd; 1200 eküüd makstakse tagasi, nagu ka esimese näite puhul, 1. juulil 1995.Võrrand on:950 = 1200546365või:1 + i546/365 = 1,2631571 + i = 1,169026i = 0,169026See suurus ümardatakse 16,9 protsendini.Kolmas näideLaenatud summa on 1000 eküüd 1. jaanuaril 1994, see tuleb tagasi maksta kahes osas, mõlemad 600 eküüd, vastavalt esimese ja teise aasta möödudes.Võrrand on:1000 =+730365=+See lahendatakse algebra abil ja annab tulemuse i = 0,1306623, mis ümardatakse 13,1 protsendini (või 13,07 protsendini, kui eelistatakse kahe kümnendkoha täpsust).Neljas näideLaenatud summa on S = 1000 eküüd 1. jaanuaril 1994 ning laenusaaja peab tagasi maksma järgmiselt:Kolme kuu möödumisel (0,25 aastat/90 päeva): | 272 eküüd |Kuue kuu möödumisel (0,5 aastat/181 päeva): | 272 eküüd |12 kuu möödumisel (1 aasta/365 päeva): | 544 eküüd |Kokku: | 1088 eküüd |Võrrand on:1000 =90365+181365+365365See võrrand võimaldab arvutada i järkjärgulist lähendamist kasutades, mida saab programmeerida taskuarvutil.Tulemus on i = 0,13226, mis ümardatakse 13,2 protsendini (või 13,23 protsendini, kui eelistatakse kahe kümnendkoha täpsust).B. EFEKTIIVSE AASTAINTRESSI ARVUTAMINE STANDARDAASTA ALUSEL (1 AASTA = 365 PÄEVA VÕI 365,25 PÄEVA, 52 NÄDALAT VÕI 12 VÕRDSET KUUD)Esimene näideLaenatud summa: S = 1000 eküüd.See makstakse tagasi ühekordse 1200 eküü suuruse maksena 1,5 aasta (s.o 1,5 × 365 = 547,5 päeva, 1,5 × 365,25 = 547,875 päeva, 1,5 × 366 = 549 päeva, 1,5 × 12 = 18 kuu või 1,5 × 52 = 78 nädala) möödumisel laenu alguskuupäevast.Võrrand on:1000 =547,5365=547,875365,25=1812=7852või:1 + i1,5 = 1,21 + i = 1,129243i = 0,129243See suurus ümardatakse 12,9 protsendini (või 12,92 protsendini, kui eelistatakse kahe kümnendkoha täpsust).Teine näideLaenatud summa on S = 1000 eküüd, kuid võlausaldaja jätab endale 50 eküüd halduskuludeks, seega efektiivne laen on 950 eküüd; 1200 eküüd makstakse tagasi, nagu ka esimese näite puhul, 1,5 aasta möödumisel laenu alguskuupäevast.Võrrand on:950 =547,5365=547,875365,25=1812=7852või:= 1200/950 = 1,2631571 + i = 1,168526i = 0,168526See suurus ümardatakse 16,9 protsendini (või 16,85 protsendini, kui eelistatakse kahe kümnendkoha täpsust).Kolmas näideLaenatud summa on 1000 eküüd, see tuleb tagasi maksta kahes osas, mõlemad 600 eküüd, vastavalt esimese ja teise aasta möödudes.Võrrand on:1000 =365365+730365=365,25365,25+730,5365,25=1212+2412=5252+10452=+See lahendatakse algebra abil ja annab tulemuse i = 0,13066, mis ümardatakse 13,1 protsendini (või 13,07 protsendini, kui eelistatakse kahe kümnendkoha täpsust).Neljas näideLaenatud summa on S = 1000 eküüd ning laenusaaja peab tagasi maksma järgmiselt:Kolme kuu möödumisel (0,25 aastat/13 nädalat/91,25 päeva/91,3125 päeva): | 272 eküüd |Kuue kuu möödumisel (0,5 aastat/26 nädalat/182,5 päeva/182,625 päeva): | 272 eküüd |12 kuu möödumisel (1 aasta/52 nädalat/365 päeva/365,25 päeva): | 544 eküüd |Kokku: | 1088 eküüd |Võrrand on:1000 =91,25365+182,5365+365365=91,3125365,25+182,625365,25+365,25365,25=312+612+1212=1352+2652+5252=++See võrrand võimaldab arvutada i järkjärgulist lähendamist kasutades, mida saab programmeerida taskuarvutil.Tulemus on i = 0,13185, mis ümardatakse 13,2 protsendini (või 13,19 protsendini, kui eelistatakse kahe kümnendkoha täpsust)."--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 1999/26/EÜ, 20. aprill 1999, millega kohandatakse tehnika arenguga nõukogu direktiivi 93/94/EMÜ kahe- ja kolmerattaliste mootorsõidukite tagumise registreerimismärgi paigalduskoha kohtaEMPs kohaldatav tekst.

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31999L0026

Euroopa Liidu Teataja L 118 , 06/05/1999 Lk 0032 - 0035

		Komisjoni direktiiv 1999/26/EÜ,20. aprill 1999,millega kohandatakse tehnika arenguga nõukogu direktiivi 93/94/EMÜ kahe- ja kolmerattaliste mootorsõidukite tagumise registreerimismärgi paigalduskoha kohta(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 30. juuni 1992. aasta direktiivi 92/61/EMÜ kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite tüübikinnituse kohta, [1] muudetud Austria, Soome ja Rootsi ühinemisaktiga, eriti selle artiklit 16,võttes arvesse nõukogu 29. oktoobri 1993. aasta direktiivi 93/94/EMÜ kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite tagumise registreerimismärgi paigalduskoha kohta, [2] eelkõige selle artiklit 3,ning arvestades, et:(1) direktiiv 93/94/EMÜ on üks mitmest üksikdirektiivist EÜ tüübikinnitusmenetluse kohta, mis kehtestati direktiiviga 92/61/EMÜ; sellest tulenevalt kohaldatakse kõnealuse direktiivi suhtes direktiivi 92/61/EMÜ sätteid, mis kehtivad sõiduki süsteemide, osade ja eraldi seadmestike puhul;(2) tehnoloogia areng võimaldab nüüd kohandada nõukogu direktiivi 93/94/EMÜ tehnika arenguga; seetõttu on vaja selgitada või täiendada asjakohase direktiivi teatavaid sätteid, et tagada tüübikinnitussüsteemi nõuetekohane toimimine;(3) selleks on vaja kohandada sätteid, mis käsitlevad sõiduki koormustingimusi kalde mõõtmisel ja sätteid, mis käsitlevad neljarattaliste kerega varustatud sõidukite tagumise registreerimismärgi paigalduskohtade mõõtmeid, ühtlustada sõidukite tegelikku asendit katsetuste ajal käsitlev joonis 1 ning täpsustada teatavaid teatises sisalduvaid viiteid;(4) käesolevas direktiivis ettenähtud meetmed on kooskõlas teaduse ja tehnika arenguga kohandamise komitee arvamusega, mis on asutatud nõukogu direktiivi 70/156/EMÜ, [3] viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 98/91/EÜ, [4] artikli 13 alusel,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 93/94/EMÜ lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi lisale.Artikkel 21. Alates 1. jaanuarist 2000 ei või liikmesriigid tagumise registreerimismärgi paigalduskohaga seotud põhjustel:- keelduda EÜ tüübikinnituse andmisest kahe- või kolmerattalise sõiduki tüübile,- keelata kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite registreerimist, müüki või kasutuselevõtmist,kui tagumise registreerimismärgi paigalduskoht vastab käesoleva direktiiviga muudetud direktiivi 93/94/EMÜ nõuetele.2. Alates 1. juulist 2000 ei anna liikmesriigid EÜ tüübikinnitust ühelegi kahe- või kolmerattalise mootorsõiduki tüübile tagumise registreerimismärgi paigalduskohaga seotud põhjustel, kui käesoleva direktiiviga muudetud direktiivi 93/94/EMÜ nõuded ei ole täidetud.Artikkel 31. Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud sätted hiljemalt 31. detsembril 1999. Liikmesriigid teatavad neist viivitamata komisjonile.Liikmesriigid kohaldavad neid sätteid alates 1. jaanuarist 2000.Kui liikmesriigid need sätted vastu võtavad, lisavad nad nendesse sätetesse või nende sätete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetavate põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.Artikkel 4Käesolev direktiiv jõustub 20. päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.Artikkel 5Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 20. aprill 1999Komisjoni nimelkomisjoni liigeMartin Bangemann[1] EÜT L 225, 10.8.1992, lk 72.[2] EÜT L 311, 14.12.1993, lk 83.[3] EÜT L 42, 23.2.1970, lk 1.[4] EÜT L 11, 16.1.1999, lk 25.--------------------------------------------------LISA1. Punkt 1.1 asendatakse järgmisega:"1.1. Mopeedid ja kerged neljarattalised kereta mootorsõidukid".2. Punkt 1.2 asendatakse järgmisega:"1.2. Mootorrattad, kolmerattalised mootorsõidukid maksimaalse võimsusega kuni 15 kW ning neljarattalised kereta mootorsõidukid, v.a kerged neljarattalised mootorsõidukid".3. Punkt 1.3 asendatakse järgmisega:"1.3. Kolmerattalised mootorsõidukid maksimaalse võimsusega üle 15 kW, kerged neljarattalised kerega mootorsõidukid ning muud neljarattalised kerega mootorsõidukid, v.a kerged neljarattalised mootorsõidukid".4. Punkt 3.1.2 asendatakse järgmisega:"3.1.2. võib tühja sõiduki korral asetseda vertikaalsuunas kaldu mitte üle 30 °, kui registreerimismärgi kinnituspind on kallutatud ülespoole;".5. Punkt 3.1.3 asendatakse järgmisega:"3.1.3. võib tühja sõiduki korral asetseda vertikaalsuunas kaldu mitte üle 15 °, kui registreerimismärgi kinnituspind on kallutatud allapoole;".6. Punkt 4.1 asendatakse järgmisega:"4.1. Registreerimismärgi paigalduskoht ei tohi tühja sõiduki puhul olla maapinnast kõrgemal rohkem kui 1,5 m".7. Punkt 5.1 asendatakse järgmisega:"5.1. Tühja sõiduki puhul peavad registreerimismärgi paigalduskoha kõik punktid olema maapinnast vähemalt 0,20 m kõrgusel või vähemalt kõrgusel, mis ei ole väiksem 0,20 m raadiusega ratta raadiusest."8. Joonis 1 asendatakse järgmisega:+++++ TIFF +++++Geomeetrilise nähtavuse nurk (kahetahuline nurk horisontaalteljega)"9. 1. liide asendatakse järgmisega:"1. liideTeatis kahe- või kolmerattalise mootorsõiduki tüübi tagumise registreerimismärgi paigalduskoha kohta(lisatakse osa tüübikinnituse taotlusele, kui see esitatakse sõiduki tüübikinnituse taotlusest eraldi)Järjekorranumber (määrab taotleja):Osa tüübikinnituse taotlus kahe- või kolmerattalise mootorsõiduki tüübi tagumise registreerimismärgi paigalduskoha suhtes peab sisaldama teavet, mis on sätestatud direktiivi 92/61/EMÜ II lisa A osa järgmistes punktides:- 0.1,- 0.2,- 0.4 kuni 0.6,- 2.2,- 2.2.1,- 9.6,- 9.6.1."--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv 2013/64/EL, 17. detsember 2013 , millega muudetakse nõukogu direktiive 91/271/EMÜ ja 1999/74/EÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 2000/60/EÜ, 2006/7/EÜ, 2006/25/EÜ ja 2011/24/EL seoses Mayotte’i staatuse muutmisega Euroopa Liidu suhtes

text:
               28.12.2013

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 353/8

      NÕUKOGU DIREKTIIV 2013/64/EL,
   17. detsember 2013,
   millega muudetakse nõukogu direktiive 91/271/EMÜ ja 1999/74/EÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 2000/60/EÜ, 2006/7/EÜ, 2006/25/EÜ ja 2011/24/EL seoses Mayotte’i staatuse muutmisega Euroopa Liidu suhtes
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 349,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
   olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust (1),
   võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (2),
   pärast konsulteerimist Regioonide Komiteega,
   toimides seadusandliku erimenetluse kohaselt
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Ülemkogu muutis otsusega 2012/419/EL (3) Mayotte’i staatust liidu suhtes alates 1. jaanuarist 2014. Sellest tulenevalt ei ole Mayotte alates kõnealusest kuupäevast enam ülemeremaa või -territoorium, vaid temast saab Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artikli 349 ja artikli 355 lõike 1 tähenduses äärepoolseim piirkond (edaspidi „Mayotte”). Tulenevalt sellest Mayotte’i õigusliku staatuse muutmisest kohaldatakse Mayotte’i suhtes liidu õigust alates 1. jaanuarist 2014. Arvestades Mayotte'i eripärast struktuurset sotsiaalset ja majanduslikku olukorda, tuleks kehtestada teatud erimeetmed, millega sätestada liidu õiguse kohaldamise tingimused.

               (2)

               Keskkonna osas on asjakohane võtta arvesse Mayotte’i erilist seisundit, mida on vaja oluliselt parandada, et viia see vastavusse liidu õigusaktides sätestatud keskkonnaalaste eesmärkidega, ning selleks on vaja lisaaega. Konkreetseteks tähtaegadeks tuleks vastu võtta erimeetmed, et keskkonnaseisundit järk-järgult parandada.

               (3)

               Selleks et täita nõuded, mis on sätestatud nõukogu direktiivis 91/271/EMÜ, (4) on Mayotte’is vaja võtta meetmeid linnastute varustamiseks asulareovee kogumissüsteemidega. Selleks on vaja teha infrastruktuuritöid vastavalt asjakohasele haldus- ja projekteerimiskorrale ning lisaks rajada asulareovee mõõtmise ja jälgimise süsteemid. Mayotte’i struktuurilise ja majandusliku eriolukorra tõttu tuleks Prantsusmaale anda kõnealuste nõuete täitmiseks piisavalt aega.

               (4)

               Põllumajandusvaldkonnas on seoses nõukogu direktiiviga 1999/74/EÜ (5) märgitud, et Mayotte’is kasvatatakse munakanu täiustamata puurides. Võttes arvesse, et täiustamata puuride vahetamine täiustatud puuride või alternatiivsete süsteemide vastu vajab suuri investeeringuid ja ettevalmistustöid, on vaja edasi lükata keeldu kasutada täiustamata puure kuni 48 kuuks alates 1. jaanuarist 2014. Selleks et vältida konkurentsimoonutusi, tuleks täiustamata puure kasutavatest ettevõtetest saadud mune turustada ainult Mayotte’i kohalikul turul. Selleks et aidata kaasa vajaliku kontrolli tegemisele, peaksid täiustamata puure kasutavatest ettevõtetest pärit munad kandma eritähist.

               (5)

               Seoses Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2000/60/EÜ (6) tuleb Prantsusmaal direktiivi nõuetekohaseks rakendamiseks seoses vesikonna majandamiskavadega vastu võtta ja rakendada majandamiskavad, mis sisaldavad tehnilisi ja haldusmeetmeid vee hea seisundi saavutamiseks ja kõikide pinnaveekogude olukorra halvenemise vältimiseks. Uue äärepoolseima piirkonna Mayotte’i struktuurilise ja majandusliku eriolukorra tõttu tuleks selliste meetmete vastuvõtmiseks ja rakendamiseks anda piisavalt aega.

               (6)

               Seoses Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2006/7/EÜ (7) on vaja Mayotte’i praegust pinnaveekogude olukorda oluliselt parandada, et viia see vastavusse kõnealuse direktiivi nõuetega. Suplusvee kvaliteet sõltub otseselt asulareovee puhastamisest ja direktiivi 2006/7/EÜ sätteid on võimalik hakata järk-järgult täitma alles siis, kui asulareovee kvaliteeti mõjutavad linnastud hakkavad täitma direktiivi 91/271/EMÜ nõudeid. Seetõttu on vaja võtta vastu konkreetsed tähtajad, et võimaldada Prantsusmaal viia Mayotte’i kui uue äärepoolseima piirkonna ning samuti tema sotsiaalse ja majandusliku eriolukorra tõttu suplusvee kvaliteet vastavusse liidu standarditega.

               (7)

               Sotsiaalpoliitika valdkonnas tuleks arvesse võtta Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2006/25/EÜ (8) täitmisega seotud raskusi Mayotte’is alates 1. jaanuarist 2014. Mayotte’is valitseva sotsiaalse ja majandusliku eriolukorra tõttu puuduvad seal tehnilised süsteemid kõnealuse direktiivi täitmiseks vajalike meetmete rakendamiseks tehisliku optilise kiirguse valdkonnas. Seega on asjakohane näha kuni 31. detsembrini 2017 Prantsusmaa jaoks ette erandid teatavatest kõnealuse direktiivi sätetest, tingimusel et Mayotte’is kõnealused süsteemid puuduvad ja et ei piirata töötajate tervise ja ohutuse valdkonnas kehtivaid kaitse ja ennetamise üldpõhimõtteid.

               (8)

               Selleks et tagada töötajate tervise ja ohutuse kõrgel tasemel kaitse tööl, tuleks tagada konsulteerimine sotsiaalpartneritega, viia erandist tulenevad riskid miinimumini ja asjaomaste töötajate tervist tuleks põhjalikumalt kontrollida. On oluline, et erandi kehtivusaeg oleks võimalikult lühike. Seega tuleks riiklikud erandid igal aastal läbi vaadata ja tühistada kohe, kui ei esine enam asjaolusid, mis õigustavad nende kohaldamist.

               (9)

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2011/24/EL (9) ülevõtmiseks on vaja teha mitu kohandust, et tagada patsientidele osutatavate tervishoiuteenuste ja edastatava teabe järjepidevus. Seega on asjakohane näha alates 1. jaanuarist 2014 Prantsusmaale ette täiendav 30 kuu pikkune ajavahemik, et jõustada Mayotte’i suhtes kõnealuse direktiivi täitmiseks vajalikud õigusnormid.

               (10)

               Seetõttu tuleks direktiive 91/271/EMÜ, 1999/74/EÜ, 2000/60/EÜ, 2006/7/EÜ, 2006/25/EÜ ja 2011/24/EL vastavalt muuta,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 91/271/EÜ muudatused
   Direktiivi 91/271/EÜ muudetakse järgmiselt.

               1)

               Artiklisse 3 lisatakse järgmine lõige:
               „1a.   Erandina lõike 1 esimesest ja teises lõigust tagab Prantsusmaa, et kõik Mayotte’i kui äärepoolseima piirkonna (Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 349 tähenduses) (edaspidi „Mayotte”) linnastud varustatakse asulareovee kogumissüsteemidega:

                           —

                           hiljemalt 31. detsembriks 2020 linnastute puhul, mille inimekvivalent on üle 10 000 ja mis hõlmavad vähemalt 70 % Mayotte’is tekkivast reoveest;

                           —

                           hiljemalt 31. detsembriks 2027 kõikide linnastute puhul, mille inimekvivalent on üle 2 000.”

               2)

               Artiklisse 4 lisatakse järgmine lõige:
               „1a.   Erandina lõikest 1 tagab Prantsusmaa, et Mayotte’i kogumissüsteemidesse sisenev asulareovesi läbib enne ärajuhtimist bioloogilise puhastuse või muu sellega võrdväärse puhastuse:

                           —

                           hiljemalt 31. detsembriks 2020 linnastute puhul, mille inimekvivalent on üle 15 000 ja mis koos artikli 5 lõikes 2a osutatud linnastutega hõlmavad vähemalt 70 % Mayotte’is tekkivast reoveest;

                           —

                           hiljemalt 31. detsembriks 2027 kõikide linnastute puhul, mille inimekvivalent on üle 2 000.”

               3)

               Artiklile 5 lisatakse järgmine lõige:
               „2a.   Erandina lõikest 2 tagab Prantsusmaa, et Mayotte’i kogumissüsteemidesse sisenev asulareovesi läbib enne ärajuhtimist tundlikele aladele rangema puhastuse kui artikliga 4 ette nähtud puhastus hiljemalt 31. detsembriks 2020 linnastute puhul, mille inimekvivalent on üle 10 000 ja mis koos artikli 4 lõikes 1a osutatud linnastutega hõlmavad vähemalt 70 % Mayotte’is tekkivast reoveest.”

               4)

               Artiklile 7 lisatakse järgmine lõik:
               „Erandina esimesest lõigust on kindlaksmääratud tähtaeg Mayotte’i puhul 31. detsember 2027.”

               5)

               Artiklit 17 muudetakse järgmiselt:

                           a)

                           lõikele 1 lisatakse järgmine lõik:
                           „Erandina esimesest lõigust koostab Prantsusmaa Mayotte’i jaoks käesoleva direktiivi rakendamise kava 30. juuniks 2014.”;

                           b)

                           lõikele 2 lisatakse järgmine lõik:
                           „Erandina esimesest lõigust edastab Prantsusmaa komisjonile Mayotte’iga seotud teabe kava kohta 31. detsembriks 2014.”

         Artikkel 2
   Direktiivi 1999/74/EÜ muudatus
   Direktiivi 1999/74/EÜ artiklile 5 lisatakse järgmine lõige:

      „3.   Erandina lõikest 2 võib Mayotte’is kui äärepoolseimas piirkonnas (Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 349 tähenduses) (edaspidi: „Mayotte”) munakanade kasvatamist käesolevas peatükis osutatud puurides jätkata kuni 31. detsembrini 2017.
      Alates 1. jaanuarist 2014 ei tohi Mayotte’is käesolevas peatükis osutatud puure ehitada ega neid seal esimest korda kasutusele võtta.
      Mune, mis on pärit munakanu käesolevas peatükis osutatud puurides kasvatavatest ettevõtetest, turustatakse ainult Mayotte’is. Kõnealused munad ja nende pakendid tuleb selgelt märgistada eritähisega, mis võimaldab vajaliku kontrolli tegemist. Komisjonile tuleb selle eritähise selge kirjeldus esitada 1. jaanuariks 2014.”

   Artikkel 3
   Direktiivi 2000/60/EÜ muudatused
   Direktiivi 2000/60/EÜ muudetakse järgmiselt.

               1)

               Artiklit 4 muudetakse järgmiselt:

                           a)

                           lõikele 1 lisatakse järgmine lõik:
                           „Mayotte’i kui äärepoolseima piirkonna (Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 349 tähenduses) (edaspidi: „Mayotte”) puhul on punkti a alapunktides ii ja iii, punkti b alapunktis ii ja punktis c osutatud tähtaeg 22. detsember 2021.”;

                           b)

                           lõike 4 sissejuhatav lause asendatakse järgmisega:
                           „Lõikes 1 sätestatud tähtaegu võib pikendada veekogu eesmärkide järkjärguliseks saavutamiseks, tingimusel et veekogu seisundis ei toimu edasist halvenemist ning kui on täidetud kõik järgmised tingimused:”.

               2)

               Artiklit 11 muudetakse järgmiselt:

                           a)

                           lõikele 7 lisatakse järgmine lõik:
                           „Mayotte’i puhul on esimeses lõigus osutatud tähtajad vastavalt 22. detsember 2015 ja 22. detsember 2018.”;

                           b)

                           lõikele 8 lisatakse järgmine lõik:
                           „Mayotte’i puhul on esimeses lõigus osutatud tähtaeg 22. detsember 2021.”

               3)

               Artiklit 13 muudetakse järgmiselt:

                           a)

                           lõikele 6 lisatakse järgmine lõik:
                           „Mayotte’i puhul on esimeses lõigus osutatud tähtaeg 22. detsember 2015.”;

                           b)

                           lõikele 7 lisatakse järgmine lõik:
                           „Mayotte’i puhul on esimeses lõigus osutatud tähtaeg 22. detsember 2021.”

         Artikkel 4
   Direktiivi 2006/7/EÜ muudatused
   Direktiivi 2006/7/EÜ muudetakse järgmiselt.

               1)

               Artiklit 5 muudetakse järgmiselt:

                           a)

                           lõikele 2 lisatakse järgmine lõik:
                           „Mayotte’i kui äärepoolseima piirkonna (Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 349 tähenduses) (edaspidi: „Mayotte”) puhul on esimeses lõigus osutatud tähtaeg 31. detsember 2019.”;

                           b)

                           lõikele 3 lisatakse järgmine lõik:
                           „Mayotte’i puhul on esimeses lõigus osutatud tähtaeg 31. detsember 2031.”

               2)

               Artikli 6 lõikele 1 lisatakse järgmine lõik:
               „Mayotte’i puhul on esimeses lõigus osutatud tähtaeg 30. juuni 2015.”

               3)

               Artikli 13 lõikele 2 lisatakse järgmine lõik:
               „Mayotte’i puhul on esimeses lõigus osutatud tähtaeg 30. juuni 2014.”

         Artikkel 5
   Direktiivi 2006/25/EÜ muudatus
   Direktiivile 2006/25/EÜ lisatakse järgmine artikkel:

      „Artikkel 14a
      1.   Ilma et see piiraks töötajate tervise ja ohutuse valdkonnas kehtivaid kaitse ja ennetamise üldpõhimõtteid, võib Prantsusmaa seoses Mayotte’i kui äärepoolseima piirkonnaga (Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 349 tähenduses) (edaspidi: „Mayotte”) kuni 31. detsembrini 2017 kõrvale kalduda käesoleva direktiivi järgimiseks vajalike sätete kohaldamisest tingimusel, et nimetatud kohaldamise jaoks on vaja tehnilisi erisüsteeme, mis Mayotte’is puuduvad.
      Esimest lõiku ei kohaldata käesoleva direktiivi artikli 5 lõikes 1 sätestatud kohustuste suhtes või käesolevas direktiivis sätestatud selliste kohustuste suhtes, mis kajastavad direktiiviga 89/391/EMÜ kehtestatud üldpõhimõtteid.
      2.   Enne kõiki käesolevast direktiivist tehtavaid erandeid, mis tulenevad 1. jaanuaril 2014 kehtivate meetmete kohaldamisest või uute meetmete vastuvõtmisest, tuleb korraldada konsulteerimine sotsiaalpartneritega kooskõlas siseriikliku õiguse ja tavaga. Kõnealuseid erandeid kohaldades tuleb järgida tingimusi, mis tagavad selle, et töötajatele Mayotte’il valitsevast eriomasest olukorrast tulenevad riskid viiakse miinimumini ja et asjaomaste töötajate tervist kontrollitakse põhjalikumalt.
      3.   Riiklikud erandid vaadatakse läbi igal aastal pärast sotsiaalpartneritega konsulteerimist ja tühistatakse kohe, kui ei esine enam asjaolusid, mis õigustavad nende kohaldamist.”

   Artikkel 6
   Direktiivi 2011/24/EL muudatus
   Direktiivi 2011/24/EL artiklile 21 lisatakse järgmine lõige:

      „3.   Erandina lõike 1 esimesest lausest jõustab Prantsusmaa käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid Mayotte’i kui äärepoolseima piirkonna (ELi toimimise lepingu artikli 349 tähenduses) suhtes 30. juuniks 2016.”

   Artikkel 7
   Ülevõtmine
   1.   Prantsusmaa võtab vastu ja avaldab käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid järgmiselt:

               a)

               artikli 1 lõigete 1, 2 ja 3 puhul 31. detsembriks 2018;

               b)

               artikli 1 lõike 4 puhul selle lõike punktides a ja b nimetatud kuupäevadeks;

               c)

               artikli 2 puhul 1. jaanuariks 2014;

               d)

               artikli 3 lõike 1 puhul 31. detsembriks 2018;

               e)

               artikli 3 lõigete 2 ja 3 puhul nendes lõigetes nimetatud kuupäevadeks;

               f)

               artikli 4 lõike 1 punkti a puhul 31. detsembriks 2018;

               g)

               artikli 4 lõike 1 punkti b puhul 30. juuniks 2021;

               h)

               artikli 4 lõigete 2 ja 3 puhul nendes lõigetes nimetatud kuupäevadeks;

               i)

               artikli 5 puhul 1. jaanuariks 2014, kui Prantsusmaa ei kasuta selle artikliga ette nähtud kõrvalekaldumise võimalust;

               j)

               artikli 6 puhul 30. juuniks 2016.

         Prantsusmaa edastab kõnealuste normide teksti viivitamata komisjonile.
   Kui Prantsusmaa võtab kõnealused normid vastu, lisab ta nendesse normidesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näeb ette Prantsusmaa.
   2.   Prantsusmaa edastab komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastu võetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.
   Artikkel 8
   Jõustumine
   Käesolev direktiiv jõustub 1. jaanuaril 2014.
   Artikkel 9
   Adressaat
   Käesolev direktiiv on adresseeritud Prantsuse Vabariigile.

      Brüssel, 17. detsember 2013

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         L. LINKEVIČIUS

      (1)  12 detsembri 2013. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).

      (2)  ELT C 341, 21.11.2013, lk 97.

      (3)  Euroopa Ülemkogu 11. juuli 2012. aasta otsus 2012/419/EL, millega muudetakse Mayotte’i staatust Euroopa Liidu suhtes (ELT L 204, 31.7.2012, lk 131).

      (4)  Nõukogu 21. mai 1991. aasta direktiiv 91/271/EMÜ asulareovee puhastamise kohta (EÜT L 135, 30.5.1991, lk 1).

      (5)  Nõukogu 19. juuli 1999. aasta direktiiv 1999/74/EÜ, millega sätestatakse munakanade kaitse miinimumnõuded (EÜT L 203, 3.8.1999, lk 53).

      (6)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2000. aasta direktiiv 2000/60/EÜ, millega kehtestatakse ühenduse veepoliitika alane tegevusraamistik (EÜT L 327, 22.12.2000, lk 1).

      (7)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. veebruari 2006. aasta direktiiv 2006/7/EÜ, mis käsitleb suplusvee kvaliteedi juhtimist ja millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 76/160/EMÜ (ELT L 64, 4.3.2006, lk 37).

      (8)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. aprilli 2006. aasta direktiiv 2006/25/EÜ töötervishoiu ja tööohutuse miinimumnõuete kohta seoses töötajate kokkupuutega füüsikalistest mõjuritest (tehislik optiline kiirgus) tulenevate riskidega (üheksateistkümnes üksikdirektiiv direktiivi 89/391/EMÜ artikli 16 lõike 1 tähenduses) (ELT L 114, 27.4.2006, lk 38).

      (9)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. märtsi 2011. aasta direktiiv 2011/24/EL patsiendiõiguste kohaldamise kohta piiriüleses tervishoius (ELT L 88, 4.4.2011, lk 45).


title: Nõukogu direktiiv (EL) 2015/2060, 10. november 2015, millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2003/48/EÜ hoiuste intresside maksustamise kohta

text:
               18.11.2015

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 301/1

         NÕUKOGU DIREKTIIV (EL) 2015/2060,
   10. november 2015,
   millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2003/48/EÜ hoiuste intresside maksustamise kohta
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 115,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
   olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust,
   võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust,
   toimides seadusandliku erimenetluse kohaselt
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Tuginedes 20. juunil 2000 Euroopa Ülemkogul saavutatud konsensusele, et asjakohast teavet tuleks vahetada maksustamise eesmärgil võimalikult laialdaselt, kohaldavad liikmesriigid alates 1. juulist 2005 nõukogu direktiivi 2003/48/EÜ, (1) mille eesmärk on võimaldada hoiuste intresse, mis on ühes liikmesriigis tasutud tegelikele tulusaajatele, kes on teises liikmesriigis maksuresidendist füüsilised isikud, tegelikult maksustada vastavalt viimasena nimetatud liikmesriigi õigusnormidele, kõrvaldades seega siseturuga vastuolus olevad moonutused liikmesriikidevahelises kapitali liikumises.

               (2)

               Piiriülestest maksupettustest ja maksudest kõrvalehoidumisest tulenevate probleemide ülemaailmne aspekt on suur mureküsimus kogu maailmas ja liidus. Deklareerimata ja maksustamata tulud vähendavad märkimisväärselt riikide maksutulusid. 22. mail 2013 tõstis Euroopa Ülemkogu esile G8, G20 ning Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni (OECD) kestvaid jõupingutusi ülemaailmse standardi väljatöötamisel.

               (3)

               Nõukogu direktiiviga 2011/16/EL (2) nähakse ette teatava teabe kohustuslik automaatne vahetamine liikmesriikide vahel. Direktiiviga nähakse samuti ette selle rakendamise järkjärguline laiendamine uutele tulu- ja kapitalikategooriatele, et võidelda piiriüleste maksupettuste ja piiriülese maksudest kõrvalehoidumise vastu.

               (4)

               Nõukogu võttis 9. detsembril 2014 vastu direktiivi 2014/107/EL, (3) millega muudeti direktiivi 2011/16/EL, et laiendada kohustuslikku automaatset teabevahetust kõikidele tululiikidele kooskõlas OECD nõukogu poolt 2014. aasta juulis avaldatud ülemaailmse standardiga, ning tagati sidus, järjepidev ja kõikehõlmav üleliiduline lähenemisviis finantskontosid käsitleva teabe automaatsele vahetusele siseturul.

               (5)

               Direktiivi 2014/107/EL reguleerimisala on põhimõtteliselt laiem kui direktiivi 2003/48/EÜ oma ja direktiiviga nähakse ette, et reguleerimisala kattumise korral on ülimuslik direktiiv 2014/107/EL. Siiski on veel jäänud juhtumeid, mille korral kohaldataks ainult direktiivi 2003/48/EÜ. Need juhud tulenevad kahe direktiivi lähenemisviiside väikestest erinevustest ja mitmesugustest konkreetsetest eranditest. Sellistel piiratud juhtudel toob direktiivi 2003/48/EÜ kohaldamine kaasa teabevahetuse topeltstandardid liidus. Sellisest topeltteabevahetusest tulenev kasu on väiksem kui sellega seotud kulud.

               (6)

               Euroopa Ülemkogu kutsus nõukogu 21. märtsil 2014 üles tagama, et asjakohane liidu õigus viidaks täielikult vastavusse OECDs välja töötatud uue automaatset teabevahetust käsitleva ülemaailmse standardiga. Lisaks kutsus nõukogu direktiivi 2014/107/EL vastuvõtmise ajal komisjoni üles esitama ettepanekut direktiivi 2003/48/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta ja viima kõnealuse direktiivi kehtetuks tunnistamine kooskõlla direktiivis 2014/107/EL kindlaks määratud kohaldamiskuupäevaga, võttes asjakohaselt arvesse selles Austria jaoks sätestatud erandit. Seepärast peaks direktiivi 2003/48/EÜ kohaldama Austria suhtes veel ühe täiendava aasta jooksul. Nõukogu seisukohta arvesse võttes oleks vaja direktiiv 2003/48/EÜ kehtetuks tunnistada, et vältida topeltteabevahetuse kohustust ja hoida kokku nii maksuametite kui ka ettevõtjate kulusid.

               (7)

               Nõukogu direktiivi 2014/48/EL (4) kohaselt peavad liikmesriigid 1. jaanuariks 2016 võtma vastu ja avaldama kõnealuse direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid. Liikmesriigid peavad hakkama kõnealuseid sätteid kohaldama alates 1. jaanuarist 2017. Direktiivi 2003/48/EÜ kehtetuks tunnistamisega ei oleks direktiivi 2014/48/EL enam vaja üle võtta.

               (8)

               Selleks, et tagada finantskontosid käsitleva teabe automaatse esitamise sujuv jätkumine, peaks direktiivi 2003/48/EÜ kehtetuks tunnistamine jõustuma direktiivis 2014/107/EL kindlaks määratud meetmete kohaldamiskuupäevaga samal päeval.

               (9)

               Olenemata direktiivi 2003/48/EÜ kehtetuks tunnistamisest, tuleks makseagentide, ettevõtjate ja liikmesriikide poolt kuni kehtetuks tunnistamise kuupäevani kogutud teavet töödelda ja edastada nii, nagu algselt kavandatud, ja enne kõnealust kuupäeva tekkinud kohustused tuleks täita.

               (10)

               Seoses kinnipeetava maksuga, mida kogutakse direktiivis 2003/48/EÜ osutatud üleminekuperioodil, peaksid liikmesriigid tegelike tulusaajate omandatud õiguste kaitseks endiselt jätkama maksukrediidi andmist või tagasimaksete tegemist ning väljastama taotluse korral tõendeid, mis tagaksid, et tegelikelt tulusaajatelt ei nõutaks sisse kinnipeetavat maksu.

               (11)

               Tähelepanu tuleks pöörata asjaolule, et struktuurierinevusi arvesse võttes tehti Austriale direktiiviga 2014/107/EL erand, mis võimaldab tal lükata nimetatud direktiivi kohaldamist edasi ühe aasta võrra, kuni 1. jaanuarini 2017. Direktiivi 2014/107/EL vastuvõtmise ajal andis Austria teada, et ta ei kavatse erandit täies mahus kasutada. Selle asemel hakkab Austria piiratud arvu kontode puhul teavet vahetama 2017. aasta septembriks, säilitades erandi ülejäänud juhtudel. Seepärast tuleks lisada erisätted selle tagamiseks, et Austria ning seal asuvad makseagendid ja ettevõtjad jätkavad direktiivi 2003/48/EÜ sätete kohaldamist erandi kehtivuse ajal, välja arvatud nende kontode puhul, mille suhtes kohaldatakse direktiivi 2014/107/EL.

               (12)

               Käesolevas direktiivis austatakse põhiõigusi ja järgitakse eelkõige Euroopa Liidu põhiõiguste hartas tunnustatud põhimõtteid, sealhulgas õigust isikuandmete kaitsele, ja ükski käesoleva direktiivi säte ei piira ega kaota neid õigusi.

               (13)

               Kuna käesoleva direktiivi eesmärki tunnistada direktiiv 2003/48/EÜ kehtetuks ajutiste eranditega, mis on vajalikud omandatud õiguste kaitsmiseks ja direktiiviga 2014/107/EL Austriale lubatud erandi arvesse võtmiseks, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada, küll aga saab neid nõutava ühetaolisuse ja tõhususe tõttu paremini saavutatav liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale.

               (14)

               Direktiiv 2003/48/EÜ tuleks seetõttu kehtetuks tunnistada,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   1.   Kui lõigetest 2 ja 3 ei tulene teisiti, tunnistatakse direktiiv 2003/48/EÜ kehtetuks alates 1. jaanuarist 2016.
   2.   Piiramata lõike 3 kohaldamist, jätkatakse järgmiste direktiivi 2003/48/EÜ (nagu seda on muudetud nõukogu direktiiviga 2006/98/EÜ (5)) kohustuste kohaldamist:

               a)

               direktiivi 2003/48/EÜ artikli 4 lõike 2 kohaseid liikmesriikide ja seal asuvate ettevõtjate kohustusi kohaldatakse kuni 5. oktoobrini 2016 või seni, kuni need kohustused on täidetud;

               b)

               direktiivi 2003/48/EÜ artikli 8 kohaseid makseagentide kohustusi või artikli 9 kohaseid makseagentide liikmesriikide kohustusi kohaldatakse kuni 5. oktoobrini 2016 või seni, kuni need kohustused on täidetud;

               c)

               direktiivi 2003/48/EÜ artikli 13 lõike 2 kohaseid nende liikmesriikide kohustusi, kelle maksuresident on tegelik tulusaaja, kohaldatakse kuni 31. detsembrini 2016;

               d)

               direktiivi 2003/48/EÜ artikli 14 kohaseid nende liikmesriikide kohustusi, kelle maksuresident on tegelik tulusaaja, kohaldatakse seni, kuni need kohustused on täidetud, pidades silmas 2016. aastal ja sellele eelnenud aastatel kogutud kinnipeetavat maksu.

         3.   Direktiivi 2003/48/EÜ (nagu seda on muudetud nõukogu direktiiviga 2006/98/EÜ) kohaldatakse Austria suhtes kuni 31. detsembrini 2016, välja arvatud järgmiste kohustuste osas:

               a)

               direktiivi 2003/48/EÜ artikli 12 kohased Austria kohustused ja seal asuvate makseagentide ja ettevõtjate makse aluseks olevad kohustused, mida kohaldatakse kuni 30. juunini 2017 või seni, kuni need kohustused on täidetud;

               b)

               direktiivi 2003/48/EÜ artikli 4 lõike 2 teise lõigu kohased Austria ja seal asuvate ettevõtjate kohustused, mida kohaldatakse kuni 30. juunini 2017 või seni, kuni need kohustused on täidetud;

               c)

               kõik Austria kohustused ja seal asuvate makseagentide ja ettevõtjate makse aluseks olevad kohustused, mis tekivad otseselt või kaudselt seoses direktiivi 2003/48/EÜ artiklis 13 osutatud menetlustega ning mida kohaldatakse kuni 30. juunini 2017 või seni, kuni need kohustused on täidetud.

         Olenemata esimesest lõigust, ei kohaldata direktiivi 2003/48/EÜ (nagu seda on muudetud nõukogu direktiiviga 2006/98/EÜ) pärast 1. oktoobrit 2016 nende kontode intressimaksete suhtes, mille korral direktiivi 2011/16/EL I ja II lisas esitatud aruandlus- ja hoolsuskohustused on täidetud ning mille kohta on Austria automaatse teabevahetuse teel edastanud direktiivi 2011/16/EL artikli 8 lõikes 3a osutatud teabe direktiivi 2011/16/EL artikli 8 lõike 6 punktis b sätestatud tähtaja jooksul.
   Artikkel 2
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 10. november 2015

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         P. GRAMEGNA

      (1)  Nõukogu 3. juuni 2003. aasta direktiiv 2003/48/EÜ hoiuste intresside maksustamise kohta (ELT L 157, 26.6.2003, lk 38).

      (2)  Nõukogu 15. veebruari 2011. aasta direktiiv 2011/16/EL maksustamisalase halduskoostöö kohta ja direktiivi 77/799/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta (ELT L 64, 11.3.2011, lk 1).

      (3)  Nõukogu 9. detsembri 2014. aasta direktiiv 2014/107/EL, millega muudetakse direktiivi 2011/16/EL seoses kohustusliku automaatse teabevahetusega maksustamise valdkonnas (ELT L 359, 16.12.2014, lk 1).

      (4)  Nõukogu 24. märtsi 2014. aasta direktiiv 2014/48/EL, millega muudetakse direktiivi 2003/48/EÜ hoiuste intresside maksustamise kohta (ELT L 111, 15.4.2014, lk 50).

      (5)  Nõukogu 20. novembri 2006. aasta direktiiv 2006/98/EÜ, millega kohandatakse teatavaid direktiive maksustamise valdkonnas seoses Bulgaaria ja Rumeenia ühinemisega (ELT L 363, 20.12.2006, lk 129).