title: Nõukogu direktiiv 92/42/EMÜ, 21. mai 1992, uute vedel- ja gaaskütusega köetavate kuumaveekatelde efektiivsusnõuete kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31992L0042

Euroopa Liidu Teataja L 167 , 22/06/1992 Lk 0017 - 0028 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 23 Lk 0055  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 23 Lk 0055

		Nõukogu direktiiv 92/42/EMÜ,21. mai 1992,uute vedel- ja gaaskütusega köetavate kuumaveekatelde efektiivsusnõuete kohtaEUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100a,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]koostöös Euroopa Parlamendiga, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:otsuses 91/565/EMÜ [4] sätestati energiatõhususe edendamine ühenduses SAVE-programmi alusel;on oluline edendada meetmeid ühisturu järkjärguliseks kehtestamiseks 31. detsembrini 1992; siseturg on sisepiirideta ala, kus on tagatud kaupade, isikute, teenuste ja kapitali vaba liikumine;nõukogu 15. jaanuari 1985. aasta resolutsioonis energiasäästuprogrammide parandamise kohta liikmesriikides [5] kutsutakse liikmesriike jätkama ja vajaduse korral suurendama jõupingutusi energia ratsionaalsema kasutamise edendamiseks integreeritud energiasäästupoliitika edasise täiustamise teel;nõukogu 16. septembri 1986. aasta resolutsioon käsitleb ühenduse 1995. aasta energiapoliitika uusi eesmärke ja liikmesriikide energiapoliitika lähendamist, [6] eelkõige eesmärki suurendada lõppnõudluse energiaefektiivsust vähemalt 20 %;asutamislepingu artiklis 130r on sätestatud, et keskkonnaga seotud ühenduse meetme eesmärk on tagada loodusvarade kaalutletud ja mõistlik kasutamine;ettepanekutes liikmesriikide nende õigus- ja haldusnormide sätete ühtlustamise kohta, mis käsitlevad tervishoidu, ohutust, keskkonna- ja tarbijakaitset, on kohane võtta aluseks kaitstuse kõrge tase;nõukogu 21. juuni 1989. aasta resolutsioonis on öeldud, et "ühendus peaks võtma kohaselt arvesse kasvuhooneefektiga seotud võimalikke kliimamuutusi" [7] ning nõukogu 29. oktoobri 1990. aasta järeldustes väidetakse, et aastaks 2000 peaks süsinikdioksiidi heitmete hulk kogu ühenduses stabiliseeruma 1990. aasta tasemel;märkimisväärne tähtsus on olme- ja teenindussektoril, mis moodustab suure osa energia lõpptarbimisest ühenduses;see sektor muutub veelgi tähtsamaks seoses järjest suurema keskkütte kasutamise ja soojusmugavuse üldise suurenemisega;katelde parem efektiivsus on tarbija huvides; energiasäästlikkus peegeldub süsivesinike impordi vähenemises; ühenduse energiasõltuvuse vähenemine mõjub soodsalt kaubandusbilansile;nõukogu 13. veebruari 1978. aasta direktiiv 78/170/EMÜ, mis käsitleb ruumi kütmiseks ja kuuma vee tootmiseks kasutatavate generaatorite jõudlust uutes ja olemasolevates mittetööstushoonetes ning soojusisolatsiooni ja kuumaveetorustiku isoleerimist uutes mittetööstushoonetes, [8] on põhjustanud liikmesriigiti oluliselt erinevate efektiivsustasemete kehtestamise;kuumaveekatelde suure efektiivsuse nõue vähendab turule viidud erinevate tehniliste omadustega seadmete hulka, mis hõlbustab seeriatootmist ning mastaabisäästu; meetme puudumine, mis sätestaks piisavalt kõrgel tasemel energiasäästunõuded, võib siseturu väljakujundamisel põhjustada kütteseadmete efektiivsustaseme märkimisväärse languse madala efektiivsusega katelde leviku tõttu turul;kohalikud kliimatingimused ning energia ja ehitiste kasutus on ühenduses väga erinevad; liikmesriigid peavad käesoleva direktiivi rakendamisel katelde kasutuselevõtu tingimusi määratledes neid erisusi arvestama; need asjaolud õigustavad fakti, et liikmesriigid, kus käesoleva direktiivi vastuvõtmise päeval on laialdaselt kasutusel veesoojendid ja eluruumidesse paigaldamiseks mõeldud katlad, peaksid jätkama teatud piirides selliste katelde turuleviimise ja kasutuselevõtu lubamist; see korraldus peaks olema komisjoni täpse järelevalve all;käesolev direktiiv, mille eesmärk on kõrvaldada katelde efektiivsusest tulenevad tehnilised tõkked, peab järgima uut lähenemisviisi, mis on kehtestatud nõukogu 7. mai 1985. aasta resolutsiooniga, [9] kus on konkreetselt sätestatud, et õigusaktide ühtlustamine EMÜ asutamislepingu artiklil 100 põhinevate direktiivide abil on piiratud põhinõuete vastuvõtmisega, millele turule viidavad tooted peavad vastama, ja et "need põhinõuded sõnastatakse piisavalt täpselt õiguslikult siduvate kohustuste loomiseks, mida saab jõustada ning mis võimaldaksid sertifitseerimisasutustel, võttes standardite puudumisel arvesse neid nõudeid, tunnistada toode nõuetele vastavaks";võttes arvesse direktiivi 83/189/EMÜ, millega nähakse ette tehnilistest standarditest ja eeskirjadest teatamise kord; [10]võttes arvesse otsust 90/683/EMÜ, mis käsitleb vastavushindamise menetluste eri järkude mooduleid, mis on mõeldud kasutamiseks tehnilist ühtlustamist käsitlevates direktiivides; [11]efektiivsusnõuetele vastavatel kateldel peaks olema CE-märgis ja märgised, kui need on asjakohased, mis võimaldavad nende vaba liikumist ja kavandatud eesmärgile vastavat kasutuselevõttu ühenduses;võttes arvesse direktiivi 89/106/EMÜ ehitustooteid käsitlevate liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta; [12]käesolevas direktiivis nimetatud gaasikatelde suhtes tuleks kehtestada efektiivsusnõuded energia mõistliku kasutuse soodustamiseks, nagu need on sätestatud nõukogu 29. juuni 1990. aasta direktiivis 90/396/EMÜ küttegaasiseadmeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, [13]ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Käesoleva direktiiviga, mida hõlmab ühenduses energiatõhususe edendamist käsitlev SAVE- programm, määratakse kindlaks uute vedel- või gaaskütusega köetavate, nimivõimsusega 4 kW–400 kW kuumaveekatelde, edaspidi "katlad", efektiivsusnõuded.Artikkel 2Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:- katel: katla korpusest ja põletist koosnev üksus, mille abil kantakse veele üle põlemisel eralduv soojus,- seade:- katla korpus, mille külge on võimalik paigaldada põleti,- põleti, mida on võimalik paigaldada katla korpuse külge,- kasulik nimivõimsus (kilovattides): tootja poolt kinnitatud ja tagatud suurim soojusvõimsus, mida on võimalik saavutada kestval kasutamisel tootja määratud kasuliku võimsuse korral,- kasutegur (protsentides): katla veele ülekantud soojendusvõimsuse ja toote alumise kütteväärtuse suhe pideva kütusesurve ning tarbimise juures, mida väljendatakse kütuse kogusena ajaühiku kohta,- osakoormus (protsentides): kasulikust nimivõimsusest ajutiselt või madalama võimsusega töötava katla kasuliku võimsuse ja kasuliku nimivõimsuse suhe,- katla vee keskmine temperatuur: katlasse siseneva ja väljuva vee temperatuuri keskväärtus,- standardkatel: katel, mille vee keskmist temperatuuri saab projektijärgselt piirata,- veesoojendi: katel, mis on projekteeritud lülitamiseks keskküttesüsteemi ja paigaldamiseks kaminatühemikku koos soojaveepaagi ja gaasipõletiga,- madalatemperatuuriline katel: katel, mis võib pidevalt töötada väljuva vee temperatuuril 35–40 °C ja mis teatud tingimustel võib esile kutsuda kondenseerumise, sealhulgas vedelkütusel töötavad kondensatsioonkatlad,- gaaskütusel töötav kondensatsioonkatel: katel, mis on ette nähtud suurema osa põlemisgaasides sisalduva veeauru pidevaks kondenseerimiseks,- eluruumidesse paigaldatav katel: katel, mille kasulik nimivõimsus on alla 37 kW ja mis on ette nähtud katla korpusest eralduva soojuse arvel eluruumi selle osa kütmiseks, kuhu ta on paigaldatud, ja millel on loomuliku ringlusega sooja vett tootev avatud paisumiskamber; katla korpusel on selgesõnaline näidustus, et see tuleb paigaldada eluruumidesse.Artikkel 31. Käesoleva direktiivi rakendusalasse ei kuulu:- kuumaveekatlad, milles võib kasutada erinevaid kütuseid, sealhulgas tahkekütuseid,- kuuma vee kiirtootmiseks mõeldud seadmed,- katlad, mis on ehitatud nii, et neis võib kasutada tavalistest vedel- ja gaaskütustest oluliselt erinevaid kütuseid (tööstuslik heitgaas, biogaas jne),- pliidid ja seadised, mis on peamiselt mõeldud nende ruumide kütmiseks, kuhu nad on paigaldatud, ja mille lisafunktsiooniks on varustada keskkütet ja majapidamist kuuma veega,- seadised, mille nimivõimsus on alla 6 kW, mis kasutavad loomulikku ringlust ning on mõeldud üksnes varutava kuuma majapidamisvee tootmiseks,- üksikeksemplarina valmistatud katlad.2. Kui tegemist on kahefunktsioonilise katlaga, st ruumide kütmine ja kuuma majapidamisvee tootmine, puudutavad artikli 5 lõikes 1 osutatud efektiivsusnõuded ainult kütmisfunktsiooni.Artikkel 41. Kui asutamislepingus või muudes direktiivides või ühenduse õigusnormides ei ole sätestatud teisiti, ei tohi liikmesriigid keelata, piirata ega takistada käesoleva direktiivi nõuetele vastavate seadmete ja katelde turuleviimist ja kasutuselevõtmist oma territooriumil.2. Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed, tagamaks katelde kasutuselevõtu vaid siis, kui need vastavad artikli 5 lõikes 1 osutatud efektiivsusnõuetele ja kasutuselevõtutingimustele, mis liikmesriigid sätestavad kohalike kliimatingimuste ning energia ja ehitiste kasutuse eripära alusel.3. Liikmesriigid, kus käesoleva direktiivi vastuvõtmise päeval on laialdaselt kasutusel veesoojendid ja/või eluruumidesse paigaldamiseks mõeldud katlad, lubavad jätkuvalt nende kasutuselevõttu, eeldusel et nende efektiivsus nii nimivõimsuse kui 30protsendilise osakoormuse juures on kuni 4 % väiksem artikli 5 lõikes 1 sätestatud standardkatelde nõuetest.4. Komisjon jälgib pidevalt lõigete 2 ja 3 toimet ja analüüsib seda aruandes, mis esitatakse artikli 10 alusel. Liikmesriigid esitavad komisjonile kõik vajalikud andmed, et komisjon saaks nõukogule esitada selles artiklis sätestatud muudatusettepanekud, mille eesmärk on tagada igal juhul energiatõhusus ja katelde vaba liikumine ühenduses.Artikkel 51. Katlad peavad vastama järgmistele kasutegurite nõuetele:- nimivõimsuse juures, st katel töötab kilovattides väljendatud nimivõimsusega Pn ja keskmise katlavee temperatuuri juures 70 °C,ja- osakoormuse juures, st katel töötab 30protsendilise osakoormusega keskmisel katlavee temperatuuril, mis sõltub katla tüübist.Järgmises tabelis on esitatud kasuliku võimsuse nõuded, millele katel peab vastama:Katla tüüp | Efektiivvõimsus | Kasutegur nimivõimsusel | Kasutegur osakoormusel || kW | Katlavee keskmine temperatuur (°C) | Nõutav kasutegur (%) | Katlavee keskmine temperatuur (°C) | Nõutav kasutegur (%) |Standardkatlad | 4–400 | 70 | ≥ 84 + 2 logPn | ≥50 | ≥ 80 + 3 logPn |Madalatemperatuurilised katlad | 4–400 | 70 | ≥ 87,5 + 1,5 logPn | 40 | ≥ 87,5 + 1,5 logPn |Gaasil töötavad kondensatsioonkatlad | 4–400 | 70 | ≥ 91 + 1 logPn | 30 | ≥ 97 + 1 logPn |2. Käesoleva direktiivi nõuetega seotud ühtlustatud standardid, mis koostatakse komisjoni volituse alusel vastavalt direktiividele 83/189/EMÜ ja 88/182/EMÜ [16], määravad muu hulgas kindlaks toodangu ja mõõtmise kontrollimeetodid. Efektiivsustasemetesse tuleb inkorporeerida kohased hälbed.Artikkel 61. Artiklis 7 sätestatud korra alusel võivad liikmesriigid teha otsuse kohaldada konkreetset märgisesüsteemi, mis võimaldaks katelde energiatõhususe täpselt kindlaks teha. Süsteemi kohaldatakse katelde suhtes, mille kasutegur on artikli 5 lõikes 1 sätestatud standardkatelde kasutegurist suurem.Kui katla kasutegur nimivõimsusel ja osakoormusel on võrdne standardkatla vastava väärtusega või sellest suurem, antakse katlale 1. lisa 2. jaotise kohaselt+++++ TIFF +++++.Kui katla kasutegur nimivõimsusel ja osakoormusel on standardkatla vastavast väärtusest suurem kolm või rohkem punkti, antakse katlale+++++ TIFF +++++.Iga kolmepunktilise kasuteguri tõusu eest kasuliku nimivõimsuse ja osakoormuse juures võimaldab anda II lisa kohaselt lisaks ühe+++++ TIFF +++++.2. Liikmesriigid ei tohi lubada muude märgiste kasutamist, mida võidakse segi ajada lõikes 1 osutatud märgistega.Artikkel 71. Liikmesriigid loevad artikli 5 lõikes 1 sätestatud põhilistele kasutegurite nõuetele vastavaks need katlad, mis vastavad ühtlustatud standarditele, mille viitenumbrid on avaldatud Euroopa Ühenduste Teatajas ja mille kohta liikmesriigid on avaldanud neid ühtlustatud standardeid üle võtvate siseriiklike standardite viitenumbrid. Sellistel kateldel peab olema I lisa 1. jaotises osutatud CE-märgis ja EÜ vastavusdeklaratsioon.2. Seeriatootmises olevate katelde vastavust kinnitatakse:- kontrollides katlatüübi kasutegurit vastavalt III lisas kirjeldatud B moodulile,- kinnitatud tüübi vastavusdeklaratsiooniga vastavalt IV lisas kirjeldatud C, D või E moodulile.Gaaskütusel töötavate katelde puhul kasutatakse kasuteguri nõuetele vastavuse hindamisel sama menetlust, mida kasutatakse direktiivis 90/396/EMÜ (küttegaasiseadmeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta) sätestatud ohutusnõuetele vastavuse hindamisel.3. Eraldi turustatavate seadmete turule viimisel peavad need kandma CE-märgist ning neil peab olema EÜ vastavusdeklaratsioon, kus on määratletud parameetrid, mille järgi on võimalik pärast seadmete monteerimist saavutada artikli 5 lõikes 1 sätestatud kasuteguri tasemed.4. CE-vastavusmärk, mis näitab vastavust käesoleva direktiivi nõuetele ja muudele CE-märgise andmist käsitlevatele sätetele, samuti I lisas määratletud pealdised kinnitatakse kateldele nähtavale kohale selgesti loetavalt ja kustumatult. Toodetele mis tahes muude märkide, tähiste või näidustuste kinnitamine, mida võidakse CE-märgiga nii selle tähtsuse kui välimuse osas segi ajada, on keelatud.Artikkel 81. Iga liikmesriik teatab komisjonile ja teistele liikmesriikidele, mis asutused ta on määranud artiklis 7 sätestatud menetlusega seotud ülesannete läbiviimiseks, edaspidi "määratud asutused".Komisjon annab asutustele tunnusnumbrid ja teatab need liikmesriikidele.Määratud asutuste loetelu avaldatakse Euroopa Ühenduste Teatajas ja kaasajastatakse pidevalt.2. Asutuste määramisel rakendavad liikmesriigid V lisas sätestatud miinimumnõudeid. Asutust, mis täidab vastavas ühtlustatud standardis sätestatud nõudeid, loetakse vastavaks nimetatud lisas sätestatud nõuetele.3. Liikmesriik, kes on teatanud konkreetse asutuse, peab selle teate tagasi võtma, kui ilmneb, et asjaomane asutus ei vasta enam lõikes 2 osutatud nõuetele. Ta teavitab sellest viivitamatult teisi liikmesriike ja komisjoni ning võtab teate tagasi.Artikkel 91. Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud sätted 1. jaanuariks 1993. Liikmesriigid teatavad nendest viivitamata komisjonile.Liikmesriigid kohaldavad neid sätteid alates 1. jaanuarist 1994.Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid lubavad 31. detsembrini 1997 turule viia ja kasutusele võtta seadmeid, mis vastavad nende territooriumil käesoleva direktiivi vastuvõtmise kuupäeval kehtivatele siseriiklikele eeskirjadele ja kavadele.Artikkel 10Kolme aasta möödumisel käesoleva direktiivi rakendamisest esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande saavutatud tulemuste kohta. Aruandele lisatakse ettepanekud direktiivi muutmise kohta, arvestades saavutatud tulemusi ja tehnoloogia arengut.Artikkel 11Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 21. mai 1992Nõukogu nimeleesistujaLuis Mira Amaral[1] EÜT C 292, 22.11.1990, lk 8.[2] EÜT C 129, 20.5.1991, lk 97 ja EÜT C 94, 13.4.1992.[3] EÜT C 102, 18.4.1991, lk 46.[4] EÜT L 307, 8.11.1991, lk 34.[5] EÜT C 20, 22.1.1985, lk 1.[6] EÜT C 241, 25.9.1986, lk 1.[7] EÜT C 183, 20.7.1989, lk 4.[8] EÜT L 52, 23.2.1978, lk 32. Direktiivi on muudetud direktiiviga 82/885/EMÜ (EÜT L 378, 31.12.1982, lk 19).[9] EÜT C 136, 4.6.1985, lk 1.[10] EÜT L 109, 26.4.1983, lk 8. Direktiivi on viimati muudetud otsusega 90/230/EMÜ (EÜT L 128, 18.5.1990, lk 15).[11] EÜT L 380, 31.12.1990, lk 13.[12] EÜT L 40, 11.2.1989, lk 12.[13] EÜT L 196, 26.7.1990, lk 15.[16] EÜT L 81, 26.3.1988, lk 75.--------------------------------------------------I LISAVASTAVUSMÄRGID JA LISATAVAD ERIMÄRGISED1. VastavusmärkVastavusmärk koosneb tähtedest CE, nagu allpool näidatud, ja märgi kinnitamise aasta kahest viimasest numbrist.+++++ TIFF +++++2. Lisatavad erimärgisedKäesoleva direktiivi artikli 6 alusel antava energiamärgistuse sümbol on järgmine:+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------II LISAENERGIAMÄRGISTUSE ANDMINENõuded kasuteguritele, mis peavad olema täidetud nii nimivõimsusel kui 0,3 Pn osakoormuselMärgis | Nõue kasutegurile nimivõimsusel Pn ja katla vee keskmisel temperatuuril 70 °C % | Nõue kasutegurile osakoormusel 0,3 Pn ja katla vee keskmisel temperatuuril ≥ 50 °C % |+++++ TIFF +++++| ≥ 84 + 2 log Pn | ≥ 80 + 3 log Pn |+++++ TIFF +++++| ≥ 87 + 2 log Pn | ≥ 83 + 3 log Pn |+++++ TIFF +++++| ≥ 90 + 2 log Pn | ≥ 86 + 3 log Pn |+++++ TIFF +++++| ≥ 93 + 2 log Pn | ≥ 89 + 3 log Pn |--------------------------------------------------III LISAB moodul: EÜ tüübihindamine1. Käesolev moodul kirjeldab menetluse seda osa, mille järgi määratud asutus tõendab, et kontrollitava toodangu tüüpiline näidis vastab käesoleva direktiivi asjakohastele nõuetele.2. Tootja või tema volitatud esindaja, kelle elu- või asukoht on ühenduses, peab esitama EÜ tüübihindamise taotluse tema enda poolt valitud määratud asutusele.Taotluses peab olema:- tootja nimi ja aadress ning juhul, kui taotluse on esitanud tootja ametlik esindaja, ka tema nimi ja aadress,- kirjalik kinnitus selle kohta, et samasugust taotlust ei ole esitatud mõnele teisele määratud asutusele,- punktis 3 kirjeldatud tehnilised dokumendid.Taotluse esitaja annab määratud asutusele kontrollitava toodangu tüüpilise näidise, edaspidi "tüüp". Kui see on kontrollimiseks vajalik, võib määratud asutus paluda täiendavaid näidiseid.3. Tehniliste dokumentide järgi peab olema võimalik hinnata seadme vastavust direktiivis esitatud nõuetele. Kui hinnangu andmiseks on vaja, võib nõuda tehnilisi dokumente seadme projekteerimise, tootmise ja sellega seotud kulude kohta ning, kui see on hinnangu andmiseks vajalik, peavad need sisaldama järgmisi andmeid:- tüübi üldkirjeldus,- põhimõtteline projekt, tööjoonised ning detailide, alakoostude, elektriskeemide jms skeemid,- jooniste, skeemide ja toote toimimise mõistmiseks vajalikud kirjeldused ja selgitused,- artikli 5 lõikes 2 osutatud standardite loetelu, mida on kohaldatud tervikuna või osaliselt, ja nende lahenduste kirjeldused, mida on tehtud direktiivi põhinõuete täitmiseks, kui artiklis 5 osutatud standardeid ei ole kohaldatud,- konstruktsiooniarvutuste, sooritatud uuringute jms tulemused,- katseprotokollid.4. Määratud asutus peab:4.1. kontrollima tehnilisi dokumente, veenduma, et tüüp on toodetud vastavalt neile dokumentidele ja tegema kindlaks need detailid, mis on projekteeritud vastavalt artikli 5 lõikes 2 osutatud standardite asjaomastele sätetele, ning detailid, mis on projekteeritud kõnealuste standardite asjaomaseid sätteid kohaldamata;4.2. läbi viima või laskma läbi viia kohase kontrolli ja vajalikud katsed, kontrollimaks kas tootja kasutatud lahendused täidavad direktiivi põhinõudeid, kui artikli 5 lõikes 2 osutatud standardeid ei ole kohaldatud;4.3. läbi viima või laskma läbi viia vajalikud uuringud ja katsed, et kontrollida, kas juhtudel, kui tootja on otsustanud kohaldada asjakohaseid standardeid, on neid tegelikult kohaldatud;4.4. leppima taotluse esitajaga kokku vajalike uuringute ja katsete tegemise suhtes.5. Kui tüüp vastab käesoleva direktiivi asjakohastele sätetele, väljastab määratud asutus taotlejale EÜ tüübihindamistõendi. Tõendis on tootja nimi ja aadress, kontrolli tulemused ja vajalikud andmed kinnitatud tüübi kohta.Tõendile lisatakse tehniliste dokumentide asjakohaste osade nimekiri ja määratud asutus säilitab nimekirja koopia.Kui ühenduses tegutsevale tootjale või tootja volitatud esindajale ei anta tüübihindamistõendit, peab määratud asutus oma keeldumist üksikasjalikult põhjendama.Ette tuleb näha edasikaebamise kord.6. Taotluse esitaja teatab EÜ tüübihindamistõendit puudutavaid tehnilisi dokumente valdavale määratud asutusele kõigist kinnitatud seadmele tehtud muudatustest, mis peab saama lisakinnituse, kui muudatused võivad mõjutada olulistele nõuetele vastavust või toote ettenähtud kasutustingimusi. Lisakinnitus antakse esialgse EÜ tüübihindamistõendi lisana.7. Määratud asutused peavad edastama teistele määratud asutustele asjakohast teavet väljastatud ja tühistatud EÜ tüübihindamistõendite ja nende lisade kohta.8. Muudel määratud asutustel on õigus saada EÜ tüübihindamistõendite ja/või nende lisade ärakirju. Tõendite lisad peavad olema kättesaadavad muudele määratud asutustele.9. Ühenduses tegutsev tootja või tema volitatud esindaja peab koos tehniliste dokumentidega säilitama ka EÜ tüübihindamistõendeid ja nende lisasid vähemalt kümme aastat pärast viimase asjaomase toote valmimist.Kui tootjal ega tema volitatud esindajal ei ole elu- või asukohta ühenduses, vastutab tehniliste dokumentide kättesaadavuse eest isik, kes toob toote ühenduse turule.--------------------------------------------------IV LISAC moodul: Tüübivastavus1. Käesolevas moodulis kirjeldatakse menetluse seda osa, kus ühenduses elu- või asukohta omav tootja või tema volitatud esindaja tagab ja deklareerib, et kõnealused seadmed on vastavuses EÜ tüübihindamistõendis kirjeldatud tüübiga ja täidavad käesoleva direktiivi nende suhtes kohaldatavaid nõudeid. Tootja peab kinnitama igale seadmele CE-märgise ja koostama kirjaliku vastavusdeklaratsiooni.2. Tootja peab võtma kõik vajalikud meetmed kindlustamaks, et tootmise käigus tagatakse toodetud seadmete vastavus EÜ tüübihindamistõendis kirjeldatud tüübile ja direktiivi efektiivsusnõuetele.3. Tootja või tema volitatud esindaja peab säilitama vastavusdeklaratsiooni koopiat vähemalt kümme aastat pärast viimase kõnealuse toote valmistamist.Kui tootjal ega tema volitatud esindajal ei ole elu- või asukohta ühenduses, vastutab tehniliste dokumentide kättesaadavuse eest isik, kes toob toote ühenduse turule.4. Tootja valitud määratud asutus peab tegema või laskma teha toote uuringuid suvaliste ajavahemike järel. Määratud asutuse poolt valmistootest kohapeal võetud näidised kontrollitakse ja nendega tehakse kohased katsed, mis on määratletud artikli 5 lõikes 2 osutatud kohases standardis või kohastes standardites, või tehakse samaväärsed katsed toote vastavuse hindamiseks vastava direktiivi nõuetele. Kui üks või mitu kontrollitud toodet ei vasta nõuetele, peab määratud asutus võtma vajalikud meetmed.D moodul: Tootmiskvaliteedi tagamine1. Käesolevas moodulis kirjeldatakse menetlust, kus punkti 2 kohustusi täitev tootja tagab ja deklareerib, et kõnealused seadmed on vastavuses EÜ tüübihindamistõendis kirjeldatud tüübiga ja täidavad käesoleva direktiivi nende nõudeid. Tootja kinnitab igale seadmele CE-märgise ja koostab kirjaliku vastavusdeklaratsiooni. CE-märgisele lisatakse punktis 4 osutatud kontrolli eest vastutava määratud asutuse tunnusmärk.2. Tootja peab kasutama tootmise kinnitatud kvaliteedisüsteemi, seadme lõppkontrolli ja katsetamist punktis 3 määratletud korras. Tootjat kontrollitakse punktis 4 osutatud korras.3. Kvaliteedisüsteem3.1. Tootja esitab taotluse kõnealuste seadmete kvaliteedi hindamiseks määratud asutusele omal valikul.Taotluses peab olema:- kogu asjaomane teave kavandatud seadmekategooria kohta,- dokumendid kvaliteedisüsteemi kohta,- tehniline dokumentatsioon kinnitatud tüübi kohta ja EÜ tüübihindamistõendi koopia.3.2. Kvaliteedisüsteem peab tagama seadmete vastavuse EÜ tüübihindamistõendis kirjeldatud tüübile ja käesoleva direktiivi nende suhtes kohaldatavatele nõuetele.Kõik tootja vastuvõetud elemendid, nõuded ja sätted tuleb süstemaatiliselt dokumenteerida kirjalike põhimõtete, menetluste ja juhenditena. Kvaliteedisüsteemi käsitlevad dokumendid peavad võimaldama kvaliteediprogrammide, -plaanide, -käsiraamatute ja -aruannete järjepidevat tõlgendamist.Eelkõige peavad nad sisaldama piisava kirjelduse järgmise kohta:- kvaliteedi eesmärgid ja organisatsiooni struktuur, juhatuse kohustused ja volitused seoses seadme kvaliteediga,- tootmise, kvaliteedikontrolli ja kvaliteedi tagamise meetodid, protsessid ja süstemaatiliselt kasutatavad meetmed,- enne tootmist, selle vältel ja pärast seda tehtavad kontrollimised ja katsed ning nende sagedus,- kvaliteeti tõendavad dokumendid, näiteks ülevaatusaruanded ning katse- ja taatlustulemused ning aruanded asjaomaste töötajate pädevuse kohta jne,- seadme nõutava kvaliteedi saavutamise järelevalvevahendid ja kvaliteedisüsteemi tõhus toimimine.3.3. Määratud asutus peab hindama kvaliteedisüsteemi tegemaks kindlaks, kas see vastab punktis 3.2 nimetatud nõuetele. Määratud asutus eeldab, et kvaliteedisüsteemid, millega kohaldatakse asjakohaseid ühtlustatud standardeid, vastavad nendele nõuetele. Hindamiskomisjonis peab olema vähemalt üks liige, kellel on asjaomase toote tehnoloogia hindamise kogemusi. Hindamise käigus tehakse kontrollkäik tootja ettevõttesse.Otsusest teatatakse tootjale. Teade peab sisaldama kontrolli tulemusena tehtud järeldusi ning nõuetekohaselt põhjendatud hindamisotsust.3.4. Tootja peab täitma kinnitatud kvaliteedisüsteemist tulenevaid kohustusi ja toetama kõnealust süsteemi, et see oleks piisav ja tõhus.Tootja või tema volitatud esindaja peab teatama kvaliteedinõuded heaks kiitnud määratud asutusele kvaliteedisüsteemi kavatsevatest muutmistest.Määratud asutus peab hindama kavandatavaid muudatusi ja otsustama, kas muudetud kvaliteedisüsteem vastab punktis 3.2 osutatud nõuetele või on vaja seda uuesti hinnata.Ta peab oma otsusest tootjale teatama. Teade peab sisaldama kontrolli põhjal tehtud järeldusi ning põhjendatud hindamisotsust.4. Määratud asutuse vastutusalas olev järelevalve4.1. Järelevalve eesmärk on tagada, et tootja täidab kinnitatud kvaliteedisüsteemist tulenevaid kohustusi nõuetekohaselt.4.2. Tootja peab määratud asutusel lubama kontrollimise eesmärgil juurdepääsu tootmis-, kontrolli- ja katsetamispaika ning laoruumidesse ja varustama teda kogu vajaliku teabega, eelkõige järgmisega:- dokumendid kvaliteedisüsteemi kohta,- kvaliteeti tõendavad dokumendid, näiteks ülevaatusaruanded ning katse- ja taatlustulemused ja aruanded asjaomaste töötajate pädevuse kohta jne.4.3. Määratud asutus peab regulaarselt tegema kontrolli kindlustamaks, et tootja säilitab ja kohaldab kvaliteedisüsteemi, ja esitama tootjale selle kohta aruande.4.4. Lisaks sellele võib määratud asutus teha tootjale ette teatamata kontrollkäike. Sellistel kontrollkäikudel võib määratud asutus teha või lasta teha katseid kontrollimaks, kas kvaliteedisüsteem toimib õigesti; vajaduse korral peab määratud asutus esitama tootjale kontrollkäigu aruande ja katse tegemise korral ka katseprotokolli.5. Tootja peab vähemalt kümme aastat pärast viimase toote valmimise kuupäeva säilitama riigi ametiasutuste jaoks järgmisi dokumente:- punkti 3.1 teises taandes nimetatud dokument,- punkti 3.4 teises lõikes nimetatud kaasajastused,- määratud asutuse otsused ja aruanded, millele on osutatud punkti 3.4 viimases lõikes ning punktides 4.3 ja 4.4.6. Kõik määratud asutused peavad võimaldama teistel määratud asutustel kasutada teavet kvaliteedisüsteemidele antud kinnituse ja kinnituse tühistamise kohta.E moodul: Tootekvaliteedi tagamine1. Käesolevas moodulis kirjeldatakse menetlust, kus punkti 2 kohustusi täitev tootja tagab ja deklareerib, et katlad ja seadmed on vastavuses EÜ tüübihindamistõendis kirjeldatud tüübiga. Tootja peab kinnitama igale katlale ja seadmele CE-märgise ja koostama kirjaliku vastavusdeklaratsiooni. CE-märgile tuleb lisada punktis 4 osutatud kontrolli eest vastutava määratud asutuse tunnusmärk.2. Tootja peab kasutama tootmise kinnitatud kvaliteedisüsteemi katla ja seadme lõppkontrolliks ja katsetamiseks 3. jaotises määratletud korras. Tootjat tuleb kontrollida punktis 4 osutatud korras.3. Kvaliteedisüsteem3.1. Tootja esitab taotluse katelde ja seadmete kvaliteedi hindamiseks määratud asutusele omal valikul.Taotluses peab olema:- kogu asjaomane teave kavandatud katla- või seadmekategooria kohta,- kvaliteedisüsteemi dokumendid,- tehniline dokumentatsioon kinnitatud tüübi kohta ja EÜ tüübihindamistõendi koopia.3.2. Kvaliteedisüsteemi kohaldades kontrollitakse iga katelt või seadet ja viiakse läbi asjakohased artiklis 5 osutatud asjaomase standardi või asjaomaste standardite kohased või samaväärsed katsed, et tagada selle vastavus käesoleva direktiivi asjakohastele nõuetele. Kõik tootja vastuvõetud elemendid, nõuded ja sätted tuleb süstemaatiliselt dokumenteerida kirjalike põhimõtete, menetluste ja juhenditena. Kvaliteedisüsteemi käsitlevad dokumendid peavad võimaldama kvaliteediprogrammide, -plaanide, -käsiraamatute ja -aruannete ühetaolist tõlgendamist.Eelkõige tuleb neis kirjeldada järgmist:- kvaliteedieesmärgid ning organisatsiooni ülesehitus, juhtkonna vastutus ja volitused seoses tootekvaliteediga,- pärast tootmist teostatud uuringud ja katsed,- kvaliteedisüsteemi tõhususe järele valvamise vahendid,- kvaliteediandmestikud, näiteks inspekteerimisaruanded ja katsetulemused, kalibreerimisandmed, andmed töötajate erialase pädevuse kohta jms.3.3. Määratud asutus peab hindama kvaliteedisüsteemi, et teha kindlaks, kas see vastab punktis 3.2 nimetatud nõuetele. Määratud asutus eeldab, et kvaliteedisüsteemid, millega kohaldatakse asjakohaseid ühtlustatud standardeid, vastavad nendele nõuetele.Hindamiskomisjonis peab olema vähemalt üks liige, kellel on asjaomase tootetehnoloogia hindamise kogemusi. Hindamismenetluse raames tuleb teha kontrollkäik tootja ettevõttesse.Tootjale tuleb otsusest teatada. Teade peab sisaldama kontrolli põhjal tehtud järeldusi ning põhjendatud hindamisotsust..3.4. Tootja peab täitma kinnitatud kvaliteedisüsteemist tulenevaid kohustusi ja toetama kõnealust süsteemi, et see oleks piisav ja tõhus.Tootja või tema volitatud esindaja peab teatama kvaliteedinõuded heaks kiitnud määratud asutusele kvaliteedisüsteemi kavatsevatest muutmistest.Määratud asutus peab hindama kavandatavaid muudatusi ja otsustama, kas muudetud kvaliteedisüsteem rahuldab punktis 3.2 esitatud nõudeid või on vaja hindamist korrata.Ta peab oma otsusest tootjale teatama. Teade peab sisaldama kontrolli põhjal tehtud järeldusi ning põhjendatud hindamisotsust.4. Määratud asutuse vastutusalas olev järelevalve4.1. Järelevalve eesmärk on tagada, et tootja täidab kinnitatud kvaliteedisüsteemist tulenevaid kohustusi nõuetekohaselt.4.2. Tootja peab võimaldama määratud asutusele kontrollimise eesmärgil juurdepääsu tootmis-, kontrollimis-, katse- ja laoruumidele ning andma talle kogu vajaliku teabe, eelkõige:- kvaliteedisüsteemi dokumendid,- tehnilised dokumendid,- kvaliteeti tõendavad dokumendid, näiteks ülevaatusaruanded ning katse- ja taatlustulemused ja aruanded asjaomaste töötajate pädevuse kohta jne.4.3. Määratud asutus peab regulaarselt tegema kontrolle kindlustamaks, et tootja säilitab ja kohaldab kvaliteedisüsteemi, ja esitama tootjale selle kohta aruande.4.4. Lisaks sellele võib määratud asutus teha tootjale ette teatamata kontrollkäike. Sellistel kontrollkäikudel võib määratud asutus teha või lasta teha katseid kontrollimaks, kas kvaliteedisüsteem toimib õigesti; määratud asutus peab esitama tootjale selle käigu kohta aruande, katsete tegemise korral ka katseprotokolli.5. Tootja peab vähemalt kümme aastat pärast viimase katla või seadme valmimist hoidma siseriiklikele ametiasutustele kättesaadaval:- punkti 3.1 kolmandas taandes nimetatud dokumendid,- punkti 3.4 teises lõikes nimetatud muudatused,- määratud asutuse otsused ja aruanded, millele on osutatud punkti 3.4 viimases lõikes ning punktides 4.3 ja 4.4.6. Kõik määratud asutused peavad edastama teistele määratud asutustele asjaomase teabe väljastatud ja tühistatud kvaliteedisüsteemide kohta.--------------------------------------------------V LISAMiinimumnõuded, mida liikmesriigid peavad asutuste määramisel arvestama1. Tõenduskatseid tegev asutus, selle direktor ja töötajad ei tohi olla kontrollitavate seadmete projekteerija, tootja, tarnija või paigaldaja ega ühegi mainitud osapoole volitatud esindaja. Nad ei tohi otseselt ega esindajate kaudu osaleda katelde ja seadmete projekteerimises, ehitamises, turustamises ega hooldamises. See ei välista võimalust vahetada tehnilist teavet tootja ja asutuse vahel.2. Asutus ja selle töötajad peavad tegema vastavustõendamiskatseid suurima erialase usaldusväärsuse ja tehnilise pädevusega ning olema sõltumatud igasugustest surveavaldustest ja ahvatlustest, eelkõige rahalistest, mis võiksid mõjutada nende arvamust või kontrolli tulemusi, eriti isikute või isikute rühmade poolt, kelle huvid on seotud vastavustõendamise tulemusega.3. Asutuse käsutuses peavad olema töötajad ja vahendid selleks, et täita nõuetekohaselt vastavustõendamisega seotud haldus- ja tehnilisi ülesandeid; asutusel peab olema ka võimalik kasutada kontrollimiseks vajalikke seadmeid.4. Kontrollimise eest vastutavatel töötajatel peab olema:- hea tehniline ja erialane ettevalmistus,- piisavad teadmised nende tehtavaid katseid käsitlevate nõuete kohta ja piisavad kogemused selliste katsete tegemisel,- suutlikkus koostada katsete tulemuste kinnitamiseks tunnistusi, protokolle ja aruandeid.5. Kontrollijate erapooletus peab olema tagatud. Nende palk ei tohi sõltuda teostatud kontrollide hulgast ega nende tulemustest.6. Asutus peab võtma endale vastutuskindlustuse juhul, kui vastutus ei kuulu siseriikliku õiguse alusel riigile või kui liikmesriik ise ei ole kontrollide eest otseselt vastutav.7. Määratud asutuse töötajad peavad hoidma ametisaladust (välja arvatud teave selle riigi pädevatele haldusasutustele, kus määratud asutus tegutseb) käesoleva direktiivi või selle jõustamiseks vastuvõetud mis tahes siseriikliku õigusakti alusel.--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 97/64/EÜ, 10. november 1997, millega neljandat korda kohandatakse tehnika arengule I lisa nõukogu direktiivis 76/769/EMÜ liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta seoses teatavate ohtlike ainete ja valmististe (lambiõlid) turustamise ja kasutamise piirangutegaEMPs kohaldatav tekst

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31997L0064

Euroopa Liidu Teataja L 315 , 19/11/1997 Lk 0013 - 0014

		Komisjoni direktiiv 97/64/EÜ,10. november 1997,millega neljandat korda kohandatakse tehnika arengule I lisa nõukogu direktiivis 76/769/EMÜ liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta seoses teatavate ohtlike ainete ja valmististe (lambiõlid) turustamise ja kasutamise piirangutega(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 27. juuli 1976. aasta direktiivi 76/769/EMÜ liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta seoses teatavate ohtlike ainete ja valmististe turustamise ja kasutamise piirangutega, [1] mida on viimati muudetud direktiiviga 97/16/EÜ, [2] ning eriti selle direktiivi artiklit 2a, mis on lisatud nõukogu direktiiviga 89/678/EMÜ, [3]ning arvestades, et:nõukogu direktiiviga 89/677/EMÜ, [4] millega kaheksandat korda muudeti direktiivi 76/769/EMÜ, on keelatud teatavate ohtlike ainete ja valmististe kasutamine iluesemetes, triki- ja naljavahendites ning mängudes;pärast seda on saadud teada, et teatavad sellised ohtlikud ained ja valmistised õlidena, mis on liigitatud ohtlikuks hingamisele, eriti värvitud kujul, kujutavad endast ohtu inimese, ennekõike väikeste laste tervisele ja eelkõige siis, kui neid kasutatakse dekoratiivlampides;tuleks piirata selliste värvitud õlide turustamist kasutamiseks dekoratiivlampides;käesolevas direktiivis selliste värvitud õlide turustamise suhtes piirangute sätestamisel on võetud arvesse praegust teadmiste ja tehnika olukorda seoses ohutumate alternatiividega;käesolev direktiiv ei mõjuta ühenduse õigusakte, milles on sätestatud töötajate kaitse miinimumnõuded, mis sisalduvad nõukogu direktiivis 89/391/EMÜ [5] ja sellel põhinevates üksikdirektiivides, eriti direktiivis 90/394/EMÜ [6];käesolevas direktiivis sätestatud meetmed on ohtlike ainete ja valmististe sektoris tehniliste kaubandustõkete kõrvaldamist käsitlevate direktiivide tehnika arengule kohandamise komitee arvamusega kooskõlas,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 76/769/EMÜ I lisa kohandatakse tehnika arengule vastavalt käesoleva direktiivi lisale.Artikkel 2Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud sätted hiljemalt 30. juuniks 1998 ning teatavad sellest viivitamata komisjonile. Liikmesriigid kohaldavad neid sätteid alates 31. detsembrist 1998.Kui liikmesriigid need sätted vastu võtavad, lisavad nad nendesse sätetesse või nende sätete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Artikkel 3Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 10. november 1997Komisjoni nimelkomisjoni liigeMartin Bangemann[1] EÜT L 262, 27.9.1976, lk 24.[2] EÜT L 116, 6.5.1997, lk 31.[3] EÜT L 398, 30.12.1989, lk 24.[4] EÜT L 398, 30.12.1989, lk 19.[5] EÜT L 183, 29.6.1989, lk 1.[6] EÜT L 196, 26.7.1990, lk 1.--------------------------------------------------LISADirektiivi 76/769/EMÜ I lisa punkt 3 asendatakse järgmise tekstiga:"Vedelad ained või valmistised, mida peetakse ohtlikuks vastavalt määratlustele artikli 2 lõikes 2 ja kriteeriumidele VI lisa 2., 3. ja 4. osas nõukogu 27. juuni 1967. aasta direktiivis 67/548/EMÜ ohtlike ainete liigitamist, pakendamist ja märgistamist käsitlevate õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta, mida on kohandatud tehnika arengule komisjoni direktiividega 93/21/EMÜ ja 96/54/EÜ. | 1.Ei tohi kasutada:iluesemetes, mis on ette nähtud valguse või värviefektide andmiseks eri faaside abil, näiteks kaunistusliku otstarbega lampides ja tuhatoosides,triki- ja naljavahendites,ühe või mitme osalejaga mängudes ega üheski selleks otstarbeks tarvitatavas esemes, isegi mitte üksnes kaunistamiseks.2.Ained ja valmistised:mis kujutavad endast ohtu hingamisele ning on märgistatud tähisega R65, jamida saab kasutada kütusena dekoratiivlampides, jamida turustatakse 15-liitristes või väiksema mahuga pakendites,ei tohi sisaldada värviagenti, välja arvatud juhul kui seda nõutakse fiskaalsetel põhjustel, ega lõhnaainet või mõlemat, ilma et see piiraks eespool esitatud sätete kohaldamist.Lõikega 2 hõlmatud ainete ja valmististe pakendil, kui need ained või valmistised on ette nähtud kasutamiseks lampides, peab olema loetav ja kustutamatu märge: "Hoidke selle vedelikuga täidetud lampe laste eest.", ilma et see piiraks ohtlike ainete ja valmististe liigitamist, pakendamist ja märgistamist käsitlevate muude ühenduse sätete kohaldamist. |--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv 97/81/EÜ, 15. detsember 1997, Euroopa Tööandjate Föderatsiooni, Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse ja Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni poolt sõlmitud osalist tööaega käsitleva raamkokkuleppe kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31997L0081

Euroopa Liidu Teataja L 014 , 20/01/1998 Lk 0009 - 0014

		Nõukogu direktiiv 97/81/EÜ,15. detsember 1997,Euroopa Tööandjate Föderatsiooni, Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse ja Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni poolt sõlmitud osalist tööaega käsitleva raamkokkuleppe kohtaEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud sotsiaalpoliitikat käsitleva protokolli (nr 14) lisana esitatud kokkulepet sotsiaalpoliitika kohta ja eriti selle artikli 4 lõiget 2,võttes arvesse komisjoni ettepanekutning arvestades, et:(1) liikmesriigid, välja arvatud Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriik (edaspidi "liikmesriigid"), soovides edasi liikuda 1989. aastal sotsiaalhartaga sätestatud teel, on Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud sotsiaalpoliitikat käsitleva protokolli alusel sõlminud kokkuleppe sotsiaalpoliitika kohta;(2) vastavalt sotsiaalpoliitika kohta sõlmitud kokkuleppe artikli 4 lõikele 2 võivad tööturu osapooled ühiselt taotleda, et ühenduse tasandil sõlmitud kokkuleppeid rakendataks nõukogu otsusega komisjoni ettepaneku põhjal;(3) ühenduse töötajate sotsiaalsete põhiõiguste harta näeb muu hulgas ette, et "siseturu väljakujundamine peab viima Euroopa Ühenduse töötajate elu- ja töötingimuste parandamisele. Niikaugele jõutakse, ühtlustades nimetatud tingimuste parandamist eelkõige seoses muude töösuhtevormidega kui määramata ajaks sõlmitud töölepingud, nagu tähtajalised töölepingud, osalise tööajaga töötamine, ajutine töö ja hooajatöö";(4) nõukogu ei ole veel teinud otsust seoses konkurentsi kahjustamisega teatavaid töösuhteid käsitleva direktiivi kohta esitatud ettepaneku [1] suhtes, nagu see on muudetud, [2] ega ka teatavate töösuhete puhul töötingimusi käsitleva direktiivi kohta esitatud ettepaneku [3] suhtes;(5) Euroopa Ülemkogu Esseni istungjärgu otsustes rõhutati vajadust võtta meetmeid, et edendada tööhõivet ning naiste ja meeste võrdseid võimalusi, samuti nõuti meetmeid kasvu tööhõivet intensiivistava mõju suurendamiseks eelkõige paindlikuma töökorralduse kaudu viisil, mis vastaks nii töötajate soovidele kui ka konkurentsinõuetele;(6) vastavalt sotsiaalpoliitikat käsitleva kokkuleppe artikli 3 lõikele 2 on komisjon konsulteerinud tööturu osapooltega ühenduse võimaliku tegevussuuna üle seoses paindliku tööaja ja tööga kindlustatusega;(7) komisjon, võttes pärast sellist konsulteerimist arvesse, et ühenduse tegevus on soovitatav, konsulteeris kooskõlas nimetatud kokkuleppe artikli 3 lõikega 3 veel kord ühenduse tasandi tööturu osapooltega kavandatud ettepaneku sisu üle;(8) tööandjate ja töövõtjate üldorganisatsioonid — Euroopa Tööandjate Föderatsioon (UNICE), Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskus (CEEP) ja Euroopa Ametiühingute Konföderatsioon (ETUC) — teatasid oma 19. juuni 1996. aasta ühises kirjas komisjonile soovist algatada sotsiaalpoliitikat käsitleva kokkuleppe artiklis 4 ettenähtud menetlus; nad palusid komisjonilt 12. märtsi 1997. aasta ühises kirjas kolm kuud lisaaega; komisjon nõustus nimetatud taotlusega;(9) nimetatud tööandjate ja töövõtjate üldorganisatsioonid sõlmisid 6. juunil 1997 osalist tööaega käsitleva raamkokkuleppe ning on esitanud komisjonile ühise taotluse rakendada kooskõlas nimetatud kokkuleppe artikli 4 lõikega 2 käesolev raamkokkulepe nõukogu otsusega komisjoni ettepaneku põhjal;(10) nõukogu palus oma 6. detsembri 1994. aasta resolutsioonis — resolutsioon Euroopa Ühenduse sotsiaalpoliitika väljavaadete kohta: panus ühenduse majanduslikku ja sotsiaalsesse lähenemisse [4] — kasutada tööturu osapooltel võimalust sõlmida kokkuleppeid, sest üldjuhul on nemad sotsiaalsele tegelikkusele ja sotsiaalsetele probleemidele lähemal;(11) allakirjutanud osalised soovisid sõlmida osalist tööaega käsitleva raamkokkuleppe, määrates kindlaks selle üldised põhimõtted ja miinimumnõuded; nad näitasid tahet luua üldine raamistik, mille abil kõrvaldatakse osalise tööajaga töötajate diskrimineerimine ning arendatakse osalise tööajaga töötajate võimalusi sellisel alusel, mis oleks vastuvõetav nii tööandjatele kui ka töötajatele;(12) tööturu osapooled soovisid pöörata erilist tähelepanu osalise tööajaga töötamisele, osutades samal ajal, et nende eesmärk on võtta arvesse vajadust samasuguste kokkulepete järele ka muude paindlike töövormide suhtes;(13) Euroopa Ülemkogu Amsterdami istungjärgu otsustes tervitasid Euroopa Ühenduse riigipead ja valitsusjuhid tööturu osapoolte vahel sõlmitud osalist tööaega käsitlevat kokkulepet;(14) käesoleva raamkokkuleppe rakendamiseks sobib direktiiv asutamislepingu artiklis 189 määratletud tähenduses; see on saavutatava tulemuse seisukohalt siduv liikmesriikidele, kuid jätab vormi ja meetodite valiku riigi ametiasutustele;(15) asutamislepingu artiklis 3b sätestatud subsidiaarsus- ja proportsionaalsuspõhimõtte kohaselt ei suuda liikmesriigid täielikult saavutada käesoleva direktiivi eesmärke ning seetõttu võib neid paremini saavutada ühenduse tasandil; käesolev direktiiv ei reguleeri rohkem, kui on vaja nimetatud eesmärkide saavutamiseks;(16) raamkokkuleppes kasutatud, kuid selles eriomaselt määratlemata mõistete puhul jätab käesolev direktiiv nagu teisedki sotsiaalpoliitikat käsitlevad direktiivid liikmesriikide ülesandeks määratleda nimetatud mõisteid siseriikliku õiguse ja tavade kohaselt, tingimusel et need määratlused ei ole vastuolus raamkokkuleppe sisuga;(17) kooskõlas oma 14. detsembri 1993. aasta teatisega sotsiaalpoliitikat käsitleva protokolli (nr 14) kohaldamise kohta ning 18. septembri 1996. aasta teatisega sotsiaalküsimustealaste läbirääkimiste arengu kohta ühenduse tasandil on komisjon välja töötanud direktiivi kohta ettepaneku, võttes arvesse allakirjutanud osaliste esindatust ja raamkokkuleppe iga klausli seaduslikkust;(18) komisjon on koostanud oma ettepaneku direktiivi kohta vastavalt sotsiaalpoliitikat käsitleva kokkuleppe artikli 2 lõikele 2, mis näeb ette, et sotsiaalpoliitika valdkonna direktiivides "välditakse haldus-, finants- ja õiguslike piirangute kehtestamist viisil, mis pärsiks väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete loomist ja arengut";(19) kooskõlas oma 14. detsembri 1993. aasta teatisega sotsiaalpoliitikat käsitleva protokolli (nr 14) kohaldamise kohta on komisjon teatanud sellest Euroopa Parlamendile, saates talle oma direktiivi kohta tehtud ettepaneku teksti, milles sisaldub raamkokkulepe;(20) komisjon on teatanud sellest ka majandus- ja sotsiaalkomiteele;(21) raamkokkuleppe klausli 6 punkt 1 näeb ette, et liikmesriigid ja tööturu osapooled võivad säilitada või kehtestada soodsamaid sätteid;(22) raamkokkuleppe klausli 6 punkt 2 näeb ette, et käesoleva direktiivi rakendamisega ei või põhjendada liikmesriigis valitseva olukorra halvenemist;(23) ühenduse töötajate sotsiaalsete põhiõiguste harta tunnustab igasuguse diskrimineerimise, eelkõige soo, nahavärvuse, rassi, vaadete ja veendumuste tõttu diskrimineerimise vastu võitlemise tähtsust;(24) Euroopa Liidu asutamislepingu artikli F lõige 2 deklareerib, et liit austab põhiõigusi kui ühenduse õiguse üldpõhimõtteid, nagu need on tagatud Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooniga, ning nagu need tulenevad liikmesriikidele ühesugustest riigiõiguslikest tavadest;(25) liikmesriigid võivad käesoleva direktiivi rakendamise usaldada tööturu osapooltele nende ühise taotluse alusel, tingimusel et liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed, et igal ajal tagada käesoleva direktiiviga nõutud tulemused;(26) raamkokkuleppe rakendamine aitab kaasa sotsiaalpoliitika kohta sõlmitud kokkuleppe artiklis 1 nimetatud eesmärkide saavutamisele,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Käesoleva direktiivi eesmärk on rakendada selle juurde lisatud tööandjate ja töövõtjate üldorganisatsioonide (UNICE, CEEP ja ETUC) vahel 6. juunil 1997. aastal sõlmitud osalist tööaega käsitlev raamkokkulepe.Artikkel 21. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 20. jaanuaril 2000 või tagavad hiljemalt selleks kuupäevaks, et tööturu osapooled on kokkuleppega kehtestanud vajalikud meetmed; liikmesriigid peavad võtma kõik vajalikud meetmed, mis võimaldaks neil igal ajal tagada käesoleva direktiiviga nõutud tulemused. Nad teatavad sellest viivitamata komisjonile.Kui on vaja arvesse võtta erilisi raskusi või kollektiivlepinguga rakendamist, võivad liikmesriigid saada maksimaalselt ühe aasta lisaaega.Nad peavad sellistest asjaoludest viivitamata teatama komisjonile.Kui liikmesriigid võtavad esimeses alapunktis osutatud meetmeid, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud või võetavate põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.Artikkel 3Käesolev direktiiv jõustub Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 15. detsember 1997Nõukogu nimeleesistujaJ.-C. Juncker[1] EÜT C 224, 8.9.1990, lk 6.[2] EÜT C 305, 5.12.1990, lk 8.[3] EÜT C 224, 8.9.1990, lk 4.[4] EÜT C 368, 23.12.1994, lk 6.--------------------------------------------------LISAEUROOPA TÖÖANDJATE FÖDERATSIOONEUROOPA AMETIÜHINGUTE KONFÖDERATSIOONEUROOPA RIIGIOSALUSEGA ETTEVÕTETE KESKUSOsalist tööaega käsitlev raamkokkulepePreambulKäesolev raamkokkulepe on osa üleeuroopalisest tööhõivestrateegiast. Viimastel aastatel on osalise tööajaga töötamisel olnud oluline mõju tööhõivele. Sel põhjusel on käesolevale kokkuleppele allakirjutanud pööranud esmajärjekorras tähelepanu nimetatud töösuhtevormile. Lepinguosalised kavatsevad võtta arvesse vajadust sõlmida muid paindlikke töösuhtevorme käsitlevaid samasuguseid kokkuleppeid.Tõdedes liikmesriikide olukorra erinevust ning tunnistades, et teatavates valdkondades ja tegevusaladel on osaline tööaeg töösuhte tunnuseks, sätestab käesolev kokkulepe osalise tööajaga seotud üldpõhimõtted ja miinimumnõuded. See illustreerib tööturu osapoolte tahet kehtestada üldine raamistik osalise tööajaga töötajate diskrimineerimise kõrvaldamiseks ning aidata kaasa osalise tööajaga töötamise võimaluste arendamisele nii tööandjatele kui ka töötajatele vastuvõetaval viisil.Tõdedes, et riiklik sotsiaalkindlustus on liikmesriikide otsustada, käsitleb käesolev kokkulepe osalise tööajaga töötajate töötingimusi. Mittediskrimineerimise põhimõttega seoses on käesoleva kokkuleppe osalised märkinud Euroopa Ülemkogu 1996. aasta Dublini istungjärgu tööhõivedeklaratsiooni, milles ülemkogu muuseas rõhutab vajadust muuta sotsiaalkindlustussüsteemid tööhõivesõbralikumaks, "arendades sotsiaalkaitsesüsteeme, mis on suutelised kohanema uute töövormidega, ja nähes ette sellise tööga hõivatud isikute asjakohase kaitse". Käesoleva kokkuleppe osaliste arvates tuleks nimetatud deklaratsioon ellu viia.Euroopa Ametiühingute Konföderatsioon, Euroopa Tööandjate Föderatsioon ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskus taotlevad, et komisjon esitaks käesoleva raamkokkuleppe nõukogule, et see oma otsusega muudaks nimetatud nõuded kohustuslikuks Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud sotsiaalpoliitikat käsitleva protokolli (nr 14) lisana esitatud sotsiaalpoliitika kokkuleppe osalisteks olevatele liikmesriikidele.Oma ettepanekus rakendada käesolev kokkulepe paluvad käesoleva kokkuleppe osalised komisjoni nõuda liikmesriikidelt võtta nõukogu otsuse järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid vastu kahe aasta jooksul alates otsuse vastuvõtmisest või tagada, [1] et tööturu osapooled kehtestaksid nimetatud tähtaja lõpuks vajalikud meetmed kokkuleppe teel. Kui on vaja arvesse võtta erilisi raskusi või kollektiivlepinguga rakendamist, võivad liikmesriigid selle sätte järgimiseks saada maksimaalselt ühe aasta lisaaega.Ilma et see piiraks siseriiklike kohtute või Euroopa Kohtu osatähtsust, nõuavad käesoleva kokkuleppe osalised, et komisjon suunaks käesoleva kokkuleppe Euroopa tasandil tõlgendamisega seotud küsimused esmajärjekorras neile arvamuse avaldamiseks.Üldkaalutlused1. Võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud sotsiaalpoliitikat käsitlevale protokollile (nr 14) lisatud kokkulepet sotsiaalpoliitika kohta, eelkõige selle artikli 3 lõiget 4 ja artikli 4 lõiget 2,ning arvestades, et:2. sotsiaalpoliitikat käsitleva kokkuleppe artikli 4 lõige 2 näeb ette, et ühenduse tasandil sõlmitud kokkulepped rakendatakse allakirjutanud osaliste ühisel taotlusel komisjoni ettepanekul tehtud nõukogu otsuse põhjal;3. oma teises konsulteerimisdokumendis tööaja paindlikkuse ja töötajate kindlustatuse kohta teatas komisjon oma kavatsusest teha ettepanek õiguslikult siduva ühenduse meetme kohta;4. Euroopa Ülemkogu Esseni istungjärgu otsustes rõhutati vajadust tööhõivet ning naiste ja meeste võrdseid võimalusi edendavate meetmete järele, samuti nõuti meetmeid, et "suurendada kasvu tööhõivet intensiivistavat mõju eelkõige paindlikuma töökorralduse kaudu viisil, mis vastaks nii töötajate soovidele kui ka konkurentsinõuetele";5. käesoleva kokkuleppe osalised peavad tähtsaks meetmeid, mis lihtsustavad meeste ja naiste pääsemist osalisele tööajale, et valmistuda pensionileminekuks, sobitada kutsetööd ja perekonnaelu ning kasutada oma oskuste ja edutamisväljavaadete parandamiseks õppimis- ja koolitusvõimalusi tööandjate ja töötajate vastastikuseks kasuks ning ettevõtte arengut toetaval viisil;6. selleks et võtta arvesse iga liikmesriigi olukorda, jätab käesolev kokkulepe nimetatud üldpõhimõtete, miinimumnõuete ja sätete kohaldamise korraldamise liikmesriikidele ja tööturu osapooltele;7. käesolev kokkulepe võtab arvesse vajadust edendada sotsiaalpoliitika nõudmisi, et tugevdada ühenduse majanduse konkurentsivõimet ning hoiduda haldus-, finants- või õiguslike piirangute kehtestamisest viisil, mis takistaks väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete loomist ja arengut;8. tööturu osapooltel on kõige rohkem eeldusi leida nii tööandjate kui ka töötajate vajadustele vastavaid lahendusi ning seetõttu tuleb neile anda eriline osa käesoleva kokkuleppe rakendamisel ja kohaldamisel,ON ALLAKIRJUTANUD LEPPINUD KOKKU JÄRGMISES:Klausel 1: EesmärkKäesoleva raamkokkuleppe eesmärk on:a) kõrvaldada osalise tööajaga töötajate diskrimineerimine ja parandada osalise tööajaga töötamise kvaliteeti;b) soodustada osalise tööajaga töö arendamist vabatahtlikkuse alusel ja aidata kaasa paindlikule tööaja korraldusele tööandjate ja töötajate vajadusi arvesse võtval viisil.Klausel 2: Reguleerimisala1. Käesolevat kokkulepet kohaldatakse osalise tööajaga töötajate suhtes, kellel on liikmesriigi kehtiva seaduse, kollektiivlepingu või tava kohaselt määratletud tööleping või -suhe.2. Liikmesriigid võivad pärast konsulteerimist tööturu osapooltega siseriiklike seaduste, kollektiivlepingute või tavade kohaselt ja/või asjakohase tasandi tööturu osapooled siseriiklike tööturu osapoolte vaheliste suhete tava kohaselt jätta käesoleva kokkuleppe reguleerimisalast täielikult või osaliselt välja juhutööd tegevad osalise tööajaga töötajad. Sellised piirangud tuleks regulaarselt üle vaadata, et kindlaks teha, kas objektiivsed põhjused nende kehtestamiseks on püsivad.Klausel 3: MõistedKäesolevas kokkuleppes kasutatakse järgmisi mõisteid:1. osalise tööajaga töötaja – töötaja, kelle nädala alusel või ühe aasta pikkuse tööperioodi keskmisena arvutatud normaaltööaeg on lühem kui võrreldava täistööajaga töötaja normaaltööaeg;2. võrreldav täistööajaga töötaja – samas ettevõttes täistööajaga töötaja, kellel on sama liiki tööleping või töösuhe, kes teeb sama või samalaadset tööd; seejuures pööratakse tähelepanu sellistele kaalutlustele nagu ettevõttes töötatud aeg ja kvalifikatsioon/oskused.Kui samas ettevõttes ei ole võrreldavat täistööajaga töötajat, siis tuleb võrrelda kohaldatava kollektiivlepingu alusel või kui kohaldatav kollektiivleping puudub, siis kooskõlas siseriikliku seaduse, kollektiivlepingute või tavadega.Klausel 4: Mittediskrimineerimise põhimõte1. Osalise tööajaga töötajate suhtes ei või ainult osalise tööaja tõttu rakendada vähem soodsamaid töötingimusi, kui on võrreldavatel täistööajaga töötajatel, kui erinevat kohtlemist ei õigusta objektiivsed põhjused.2. Asjakohasel juhul kohaldatakse pro rata temporis põhimõtet.3. Käesoleva klausli kohaldamise korra määravad liikmesriigid ja/või tööturu osapooled, võttes arvesse Euroopa õigusakte, siseriiklikke seadusi, kollektiivlepinguid ja tavasid.4. Pärast konsulteerimist tööturu osapooltega kooskõlas siseriiklike seaduste, kollektiivlepingute või tavadega võivad liikmesriigid ja/või tööturu osapooled seada objektiivsetel põhjustel asjakohasel juhul eriliste töötingimuste saamise eelduseks tööstaaži, töötatava aja või töötasuga seotud tingimused. Osalise tööajaga töötajate eriliste töötingimuste saamise kriteeriumid tuleks regulaarselt läbi vaadata, võttes arvesse klausli 4 punktis 1 väljendatud mittediskrimineerimise põhimõtet.Klausel 5: Osalise tööajaga töötamise võimalused1. Käesoleva kokkuleppe klausli 1 ning osalise tööajaga ja täistööajaga töötajate vahelise mittediskrimineerimise põhimõtte kohaselt:a) peaksid liikmesriigid pärast konsulteerimist tööturu osapooltega vastavalt siseriiklikule seadusele ja tavale identifitseerima ja üle vaatama õiguslikku ja halduslikku laadi takistused, mis võivad piirata osalise tööajaga töötamise võimalusi, ning vajaduse korral need kõrvaldama;b) peaksid tööturu osapooled oma pädevusalal tegutsedes ning kollektiivlepingutes sätestatud korra kohaselt identifitseerima ja üle vaatama takistused, mis võivad piirata osalise tööajaga töötamise võimalusi, ning vajaduse korral need kõrvaldama.2. Töötaja keeldumine üleminekust täistööajaga töölt osalisele tööajale või vastupidi ei tohiks iseenesest olla mõjuv põhjus töösuhte lõpetamiseks, ilma et see piiraks töösuhte lõpetamist vastavalt siseriiklikule seadusele, kollektiivlepingule või tavale muudel põhjustel, mis võivad tuleneda asjassepuutuva ettevõtte tootmisnõuetest.3. Tööandjad peaksid niipalju kui võimalik võtma arvesse:a) töötajate taotlusi minna täistööajalt üle osalisele tööajale, kui see on ettevõttes võimalik;b) töötajate taotlusi minna osaliselt tööajalt üle täistööajale või pikendada nende tööaega, kui selline võimalus tekib;c) õigeaegset teatamist ettevõttes olevate osalise tööajaga ja täistööajaga töötamise ülesannete kohta, selleks et hõlbustada üleminekut täistööajalt osalisele tööajale või vastupidi;d) meetmeid osalise tööajaga töötamise lihtsustamiseks ettevõtte kõigil tasanditel, kaasa arvatud kutseoskust nõudvad ja juhtimisülesanded, ning võimaluse korral osalise tööajaga töötajate kutsealase väljaõppe saamist lihtsustavaid meetmeid, et suurendada edutamisvõimalusi ja kutsealast mobiilsust;e) olemasolevate töötajate esindusorganite asjakohast teavitamist osalise tööajaga töötamisest ettevõttes.Klausel 6: Rakendussätted1. Liikmesriigid ja/või tööturu osapooled võivad säilitada või kehtestada soodsamaid sätteid, kui on käesolevas kokkuleppes.2. Käesoleva kokkuleppe sätete rakendamine ei ole piisav alus alandada töötajate üldist kaitsetaset käesoleva kokkuleppe valdkonnas. See ei piira liikmesriikide ja/või tööturu osapoolte õigust töötada välja teistsuguseid õigus- ja haldusnorme või lepingutingimusi vastavalt muutuvatele asjaoludele ning ei piira klausli 5 punkti 1 kohaldamist, kui on järgitud klausli 4 punktis 1 väljendatud mittediskrimineerimise põhimõtet.3. Käesolev kokkulepe ei piira tööturu osapoolte õigust sõlmida asjakohasel tasandil, sealhulgas Euroopa tasandil kokkuleppeid käesoleva kokkuleppe kohandamiseks ja/või täiendamiseks, selleks et võtta arvesse kõnealuste tööturu osapoolte erivajadusi.4. Käesolev kokkulepe ei piira ühenduse erisätete ning eelkõige meeste ja naiste võrdset kohtlemist ja võrdseid võimalusi käsitlevate sätete kohaldamist.5. Käesoleva kokkuleppe kohaldamisel tekkivaid vaidlusi ja kaebusi välditakse ja lahendatakse kooskõlas siseriikliku seaduse, kollektiivlepingu ja tavaga.6. Allakirjutanud vaatavad käesoleva kokkuleppe uuesti läbi viis aastat pärast nõukogu otsuse vastuvõtmist, kui seda nõuab üks käesoleva kokkuleppe osalistest.[1] Euroopa Ühenduse asutamislepingu sotsiaalpoliitika kokkuleppe artikli 2 lõikes 4 määratletud tähenduses.--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 2011/8/EL, 28. jaanuar 2011 , millega muudetakse direktiivi 2002/72/EÜ, et piirata bisfenool A kasutamist imikute plastist lutipudelites  EMPs kohaldatav tekst

text:
               29.1.2011

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 26/11

         KOMISJONI DIREKTIIV 2011/8/EL,
   28. jaanuar 2011,
   millega muudetakse direktiivi 2002/72/EÜ, et piirata bisfenool A kasutamist imikute plastist lutipudelites
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. oktoobri 2004. aasta määrust (EÜ) nr 1935/2004 (toiduga kokkupuutumiseks ettenähtud materjalide ja esemete kohta, millega tunnistatakse kehtetuks direktiivid 80/590/EMÜ ja 89/109/EMÜ), (1) eriti selle artikli 18 lõiget 3,
   pärast konsulteerimist Euroopa Toiduohutusametiga
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjoni 6. augusti 2002. aasta direktiiviga 2002/72/EÜ (toiduga kokkupuutumiseks ettenähtud plastmaterjalide ja -esemete kohta) (2) on kooskõlas toidu teaduskomitee arvamusega (3) ja Euroopa Toiduohutusameti (edaspidi „EFSA”) arvamusega (4) lubatud kasutada 2,2-bis(4-hüdroksüfenüül)propaani, mille tavanimetus on bisfenool A (edaspidi „BPA”), monomeerina toiduga kokkupuutumiseks ettenähtud plastmaterjalide ja -esemete tootmisel.

               (2)

               BPA on monomeerina kasutusel polükarbonaadist plastmaterjalide valmistamisel. Polükarbonaadist plastmaterjale kasutatakse muu hulgas imikute lutipudelite tootmisel. Teatavatel tingimustel kuumutades võib lutipudelitest eralduda väikeses koguses BPA-d ning see võib imenduda toitu ja jooki ning sattuda seedeelunditesse.

               (3)

               29. märtsil 2010 teavitas Taani valitsus komisjoni ja liikmesriike, et ta on otsustanud kohaldada määruse (EÜ) nr 1935/2004 artiklis 18 sätestatud ohutusmeetmeid ja keelata ajutiselt BPA kasutamine toiduga kokkupuutuvate plastmaterjalide tootmisel, kui seda plastmaterjali kasutatakse kuni kolme aastaste laste jaoks (5).

               (4)

               Taani valitsus esitas ohutusmeetme võtmise põhjenduseks Taani Tehnikaülikooli juurde kuuluva riikliku toiduinstituudi (edaspidi „DTU Food”) 22. märtsil 2010 esitatud riskihinnangu. Riskihinnang hõlmab loomadele tehtud põhjalikku uuringut, mille käigus anti loomadele väikestes annustes BPA-d ja jälgiti selle mõju vastsündinud rottide närvisüsteemi ja käitumise arengule. DTU Food hindas ka seda, kas uued andmed muudavad eelmist hinnangut toksikoloogilise mõju kohta, mida BPA võib põhjustada närvisüsteemi ja käitumise arengule.

               (5)

               Määruse (EÜ) nr 1935/2004 artiklis 18 sätestatud menetluse kohaselt palus komisjon 30. märtsil 2010, et EFSA esitaks arvamuse Taani valitsuse poolt tõendina esitatud põhjenduste kohta, mille alusel järeldati, et kõnealuse materjali kasutamine ohustab inimeste tervist, olgugi et materjali kasutamisel järgitakse asjakohaseid erinõudeid.

               (6)

               Prantsusmaa valitsus teavitas 6. juulil 2010 komisjoni ja 9. juulil 2010 liikmesriike, et ta on otsustanud kohaldada määruse (EÜ) nr 1935/2004 artiklis 18 sätestatud ohutusmeetmeid ja keelata ajutiselt BPA-d sisaldavate lutipudelite tootmine, importimine, eksportimine ja turule laskmine (6).

               (7)

               Prantsusmaa valitsus esitas ohutusmeetme võtmise põhjenduseks kaks arvamust, mille esitas 29. jaanuaril 2010 ja 7. juunil 2010 Prantsusmaa Toiduohutusamet (AFSSA) ning aruande, mille avaldas 3. juunil 2010 tervise- ja meditsiiniuuringute riiklik instituut (INSERM).

               (8)

               23. septembril 2010 võttis EFSA toiduga kokkupuutuvate materjalide, ensüümide, lõhna- ja maitseainete ning abiainete teaduskomisjonis (edaspidi „EFSA teaduskomisjon”) vastu arvamuse BPA kohta (7). See arvamus oli vastuseks 30. märtsil 2010 komisjoni esitatud taotlusele ja seal käsitleti ka hinnangut käitumist käsitleva teatava neuroloogilise uuringu kohta, mille Taani valitsus oli esitanud riskihindamises, samuti anti seal ülevaade ja hinnang hiljuti BPA kohta avaldatud muudele uuringutele.

               (9)

               EFSA teaduskomisjoni arvamuses on järeldatud, et inimestele ja loomadele avalduvat toksilist mõju käsitlevate uusimate andmete põhjaliku hinnangu tulemusena ei leitud ühtegi uut uuringut, mille alusel tuleks läbi vaadata praegu kehtiv lubatav päevane kogus 0,05 mg kehamassi kg kohta. See lubatav päevane kogus on kindlaks määratud mitme generatsiooni reproduktiivtoksilisuse uuringu põhjal, uuringud rottidel on näidanud, et kahjustav mõju puudub, kui lubatav päevane kogus on tasemel 5 mg kehamassi kg kohta, selle tulemuse suhtes on kohaldatud mõõtemääramatustegurit 100, mida peetakse BPA toksikokineetikat käsitleva kogu teabe põhjal konservatiivseks. EFSA teaduskomisjoni üks liige esitas vähemuse arvamuse, milles esitati järeldus, et teatavate uuringute käigus täheldatud mõjud on tekitanud ebakindluse, mida võib-olla praegu kehtiv lubatav päevane kogus ei hõlma ja mida tuleks seega käsitada ajutisena, kuni määramatuse kohta on kättesaadavad põhjalikumad andmed.

               (10)

               EFSA teaduskomisjon märkis, et mõnede arenevate loomadega tehtud uuringute põhjal on esitatud oletus muude BPA-ga seonduvate võimalike oluliste toksikoloogiliste mõjude kohta (eelkõige biokeemilised muutused ajus, immuunsüsteemi muutused ja rinnavähki haigestuvuse võimalik suurenemine). Neil uuringutel on mitmeid puudusi. Uuringutulemuste asjakohasust inimeste tervisega seoses ei ole praegu võimalik hinnata. Kui tulevikus esitatakse mis tahes uusi asjakohaseid andmeid, vaatab EFSA teaduskomisjon oma arvamuse üle.

               (11)

               Kuni neljanda elukuuni söövad imikud ainult imikutele ettenähtud toidusegusid või rinnapiima ning need jäävad peamiseks toiduks veel mõne kuu vältel. 2006. aastal esitatud arvamuses jõudis EFSA järeldusele, et kolme kuni kuue kuu vanused imikud, kelle toitmisel kasutatakse polükarbonaadist lutipudeleid, puutuvad BPA-ga kokku kõige rohkem, olgugi et alla TDI. Selle imikute rühma puhul väheneb BPA-ga kokkupuude, kui polükarbonaadist lutipudelitest toitmise etapp on läbi ja muud toitumise viisid hakkavad domineerima.

               (12)

               Isegi kui imik suudab elimineerida BPA-d halvima kokkupuute olukorras, rõhutati EFSA arvamuses, et imikutel ei ole süsteem, millega elimineerida BPA-d, niivõrd välja arenenud kui täiskasvanutel, ning et esimese kuue elukuu jooksul alles jõutakse järk-järgult täiskasvanute tasemele.

               (13)

               Võimalik toksikoloogiline mõju võib olla suurem arenevate organismide puhul. Toidu teaduskomitee 1997. (8) ja 1998. aasta (9) arvamuste kohaselt on teatav toksikoloogiline mõju (eelkõige endokrinoloogia ja reproduktiivsuse valdkonnas ning mõju immuunsüsteemile ja närvisüsteemi arengule) imikute puhul eriti oluline. BPA mõju reproduktiivsusele ja närvisüsteemi arengule on väga põhjalikult uuritud tavapäraste mitut generatsiooni hõlmava reproduktiivtoksilisuse katsete ning muude uuringute käigus, kus on arvesse võetud mõju arenevatele organismidele ja mille käigus ei ilmnenud mingeid mõjusid koguste puhul, mis jäävad lubatavast päevasest kogusest madalamale tasemele. Uuringud, mida aga ei saanud nende puudulikkuse tõttu lubatava päevase koguse määramisel arvesse võtta, näitasid, et BPA mõju võib olla toksikoloogia seisukohast oluline. Need mõjud, eriti biokeemilised muutused ajus, mis võivad mõjutada närvisüsteemi arengut ja tekitada muutusi immuunsüsteemis, on valdkonnad, mis eriti imikute puhul muret tekitavad, ning neid rõhutati ka toidu teaduskomitee 1997. ja 1998. aasta arvamustes. Lisaks mainitakse EFSA 2010. aasta arvamuses, et varane kokkupuude BPA-ga omab tugevnevat mõju vähi tekkele hilisemas elus, kui kantserogeeniga kokku puututakse. Ka sel juhul on eriti tundlik etapp organismi arengufaas. Seega võib nende leidudega seoses lugeda imikuid eriti haavatavaks rahvastiku osaks ning nendega seoses ei ole siiani olulist mõju inimeste tervise suhtes lõplikult hinnatud.

               (14)

               2006. aastal avaldatud EFSA arvamuse põhjal on imikute polükarbonaadist lutipudelid peamine allikas, mille kaudu imikud BPA-ga kokku puutuvad. ELi turul on muudest materjalidest nagu klaas ja teistest plastidest valmistatud lutipudeleid. Kõnelaused muud materjalid peavad olema vastavuses rangete ohutusnõuetega, mis kehtivad toiduga kokkupuutuvate materjalide suhtes. Seega puudub vajadus BPA-d sisaldavate polükarbonaadist lutipudelite edasiseks kasutamiseks.

               (15)

               Pidades silmas, et imikud võivad olla eriti tundlikud BPA potentsiaalse mõju suhtes, kuigi isegi imikut peetakse võimeliseks bisfenool A mõju elimineerima ja isegi kui oht inimese tervisele ei ole veel täielikult tõendamist leidnud, on asjakohane vähendada imikute kokkupuudet BPA-ga niipalju kui võimalik, kuni saadakse täiendavaid teaduslikke andmeid, mis selgitaksid mõningate täheldamist leidnud BPA mõjude toksikoloogilist olulisust, seda eelkõige seoses biokeemiliste muutustega ajus, immuunsüsteemi muutustega ja rinnavähki haigestuvuse võimaliku suurenemisega.

               (16)

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2002. aasta määruse (EÜ) nr 178/2002 (millega sätestatakse toidualaste õigusnormide üldised põhimõtted ja nõuded, asutatakse Euroopa Toiduohutusamet ja kehtestatakse toidu ohutusega seotud menetlused) (10) artiklis 7 osutatud ettevaatuspõhimõtte kohaselt võib EL võtta olemasoleva teabe põhjal ajutiselt meetmeid, kuni riski on täiendavalt hinnatud ja meede on mõistliku ajavahemiku jooksul läbi vaadatud.

               (17)

               Võttes arvesse, et teadusuuringute praeguse seisu järgi on ebakindlust selles osas, kui kahjulik on imikutele (11) polükarbonaadist lutipudelite kaudu saadav kokkupuude BPA-ga, tuleks seda teemat selgitada. Komisjonil on ettevaatuspõhimõtte kohaselt õigus võtta ennetavaid meetmeid seoses BPA kasutamisega imikute polükarbonaadist lutipudelites. Ettevaatuspõhimõtet kohaldatakse olukorras, kus teadusuuringute vallas on ebakindlust, isegi kui oht inimeste tervisele on veel tõestamata.

               (18)

               Seega on peamise eesmärgi – inimeste tervise kaitstuse kõrge taseme tagamise – saavutamiseks vajalik ja asjakohane kõrvaldada inimeste füüsilist ja vaimset tervist ohustavad tegurid, milleks imikute puhul võib olla kokkupuude BPA-ga lutipudelite kaudu.

               (19)

               Komisjon on hinnanud imikute lutipudelite turgu ja saanud asjaomastelt tootjatelt vihjeid, et tööstuses on käimas vabatahtlik tegevus turul müüdava kauba asendamiseks ja et kavandatud meetme mõju majandusele on piiratud. Seega tuleks kõik BPA-d sisaldavad imikute lutipudelid ELi turul 2011. aasta keskpaigaks turult kõrvaldada.

               (20)

               Kuni saadakse uusi teaduslikke andmeid BPA teatavate mõjude toksikoloogilise olulisuse selgituseks, eelkõige andmeid biokeemiliste muutuste kohta ajus, immuunsüsteemi muutuste kohta ja rinnavähki haigestuvuse võimaliku suurenemise kohta, tuleks BPA kasutamine ja turule laskmine imikute polükarbonaadist lutipudelites ajutiselt keelata. Direktiivi 2002/72/EÜ tuleks seega vastavalt muuta. EFSA on volitatud lõpliku seisukoha selgitamiseks vajalikke uusi uuringuid jälgima.

               (21)

               Kavandatud meetme rakendamisega seonduvate tehnilise ja majandusliku teostatavuse hindamise järgselt on jõutud järeldusele, et meede ei piira kaubandust rohkem, kui on vajalik ELi poolt kehtestatud inimeste tervise kaitstuse kõrge taseme saavutamiseks.

               (22)

               Käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 2002/72/EÜ II lisa A jao 4. tulbas viitenumbri 13480 alla kuuluv tekst 2,2-bis(4-hüdroksüfenüül)propaani kohta asendatakse järgmisega:

      „SML (T) = 0,6 mg/kg. Ei tohi kasutada imikute (12) polükarbonaadist lutipudelite tootmiseks.

   Artikkel 2
   1.   Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 15. veebruariks 2011. Nad edastavad kõnealuste normide teksti viivitamata komisjonile.
   Kui liikmesriigid lõikes 1 nimetatud normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid kohaldavad lõikes 1 viidatud sätteid sel viisil, et alates 1. märtsist 2011 keelatakse tootmine ja alates 1. juunist 2011 keelatakse turulelaskmine ja liitu importimine plastmaterjalide ja -esemete puhul, mis on ette nähtud toiduga kokkupuutumiseks ning mis ei vasta käesolevale direktiivile.
   3.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetavate põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv jõustub 1. veebruaril 2011.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 28. jaanuar 2011

            Komisjoni nimel

            president

         José Manuel BARROSO

      (1)  ELT L 338, 13.11.2004, lk 4.

      (2)  EÜT L 220, 15.8.2002, lk 18.

      (3)  Opinion of the Scientific Committee on Food on Bisphenol A (17. aprill 2002). SCF/CS/PM/3936 (lõplik versioon 3. mai 2002). http://ec.europa.eu/food/fs/sc/scf/out128_en.pdf

      (4)  Opinion of the Scientific Panel on Food Additives, Flavourings, Processing Aids and Materials in Contact with Food on a request from the Commission related to 2,2-BIS(4-HYDROXYPHENYL)PROPANE (Bisphenol A) Question number EFSA-Q-2005-100 (vastu võetud 29. november 2006; The EFSA Journal (2006) 428, lk 1); Toxicokinetics of Bisphenol A, Scientific Opinion of the Panel on Food additives, Flavourings, Processing aids and Materials in Contact with Food (AFC) (Question No EFSA-Q-2008-382) (vastu võetud 9. juulil 2008; The EFSA Journal (2008) 759, lk 1).

      (5)  Bekendtgørelse om ændring af bekendtgørelse om materialer og genstande bestemt til kontakt med fødevarer, Lovtidende A, Nr.286, 27.3.2010.

      (6)  30. juuni 2010. aasta SEADUS no 2010-729 (tendant ą suspendre la commercialisation de biberons produits à base de bisphénol A (JORF no 0150, 1. juuli 2010, lk 11857)).

      (7)  Scientific Opinion on Bisphenol A: evaluation of a study investigating its neurodevelopmental toxicity, review of recent scientific literature on its toxicity and advice on the Danish risk assessment of Bisphenol A EFSA Panel on food contact materials, enzymes, flavourings and processing aids (CEF) (Question Nos: EFSA-Q-2009-00864, EFSA-Q-2010-01023 ja EFSA-Q-2010-00709), vastu võetud 23. septembril 2010, EFSA Journal 2010; 8(9):1829.

      (8)  Toidu teaduskomitee arvamus: A maximum residue limit (MRL) of 0.01 mg/kg for pesticides in foods intended for infants and young children (avaldatud 19. septembril 1997).

      (9)  Further advice on the opinion of the Scientific Committee for Food expressed on the 19 September 1997 on a Maximum Residue Limit (MRL) of 0.01 mg/kg for pesticides in foods intended for infants and young children (vastu võetud toidu teaduskomitees 4. juunil 1998).

      (10)  EÜT L 31, 1.2.2002, lk 1.

      (11)  Imikute mõiste on esitatud komisjoni direktiivis 2006/141/EÜ (ELT L 401, 30.12.2006, lk 1).

      (12)  Imiku mõiste on esitatud direktiivis 2006/141/EÜ (ELT L 401, 30.12.2006, lk 1).”