Tähtis õiguslik teade

|

32001L0022

Komisjoni direktiiv 2001/22/EÜ, 8. märts 2001, millega sätestatakse proovivõtu- ja analüüsimeetodid plii, kaadmiumi, elavhõbeda ja 3-MCPD sisalduse ametlikuks kontrolliks toiduainetesEMPs kohaldatav tekst.

Euroopa Liidu Teataja L 077 , 16/03/2001 Lk 0014 - 0021 CS.ES Peatükk 13 Köide 26 Lk 201  - 208 ET.ES Peatükk 13 Köide 26 Lk 201  - 208 HU.ES Peatükk 13 Köide 26 Lk 201  - 208 LT.ES Peatükk 13 Köide 26 Lk 201  - 208 LV.ES Peatükk 13 Köide 26 Lk 201  - 208 MT.ES Peatükk 13 Köide 26 Lk 201  - 208 PL.ES Peatükk 13 Köide 26 Lk 201  - 208 SK.ES Peatükk 13 Köide 26 Lk 201  - 208 SL.ES Peatükk 13 Köide 26 Lk 201  - 208

		Komisjoni direktiiv 2001/22/EÜ,8. märts 2001,millega sätestatakse proovivõtu- ja analüüsimeetodid plii, kaadmiumi, elavhõbeda ja 3-MCPD sisalduse ametlikuks kontrolliks toiduainetes(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 20. detsembri 1985. aasta direktiivi 85/591/EMÜ toiduainete kontrolliks vajalike ühenduse proovivõtu- ja analüüsimeetodite kehtestamise kohta, [1] eriti selle artiklit 1,ning arvestades järgmist:(1) Nõukogu 8. veebruari 1993. aasta määrusega (EMÜ) nr 315/93, milles sätestatakse ühenduse menetlused toidus sisalduvate saasteainete suhtes, [2] nähakse ette, et rahva tervise kaitsmiseks tuleb sätestada teatavate saasteainete piirmäärad toiduainetes.(2) Komisjoni 8. märtsi 2001. aasta määruses (EÜ) nr 466/2001, millega kehtestatakse teatavate saasteainete piirnormid toiduainetes, [3] sätestatakse muuhulgas plii, kaadmiumi, elavhõbeda ja 3-monokloro-1, 2-propaandiooli (3-MCPD) piirnormid toiduainetes ning osutatakse meetmetele, millega on ette nähtud kasutatavad proovivõtu- ja analüüsimeetodid.(3) Nõukogu 14. juuni 1989. aasta direktiiviga 89/397/EMÜ toiduainete ametliku kontrolli kohta [4] sätestatakse toiduainete ametliku kontrolli üldpõhimõtted; nõukogu 29. oktoobri 1993. aasta direktiiviga 93/99/EMÜ toiduainete ametlikku kontrolli käsitlevate lisameetmete kohta [5] kehtestatakse kvaliteedistandardite süsteem laborite jaoks, millele liikmesriigid on usaldanud toiduainete ametliku kontrolli.(4) Proovivõtul on tähtis osa tüüpiliste tulemuste saamisel, et määrata nende saasteainete tasemed, mis võivad olla partiis ebaühtlaselt jaotunud.(5) Direktiivis 85/591/EMÜ on kehtestatud proovivõtu- ja analüüsimeetodite üldkriteeriumid, kuid teatavatel juhtudel on vaja erikriteeriume, millega tagatakse, et kontrolli eest vastutavate laborite kasutatavad meetodid on võrreldavad.(6) Proovivõttu ja analüüsimeetodeid käsitlevad sätted on koostatud praeguste teadmiste alusel ning neid võib kohandada vastavalt teaduse ja tehnika edusammudele.(7) Käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas alalise toidukomitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed, et tagada toiduainete plii, kaadmiumi, elavhõbeda ja 3-MCPD sisalduse ametliku kontrolli jaoks proovide võtmine vastavalt käesoleva direktiivi I lisas kirjeldatud meetoditele.Artikkel 2Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed, et tagada toiduainete plii, kaadmiumi, elavhõbeda ja 3-MCPD sisalduse ametliku kontrolli käigus valmistatavate proovide ja kasutatavate analüüsimeetodite vastavus käesoleva direktiivi II lisas kirjeldatud kriteeriumidele.Artikkel 3Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi sätete järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 5. aprillil 2003. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Artikkel 4Käesolev direktiiv jõustub 20. päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 8. märts 2001Komisjoni nimelkomisjoni liigeDavid Byrne[1] EÜT L 372, 31.12.1985, lk 50.[2] EÜT L 37, 13.2.1993, lk 1.[3] EÜT L 77, 16.3.2001, lk 1.[4] EÜT L 186, 30.6.1989, lk 23.[5] EÜT L 290, 24.11.1993, lk 14.--------------------------------------------------I LISAPROOVIVÕTUMEETODID PLII, KAADMIUMI, ELAVHÕBEDA JA 3-MCPD SISALDUSE AMETLIKUKS KONTROLLIKS TEATAVATES TOIDUAINETES1. EESMÄRK JA RAKENDUSALAToiduainete plii, kaadmiumi, elavhõbeda ja 3-MCPD sisalduse ametlikuks kontrolliks ettenähtud proovid võetakse vastavalt allpool kirjeldatud meetoditele. Selliselt võetud koondproove käsitletakse tüüpilisena partiile või osapartiile, kust need on võetud. Määrusega (EÜ) nr 466/2001 lubatud piirmäärade järgimine tehakse kindlaks laboriproovides määratud sisalduste alusel.2. MÕISTEDPartii — | samal ajal tarnitud eristatav toidukauba kogus, mille puhul ametnik on kindlaks teinud järgmised ühised omadused: päritolu, sort, pakkimisviis, pakkija, saatja või märgistused. Kala puhul võrreldakse ka kala suurust. |Osapartii — | teatav suure partii osa, mille puhul kohaldatakse proovivõtumeetodit. Iga osapartii peab olema füüsiliselt eraldatud ja kindlakstehtav. |Valim — | partii või osapartii ühest kohast võetud materjalikogus. |Koondproov — | kõikide partiist või osapartiist võetud valimite koguhulk. |Laboriproov — | labori jaoks ettenähtud proov. |3. ÜLDSÄTTED3.1. TöötajadProove võtab selleks liikmesriikide õigusaktide kohaselt volitatud kvalifitseeritud isik.3.2. Materjal, millest proovid võetakseIgast uuritavast partiist tuleb võtta eraldi proovid.3.3. EttevaatusabinõudLaboriproovide võtmise ja valmistamise käigus tuleb võtta ettevaatusabinõud, et vältida muutusi, mis võivad mõjutada plii, kaadmiumi, elavhõbeda ja 3-MCPD sisaldust, analüüsitulemusi või koondproovide tüüpilisust.3.4. ValimidVõimaluse korral võetakse valimid ühtlaselt kogu partii või osapartii eri kohtadest. Kõrvalekaldumine sellest reeglist tuleb märkida punktis 3.8 ettenähtud protokolli.3.5. Koondproovi ettevalmistamineKoondproov saadakse kõikide valimite segamise teel. See on vähemalt 1 kg, välja arvatud juhul, kui see ei ole praktiline, nt kui proov on võetud üksikpakendist.3.6. Koondproovide jaotamine laboriproovideks eeskirjade täitmise tagamise, kaubanduse kaitse ja võrdlemise eesmärgilTingimusel, et see on kooskõlas liikmesriikide määrustega proovivõtu kohta, võetakse homogeenitud koondproovist laboriproovid, mis on ette nähtud eeskirjade täitmise tagamiseks, kaubanduse kaitseks ja võrdlemiseks. Laboriproovid eeskirjade täitmise tagamiseks peavad olema piisavalt suured, et võimaldada vähemalt kahekordset analüüsi.3.7. Koond- ja laboriproovide pakkimine ja veduIga koond- ja laboriproov asetatakse puhtasse, inertsest materjalist nõusse, mis kaitseb piisavalt saastumise eest, analüütide kao eest nõu siseseina imendumise tõttu ning kahjustuste eest veol. Veo või ladustamise ajal tekkida võiva koond- ja laboriproovide koostise muutuse, saastumise või võltsimise vältimiseks võetakse kõik vajalikud ettevaatusabinõud.3.8. Koond- ja laboriproovide pitseerimine ja märgistamineIga ametlikuks kasutamiseks võetud proov pitseeritakse proovivõtukohas ja märgistatakse vastavalt liikmesriikide määrustele. Iga proovivõtu kohta tuleb täita protokoll, mis võimaldab iga partiid üheselt kindlaks teha ja kuhu märgitakse proovivõtu aeg ja koht ning muu lisateave, mis võib määrajale abiks olla.4. PROOVIVÕTUPLAANIDProovid tuleks parimal juhul võtta kohas, kus kaup siseneb toiduahelasse ning on eristatav eraldi partii. Kohaldatav proovivõtumeetod peab tagama, et koondproov on kontrollitavale partiile tüüpiline.4.1. Valimite arvVedelate toodete puhul, kui saab eeldada asjaomase saasteaine ühtlast jaotumist asjaomases partiis, piisab partii kohta ühest valimist, mis moodustab koondproovi. Märgitakse partii number. Vedelaid tooteid, mis sisaldavad hüdrolüüsitud taimset valku või vedelat sojakastet, loksutatakse hoolikalt enne valimi võtmist või homogeenitakse muul sobival viisilMuude toodete puhul on partiist võetavate valimite miinimumarv esitatud tabelis 1. Valimid peavad olema ühesuguse kaaluga. Kõrvalekaldumine sellest reeglist tuleb märkida punktis 3.8 ettenähtud protokolli.Tabel 1. Partiist võetavate valimite miinimumarvPartii mass (kg) | Võetavate valimite miinimumarv |< 50 | 3 |50—500 | 5 |> 500 | 10 |Kui partii koosneb üksikpakenditest, on koondproovi saamiseks võetavate pakendite arv esitatud tabelis 2.Tabel 2. Koondproovi saamiseks võetavate pakendite (valimite) arv, kui partii koosneb üksikpakenditestPakendite või ühikute arv partiis | Võetavate pakendite või ühikute arv |1—25 | 1 pakend või ühik |26—100 | Ligikaudu 5 %, vähemalt kaks pakendit või ühikut |> 100 | Ligikaudu 5 %, maksimaalselt kümme pakendit või ühikut |5. PARTII VÕI OSAPARTII VASTAVUS SPETSIFIKATSIOONILEKontroll-labor analüüsib laboriproovi eeskirjade täitmise tagamise kohta vähemalt kahe eraldi analüüsiga ning arvutab tulemuste keskmise. Partii võetakse vastu, kui keskmine tulemus vastab määruses (EÜ) nr 466/2001 sätestatud asjakohasele piirmäärale. Partiid ei võeta vastu, kui keskmine tulemus ületab asjakohase piirmäära.--------------------------------------------------II LISAPROOVIDE ETTEVALMISTAMINE JA KASUTATAVATE ANALÜÜSIMEETODITE KRITEERIUMID PLII, KAADMIUMI, ELAVHÕBEDA JA 3-MCPD SISALDUSE AMETLIKUKS KONTROLLIKS TEATAVATES TOIDUAINETES1. SISSEJUHATUSPeamine nõue on saada tüüpiline ja ühtlane laboriproov ilma teisese saastumiseta.2. PROOVIDE ETTEVALMISTAMISE ERIMENETLUSED PLII, KAADMIUMI JA ELAVHÕBEDA JAOKSAsjaomaste toodete puhul on mitmeid nõuetekohaseid proovide ettevalmistuse erimenetlusi, mida võib kasutada. Euroopa Standardikomitee standardi eelnõus "Toiduained — mikroelementide määramine — tulemuslikkuse kriteeriumid ja üldpõhimõtted" ("Foodstuffs — Determination of trace elements — Performance Criteria and general consideration") (a) kirjeldatud menetlused on nõuetekohased, kuid ka muud menetlused võivad olla võrdväärselt kehtivad.Iga kasutatava menetluse puhul tuleb silmas pidada järgmist:- kahepoolmelised karploomad, koorikloomad ja väikesed kalad: kui neid süüakse tavaliselt tervena, peab analüüsitava materjali hulgas olema sisikond,- köögiviljad: analüüsida tuleb üksnes söödavat osa, pidades silmas määruse (EÜ) nr 466/2001 nõudeid.3. LABORI KASUTATAV ANALÜÜSIMEETOD JA LABORIKONTROLLI NÕUDED3.1. MõistedJärgmiselt esitatakse mõned enim kasutatavad mõisted, mida labor peab kasutama.r = | korratavus — näitaja, millest allpool jääb korratavuse tingimustel (s.t sama proov, sama määraja, samad seadmed, sama laboratoorium, sama aeg) läbiviidud kahe üksikkatse tulemuste absoluutne erinevus teatava tõenäosuse piiresse (harilikult 95 %), ja seega r = 2,8 × sr. |sr = | standardhälve, arvutatakse korratavuse tingimustel saadud tulemuste põhjal. |RSDr = | suhteline standardhälve, arvutatakse korratavuse tingimustel saadud tulemuste põhjal. sr/x¯ × 100, kus x¯on kõikide laborite ja proovide tulemuste keskmine. |R = | reprodutseeritavus — näitaja, millest allpool jääb reprodutseeritavuse tingimustel (s.t sama katsematerjal, eri laborid, eri sooritajad, eri seadmed, standardmeetod) läbiviidud üksikkatsete tulemuste absoluutne erinevus teatava tõenäosuse piiresse (harilikult 95 %); R = 2,8 × sR. |sR = | standardhälve, arvutatakse reprodutseeritavuse tingimustel saadud tulemuste põhjal. |RSDR = | suhteline standardhälve, arvutatakse reprodutseeritavuse tingimustel saadud tulemuste põhjal sR/x¯× 100. |HORRATr = | saadud RSDr, mis on jagatud RSDr väärtusega, mis on saadud Horwitzi võrrandist eeldusel, et r = 0,66R. |HORRATR = | saadud RSDR väärtus, mis on jagatud RSDR väärtusega, mis on saadud Horwitzi võrrandist.(b) |3.2. ÜldnõudedToiduainete kontrolliks kasutatavad analüüsimeetodid peavad võimaluse korral vastama direktiivi 85/591/EMÜ lisa lõigete 1 ja 2 sätetele.Veini pliisisalduse analüüsimiseks on komisjoni määruses (EMÜ) nr 2676/90, millega nähakse ette ühenduse veinianalüüsi meetodid, [1] sätestatud kasutatav meetod selle määruse lisa 35. peatükis.3.3. Erinõuded3.3.1. Plii, kaadmiumi ja elavhõbeda analüüsidPlii, kaadmiumi ja elavhõbeda sisalduse määramise erimeetodeid ei ole ette nähtud. Laborid kasutavad kinnitatud meetodit, mis vastab tabelis 3 osutatud tulemuslikkuse näitajatele. Võimaluse korral hõlmab kinnitamine sertifitseeritud etalonaine koostöökatsete katsematerjalides.Tabel 3. Plii, kaadmiumi ja elavhõbeda analüüsimeetodite tulemuslikkuse kriteeriumidParameeter | Väärtus/selgitus |Kohaldatavus | Määruses (EÜ) nr 466/2001 määratletud toiduained. |Avastamiskünnis | Kuni üks kümnendik määruses (EÜ) nr 466/2001 määratletud väärtusest, välja arvatud juhul, kui plii määratletud väärtus on alla 0,1 mg/kg. Viimati nimetatud juhul kuni üks viiendik määratletud väärtusest. |Kvantifitseerimispiir | Kuni üks viiendik määruses (EÜ) nr 466/2001 määratletud väärtusest, välja arvatud juhul, kui plii määratletud väärtus on alla 0,1 mg/kg. Viimati nimetatud juhul kuni kaks viiendikku määratletud väärtusest. |Täpsus | HORRATr või HORRATR väärtused alla 1,5 kinnitava koostöökatse puhul. |Saagis | 80—120 % (vastavalt koostöökatse puhul osutatule). |Spetsiifilisus | Maatriksi häireteta või spektraalsete häireteta. |3.3.2. 3-MCPD analüüs3-MCPD sisalduse määramise erimeetodeid ei ole ette nähtud. Laborid kasutavad kinnitatud meetodit, mis vastab tabelis 4 osutatud tulemuslikkuse näitajatele. Võimaluse korral hõlmab kinnitamine sertifitseeritud etalonaine koostöökatsete katsematerjalides. Koostöökatsega on kinnitatud erimeetod ning see vastab tabelis 4 osutatud nõuetele.(c)Tabel 4. 3-MCPD analüüsimeetodite tulemuslikkuse kriteeriumidKriteerium | Soovitatav väärtus | Kontsentratsioon |Nullproovid | Alla avastamiskünnise | – |Saagis | 75—110 % | Kõik |Kvantifitseerimispiir | 10 μg/kg (või vähem) kuivainest | – |Nullproovi signaali standardhälve | Alla 4 μg/kg | – |Laborisisesed piirmäärad — eri kontsentratsioonidega paralleelsete mõõtmiste standardhälve | < 4 μg/kg | 20 μg/kg |< 6 μg/kg | 30 μg/kg |< 7 μg/kg | 40 μg/kg |< 8 μg/kg | 50 μg/kg |< 15 μg/kg | 100 μg/kg |3.4. Analüütilise tõesuse hindamine ja saagise arvutusedVõimaluse korral hinnatakse analüüsi tõesust, lisades analüüsi käigus sobivaid sertifitseeritud etalonaineid.Võetakse arvesse IUPAC/ISO/AOAC egiidi all väljatöötatud ühtseid suuniseid saagise teabe kasutamise kohta analüüsidel ("Harmonised Guidelines for the Use of Recovery Information in Analytical Measurement").(d)Analüüsi tulemus esitatakse korrigeeritult või korrigeerimata. Tuleb teatada tulemuse esitamise viis ja saagise määr.3.5. Laborite kvaliteedinõudedLaborid peavad vastama direktiivi 93/99/EMÜ sätetele.3.6. Tulemuste esitamineTulemusi väljendatakse samades ühikutes kui määruses (EÜ) nr 466/2001 sätestatud piirmäärad.VIITED(a) Standardi eelnõu prEN 13804 "Toiduained — mikroelementide määramine — tulemuslikkuse kriteeriumid ja üldpõhimõtted" ("Foodstuffs — Determination of trace elements — Performance Criteria and general consideration"), Euroopa Standardikomitee, Rue de Stassart 36, B-1050 Brüssel.(b) W. Horwitz, "Evaluation of Analytical Methods for Regulation of Foods and Drugs", Anal. Chem., 1982, No 54, 67A–76A(c) Method of Analysis to determine 3-Monochloropropane-1,2-Diol in Food and Food Ingredients using Mass Spectrometric Detection, submitted to CEN TC 275 and AOAC International (kättesaadav ka nime all "Report of the Scientific Cooperation task 3.2.6: Provision of validated methods to support the Scientific Committee on Food's recommendations regarding 3-MCPD in hydrolysed protein and other foods").(d) ISO/AOAC/IUPAC Harmonised Guidelines for the Use of Recovery Information in Analytical Measurement. Toimetanud Michael Thompson, Steven L R Ellison, Ales Fajgelj, Paul Willetts ja Roger Wood, Pure Appl. Chem., 1999, No 71, 337—348[1] EÜT L 272, 3.10.1990, lk 1.--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv, 20. detsember 1985, millega muudetakse kolmandatest riikidest imporditavate mittekaubanduslikku laadi kaupade väikesaadetiste maksuvabastust käsitlevat direktiivi 78/1035/EMÜ

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31985L0576

Euroopa Liidu Teataja L 372 , 31/12/1985 Lk 0030 - 0030 Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 09 Köide 2 Lk 0018  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 09 Köide 2 Lk 0018

		Nõukogu direktiiv,20. detsember 1985,millega muudetakse kolmandatest riikidest imporditavate mittekaubanduslikku laadi kaupade väikesaadetiste maksuvabastust käsitlevat direktiivi 78/1035/EMÜ(85/576/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 99,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse assamblee arvamust, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:direktiiviga 78/1035/EMÜ, [4] nagu seda on muudetud direktiiviga 81/933/EMÜ, [5] ette nähtud maksuvabastust ei ole kolmandatest riikidest imporditavate mittekaubanduslikku laadi kaupade väikesaadetiste osas kohandatud alates direktiivi 81/933/EMÜ vastuvõtmisest, mistõttu on tarbijahindade tõusust tulenevalt vähenenud maksuvabastuse reaalväärtus; nimetatud olukorda tuleks parandada;taffiat, saket ja teisi sarnaseid jooke võib käsitada kuni 22 mahuprotsendilise alkoholisisaldusega jookidena, mille osas on praegu ette nähtud maksuvaba piirmäär; nimetatud piirmääraga hõlmatud jookide loendit tuleks seepärast täiendada;tuleks konkreetselt sätestada, et maksust vabastatavate alkohoolsete jookide piirmäära kohaldatakse a fortiori puhta alkoholi suhtes,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 78/1035/EMÜ artikli 1 lõike 2 punkti a kolmandas taandes asendatakse summa "35 eküüd" summaga "45 eküüd".Artikkel 2"b) alkohol ja alkohoolsed joogid:- destilleeritud joogid ja kanged alkohoolsed joogid alkoholisisaldusega üle 22 mahuprotsendi; denatureerimata etüülalkohol alkoholisisaldusega vähemalt 80 mahuprotsenti: üks pudel (kuni 1 liiter), või- destilleeritud joogid ja kanged alkohoolsed joogid ning veini- või alkoholipõhised aperitiivid, taffia, sake või muud sarnased joogid alkoholisisaldusega alla 22 mahuprotsendi; vahuveinid, kangendatud veinid: üks pudel (mahuga kuni 1 liiter),".Artikkel 31. Liikmesriigid võtavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud meetmed 1. juuliks 1986.2. Liikmesriigid teatavad komisjonile viivitamata meetmetest, mida nad käesoleva direktiivi rakendamiseks võtavad.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 20. detsember 1985Nõukogu nimeleesistujaR. Krieps[1] EÜT C 167, 6.7.1985, lk 5.[2] EÜT C 345, 31.12.1985.[3] EÜT C 303, 25.11.1985, lk 5.[4] EÜT L 366, 28.12.1978, lk 34.[5] EÜT L 338, 21.11.1981, lk 24.--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv, 8. juuli 1985, millega muudetakse direktiivi 69/169/EMÜ rahvusvahelises turismis toimuva impordi suhtes kohaldatavat käibemaksu- ja aktsiisivabastust käsitlevate õigusnormidega kehtestatud sätete ühtlustamise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31985L0348

Euroopa Liidu Teataja L 183 , 16/07/1985 Lk 0024 - 0026 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 9 Köide 1 Lk 0126  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 09 Köide 2 Lk 0004  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 9 Köide 1 Lk 0126  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 09 Köide 2 Lk 0004

		Nõukogu direktiiv,8. juuli 1985,millega muudetakse direktiivi 69/169/EMÜ rahvusvahelises turismis toimuva impordi suhtes kohaldatavat käibemaksu- ja aktsiisivabastust käsitlevate õigusnormidega kehtestatud sätete ühtlustamise kohta(85/348/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 99 ja 100,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse assamblee arvamust, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:oluline on soodustada reisimist ja turismi ühenduses ning sel eesmärgil leevendada isikute kontrollimist piiridel, et kodanikud saaksid täpsemalt hinnata ühenduse olemasolu positiivset mõju;seda silmas pidades tuleks suurendada direktiiviga 69/169/EMÜ [4] kehtestatud käibemaksu- ja aktsiisivabastuse määra, mida viimati muudeti direktiiviga 84/231/EMÜ [5]; suurendada tuleks ka alla 15aastastele isikutele kohaldatavat maksuvabastust;direktiivi 69/169/EMÜ artikli 4 lõike 1 punktidega d ja e kehtestatud kohvi ja tee kogusepiirangud võivad kaasa tuua täiendavaid piiriformaalsusi; mistahes kogutavad maksud toovad vähe maksutulu; seepärast tuleks liikmesriikide vahelise reisimise osas ette näha kõnealuste kogusepiirangute suurendamine;tuleks edendada ühenduses toodetud veinide turustamist; seda eesmärki aitaks tõenäoliselt saavutada maksuvabalt imporditavate veinikoguste suurendamine;taffiat, saket ja teisi sarnaseid jooke võib käsitada kuni 22mahuprotsendilise alkoholisisaldusega jookidena, mille osas on praegu ette nähtud maksuvaba piirmäär; nimetatud piirmääraga hõlmatud jookide loendit tuleks seepärast täiendada;tuleks konkreetselt sätestada, et maksust vabastatavate alkohoolsete jookide piirmäära kohaldatakse a fortiori puhta alkoholi suhtes;iga kahe aasta järel tuleks maksuvabastuste summasid ja lubatavaid erandeid kohandada, et säilitada nende reaalväärtus;kui ühenduse maksuvabastuse kohandamine tooks riigi vääringus kaasa maksuvabastuse vähenemise, tuleks asjassepuutuval liikmesriigil lubada säilitada enne nimetatud kohandamist riigi vääringus kehtinud maksuvabastuse määr;Taanis, Kreekas ja Iirimaal praegu kehtiv maksusüsteem ei võimalda veel täielikult rakendada teistest liikmesriikidest saabuvatele reisijatele antavat maksuvabastust, võttes arvesse majanduslikke tagajärgi, mida see võib põhjustada;seetõttu tuleb nendel riikidel lubada maksuvabalt imporditava kauba ühikuväärtuse osas direktiivist 69/169/EMÜ kõrvale kalduda; lisaks tuleks Taani Kuningriigil lubada kohaldada väiksemat kogusepiirangut veinide suhtes;direktiiviga 84/231/EMÜ lubati Taani Kuningriigil direktiivist 69/169/EMÜ kõrvale kalduda teatavate toodete importimise puhul Taanis elavate reisijate poolt, kes on välisriigis viibinud vähem kui 48 tundi;praegu Taanis rakendatav maksusüsteem ei võimalda nimetatud normi kohaldamist alates 31. detsembrist 1985 piirata ilma, et tekiks majanduslike tagajärgede oht; seepärast tuleks kõnealuse normi kohaldamisaega pikendada 31. detsembrini 1987,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 69/169/EMÜ muudetakse järgmiselt.1. Artiklit 2 muudetakse järgmiselt:a) lõikes 1 asendatakse sõnad "alates 1. juulist 1984 280 eküüd" summaga "350 eküüd";b) lõikes 2 asendatakse sõnad "kuni 60 eküüd" sõnadega "kuni 90 eküüd";c) lisatakse järgmine lõige:"6. Hiljemalt 31. oktoobril 1987 ning edaspidi iga kahe aasta järel kohandab komisjon asutamislepinguga antud küsimuse puhuks ette nähtud korras lõigetes 1 ja 2 viidatud maksuvabastuste summasid, et säilitada nende reaalväärtus."2. Artikli 4 lõike 1 tabel asendatakse järgmisega:| I Reisimine kolmandate riikide ja ühenduse vahel | II Reisimine kahe liikmesriigi vahel |a)Tubakatooted:sigaretid või | 200 | 300 |sigarillod (sigarid maksimumkaaluga à 3 grammi) | 100 | 150 |või | | |sigarid või | 50 | 75 |suitsetamistubakas | 250 g | 400 g |b)Alkohol ja alkohoolsed joogid:—destilleeritud joogid ja kanged alkohoolsed joogid alkoholisisaldusega üle 22 mahuprotsendi; denatureerimata etüülalkohol alkoholisisaldusega vähemalt 80 mahuprotsenti | kokku 1 liiter | kokku 1,5 liitrit |või destilleeritud joogid ja kanged alkohoolsed joogid ning veini- või alkoholipõhised aperitiivid, taffia, sake või muud sarnased joogid alkoholisisaldusega alla 22 mahuprotsendi; vahuvein, kangendatud vein ning | kokku 2 liitrit | kokku 3 liitrit |—veinid | kokku 2 liitrit | kokku 5 liitrit |c)Parfüüm | 50 g | 75 g |ja | | |tualettvesi | 1/4 liitrit | 3/8 liitrit |d)Kohv | 500 g | 1000 g |või | | |kohviekstraktid ja -essentsid | 200 g | 400 g |e)Tee | 100 g | 200 g |või | | |tee-ekstraktid ja -essentsid | 40 g | 80 g |3. Artikli 6 lõike 4 punkt b täiendatakse järgmisega:"tõendab, et käibemaks on tasutud või tasutakse."4. Artikli 7 lõike 4 lõppu lisatakse järgmine fraas:"või nimetatud maksuvabastuse vähenemise."5. Artiklile 7a lisatakse järgmine lõik:"Liikmesriigid võivad reisija poolt kaupade importimisel käibemaksu või aktsiisi mitte võtta, kui ettenähtud maksusumma on kuni 5 eküüd."6. Lisatakse järgmised artiklid:"Artikkel 7b1. Erandina artikli 2 lõikest 1:a) Taani Kuningriigil ja Kreeka Vabariigil lubatakse maksuvabastust mitte kohaldada kaupade suhtes, mille ühikväärtus ületab 280 eküüd;b) Iirimaal lubatakse maksuvabastust mitte kohaldada kaupade suhtes, mille ühikuväärtus ületab 77 eküüd.2. Erandina artikli 2 lõikest 2 võib Iirimaa maksuvabastust mitte kohaldada kaupade suhtes, mille ühikuväärtus ületab 77 eküüd.3. Ajavahemikul, mil rakendatakse lõikes 1 nimetatud erandeid, võtavad teised liikmesriigid meetmeid, et võimaldada artikliga 6 ette nähtud korras maksuvabastust kaupadele, mis imporditakse Taani, Kreekasse ja Iirimaale ning mille suhtes nendes riikides maksuvabastust ei kohaldata.4. Hiljemalt 31. oktoobril 1987 ning edaspidi iga kahe aasta järel kohandab komisjon asutamislepinguga antud küsimuse puhuks ette nähtud korras lõigetes 1 ja 2 viidatud maksuvabastuste summasid, et säilitada nende reaalväärtus.Artikkel 7c1. Erandina artikli 4 lõikest 1 võib Taani Kuningriik:a) kohaldada liikmesriikide vahelise reisimise osas veinidele neljaliitrist kogusepiirangut;b) kohaldada allpool nimetatud kauba importimisel maksuvabastuse osas järgmisi kogusepiiranguid, kui kõnealust kaupa impordivad Taani elanikest reisijad, kes on teises riigis viibinud:- vähem kui 48 tundi, 31. detsembrini 1987,- vähem kui 24 tundi, alates 1. jaanuarist 1988 kuni 31. detsembrini 1989:| 1. jaanuar 1985 — 31. detsember 1986 | 1. jaanuar 1987 — 31. detsember 1987 | 1. jaanuar 1988 — 31. detsember 1988 | 1. jaanuar 1989 — 31. detsember 1989 |Sigaretid | 60 | 140 | 200 | 240 |või | | | | |suitsetamistubakas, mille osakeste laius on kuni 1,5 mm (peentubakas) | 100 g | 200 g | 250 g | 300 g |Destilleeritud joogid ja kanged alkohoolsed joogid alkoholisisaldusega üle 22 mahuprotsendi | Ei ole lubatud | 0,35 | 0,35 | 0,7 |2. Direktiiv 84/231/EMÜ tunnistatakse kehtetuks alates 30. septembrist 1985."Artikkel 21. Liikmesriigid võtavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud meetmed enne 1. oktoobriks 1985.2. Liikmesriigid teatavad komisjonile sätetest, mille nad käesoleva direktiivi kohaldamiseks vastu võtavad.Artikkel 3Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 8. juuli 1985Nõukogu nimeleesistujaJ. Santer[1] EÜT C 114, 28.4.1983, lk 4 ja EÜT C 81, 22.3.1984, lk 6.[2] EÜT C 10, 16.1.1984, lk 44.[3] EÜT C 57, 29.2.1984, lk 12.[4] EÜT L 133, 4.6.1969, lk 6.[5] EÜT L 117, 3.5.1984, lk 42.--------------------------------------------------


title: Nõukogu teine direktiiv, 12. juuni 1972, rahvusvahelises reisiliikluses kohaldatavaid kumuleeruva käibemaksu- ja aktsiisieeskirju käsitlevate õigusnormide ühtlustamise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31972L0230

Euroopa Liidu Teataja L 139 , 17/06/1972 Lk 0028 - 0031 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 9 Köide 1 Lk 0017  Taanikeelne eriväljaanne: Seeria I Peatükk 1972(II) Lk 0544  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 9 Köide 1 Lk 0017  Ingliskeelne eriväljaanne: Seeria I Peatükk 1972(II) Lk 0565  Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 09 Köide 1 Lk 0030  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 09 Köide 1 Lk 0033  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 09 Köide 1 Lk 0033

		Nõukogu teine direktiiv,12. juuni 1972,rahvusvahelises reisiliikluses kohaldatavaid kumuleeruva käibemaksu- ja aktsiisieeskirju käsitlevate õigusnormide ühtlustamise kohta(72/230/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 99,võttes arvesse nõukogu 28. mai 1969. aasta direktiivi [1] rahvusvahelises reisiliikluses toimuva impordi suhtes kohaldatavat kumuleeruva käibemaksu- ja aktsiisivabastust käsitlevate õigusnormide ühtlustamise kohta,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust,võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamustning arvestades, et:nõukogu ja liikmesriikide valitsuste esindajate 22. märtsi 1971. aasta resolutsioon [2] majandus- ja rahaliidu etapiviisilise loomise kohta ühenduses näeb eelkõige ette maksuvabastuste järkjärgulise laiendamise üksikisikutele ühenduse sisepiiride ületamisel;on kohane muuta liikmesriikidevaheline reisiliiklus kergemaks, suurendades nõukogu 28. mai 1969. aasta direktiivis ette nähtud kumuleeruva käibemaksu- ja aktsiisivabastusi; sel eesmärgil, ja samuti selleks, et vähendada kontrolle, tuleks juba nüüd lihtsustada deklaratsioone, mille reisijad esitavad ühendusesiseste piiride ületamisel, kui nende valduses olevate kaupade väärtus või kogus ei ületa maksuvabalt importida lubatud väärtust või kogust;juba nüüd peaksid isikute suhtes, kes elavad ühendusesiseste piiride lähedal, ja rahvusvahelises reisiliikluses kasutatavate transpordivahendite meeskondade suhtes kehtima teatavad maksuvabastused;pidades silmas tehnilisi probleeme, mis on esile kerkinud eespool nimetatud direktiivi artikli 6 kohaldamisel, tuleks lahendada teatavad probleemid, mis seonduvad maksuvabastustega jaemüügietapis;võttes arvesse siseturule iseloomulike joontega, kuid kogu ühendust hõlmava majanduspiirkonna loomist, peavad liikmesriigid ühendusesiseses kaubanduses loobuma praegu kehtivatest süsteemidest, mis hõlmavad ekspordi maksuvabastust ja impordi maksustamist, ning sellest tulenevalt ka kumuleeruva käibemaksu- ja aktsiisimaksuvabastustest jaemüügietapis;selliste maksuvabastuste täielik kaotamine saab siiski toimuda üksnes etapiviisiliselt; esimese sammuna tuleks ette näha teatavad ühised reeglid kõige tavalisemate maksuvabastuste puhuks jaemüügietapis, mida kohaldatakse isikute suhtes, kelle elukoht on ühenduses;ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Nõukogu 28. mai 1969. aasta direktiivi artiklit 2 muudetakse järgmiselt:a) lõikes 1 asendatakse sõnad"75 arvestusühikut".sõnadega"125 arvestusühikut";b) lõikes 2 asendatakse sõnad"20 arvestusühikut".sõnadega"30 arvestusühikut";c) lõikes 3 asendatakse sõnad"75 arvestusühikut".sõnadega"125 arvestusühikut".Artikkel 2"1. Ilma, et see piiraks siseriiklikke eeskirju, mida kohaldatakse reisijate suhtes, kelle elukoht on väljaspool Euroopat, kehtestab iga liikmesriik alljärgnevalt loetletud kaupade kumuleeruvast käibemaksust ja aktsiisimaksust vabastamisel järgmised koguselised piirangud:| I Reisiliiklus kolmandate riikide ja ühenduse vahel | II Reisiliiklus liikmesriikide vahel |a)tubakatooted:sigaretid | 200 | 300 |või | | |sigarillod (sigarid maksimumkaaluga à 3 grammi) | 100 | 150 |või | | |sigarid | 50 | 75 |või | | |suitsetamistubakas | 250 g | 400 g |b)alkohoolsed joogid—destilleeritud joogid ja kanged alkohoolsed joogid alkoholisisaldusega üle 22o; | üks pudel (0,70–1 liitrit) | kokku kuni 2 liitrit |või | | |destilleeritud joogid, kanged alkohoolsed joogid ja veini- või piiritusepõhised aperitiivid alkoholisisaldusega kuni 22o; vahuveinid, kangendatud veinid | kokku kuni 2 liitrit | kokku kuni 3 liitrit |ja | | |—veinid | kokku kuni 2 liitrit | kokku kuni 3 liitrit |c)parfüümid | 50 g | 75 g |ja | | |tualettveed | 1/4 liitrit | 3/8 liitrit |d)kohv | 500 g | 750 g |või | | |kohviekstraktid ja -essentsid | 200 g | 300 g |e)tee | 100 g | 150 g |või | | |tee-ekstraktid ja -essentsid | 40 g | 60 g" |Artikkel 3"1. Liikmesriigid võivad vähendada maksuvabalt sisse tuua lubatud kaubaväärtust ja/või -kogust kuni ühe kümnendikuni artiklis 2 ja artikli 4 lõike 1 teises tulbas sätestatud väärtusest ja/või kogusest, kui neid kaupu impordivad teisest liikmesriigist impordiriigi või naaberliikmesriigi piirialal elavad isikud, piirialatöötajad või rahvusvahelises reisiliikluses kasutatavate transpordivahendite meeskonnaliikmed.Alljärgnevalt loetletud kaupu võib siiski tollimaksuvabalt importida järgmiselt:a) tubakatooted:sigaretid | 40 |või | |sigarillod (sigarid maksimumkaaluga à 3 grammi) | 20 |või | |sigarid | 10 |või | |suitsetamistubakas | 50 g |b) alkohoolsed joogid:—destilleeritud joogid ja kanged alkohoolsed joogid alkoholisisaldusega üle 22o | 0,25 liitrit |või | |—destilleeritud joogid, kanged alkohoolsed joogid ja veini- või piiritusepõhised aperitiivid alkoholisisaldusega kuni 22o; vahuveinid, kangendatud veinid | 0,50 liitrit |ja | |—veinid | 0,50 liitrit |2. Liikmesriigid võivad kehtestada kaupadele maksuvabastuseks madalama väärtuse- või kogusepiiri, kui neid kaupu impordivad kolmandatest riikidest piirialal elavad isikud, piirialatöötajad või kolmandate riikide ja ühenduse vahelises reisiliikluses kasutatavate transpordivahendite meeskonnaliikmed.3. Liikmesriigid võivad kehtestada kaupadele maksuvabastuseks madalama väärtuse- või kogusepiiri, kui neid kaupu impordivad teisest liikmesriigist teises liikmesriigis paiknevad liikmesriigi sõjaväelased, sealhulgas tsiviiltöötajad, ning nende abikaasad või ülalpeetavad lapsed.4. Lõigetega 1 ja 2 ette nähtud kitsendusi ei kohaldata, kui seal osutatud isikud tõendavad, et nad suunduvad piirialast kaugemale või et nad ei tule naaberliikmesriigi või kolmanda riigi piirialalt.Neid kitsendusi kohaldatakse siiski piirialatöötajate puhul ning rahvusvahelises reisiliikluses kasutatavate transpordivahendite meeskonnaliikmete puhul, kui nad impordivad kaupu töö käigus reisides.5. Lõigete 1, 2 ja 4 kohaldamisel on järgmistel terminitel järgmine tähendus:- piiriala – vöönd, mis linnulennul ei ulatu liikmesriigi piirist kaugemale kui 15 kilomeetrit. Iga liikmesriik peab siiski oma piirialasse lugema kohalikud haldusüksused, mille territooriumist osa jääb kõnealusesse vööndisse,- piirialatöötaja – isik, kes oma tavapärase tegevuse käigus peab tööpäevadel minema teisele poole piiri."Artikkel 4Nõukogu 28. mai 1969. aasta direktiivi artiklit 6 muudetakse järgmiselt:a) kõnealuse artikli senisest tekstist saab nimetatud artikli lõige 1;b) lisatakse järgmised lõiked:"2. Ilma et see piiraks tollikontrolli all olevates lennujaamakauplustes ja lennukite pardal müüki reguleerivate normide kohaldamist, võivad liikmesriigid jaemüügietapi osas lubada lõigetes 3 ja 4 osutatud juhtudel ja sealsamas sätestatudtingimustel vabastada kumuleeruvast käibemaksust liikmesriigist lahkuvate reisijate isiklikus pagasis veetava kauba. Aktsiisi osas vabastust anda ei või.3. Reisijate puhul, kelle alaline või peamine elukoht on väljaspool ühendust, võib iga liikmesriik kehtestada piirmäärad ja näha ette tingimused, mille alusel maksuvabastust kohaldatakse.Reisijate puhul, kelle alaline või peamine elukoht või töökoht asub liikmesriigis, võib kohaldada maksuvabastust üksnes selliste esemete suhtes, mille väärtus eraldi võetuna koos maksuga ületab artikli 2 lõikes 1 osutatud summa.Liikmesriigid võivad seda summat suurendada. Lisaks sellele võivad nad nimetatud maksuvabastust mitte kohaldada oma residentide suhtes.4. Maksuvabastuse eeltingimuseks on:a) lõike 3 esimeses lõigus osutatud juhtudel arve või muu seda asendava dokumendi koopia esitamine, mille ekspordiliikmesriigi toll on kinnitanud, et tõendada kaupade eksporti;b) lõike 3 teises lõigus osutatud juhtudel arve või muu seda asendava dokumendi koopia esitamine, mille on kinnitanud selle liikmesriigi toll, kuhu toimus lõplik import, või muu kõnealuse liikmesriigi käibemaksuküsimustes pädev asutus.5. Käesolevas artiklis kasutatakse järgmisi mõisteid:- alaline või peamine elukoht – koht, mis on alalise või peamise elukohana märgitud passi, isikutunnistusele või nende puudumisel muusse isikut tõendavasse dokumenti, mida ekspordiliikmesriik tunnustab,- ese – üksikese või esemete rühm, mis tavapäraselt moodustab ühe terviku."Artikkel 5"Artikkel 7aÜhendusesisese reisiliikluse raames võtavad liikmesriigid vajalikke meetmeid, et võimaldada reisijatel kinnitada vaikimisi või lihtsa suulise deklaratsiooniga, et nad järgivad tollimaksuvabastuseks kehtestatud piirnorme ja tingimusi."Artikkel 61. Liikmesriigid jõustavad:- käesoleva direktiivi artiklite 1, 2, 3 ja 5 järgimiseks vajalikud meetmed hiljemalt 1. juuliks 1972,- käesoleva direktiivi artikli 4 järgimiseks vajalikud meetmed hiljemalt 1. jaanuariks 1973.2. Liikmesriigid teatavad komisjonile käesoleva direktiivi rakendamiseks vastuvõetud meetmetest.Komisjon edastab sellise teabe teistele liikmesriikidele.Artikkel 7Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Luxembourg, 12. juuni 1972Nõukogu nimeleesistujaJ. Dupong[1] EÜT L 133, 4.6.1969, lk 6.[2] EÜT C 28, 27.3.1971, lk 1.--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 2006/14/EÜ,  6. veebruar 2006 , millega muudetakse nõukogu direktiivi 2000/29/EÜ (taimedele või taimsetele saadustele kahjulike organismide ühendusse sissetoomise ja seal levimise vastu võetavate kaitsemeetmete kohta) IV lisa

text:
               7.2.2006

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 34/24

         KOMISJONI DIREKTIIV 2006/14/EÜ,
   6. veebruar 2006,
   millega muudetakse nõukogu direktiivi 2000/29/EÜ (taimedele või taimsetele saadustele kahjulike organismide ühendusse sissetoomise ja seal levimise vastu võetavate kaitsemeetmete kohta) IV lisa
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,
   võttes arvesse nõukogu 8. mai 2000. aasta direktiivi 2000/29/EÜ taimedele või taimsetele saadustele kahjulike organismide ühendusse sissetoomise ja seal levimise vastu võetavate kaitsemeetmete kohta, (1) eriti selle artikli 14 teise lõigu punkti d,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Neljas ajutine fütosanitaarmeetmete komitee võttis 2002. aasta märtsis vastu ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni rahvusvahelise fütosanitaarmeetmete standardi (ISPM) nr 15 “Suunised puidust pakkematerjali kohta rahvusvahelises kaubanduses” (“Guidelines for regulating wood packaging material in international trade”). Direktiivi 2000/29/EÜ asjakohased sätted viidi vastavusse komisjoni 5. oktoobri 2004. aasta direktiivi 2004/102/EÜ (millega muudetakse nõukogu direktiivi 2000/29/EÜ (taimedele või taimsetele saadustele kahjulike organismide ühendusse sissetoomise ja seal levimise vastu võetavate kaitsemeetmete kohta) II, III, IV ja V lisa) (2) suunistega.

               (2)

               Lisaks ISPM nr 15 kohaselt heakskiidetud meetmetele sisaldab direktiiv 2004/102/EÜ nõuet selle kohta, et imporditud puidust pakkematerjal peab olema valmistatud kooritud ümarpuidust. ISPM nr 15 kohaselt on see ühks võimalus, kui selleks on tehniline põhjendus. Kõnealuse nõude kohaldamine lükati edasi 1. märtsini 2006 nõukogu 28. veebruari 2005. aasta direktiiviga 2005/15/EÜ, millega muudetakse direktiivi 2000/29/EÜ (taimedele või taimsetele saadustele kahjulike organismide ühendusse sissetoomise ja seal levimise vastu võetavate kaitsemeetmete kohta) (3) IV lisa.

               (3)

               Ühendus on esitanud taotluse ISPM nr 15 läbivaatamise kohta rahvusvahelisel tasandil, et viia sellesse sisse nõue, millega võetakse arvesse ühendusele muret tekitavat puukoore leidumist rahvusvahelises kaubanduses kasutataval puidust pakkematerjalil.

               (4)

               Kuni ISPM nr 15 läbivaatamismenetlus on käimas ning läbivaatamise tulemusi veel ei ole, tuleks ajutiselt edasi lükata ühenduse nõude kohaldamine, millega kohaselt peab kolmandatest riikidest imporditud puidust pakkematerjal olema valmistatud kooritud ümarpuidust.

               (5)

               Seetõttu tuleks direktiivi 2000/29/EÜ vastavalt muuta.

               (6)

               Käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas taimetervise alalise komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 2000/29/EÜ muudetakse järgmiselt.

               1.

               IV lisa A osa I jao punkti 2 parempoolse veeru viimase lõigu tekst asendatakse järgmise tekstiga:
               “Esimest taanet, mille kohaselt peab puidust pakkematerjal olema toodetud kooritud ümarpuidust, kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2009. See vaadatakse uuesti läbi 1. septembriks 2007.”

               2.

               IV lisa A osa I jao punkti 8 parempoolse veeru viimase lõigu tekst asendatakse järgmise tekstiga:
               “Punkti a esimest rida, mille kohaselt peab puidust pakkematerjal olema toodetud kooritud ümarpuidust, kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2009. See vaadatakse uuesti läbi 1. septembriks 2007.”

         Artikkel 2
   1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 28. veebruariks 2006.
   Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.
   Artikkel 3
   Käesolev otsus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 6. veebruar 2006

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Markos KYPRIANOU

      (1)  EÜT L 169, 10.7.2000, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2005/77/EÜ (ELT L 296, 12.11.2005, lk 17).

      (2)  ELT L 309, 6.10.2004, lk 9.

      (3)  ELT L 56, 2.3.2005, lk 12.


Tähtis õiguslik teade

|

31988L0436

Nõukogu direktiiv, 16. juuni 1988, millega muudetakse direktiivi 70/220/EMÜ mootorsõidukite mootorite heitgaaside tekitatud õhusaaste vastu võetavaid meetmeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta

Euroopa Liidu Teataja L 214 , 06/08/1988 Lk 0001 - 0017 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 17 Lk 0111  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 17 Lk 0111  CS.ES Peatükk 13 Köide 009 Lk 263  - 279 ET.ES Peatükk 13 Köide 009 Lk 263  - 279 HU.ES Peatükk 13 Köide 009 Lk 263  - 279 LT.ES Peatükk 13 Köide 009 Lk 263  - 279 LV.ES Peatükk 13 Köide 009 Lk 263  - 279 MT.ES Peatükk 13 Köide 009 Lk 263  - 279 PL.ES Peatükk 13 Köide 009 Lk 263  - 279 SK.ES Peatükk 13 Köide 009 Lk 263  - 279 SL.ES Peatükk 13 Köide 009 Lk 263  - 279

		Nõukogu direktiiv,16. juuni 1988,millega muudetakse direktiivi 70/220/EMÜ mootorsõidukite mootorite heitgaaside tekitatud õhusaaste vastu võetavaid meetmeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta(Diiselmootoritest väljapaisatavate tahkete osakeste heitkoguste piiramine)(88/436/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100 a,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]koostöös Euroopa Parlamendiga, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [3]ning arvestades, et:on oluline võtta vastu meetmed siseturu järkjärguliseks väljakujundamiseks ajavahemikul kuni 31. detsembrini 1992; siseturg hõlmab sisepiirideta territooriumi, kus on tagatud kaupade, isikute, teenuste ja kapitali vaba liikumine;Euroopa ühenduste esimeses, nõukogu poolt 22. novembril 1973 heaks kiidetud keskkonnakaitsealases tegevusprogrammis kutsuti ühendust üles võtma arvesse viimaseid teaduslikke edusamme mootorsõidukite heitgaaside tekitatud õhusaaste vastu võitlemises ning muutma vastavalt varem vastuvõetud direktiive; kolmandas tegevusprogrammis nähakse ette lisameetmed, mis on vajalikud mootorsõidukite heitmete tekitatud õhusaaste praeguse taseme tunduvaks alandamiseks;siseriiklikes õigusaktides esile kerkida võivad erinevused diiselmootoritest väljapaisatavate tahkete osakeste heitkoguste piirväärtuste kui kõnealuse mootoriga varustatud sõidukitele tüübikinnituse andmise kriteeriumide osas võivad seada piiranguid selliste toodete vabale liikumisele ühenduses; seega näib olevat vajalik kehtestada selles valdkonnas ühtsed standardid;nõukogu direktiivis 70/220/EMÜ [4] nähakse ette sellistest mootoritest väljapaisatavate süsinikmonooksiidi ja põletamata süsivesinike heitkoguste piirväärtused; kõnealuseid piirväärtusi vähendati esmakordselt nõukogu direktiiviga 74/290/EMÜ [5] ning täiendati komisjoni direktiivi 77/102/EMÜ [6] alusel lämmastikoksiidide lubatud piirväärtustega; kolme kõnealust liiki saasteainete piirväärtusi vähendati järk-järgult direktiividega 78/665/EMÜ, [7] 83/351/EMÜ [8] ja 88/76/EMÜ [9];direktiivi 70/220/EMÜ rakendusala laiendati direktiiviga 83/351/EMÜ teatavatele diiselmootoriga varustatud sõidukitüüpidele, kehtestamata siiski konkreetseid nõudeid selliste mootorite tekitatud õhusaaste suhtes; direktiiv 72/306/EMÜ [10] hõlmab ainult tahmaheitmeid; rahvatervise tõhusamat kaitset silmas pidades on siiski vajalik kõnealust tüüpi mootoritest väljapaisatavate tahkete osakeste heitkoguseid piirata; on vajalik kehtestada väljapaisatavate tahkete osakeste heitkoguste piirväärtused, mis vastaksid ühenduses diiselmootorite vallas toimunud tehnika arengule, ning täiendada direktiiviga 70/220/EMÜ sätestatud katsetuskorda, lisades sellesse tahkete osakeste heitmeproovide võtmise ja analüüsiga seotud sätted, mis on üle võetud Ameerika Ühendriikide vastavatest nõuetest;diiselmootoriga varustatud sõidukitest väljapaisatavate tahkete osakeste heitkogustele piirväärtuste kehtestamine tasemel 1,1 g ja 1,4 g katse kohta tähistab alles esimest sammu kõnealuste heitmete kontrollimisel;arvestades ka Euroopa Parlamendi arvamust, tuleb võimalikult kiiresti viia ellu tahkete osakeste heitkoguste vähendamise teine etapp eesmärgiga kehtestada piirväärtused tasemel 0,8 g ja 1,0 g katse kohta; kõnealuste tasemete kehtestamisel tuleb arvestada olemasolevate tehniliste ja majanduslike võimalustega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Käesolevaga muudetakse direktiivi 70/220/EMÜ järgmiselt.1. Pealkiri asendatakse järgmisega:"Nõukogu 20. märtsi 1970. aasta direktiiv mootorsõidukite heitgaaside tekitatud õhusaaste vastu võetavaid meetmeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta".2. I ja III lisa ning lisa IIIA muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi lisale.Artikkel 21. Alates 1. oktoobrist 1988 ei tohi ükski liikmesriik mootorist väljapaisatavate tahkete osakeste tekitatud õhusaastega seotud põhjustel:- keelduda diiselmootoriga varustatud sõiduki tüübile EMÜ tüübikinnituse andmisest ega direktiivi 70/156/EMÜ [11] artikli 10 lõike 1 viimases taandes nimetatud dokumendi väljastamisest ega siseriikliku tüübikinnituse andmisest ega- keelata diiselmootoriga varustatud sõidukite kasutuselevõtmist,kui kõnealust tüüpi mootorsõiduki või kõnealuste sõidukite tekitatud õhusaaste vastab käesoleva direktiiviga muudetud direktiivis 70/220/EMÜ sätestatud nõuetele.2. Alates 1. oktoobrist 1989:- ei anna liikmesriigid diiselmootoriga varustatud mootorsõiduki tüübi puhul enam välja direktiivi 70/156/EMÜ artikli 10 lõike 1 viimases taandes nimetatud dokumenti ning- võivad keelduda siseriikliku tüübikinnituse andmisest mootorsõiduki tüübile, mille tekitatud õhusaaste ei vasta käesoleva direktiiviga muudetud direktiivi 70/220/EMÜ lisades sätestatud nõuetele.Otsesissepritsega diiselmootoriga varustatud sõidukite osas lükatakse kõnealune kuupäev siiski edasi kuni 1. oktoobrini 1994.3. Alates 1. oktoobrist 1990 võivad liikmesriigid keelata selliste diiselmootoriga varustatud sõidukite kasutuselevõtmise, mille puhul tahkete osakeste heitkogused ei vasta käesoleva direktiiviga muudetud direktiivi 70/220/EMÜ lisades sätestatud nõuetele.Otsesissepritsega diiselmootoriga varustatud sõidukite osas lükatakse kõnealune kuupäev siiski edasi kuni 1. oktoobrini 1996.Artikkel 3Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 1. oktoobril 1988. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Artikkel 4Enne 1989. aasta lõppu teeb nõukogu komisjoni ettepanekul otsuse tahkete osakeste heitkoguste piirväärtuste edasist vähendamist võimaldava teise etapi elluviimise kohta.Artikkel 5Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Luxembourg, 16. juuni 1988Nõukogu nimeleesistujaK. Töpfer[1] EÜT C 174, 12.7.1986, lk 3.[2] EÜT C 190, 20.7.1987, lk 178 ja EÜT C 167, 27.6.1988.[3] EÜT C 333, 29.12.1986, lk 17.[4] EÜT L 76, 6.4.1970, lk 1.[5] EÜT L 159, 15.6.1974, lk 61.[6] EÜT L 32, 3.2.1977, lk 32.[7] EÜT L 223, 14.8.1978, lk 48.[8] EÜT L 197, 20.7.1983, lk 1.[9] EÜT L 36, 9.2.1988, lk 1.[10] EÜT L 190, 20.8.1972, lk 1.[11] EÜT L 42, 23.2.1970, lk 1.--------------------------------------------------LISADirektiivi 70/220/EMÜ lisade muudatusedI LISARAKENDUSALA, MÕISTED, EMÜ TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE, EMÜ TÜÜBIKINNITUS, KATSETE SPETSIFIKATSIOONID, EMÜ TÜÜBIKINNITUSE LAIENDAMINE, TOODANGU VASTAVUS, ÜLEMINEKUSÄTTEDPunkt 1 on järgmine:"1. RAKENDUSALAKäesolevat direktiivi kohaldatakse kõigi artikli 1 määratlusele vastavate ottomootoriga varustatud mootorsõidukite gaasiliste heitmete ning diiselmootoriga varustatud M1- ja N1-kategooria sõidukite gaasiliste ja tahkete osakeste heitmete suhtes, välja arvatud nende N1-kategooria sõidukite puhul, mis on saanud tüübikinnituse vastavuses direktiiviga 88/77/EMÜ (1).Tootjate taotlusel võib käesolevale direktiivile vastavat tüübikinnitust laiendada juba tüübikinnituse saanud, diiselmootoriga varustatud M1- või N1-kategooria sõidukitelt M2- ja N2-kategooria sõidukitele, mille tuletatud mass on kuni 2840 kg ja mis vastavad käesoleva lisa punkti 6 "EMÜ tüübikinnituse laiendamine" tingimustele.(1) EÜT L 36, 9.2.1988, lk 33."Punkt 2.1 on järgmine:"2.1. Sõidukitüüpmootorist väljapaisatavate gaasiliste ja tahkete osakeste heitmete järgi – mootorsõidukite kategooria, millesse kuuluvad sõidukid ei erine üksteisest järgmiste oluliste omaduste poolest:"Punkti 2.4 täiendatakse järgmiselt: "Tahkete osakeste heitmed – heitgaasi komponendid, mis eralduvad lahjendatud heitgaasist maksimaalselt 52 °C juures III lisas käsitletud filtreid kasutades."Punkt 3.1 on järgmine:"3.1. Sõiduki tüübikinnitustaotluse seoses sõiduki mootorist väljapaisatavate gaasiliste ja tahkete osakeste heitmetega esitab sõiduki tootja või tema volitatud esindaja."Punkti 5.1.1 esimene lause on järgmine: "Osad, mis võivad mõjutada gaasiliste ja tahkete saasteainete heitkoguseid, peavad olema kavandatud, ehitatud ja paigaldatud nii, et tavakasutuse tingimustes ja olenemata neile mõjuda võivast vibratsioonist on tagatud sõiduki vastavus käesoleva direktiivi nõuetele."Punkt 5.2.1.1 on järgmine:"5.2.1.1. I tüübi katse (gaasiliste ja tahkete saasteainete keskmiste heitkoguste kontrollimine pärast külmkäivitust)."Punkti 5.2.1.1.2 täiendatakse järgmiselt: "Diiselmootoriga varustatud sõidukite puhul registreeritakse mitte ainult süsinikmonooksiidi, süsivesinike ja lämmastikoksiidide, vaid ka tahkete osakeste heitkogused."Punkti 5.2.1.1.3 teine lause on järgmine: "Gaaside kogumisel ja analüüsimisel, samuti tahkete osakeste eraldamisel ja kaalumisel kasutatakse selleks ettenähtud meetodeid."Punkt 5.2.1.1.4 on järgmine:"5.2.1.1.4. Vastavalt punktide 5.2.1.1.4.2 ja 5.2.1.1.5 nõuetele korratakse katset kolm korda. Vastava kategooria sõiduki katsetamise käigus mõõdetud süsinikmonooksiidi mass, süsivesinike ja lämmastikoksiidide kombineeritud mass, lämmastikoksiidide mass ning diiselmootoriga varustatud sõidukite puhul tahkete osakeste mass peavad olema väiksemad kui järgmises tabelis esitatud väärtused:Mootori võimsus C (cm³) | Süsinikmonooksiidi mass L1 (grammi katse kohta) | Süsivesinike ja lämmastikoksiidide kombineeritud mass L2 (grammi katse kohta) | Lämmastikoksiidide mass L3 (grammi katse kohta) | Tahkete osakeste mass1 L4 (grammi katse kohta) |C > 2000 | 25 | 6,5 | 3,5 | 1,1 |1400 ≤ C ≤ 2000 | 30 | 8 | |C < 1400 | 45 | 15 | 6 |Diiselmootoriga varustatud sõidukite puhul, mille mootori võimsus on üle 2000 cm3, tuleb järgida selle klassi mootorite heitgaaside suhtes kehtestatud piirväärtusi, mille puhul mootori võimsus jääb vahemikku 1400 cm3 kuni 2000 cm3."Punkti 5.2.1.1.4.1 sulgudes olev fraas jäetakse välja.Punkt 5.2.1.1.4.2 on järgmine:"5.2.1.1.4.2. Punktis 5.2.1.1.4 sätestatud katsete arvu võib tootja taotlusel suurendada 10 katseni tingimusel, et iga piiratava saasteaine heitkoguse või kahe piiratava saasteaine kombineeritud heitkoguse mõõtmisel saadud kolme tulemuse aritmeetiline keskmine (x) jääb vahemikku 100—110 % piirväärtusest. Sellisel juhul sõltub katsetamise järel langetatav otsus üksnes kõigi kümne katse tulemuste keskmistest (x< L."Punkt 5.2.1.1.5.1 on järgmine:"5.2.1.1.5.1. Kui iga piiratava saasteaine heitkoguse või kahe piiratava saasteaine kombineeritud heitkoguse mõõtmisel saadud väärtus on ≤ 0,70 L, sooritatakse ainult üks katse."Punkt 5.2.1.1.5.2 on järgmine:"5.2.1.1.5.2. Kui kõigi mõõdetud saasteainete heitkoguste või saasteainete kombineeritud heitkoguste puhul V1 ≤ 0,85 L ning samal ajal vähemalt ühe kõnealuse saasteaine heitkoguse või kombineeritud heitkoguse puhul V1 > 0,70 L, sooritatakse ainult kaks katset. Sel juhul peavad lisaks olema täidetud ka nõuded V1 + V2 ≤ 1,70 L ja V2 ≤ L."Punkt 7.1 on järgmine:"7.1. Üldjuhul kontrollitakse tootmisnäidiste vastavust seoses mootorist väljapaisatavate gaasiliste ja tahkete saasteainete heitkoguste piiramisega VII lisas esitatud kirjelduse alusel ning vajaduse korral kõigi või teatud kindlate punktis 5.2 kirjeldatud I, II ja III tüübi katsete põhjal."Punkti 7.1.1.1 tabel asendatakse järgmisega:"Mootori võimsus C (cm³) | Süsinikmonooksiidi mass L1 (grammi katse kohta) | Süsivesinike ja lämmastikoksiidide kombineeritud mass L2 (grammi katse kohta) | Lämmastikoksiidide mass L3 (grammi katse kohta) | Tahkete osakeste mass1 L4 (grammi katse kohta) |C > 2000 | 30 | 8,1 | 4,4 | 1,4 |1400 ≤ C ≤ 2000 | 36 | 10 | |C < 1400 | 54 | 19 | 7,5 |Diiselmootoriga varustatud sõidukite puhul, mille mootori võimsus on üle 2000 cm3, tuleb järgida selle klassi mootorite heitgaaside suhtes kehtestatud piirväärtusi, mille puhul mootori võimsus jääb vahemikku 1400 cm3 kuni 2000 cm3."Punkti 7.1.1.2 teine lõik on järgmine:"Algselt katsete sooritamiseks valitud sõiduki puhul võetakse tulemusena arvesse sõidukiga teostatud kolme I tüübi katse tulemuste aritmeetiline keskmine. Seejärel registreeritakse juhusliku valimi puhul mõõdetud süsinikmonooksiidi heitkoguste, süsivesinike ja lämmastikoksiidide kombineeritud heitkoguste, lämmastikoksiidide heitkoguste ja tahkete osakeste heitkoguste aritmeetiline keskmine (x) ning standardhälve S1. Tooteseeria loetakse nõuetele vastavaks, kui on täidetud järgmine tingimus:x+ k · S ≤ L,kus:L on punktis 7.1.1.1 sätestatud piirväärtus;k on statistiline tegur, mille väärtus sõltub valimi suurusest n ja mis on esitatud järgmises tabelis:"Punkt 8.3.1.1 on järgmine:"8.3.1.1. Sõiduki tüübikinnituse puhul asendatakse tabelis 5.2.1.1.4 sätestatud piirväärtused järgmistega:—süsinikmonooksiidi mass: | 2,11 g/km, |—süsivesinike mass: | 0,25 g/km, |—lämmastikoksiidide mass: | 0,62 g/km, |—tahkete osakeste mass1: | 0,124 g/km. |Sõidukitüüp loetakse nõuetele vastavaks, kui nimetatud piirväärtused ei ole väiksemad kui katsete tulemused, mille puhul iga üksiku saasteaine mass on korrutatud läbi järgmises tabelis esitatud vastava halvendusteguriga:Heitgaasi puhastussüsteem | Halvendustegur |CO | Süsivesinikud | NOX | Tahked osakesed1 |1.Oksüdeeriva katalüüsjärelpõletiga ottomootor | 1,2 | 1,3 | 1,0 | — |2.Katalüüsjärelpõletita ottomootor | 1,2 | 1,3 | 1,0 | — |3.Kolmiskatalüüsjärelpõletiga ottomootor | 1,2 | 1,3 | 1,1 | — |4.Diiselmootor | 1,1 | 1,0 | 1,0 | 1,2 |Kui ühenduse eksporditurgudega seotud sertifitseerimismenetlusest tulenevalt antakse tootja käsutusse teatud kindla sõidukitüübi suhtes kohaldatavad kontrollitud halvendustegurid, võib käesolevas punktis sätestatud piirväärtustele vastavuse tuvastamiseks kasutada eespool loetletud tegurite asemel neid tegureid."III LISAI TÜÜBI KATSE(Gaasiliste ja tahkete saasteainete keskmiste heitkoguste kontrollimine tihedalt asustatud linnaalal pärast külmkäivitust)Punkt 4.2.1 on järgmine:"4.2.1. Heitgaasi proovivõtusüsteem peab olema võimeline mõõtma väljapaisatud saasteainete tegelikke koguseid mõõdetavas heitgaasis. Selleks otstarbeks kasutatakse püsimahuproovi süsteemi, mis nõuab sõiduki heitgaaside pidevat, kontrollitud tingimustes lahjendamist välisõhuga. Püsimahuproovi võtmisel peab olema täidetud kaks tingimust: heitgaaside ja lahjendusõhu segu kogumaht tuleb ära mõõta ning analüüsiks tuleb võtta selle mahu suhtes püsivalt proportsionaalne proov.Väljapaisatavate saasteainete kogused määratakse proovi kontsentratsiooni põhjal, mida korrigeeritakse välisõhu saasteainete sisalduse suhtes, võttes arvesse katseperioodi kogu vooluhulka.Tahkete osakeste heitmete tase määratakse tahkete osakeste kogumise teel proportsionaalsest osavoolust sobivate filtrite abil kogu katse vältel ning nende koguse gravimeetrilise määramise teel vastavalt punktile 4.3.2."Punkti 4.3.1.1 täiendatakse järgmiselt:"Tahked osakesed:Kogutud tahkete osakeste gravimeetriline määramine. Kõnealuseid tahkeid osakesi kogutakse kõigil juhtudel proovi gaasivoolu paigutatud kahe järjestikuse filtri abil. Iga filtripaariga kogutud tahkete osakeste kogus peab olema järgmine:M =VVm →m =VVMkusjuures:Vep : on filtreid läbiv vooluhulk,Vmix : on tunnelit läbiv vooluhulk,M : on tahkete osakeste mass (grammi katse kohta),Mlimit : on tahkete osakeste piirmass (kehtiv piirmass, grammi katse kohta),m : on filtritega kogutud tahkete osakeste mass (g).Tahkete osakeste proovi suhtarvu (Vep/Vmix) korrigeeritakse nii, et kui M = Mlimit, siis 1 ≤ m ≤ 5 mg.Filtri pind peab koosnema hüdrofoobsest ja heitgaasi komponentide suhtes inertsest materjalist (PTFE või sarnane materjal)."Punkti 4.3.1.2 täiendatakse järgmiselt: "Kogutud tahkete osakeste mõõtmisel tagatakse täpsus 1 μg."Punkti 4.3.2 täiendatakse järgmiselt:"Tahkete osakeste proovivõtuseade koosneb lahjendustunnelist, proovivõtturist, filterseadmest, osavoolupumbast, voolukiiruse regulaatorist ja mõõteseadmest. Tahkete osakeste proovi osavool juhitakse läbi kahe järjestikku asetseva filtri. Tahkete osakeste proovi gaasivoolu analüüsimisel peab proovivõttur olema paigutatud lahjenduskanalisse nii, et homogeensest õhu/heitgaasi segust oleks võimalik võtta gaasivoolu representatiivne proov ning õhu/heitgaasi segu temperatuur ei oleks proovivõtupunktis suurem kui 52 °C. Gaasivoo temperatuur vooluhulgamõõturis ei tohi kõikuda rohkem kui ± 3 K, samuti ei tohi massivoolukiirus kõikuda rohkem kui ± 5 %. Kui vooluhulga muutus tulenevalt filtri liigsest koormatusest on lubamatult suur, tuleb katse peatada. Katse kordamisel tuleb voolukiirust vähendada ja/või kasutada suuremat filtrit. Filtreid ei tohi kambrist eemaldada varem kui üks tund enne katse algust.Vajalikke tahkete osakeste filtreid hoitakse katse eel temperatuuri ja niiskuse suhtes konditsioneeritud kambris tolmu ligipääsu eest kaitstud lahtises anumas vähemalt kaheksa ja mitte kauem kui 56 tundi. Kõnealused saastamata filtrid kaalutakse pärast sellist konditsioneerimist ning hoiustatakse kuni nende kasutuselevõtmiseni."5.3. Sõiduki eelkonditsioneeriminePunkti 5.3.1 muudetakse järgmiselt:"Diiselmootoriga sõidukite puhul tuleb tahkete osakeste mõõtmise eesmärgil teostatav 9. liites kirjeldatud eelkonditsioneerimine lõpetada kõige varem 36 ja hiljemalt kuus tundi enne katsetamist.Pärast nimetatud eelkonditsioneerimist ja enne katsetamist hoitakse diiselmootoriga ja ottomootoriga sõidukeid ruumis, mille temperatuur püsib suhteliselt konstantsena vahemikus 20–30 °C. Kõnealune konditsioneerimine kestab vähemalt kuus tundi ning jätkub seni, kuni mootoriõli ja (olemasolu korral) jahutusvedeliku temperatuur saavutab ruumi temperatuuri ± 2 °C.Tootja taotlusel tuleb katsed viia läbi hiljemalt 30 tundi pärast seda, kui sõidukit on käitatud selle tavalisel töötemperatuuril."Punkt 7 on järgmine:"7. GAASILISTE JA TAHKETE SAASTEAINETE PROOVIVÕTT JA ANALÜÜS"Punkt 7.1 on järgmine:"7.1. ProovivõttProovivõtt algab punktis 6.2.2 määratletud esimese katsetsükli alguses ja lõpeb neljanda katsetsükli viimase tühikäigul töötamise perioodi lõppedes."Punkti 7.2.1 täiendatakse järgmiselt: "Kasutatud tahkete osakeste filtrid tuleb viia kambrisse hiljemalt üks tund pärast heitgaasikatse lõpetamist ning neid tuleb seal konditsioneerida kaks kuni 56 tundi; seejärel need kaalutakse."Punkt 8 on järgmine:"8. GAASILISTE JA TAHKETE SAASTEAINETE KOGUSTE KINDLAKSMÄÄRAMINE"Punkt 8.2 on järgmine:"8.2. Väljapaisatud gaasiliste ja tahkete saasteainete üldmassSõidukist katse ajal väljapaisatud iga gaasilise ja tahke saasteaine massi M leidmiseks korrutatakse asjaomase gaasi mahtkontsentratsioon gaasi mahuga, arvestades eespool mainitud normaaltingimustes saavutatavaid järgmisi tihedusi:- süsinikmonooksiidi (CO) puhul: d = 1,25 g/l,- süsivesinike (CH1,85) puhul: d = 0,619 g/l,- lämmastikoksiidide (NO2) puhul: d = 2,05 g/l.Katse käigus sõidukist väljapaisatud tahkete saasteainete mass m määratakse kummagi filtriga kogutud tahkete osakeste massi (esimese filtri puhul m1 ja teise filtri puhul m2) kaalumise teel:- kui 0,95 (m¹ + m²) ≤ m¹, siis m = m¹,- kui 0,85 (m¹ + m²) ≤ m¹ < 0,95 (m¹ + m²), siis m = m¹ + m²,- kui m¹ < 0,85 (m¹ + m²), siis loetakse katse kehtetuks.Gaasiliste ja tahkete saasteainete massi määramiseks kasutatavad arvutused koos näidetega on esitatud 8. liites."5. LIIDELiite pealkiri on järgmine:"GAASIPROOVIDE VÕTMISE KORRA KIRJELDUS"Punkt 2.1.3 on järgmine:"2.1.3. Analüüsi teostamiseks võetakse lahjendatud heitgaaside ja lahjendusõhu püsivalt proportsionaalne proov.Väljapaisatud gaasiliste saasteainete kogused määratakse proportsionaalse proovi kontsentratsioonide ja katse käigus mõõdetud kogumahu alusel. Proovi kontsentratsioone korrigeeritakse välisõhu saasteainete sisalduse suhtes. Lisaks registreeritakse diiselmootoriga varustatud sõidukite puhul nende tahkete osakeste heitkogused."Punkt 2.2.2 on järgmine:"2.2.2. Heitgaaside proovivõtusüsteem peab olema kavandatud nii, et oleks võimalik mõõta CO2, CO, süsivesinike ja NOx keskmisi mahtkontsentratsioone ning diiselmootoriga varustatud sõidukite puhul lisaks sellele sõiduki katsetsükli käigus väljapaisatud heitgaasides sisalduvate tahkete osakeste keskmisi mahtkontsentratsioone."Punkt 2.4 on järgmine:"2.4. Diiselmootoriga varustatud sõidukite katsetamisel kasutatav täiendav proovivõtuseade.2.4.1. Erinevalt ottomootoriga varustatud sõidukite heitgaaside proovivõtukohast paiknevad süsivesinike ja tahkete osakeste proovivõtukohad lahjendustunnelis.2.4.2. Vähendamaks heitgaaside soojuskadu summutitoru ja lahjendustunneli sisselaskeava vahelisel lõigul, ei tohi toru pikkus ületada 3,6 m või soojusisolatsiooniga toru puhul 6,1 m. Toru sisemine diameeter ei või olla suurem kui 105 mm.2.4.3. Tagamaks lahjendatud heitgaaside homogeensust proovivõtukohtades ja proovide representatiivsust gaaside ja tahkete osakeste osas, kasutatakse lahjendustunnelina elektrit juhtivast materjalist sirget toru, milles peavad valdavalt valitsema turbulentse voolu tingimused (Reynoldsi arv ≥ 4000). Lahjendustunneli läbimõõt peab olema vähemalt 200 mm ja süsteem peab olema maandatud.2.4.4. Tahkete osakeste proovivõtusüsteem koosneb proovivõtturist lahjendustunnelis ja kahest järjestikku asetsevast filtrist. Voolusuunas nii enne kui pärast kõnealust kahte filtrit paiknevad kiirventiilid.2.4.5. Tahkete osakeste proovivõttur reguleeritakse järgmiselt.Proovivõttur paigaldatakse tunneli keskjoone lähedale gaasi sisselaskeavast ligikaudu kümne tunneli läbimõõdu kaugusele ning selle sisemine läbimõõt peab olema vähemalt 12 mm.Proovivõtturi otsa ja filterseadme vaheline kaugus peab olema vähemalt viis proovivõtturi läbimõõtu, kuid mitte rohkem kui 1020 mm.2.4.6. Proovigaasi voolumõõteseade koosneb pumpadest, gaasivoolu regulaatoritest ja vooluhulgamõõturist.2.4.7. Süsivesinike proovivõtusüsteem koosneb kuumutatavast proovivõtuseadmest, torust, filtrist ja pumbast. Proovivõttur peab olema paigaldatud heitgaaside sisselaskeavast tahkete osakeste proovivõtturiga samale kaugusele nii, et kumbki ei mõjuta teise talitlust. Proovivõtturi sisemine läbimõõt peab olema vähemalt 4 mm.2.4.8. Kuumutussüsteem peab hoidma kõiki kuumutatavaid osi temperatuuril 190 ± 10 °C.2.4.9. Kui voolukiiruse muutusi ei ole võimalik kompenseerida, tuleb kasutada punktis 2.3.3.1 nimetatud soojusvahetit ja temperatuuri reguleerimisseadet, tagamaks, et voolukiirus süsteemis on konstantne ja proovivõtukiirus sellele vastavalt proportsionaalne."Punkti 3.1.4 täiendatakse järgmiselt:"Tahkete osakeste proovivõtusüsteem- S4: proovivõttur lahjendustunnelis,- FP: filterseade, mis koosneb kahest järjestikku asetsevast filtrist; lülitussüsteem täiendavate paralleelselt paigaldatavate filtripaaride jaoks,- proovivõtutoru,- pumbad, vooluregulaatorid, vooluhulgamõõturid."Joonis 1 asendatakse järgmisega:+++++ TIFF +++++Joonis 1Mahtpumbaga püsimahuproovi süsteem (PDP-CVS-süsteem)Punkti 3.2.4 täiendatakse järgmiselt:"Tahkete osakeste proovivõtusüsteem- S4: proovivõttur lahjendustunnelis,- FP: filterseade, mis koosneb kahest järjestikku asetsevast filtrist; lülitussüsteem täiendavate paralleelselt paigaldatavate filtripaaride jaoks,- proovivõtutoru,- pumbad, vooluregulaatorid, vooluhulgamõõturid."Joonis 2 asendatakse järgmisega:+++++ TIFF +++++Joonis 2Kriitilise voolu Venturi toruga püsimahuproovi süsteem (CFV-CVS-süsteem)Punkt 3.3 asendatakse järgmisega: "(ainult ottomootoriga sõidukite puhul)"8. LIIDELiide on järgmine:"8. LIIDESAASTEAINETE HEITKOGUSTE ARVUTAMINE1. ÜLDOSA1.1. Gaasiliste saasteainete heitkoguste arvutamiseks kasutatakse järgmist võrrandit:M= V· Q· k· C· 10,kus:Mi : on saasteaine i heitmete mass grammides katse kohta;Vmix : on lahjendatud heitgaasi maht liitrites katse kohta, korrigeerituna normaaltingimustele (273,2 K ja 101,33 kPa) vastavaks;Qi : on saasteaine i tihedus grammides liitri kohta normaaltemperatuuril ja -rõhul (273,2 K ja 101,33 kPa);kH : on lämmastikoksiidide heitkoguste arvutamiseks kasutatav niiskuskorrektsioonitegur (süsivesinike ja CO2 puhul niiskuskorrektsiooni ei kasutata);Ci : on saasteaine i kontsentratsioon lahjendatud heitgaasis, korrigeerituna lahjendusõhus sisalduva saasteaine i koguse suhtes ja väljendatuna miljondikes (ppm).1.2. Mahu määramineEndise punkti 1 sõnastus võetakse muudatusteta üle.1.3. Saasteainete korrigeeritud kontsentratsiooni arvutamine kogumiskotisEndise punkti 2 sõnastus võetakse muudatusteta üle.1.4. NO niiskuskorrektsiooniteguri määramineEndise punkti 3 sõnastus võetakse muudatusteta üle.1.5. NäideEndise punkti 4 sõnastus võetakse muudatusteta üle kuni punktini 4.2 ning punktid 4.3 ja 4.4 jäetakse välja.2. ERISÄTE DIISELMOOTORIGA VARUSTATUD SÕIDUKITE KOHTA2.1. Süsivesinike määramine diiselmootorite puhulDiiselmootori süsivesinike heitkoguse määramisel kasutatava süsivesinike keskmise kontsentratsiooni arvutamiseks kasutatakse järgmist valemit:c=∫c· dtt−tkus:∫c· dt : on kogu katse vältel (t2 – t1) kuumleek-ionisatsioonidetektori (HFID) poolt registreeritud näitude integraal;ce : on lahjendatud heitgaasis mõõdetud süsivesinike kontsentratsioon miljondikes (ppm);cHC : asendatakse kõigis asjakohastes võrrandites ce-ga.2.2. Tahkete osakeste määramineTahkete osakeste heitkoguse Mp arvutamiseks (grammides katse kohta) kasutatakse võrranditM=× PVkui heitgaasid suunatakse tunnelist välja, või võrranditM=V+ PVkui heitgaasid suunatakse tagasi tunnelisse,kus:Vmix : on lahjendatud heitgaaside maht (vt punkti 1.1.3) normaaltingimustes;Vep : on tahkete osakeste filtrit läbivate heitgaaside maht normaaltingimustes;Pe : on filtrisse kogutud tahkete osakeste mass;Mp : on tahkete osakeste heitkogus grammides katse kohta käesoleva liite tähendusesvõiMp : on tahkete osakeste heitkogus grammides faasi kohta lisa IIIA 8. liite tähenduses."Lisatakse järgmine 9. liide:"9. LIIDEEELKONDITSIONEERIMISTSÜKKELCEC CF-11/3+++++ TIFF +++++Aeg (sekundit) | Kiirus (km/h) |0 | 0 |20 | 55 |45 | 55 |65 | 0 |75 | 0 |92 | 50 |108 | 50 |125 | 0 |135 | 0 |155 | 55 |180 | 55 |200 | 0 |210 | 0 |225 | 40 |255 | 40 |270 | 80 |400 | 80 |420 | 0 |430 | 0 |445 | 40 |485 | 40 |500 | 80 |630 | 80 |650 | 0 |660 | 0 |680 | 50 |820 | 50 |840 | 0 |850 | 0 |880 | 80 |1110 | 80 |1130 | 50 |1150 | 90 |1760 | 90 |1800 | 0 |"IIIA LISAI TÜÜBI KATSEGA SAMAVÄÄRNE KATSE HEITGAASIDE KONTROLLIMISEKS PÄRAST KÜLMKÄIVITUSTPunkte 4.2.1, | muudetakse samamoodi nagu III lisa vastavaid punkte. |4.3.1.1, |4.3.1.2 |ja 4.3.2 |Punkt 6.2.2.7 on järgmine:"6.2.2.7. Gaasivoolu mõõteseade pannakse tööle, proovivõtuseadme ventiilid reguleeritakse nii, et proov suunatakse üleminekufaasi heitgaasi kogumiskotti ja üleminekufaasi lahjendusõhu kogumiskotti (vajadusel käivitatakse süsivesinike analüüsimissüsteemi integraator ja tehakse märge meerikule), ventiilid reguleeritakse proovivõtmise ajal nii, et üleminekufaasi vool juhitakse läbi tahkete osakeste filtrite, keerakse võtit ja käivitatakse mootor."Punkti 6.2.2.11 esimene lause on järgmine: "Plaanikohaselt 505. sekundil lõppeva aeglustusetapi järel lülitatakse proovide voolud üleminekufaasi kottidest ümber stabiilse faasi kottidesse nii, et need läbiksid stabiliseeritud voolude puhul kasutatavaid tahkete osakeste filtreid, ning lülitatakse samaaegselt välja gaasivoolu mõõteseade nr 1 (ja diiselmootori puhul süsivesinike integraator nr 1) (diiselmootori puhul tehakse märge süsivesinike meerikule) ja käivitatakse gaasivoolu mõõteseade nr 2 (ja diiselmootori puhul süsivesinike integraator nr 2)."Punkti 6.2.2.13 esimene lause on järgmine: "Viis sekundit pärast mootori seiskumist lülitatakse välja gaasivoolu mõõteseade nr 2 (ja diiselmootori puhul süsivesinike integraator nr 2) (diiselmootori puhul tehakse märge süsivesinike meerikule) ning samaaegselt suletakse stabiilse faasi tahkete osakeste filtrite ventiilid ja seatakse proovivõtuseadme ventiilid ooteasendisse."Punkti 6.2.2.16 esimese lause järel lisatakse järgmine uus lause: "Diiselmootoriga varustatud sõidukite puhul on kuumkäivitusega katse sooritamiseks samuti vajalik ainult ühe paari tahkete osakeste filtrite olemasolu."Punkti 6.2.2.17 esimene lause on järgmine: "Plaanikohaselt 505. sekundil lõppeva aeglustusetapi järel lülitatakse välja gaasivoolu mõõteseade nr 1 (ja diiselmootori puhul süsivesinike integraator nr 1) (diiselmootori puhul tehakse märge süsivesinike meerikule) ning samaaegselt suletakse tahkete osakeste filtrite ventiilid ja seatakse proovivõtuseadme ventiilid ooteasendisse (mootori väljalülitamine ei moodusta osa kuumkäivitusega katse proovivõtuperioodist)."Punkti 7.7 järel lisatakse järgmine uus punkt:"7.8. Kasutatud tahkete osakeste filtrid tuleb viia kambrisse hiljemalt üks tund pärast heitgaasikatse lõpetamist ning neid tuleb seal konditsioneerida kaks kuni 56 tundi; seejärel need kaalutakse."Punkte 8 ja 8.2 muudetakse samamoodi nagu III lisa vastavaid punkte.5. LIIDE: Liite pealkiri on sama kui III lisa 5. liitel.Punkte 2.1.3, | muudetakse samamoodi nagu III lisa 5. liite vastavaid punkte. |2.2.2, |2.4.1, |2.4.2 |ja 2.4.3 |Punkt 2.4.4 on järgmine:"2.4.4. Tahkete osakeste proovivõtusüsteem koosneb proovivõtturist lahjendustunnelis ning kolmest filterseadmest, mis kõigil juhtudel koosnevad kahest järjestikku asetsevast filtrist, millesse on võimalik suunata vastava katsefaasi proovide gaasivoolud. Proovide gaasivoolud läbivad järgemööda "külmkäivituse järgse üleminekufaasi", "külmkäivituse järgse stabiilse faasi" ja "kuumkäivituse järgse üleminekufaasi" filterseadmeid."Punkte 2.4.5, | muudetakse samamoodi nagu III lisa 5. liite vastavaid punkte. |2.4.6, |2.4.7, |2.4.8 |ja 2.4.9 |Punkti 3 pealkirja järel lisatakse järgmine tekst:"Kõnealused süsteemid langevad kokku III lisa 5. liite punktis 3 kirjeldatud süsteemidega, selle erandiga, et kõigil juhtudel kasutatakse heitgaasiproovide ja välisõhuproovide jaoks paralleelselt kolme kogumiskotti nii, et proovide gaasivoole on võimalik kiirventiilide abil järgemööda iga faasi kottidesse suunata.Vastavalt sellele kasutatakse diiselmootoriga varustatud sõidukite testimisel paralleelselt kolme paari tahkete osakeste mõõtefiltreid."8. LIIDE: Liide on järgmine:"8. LIIDESAASTEAINETE HEITKOGUSTE ARVUTAMINE1. Saasteainete heitkoguste arvutamiseks kasutatakse järgmist võrrandit:M= 0,43M+ MS+ S+ 0,57M+ MS+ Skus:MI : on saasteaine heitkogus grammides kilomeetri kohta kogu katse lõikes;MicT : on saasteaine heitkogus grammides esimeses faasis (külmkäivituse üleminekufaas);MiHT : on saasteaine heitkogus grammides lõppfaasis (kuumkäivituse üleminekufaas);Mis : on saasteaine heitkogus grammides teises faasis (stabiilne faas);ScT : on esimese faasi vältel läbitud vahemaa kilomeetrites;SHT : on lõppfaasi vältel läbitud vahemaa kilomeetrites;Ss : on teise faasi vältel läbitud vahemaa kilomeetrites.2. Saasteainete heitkoguste arvutamiseks igas üksikus faasis kasutatakse järgmist valemit:M= V× Q× k× C× 10,kus:Mij : on saasteaine heitkogus grammides faasis j (s.t MicT, MiHT jne);Vmix : on lahjendatud heitgaasi maht liitrites faasi kohta, korrigeerituna normaaltingimustele (273,2 K ja 101,33 kPa) vastavaks;Qi : on saasteaine tihedus grammides liitri kohta normaaltemperatuuril ja -rõhul (273,2 K ja 101,33 kPa);kH : on lämmastikoksiidide heitkoguste arvutamiseks kasutatav niiskuskorrektsioonitegur (süsivesinike ja CO2 puhul niiskuskorrektsiooni ei kasutata);Ci : on saasteaine i kontsentratsioon lahjendatud heitgaasis, korrigeerituna lahjendusõhus sisalduva saasteaine i koguse suhtes ja väljendatuna miljondikes (ppm).3. ERISÄTE DIISELMOOTORIGA VARUSTATUD SÕIDUKITE KOHTA3.1 Süsivesinike määramineSüsivesinike heitkogused igas üksikus faasis määratakse vastavalt III lisa 8. liite punktile 2.1.3.2 Tahkete osakeste määramineTahkete osakeste heitkogused igas üksikus faasis määratakse vastavalt III lisa 8. liite punktile 2.2. Heitmete üldkogus arvutatakse vastavalt käesoleva liite punktile 1."[1] "Diiselmootoriga varustatud sõidukite puhul.--------------------------------------------------8. LIIDESAASTEAINETE HEITKOGUSTE ARVUTAMINE1. ÜLDOSA1.1. Gaasiliste saasteainete heitkoguste arvutamiseks kasutatakse järgmist võrrandit:M= V· Q· k· C· 10,kus:Mi : on saasteaine i heitmete mass grammides katse kohta;Vmix : on lahjendatud heitgaasi maht liitrites katse kohta, korrigeerituna normaaltingimustele (273,2 K ja 101,33 kPa) vastavaks;Qi : on saasteaine i tihedus grammides liitri kohta normaaltemperatuuril ja -rõhul (273,2 K ja 101,33 kPa);kH : on lämmastikoksiidide heitkoguste arvutamiseks kasutatav niiskuskorrektsioonitegur (süsivesinike ja CO2 puhul niiskuskorrektsiooni ei kasutata);Ci : on saasteaine i kontsentratsioon lahjendatud heitgaasis, korrigeerituna lahjendusõhus sisalduva saasteaine i koguse suhtes ja väljendatuna miljondikes (ppm).1.2. Mahu määramineEndise punkti 1 sõnastus võetakse muudatusteta üle.1.3. Saasteainete korrigeeritud kontsentratsiooni arvutamine kogumiskotisEndise punkti 2 sõnastus võetakse muudatusteta üle.1.4. NO niiskuskorrektsiooniteguri määramineEndise punkti 3 sõnastus võetakse muudatusteta üle.1.5. NäideEndise punkti 4 sõnastus võetakse muudatusteta üle kuni punktini 4.2 ning punktid 4.3 ja 4.4 jäetakse välja.2. ERISÄTE DIISELMOOTORIGA VARUSTATUD SÕIDUKITE KOHTA2.1. Süsivesinike määramine diiselmootorite puhulDiiselmootori süsivesinike heitkoguse määramisel kasutatava süsivesinike keskmise kontsentratsiooni arvutamiseks kasutatakse järgmist valemit:c=∫c· dtt−tkus:∫c· dt : on kogu katse vältel (t2 – t1) kuumleek-ionisatsioonidetektori (HFID) poolt registreeritud näitude integraal;ce : on lahjendatud heitgaasis mõõdetud süsivesinike kontsentratsioon miljondikes (ppm);cHC : asendatakse kõigis asjakohastes võrrandites ce-ga.2.2. Tahkete osakeste määramineTahkete osakeste heitkoguse Mp arvutamiseks (grammides katse kohta) kasutatakse võrranditM=× PVkui heitgaasid suunatakse tunnelist välja, või võrranditM=V+ PVkui heitgaasid suunatakse tagasi tunnelisse,kus:Vmix : on lahjendatud heitgaaside maht (vt punkti 1.1.3) normaaltingimustes;Vep : on tahkete osakeste filtrit läbivate heitgaaside maht normaaltingimustes;Pe : on filtrisse kogutud tahkete osakeste mass;Mp : on tahkete osakeste heitkogus grammides katse kohta käesoleva liite tähendusesvõiMp : on tahkete osakeste heitkogus grammides faasi kohta lisa IIIA 8. liite tähenduses.--------------------------------------------------9. LIIDEEELKONDITSIONEERIMISTSÜKKELCEC CF-11/3+++++ TIFF +++++Aeg (sekundit) | Kiirus (km/h) |0 | 0 |20 | 55 |45 | 55 |65 | 0 |75 | 0 |92 | 50 |108 | 50 |125 | 0 |135 | 0 |155 | 55 |180 | 55 |200 | 0 |210 | 0 |225 | 40 |255 | 40 |270 | 80 |400 | 80 |420 | 0 |430 | 0 |445 | 40 |485 | 40 |500 | 80 |630 | 80 |650 | 0 |660 | 0 |680 | 50 |820 | 50 |840 | 0 |850 | 0 |880 | 80 |1110 | 80 |1130 | 50 |1150 | 90 |1760 | 90 |1800 | 0 |--------------------------------------------------8. LIIDESAASTEAINETE HEITKOGUSTE ARVUTAMINE1. Saasteainete heitkoguste arvutamiseks kasutatakse järgmist võrrandit:M= 0,43M+ MS+ S+ 0,57M+ MS+ Skus:MI : on saasteaine heitkogus grammides kilomeetri kohta kogu katse lõikes;MicT : on saasteaine heitkogus grammides esimeses faasis (külmkäivituse üleminekufaas);MiHT : on saasteaine heitkogus grammides lõppfaasis (kuumkäivituse üleminekufaas);Mis : on saasteaine heitkogus grammides teises faasis (stabiilne faas);ScT : on esimese faasi vältel läbitud vahemaa kilomeetrites;SHT : on lõppfaasi vältel läbitud vahemaa kilomeetrites;Ss : on teise faasi vältel läbitud vahemaa kilomeetrites.2. Saasteainete heitkoguste arvutamiseks igas üksikus faasis kasutatakse järgmist valemit:M= V× Q× k× C× 10,kus:Mij : on saasteaine heitkogus grammides faasis j (s.t MicT, MiHT jne);Vmix : on lahjendatud heitgaasi maht liitrites faasi kohta, korrigeerituna normaaltingimustele (273,2 K ja 101,33 kPa) vastavaks;Qi : on saasteaine tihedus grammides liitri kohta normaaltemperatuuril ja -rõhul (273,2 K ja 101,33 kPa);kH : on lämmastikoksiidide heitkoguste arvutamiseks kasutatav niiskuskorrektsioonitegur (süsivesinike ja CO2 puhul niiskuskorrektsiooni ei kasutata);Ci : on saasteaine i kontsentratsioon lahjendatud heitgaasis, korrigeerituna lahjendusõhus sisalduva saasteaine i koguse suhtes ja väljendatuna miljondikes (ppm).3. ERISÄTE DIISELMOOTORIGA VARUSTATUD SÕIDUKITE KOHTA3.1 Süsivesinike määramineSüsivesinike heitkogused igas üksikus faasis määratakse vastavalt III lisa 8. liite punktile 2.1.3.2 Tahkete osakeste määramineTahkete osakeste heitkogused igas üksikus faasis määratakse vastavalt III lisa 8. liite punktile 2.2. Heitmete üldkogus arvutatakse vastavalt käesoleva liite punktile 1.--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv (EL) 2015/121, 27. jaanuar 2015 , millega muudetakse direktiivi 2011/96/EL eri liikmesriikide ema- ja tütarettevõtjate suhtes kohaldatava ühise maksustamissüsteemi kohta

text:
               28.1.2015

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 21/1

         NÕUKOGU DIREKTIIV (EL) 2015/121,
   27. jaanuar 2015,
   millega muudetakse direktiivi 2011/96/EL eri liikmesriikide ema- ja tütarettevõtjate suhtes kohaldatava ühise maksustamissüsteemi kohta
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 115,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
   olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust (1),
   võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (2),
   toimides seadusandliku erimenetluse kohaselt
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Nõukogu direktiiviga 2011/96/EL (3) vabastatakse dividendid ja muud kasumieraldised, mida tütarettevõtjad maksavad oma emaettevõtjatele, maksude kinnipidamisest ning kaotatakse sellise tulu topeltmaksustamine emaettevõtja tasemel.

               (2)

               On vaja tagada, et direktiivi 2011/96/EL reguleerimisalasse kuuluvad maksumaksjad seda direktiivi ei kuritarvitaks.

               (3)

               Mõned liikmesriigid kohaldavad siseriiklikke või lepingupõhiseid sätteid, mille eesmärk on üldiselt või konkreetsemalt võidelda maksudest kõrvalehoidumise, maksupettuse või kuritarvitustega.

               (4)

               Need sätted võivad aga olla erineva rangusastmega ja igal juhul on nende eesmärk kajastada iga liikmesriigi maksusüsteemi eripära. Pealegi ei ole mõnel liikmesriigil siseriiklikke või lepingupõhiseid sätteid kuritarvituste ärahoidmiseks.

               (5)

               Seetõttu oleks kuritarvituste vältimise ühiste miinimumeeskirjade lisamisest direktiivi 2011/96/EL suurt kasu nimetatud direktiivi kuritarvitamise vältimiseks ja suurema järjekindluse tagamiseks selle kohaldamisel eri liikmesriikides.

               (6)

               Kuritarvituste vältimise eeskirjade kohaldamine peaks olema proportsionaalne ja teenima konkreetset eesmärki võidelda sellise skeemi või skeemide ahela kasutamise vastu, mis ei ole tegelik, st ei kajasta tegelikku majanduslikku sisu.

               (7)

               Selle hindamisel, kas tegemist on kuritarvitusliku skeemi või skeemide ahelaga, peaksid liikmesriikide maksuametid kõiki asjakohaseid fakte ja asjaolusid objektiivselt analüüsima.

               (8)

               Kuigi liikmesriigid peaksid kasutama kuritarvituste vältimise klauslit skeemide puhul, mis ei ole tervikuna tegelikud, võib esineda ka juhtumeid, mille puhul ei ole tegelikud skeemi üksikud vaheastmed või osad eraldivõetuna. Liikmesriikidel peaks olema võimalik kasutada kuritarvituste vältimise klauslit ka selliste konkreetsete vaheastmete või osade puhul, ilma et see mõjutaks skeemi ülejäänud, tegelikke vaheastmeid või osasid. See suurendaks kuritarvituste vältimise klausli tõhusust, tagades samas selle proportsionaalsuse. Nn „sel määral”-lähenemisviis võib olla tulemuslik juhul, kui asjaomased üksused ise on tegelikud, kuid kus näiteks kasumi jaotamise aluseks olev osalus ei kuulu tegelikult liikmesriigis asutatud maksumaksjale, st kui tehingu õigusliku vormi järgi antakse osaluse omandiõigus üle, kuid selle tunnused ei kajasta tehingu tegelikku majanduslikku sisu.

               (9)

               Käesolev direktiiv ei tohiks mingil viisil mõjutada liikmesriikide võimet kohaldada siseriiklikke või lepingupõhiseid sätteid, mille eesmärk on vältida maksudest kõrvalehoidumist, maksupettust või kuritarvitusi.

               (10)

               Seepärast tuleks direktiivi 2011/96/EL vastavalt muuta,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 2011/96/EL artikli 1 lõige 2 asendatakse järgmiste lõigetega:

      „2.   Liikmesriigid ei võimalda käesolevas direktiivis sätestatud soodustusi skeemi või skeemide ahela puhul, mis ei ole kõiki asjasse puutuvaid fakte ja asjaolusid arvesse võttes tegelik, kuna selle peamine eesmärk või üks peamisi eesmärke on saada maksueelis, mis on vastuolus käesoleva direktiivi sisu või eesmärgiga.
      Skeem võib koosneda rohkem kui ühest vaheastmest või osast.
      3.   Lõike 2 kohaldamisel ei peeta skeemi või skeemide ahelat tegelikuks sel määral, mil see ei ole loodud reaalsetel ärilistel põhjustel, mis kajastavad tegelikku majanduslikku sisu.
      4.   Käesolev direktiiv ei välista maksudest kõrvalehoidumise, maksupettuste või kuritarvituste vältimiseks vajalike siseriiklike või lepingupõhiste sätete kohaldamist.”

   Artikkel 2
   1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 31. detsembriks 2015. Liikmesriigid edastavad kõnealuste normide teksti viivitamata komisjonile.
   Kui liikmesriigid need sätted vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastu võetavate põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 27. jaanuar 2015

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         J. REIRS

      (1)  2. aprilli 2014. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).

      (2)  25. märtsi 2014. aasta arvamus (ELT C 226, 16.7.2014, lk 40).

      (3)  Nõukogu 30. novembri 2011. aasta direktiiv 2011/96/EL eri liikmesriikide ema- ja tütarettevõtjate suhtes kohaldatava ühise maksustamissüsteemi kohta (ELT L 345, 29.12.2011, lk 8).


title: Nõukogu Direktiiv, 25. veebruar 1964, asutamisvabaduse ja teenuste osutamise vabaduse piirangute kaotamise kohta edasikindlustuse ja retrosessiooni puhul

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31964L0225

Euroopa Liidu Teataja 056 , 04/04/1964 Lk 0878 - 0883 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 6 Köide 1 Lk 0020  Taanikeelne eriväljaanne: Seeria I Peatükk 1963-1964 Lk 0123  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 6 Köide 1 Lk 0020  Ingliskeelne eriväljaanne: Seeria I Peatükk 1963-1964 Lk 0131  Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 06 Köide 1 Lk 0036  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 06 Köide 1 Lk 0038  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 06 Köide 1 Lk 0038

		Nõukogu direktiiv,25. veebruar 1964,asutamisvabaduse ja teenuste osutamise vabaduse piirangute kaotamise kohta edasikindlustuse ja retrosessiooni puhul(64/225/EMÜ)EUROOPA MAJANDUSÜHENDUSE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 54 lõikeid 2 ja 3 ning artikli 63 lõiget 2,võttes arvesse asutamispiirangute kaotamise üldprogrammi, [1] eriti selle jaotist IV A,võttes arvesse teenuste osutamise vabaduse piirangute kaotamise üldprogrammi, [2] eriti selle jaotist V C,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [3]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [4]ning arvestades, et:üldprogrammides on sätestatud, et kõik edasikindlustuse harud peavad nii asutamisvabaduse kui ka teenuste osutamise vabaduse osas olema ilma eranditeta liberaliseeritud enne 1963. aasta lõppu;edasikindlustusega ei tegele mitte ainult edasikindlustusele spetsialiseerunud kindlustusseltsid vaid ka niinimetatud segaettevõtjad, kes tegelevad nii otsekindlustuse kui ka edasikindlustusega ja kes peaksid seega kuuluma käesoleva direktiivi rakendamiseks võetavate meetmete reguleerimisalasse nende äritegevuse selles osas, mis on seotud edasikindlustuse ja retrosessiooniga;asutamisõigust ja teenuste osutamise vabadust käsitlevate meetmete kohaldamisel käsitletakse äriühinguid samal viisil nagu liikmesriikide kodanikest füüsilisi isikuid, võttes sealjuures arvesse ainult asutamislepingu artiklis 58 sätestatud tingimusi ja vajaduse korral tingimusel, et olemas oleks tegelik ja pidev seos mingi liikmesriigi majandusega; seepärast ei saa ühtegi äriühingut kohustada sellistest meetmetest tulenevate hüvede saamiseks täitma täiendavaid tingimusi ja eelkõige ei saa ühtegi äriühingut kohustada taotlema tegevusluba, mida konkreetse majandustegevuse puhul liikmesriigi enda äriühingult ei nõuta; see ühesugune kohtlemine ei tohiks takistada liikmesriike nõudmast, et osa- või aktsiakapitali omav äriühing peaks nende territooriumil tegutsema sama tunnuse all, mis tal on vastavalt asutamiskoha liikmesriigi õigusaktidele, ning kõnealune äriühing peaks asukohaliikmesriigis kasutatavates äridokumentides esitama oma märgitud kapitali suuruse,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Liikmesriigid kaotavad asutamispiirangute kaotamise ja teenuste osutamise vabaduse piirangute kaotamise üldprogrammide I jaotise reguleerimisalasse kuuluvate füüsiliste isikute ja äriühingute puhul nimetatud üldprogrammide III jaotises osutatud piirangud, mis mõjutavad käesoleva direktiivi artiklis 2 sätestatud toimingute alustamist ja jätkamist.Artikkel 2Käesoleva direktiivi sätteid kohaldatakse:1. asutamispiirangute kaotamise üldprogrammi I lisa rühma ex 630 kuuluva edasikindlustuse ja retrosessiooniga tegelevate füüsilisest isikust ettevõtjate toimingute suhtes;2. artiklis 1 nimetatud füüsiliste isikute või äriühingute puhul, kes tegelevad nii otsekindlustusega kui ka edasikindlustuse ja retrosessiooniga, nende tegevuse selle osa suhtes, mis on seotud edasikindlustuse või retrosessiooniga.Artikkel 3Artiklit 1 kohaldatakse eelkõige järgmistest sätetest tulenevate piirangute suhtes:a) asutamisvabaduse puhul:- Saksamaa Liitvabariigis1) 6. juuni 1931. aasta Versicherungsaufsichtsgesetz'i artikli 106 lõike 2 viimane lause ja artikli 111 lõige 2, millega antakse liitvabariigi majandusministrile kaalutlusõigus kehtestada välisriikide kodanikele kindlustustegevuse alustamise suhtes tingimusi ja keelata sellistel kodanikel need tegevused liitvabariigi territooriumil;2) Gewebeordnung, lõige 12 ja 30. jaanuari 1937. aasta seaduse artikkel 292, mille kohaselt välisriikide ettevõtjatelt nõutakse tegevusloa olemasolu,- Belgia Kuningriigis16. novembri 1939. aasta arrêté royal nr 62 ja 17. detsembri 1945. aasta arrêté ministériel, mille kohaselt peab ettevõtjal olema dokument carte professionelle,- Prantsuse Vabariigis1) 12. novembri 1938. aasta décret-loi ja 2. veebruari 1939. aasta décret, mõlemat on muudetud 8. oktoobri 1940. aasta seadusega, mille kohaselt peab ettevõtjal olema carte d'identité de commerçant;2) 15. veebruari 1917. aasta seaduse artikli 2 teine lõige, mida on muudetud ja täiendatud 30. oktoobri 1935. aasta décret-loi'ga, mille kohaselt nõutakse ettevõtjalt tegevusloa olemasolu,- Luksemburgi Suurhertsogiriigis2. juuni 1962. aasta seaduse artiklid 19 ja 21 (Mémorial A nr 31, 19. juuni 1962);b) teenuste osutamise vabaduse puhul:- Prantsuse Vabariigis15. veebruari 1917. aasta seaduses, mida on muudetud 30. oktoobri 1935. aasta décret-loi'ga, täpsemalt:1) artikli 1 teine lõige, millega antakse rahandusministrile volitused koostada nimekiri täpselt määratletud kindlustusseltsidest või teatava riigi kindlustusseltsidest, kellega ei või Prantsusmaal sõlmida ühtegi inimeste, vara või vastutusega seotud riski edasikindlustuse ega retrosessiooni lepingut;2) artikli 1 viimane lõige, mille kohaselt ei tohi aktsepteerida punkti b alapunktis 1 nimetatud kindlustusseltside kindlustatud edasikindlustuse või retrosessiooni riske;3) artikli 2 esimene lõige, mille kohaselt tuleb kõnealuses artiklis osutatud isiku nimi esitada heakskiitmiseks rahandusministrile,- Itaalia Vabariigis13. veebruari 1959. aasta decreto'ga nr 449 vastuvõetud konsolideeritud teksti artikli 73 teine lõige, millega antakse tööstus- ja kaubandusministrile volitused keelata edasikindlustuse ja retrosessiooni riskide üleandmine kindlaksmääratud välisriikide ettevõtjatele, kes ei ole Itaalia territooriumil seaduslikult esindatud.Artikkel 4Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud meetmed kuue kuu jooksul alates direktiivi teatavakstegemisest ning teatavad sellest viivitamata komisjonile.Artikkel 5Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 25. veebruar 1964Nõukogu nimeleesistujaH. Fayat[1] EÜT 2, 15.1.1962, lk 36/62.[2] EÜT 2, 15.1.1962, lk 32/62.[3] EÜT 33, 4.3.1963, lk 482/63.[4] EÜT 56, 4.4.1963, lk 882/64.--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 2003/29/EÜ, 7. aprill 2003, millega neljandat korda kohandatakse tehnika arenguga nõukogu direktiivi 96/49/EÜ ohtlike kaupade raudteevedu käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohtaEMPs kohaldatav tekst.

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32003L0029

Euroopa Liidu Teataja L 090 , 08/04/2003 Lk 0047 - 0047

		Komisjoni direktiiv 2003/29/EÜ,7. aprill 2003,millega neljandat korda kohandatakse tehnika arenguga nõukogu direktiivi 96/49/EÜ ohtlike kaupade raudteevedu käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 23. juuli 1996. aasta direktiivi 96/49/EÜ ohtlike kaupade raudteevedu käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, [1] viimati muudetud direktiiviga 2001/6/EÜ, [2] eriti selle artiklit 8,ning arvestades järgmist:(1) Direktiivi 96/49/EÜ lisa sisaldab alates 1. juulist 2001 kohaldatavaid ohtlike kaupade rahvusvaheliste raudteevedude korda (RID).(2) RIDi ajakohastatakse iga kahe aasta järel. Sellest tulenevalt jõustub muudatustega versioon 1. jaanuaril 2003, üleminekuajaga 30. juunini 2003.(3) Seepärast tuleb direktiivi 96/49/EÜ lisa muuta.(4) Käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas direktiivi 96/49/EÜ artiklis 9 ettenähtud ohtlike kaupade veo komitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 96/49/EÜ lisa asendatakse järgmisega:"LISAAlates 1. jaanuarist 2003 kehtib ohtlike kaupade rahvusvaheliste raudteevedude kord (RID), mis on esitatud rahvusvaheliste raudteevedude konventsiooni (COTIF) B liite I lisas, kusjuures mõisted "osalisriik" ja "riigid või raudteed" asendatakse mõistega "liikmesriik".RIDi 2003. aasta versiooni muudatuste tekst avaldatakse niipea, kui see on kättesaadav kõikides ühenduse ametlikes keeltes."Artikkel 21. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 1. juulil 2003. Liikmesriigid teatavad nendest viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid teatavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide teksti.Artikkel 3Käesolev direktiiv jõustub selle Euroopa Liidu Teatajas avaldamisele järgneval päeval.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 7. aprill 2003Komisjoni nimelasepresidentLoyola De Palacio[1] EÜT L 235, 17.9.1996, lk 25.[2] EÜT L 30, 1.2.2001, lk 42.--------------------------------------------------