title: Nõukogu direktiiv, 11. detsember 1991, millega muudetakse direktiivi 72/462/EMÜ terviseohutuse ja veterinaarkontrolli probleemide kohta veiste, lammaste, kitsede ja sigade ning värske liha ja lihatoodete impordil kolmandatest riikidest

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31991L0688

Euroopa Liidu Teataja L 377 , 31/12/1991 Lk 0018 - 0019 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 40 Lk 0044  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 40 Lk 0044

		Nõukogu direktiiv,11. detsember 1991,millega muudetakse direktiivi 72/462/EMÜ terviseohutuse ja veterinaarkontrolli probleemide kohta veiste, lammaste, kitsede ja sigade ning värske liha ja lihatoodete impordil kolmandatest riikidest(91/688/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 43,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:direktiivis 72/462/EMÜ, [4] mida on viimati muudetud direktiiviga 91/266/EMÜ, [5] on määratletud eelkõige tingimused, mida tuleb järgida sigade klassikalise katku suhtes elussigade, värske sealiha ja lihatoodete impordil kolmandatest riikidest;kuna ühenduse terviseohutuse olukord seoses sigade klassikalise katkuga on paranenud ning süstemaatiline vaktsineerimine kõnealuse haiguse vastu on lõpetatud, on asjakohane muuta tingimusi elussigade, värske sealiha ja lihatoodete impordi suhtes,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 72/462/EMÜ muudetakse käesolevaga järgmiselt.1. Artiklisse 6 lisatakse järgmised lõiked:"4. Seoses sigade klassikalise katkuga peavad sead olema pärit kolmanda riigi territooriumilt, mis:- on olnud vaba klassikalisest sigade katkust vähemalt 12 kuud,- ei ole lubanud vaktsineerimist viimase 12 kuu jooksul,- ei luba oma territooriumile sigu, keda on vaktsineeritud vähem kui 12 kuud varem.5. Erandina lõikest 4 võidakse artiklis 29 sätestatud korras otsustada lubada kolmanda riigi territooriumi osast tulnud sigade importi, tingimusel et sigade klassikalise katku vastu vaktsineerimine on kogu kõnealuse riigi territooriumil keelatud ning asjaomase kolmanda riigi territooriumi osa rahuldab lõikes 4 sätestatud tingimusi.6. Erandina lõikest 4 võidakse lõike 4 tingimusi rahuldavas kolmandas riigis ilmneva sigade klassikalise katku korral artiklis 29 sätestatud korras otsustada, et lõike 4 esimeses taandes osutatud 12 kuu pikkust aega võidakse lühendada kuue kuuni, kui:a) geograafiliselt piiratud alal ilmneb taudipunkt või mitu episotoloogiliselt seotud taudipunkti ningb) kõnealune taudipunkt või kõnealused taudipunktid on ilma vaktsineerimiseta likvideeritud kolme kuu jooksul."2. Artikli 14 lõikesse 2 lisatakse järgmine punkt:"c) vähemalt viimase 12 kuu jooksul ei ole tuvastatud sigade klassikalist katku, ei ole lubatud vaktsineerida sigade klassikalise katku vastu ning ei ole vaktsineeritud ühtegi siga sigade klassikalise katku vastu;".3. Artiklisse 15 lisatakse järgmine lause:"Artiklis 29 sätestatud korras võidakse otsustada artikli 14 lõike 2 punktist c kõrvale kalduda."Artikkel 2Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 1. juulil 1992. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurdeviitekäes-olevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Artikkel 3Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 11. detsember 1991Nõukogu nimeleesistujaP. Bukman[1] EÜT C 226, 31.8.1991, lk 21.[2] EÜT C 326, 16.12.1991.[3] 28. novembril 1991. aastal esitatud arvamus (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata)[4] EÜT L 302, 31.12.1972, lk 28.[5] EÜT L 134, 29.5.1991, lk 45.--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv 2002/38/EÜ, 7. mai 2002, millega muudetakse, osaliselt ajutiselt, direktiivi 77/388/EMÜ seoses raadio- ja televisiooniringhäälinguteenuste ja teatavate elektrooniliste teenuste suhtes kohaldatava käibemaksukorraga

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32002L0038

Euroopa Liidu Teataja L 128 , 15/05/2002 Lk 0041 - 0044

		Nõukogu direktiiv 2002/38/EÜ,7. mai 2002,millega muudetakse, osaliselt ajutiselt, direktiivi 77/388/EMÜ seoses raadio- ja televisiooniringhäälinguteenuste ja teatavate elektrooniliste teenuste suhtes kohaldatava käibemaksukorragaEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 93,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades järgmist:(1) 17. mail 1977 vastuvõetud kuuenda nõukogu direktiivi 77/388/EMÜ (kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusnormide ühtlustamise kohta — ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas) [4] artiklis 9 sisalduvad eeskirjad, mida praegu kohaldatakse raadio- ja televisiooniringhäälinguteenuste ja elektrooniliste teenuste käibemaksu suhtes, on ebapiisavad selliste ühenduses tarbitavate teenuste maksustamiseks ja konkurentsimoonutuste vältimiseks selles valdkonnas.(2) Siseturu nõuetekohase toimimise huvides tuleks sellised moonutused kõrvaldada ja kehtestada kõnealuse tegevusvaldkonna jaoks uued ühtlustatud eeskirjad. Tuleks võtta meetmeid eelkõige tagamaks, et juhul, kui neid teenuseid osutatakse tasu eest ja neid tarbivad ühenduses asuvad tarbijad, maksustatakse neid ühenduses, ja juhul, kui neid tarbitakse väljaspool ühendust, neid ei maksustata.(3) Selleks tuleks raadio- ja televisiooniringhäälinguteenuseid ja elektroonilisi teenuseid, mida osutatakse kolmandatest riikidest ühenduses asuvatele isikutele või ühendusest kolmandates riikides asuvatele saajatele, maksustada teenusesaaja asukohas.(4) Elektrooniliste teenuste määratlemiseks tuleks selliste teenuste näited esitada direktiivi lisas.(5) Tuleks sisse seada erikord, et elektroonilisi teenuseid osutavatel ettevõtjatel, kes ei asu ja kellelt ei nõuta enda maksukohustuslasena registreerimist ühenduses, oleks hõlpsam maksualaseid kohustusi täita. Selle korra kohaldamisel võib iga ettevõtja, kes osutab neid elektroonilisi teenuseid ühenduses asuvatele mittemaksukohustuslastele, valida vaid ühe liikmesriigi, kus ennast maksukohustuslasena registreerida, kui teda ei ole muidu ühenduses sellisena registreeritud.(6) Ühenduseväline ettevõtja, kes soovib enda suhtes erikorra kohaldamist, peaks täitma selles sätestatud nõudeid ja kõiki asjakohaseid sätteid, mis kehtivad teenuste tarbimiskohaks olevas liikmesriigis.(7) Maksukohustuslasena registreerimise kohaks olev liikmesriik peab saama teatavatel tingimustel jätta ühendusevälise ettevõtja sellest erikorrast kõrvale.(8) Kui ühenduseväline ettevõtja valib erikorra kohaldamise, peaks käibemaksu, mille ta on maksnud kaupadelt ja teenustelt, mida ta kasutab oma erikorra kohaselt maksustatavas tegevuses, tagastama selle käibemaksu maksmise kohaks olev liikmesriik korra kohaselt, mis on sätestatud 17. novembril 1986 vastuvõetud kolmeteistkümnendas nõukogu direktiivis 86/560/EMÜ kumuleeruvaid käibemakse käsitlevate liikmesriikide õigusnormide ühtlustamise kohta — ühenduse territooriumil mitteasuvatele maksukohustuslastele käibemaksu tagastamise kord. [5] Sellesama direktiivi artikli 2 lõigetes 2 ja 3 ja artikli 4 lõikes 2 sisalduvaid valikulisi tagastuspiiranguid ei tohiks kohaldada.(9) Liikmesriigid peaksid enda kehtestatavatel tingimustel lubama esitada mõningaid teateid ja deklaratsioone elektrooniliselt, nad võivad ka nõuda nende elektroonilist esitamist.(10) Elektrooniliste maksudeklaratsioonide ja -teadete kasutuselevõtmist käsitlevad sätted tuleks vastu võtta püsivalt. On soovitatav kõik muud sätted ajutiselt vastu võtta kolmeks aastaks, seda tähtaega võib pikendada rakenduslikel põhjustel, kuid need sätted tuleks igal juhul kogemustele tuginedes läbi vaadata 1. juulile 2003 järgneva kolme aasta jooksul.(11) Seetõttu tuleks vastavalt muuta direktiivi 77/388/EMÜ,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Ajutiselt muudetakse direktiivi 77/388/EMÜ järgmiselt.1. Artikkel 9:a) lõike 2 punktis e asendatakse viimane punkt komaga ja lisatakse järgmised taanded:"— raadio- ja televisiooniringhäälinguteenused,— elektroonilised teenused, sealhulgas L lisas loetletud teenused.";b) lõikesse 2 lisatakse järgmine punkt:"f) on teenuste osutamise kohaks mittemaksukohustuslase asukoht või alaline või peamine elukoht punkti e viimases taandes kirjeldatud teenuste puhul, mida osutab liikmesriigis asuvatele või alaliselt või peamiselt elavatele mittemaksukohustuslastele maksukohustuslane, kelle asu- või tegevuskoht, kust teenust osutatakse, asub väljaspool ühendust või kes sellise asu- või tegevuskoha puudumisel elab alaliselt või peamiselt väljaspool ühendust.";c) lõike 3 sissejuhatav lause asendatakse järgmisega:"3. Kahekordse maksustamise, maksustamata jätmise või konkurentsi moonutamise vältimiseks võivad liikmesriigid lõike 2 punktis e osutatud teenusetarnete puhul, mittemaksukohustuslastele osutatavad viimase taande kohased teenused välja arvatud, ja veovahendite rendileandmise puhul käsitada:";d) lõige 4 asendatakse järgmisega:"4. Lõike 2 punkti e kohaste telekommunikatsiooniteenuste ja raadio- ja televisiooniringhäälinguteenuste puhul, mida osutab liikmesriigis asuvatele või alaliselt või peamiselt elavatele mittemaksukohustuslastele maksukohustuslane, kelle asu- või tegevuskoht, kust teenust osutatakse, asub väljaspool ühendust või kes sellise asu- või tegevuskoha puudumisel elab alaliselt või peamiselt väljaspool ühendust, rakendavad liikmesriigid lõike 3 punkti b."2. Artikli 12 lõike 3 punkti a lisatakse neljas lõik järgmiselt:"Kolmas lõik ei kehti artikli 9 lõike 2 punkti e viimases taandes osutatud teenuste kohta."3. Lisatakse järgmine artikkel:"Artikkel 26cMittemaksukohustuslastele elektroonilisi teenuseid osutavaid ühenduseväliseid maksukohustuslasi käsitlev erikordA. MõistedKäesolevas artiklis kasutatakse järgmisi mõisteid, ilma et see piiraks muude ühenduse sätete kohaldamist:a) ühenduseväline maksukohustuslane — maksukohustuslane, kelle asu- ega tegevuskoht ei paikne ühenduse territooriumil ja kes ei ole muidu kohustatud ennast artikli 22 kohaselt maksukohustuslasena arvele võtma;b) elektroonilised teenused — artikli 9 lõike 2 punkti e viimases taandes kirjeldatud teenused;c) registreerimisliikmesriik — liikmesriik, kus ühenduseväline maksukohustuslane võtab ennast arvele, kui ta hakkab käesoleva artikli sätete kohaselt ühenduse territooriumil maksukohustuslasena tegutsema;d) tarbimisliikmesriik — liikmesriik, mida peetakse artikli 9 lõike 2 punkti f kohaselt elektrooniliste teenuste osutamise kohaks;e) käibemaksudeklaratsioon — deklaratsioon, mis sisaldab igas liikmesriigis tasumisele kuuluva maksusumma kindlaksmääramiseks vajalikku teavet.B. Elektroonilisi teenuseid käsitlev erikord1. Liikmesriigid lubavad liikmesriigis asuvale või seal alaliselt või peamiselt elavale maksukohustusele elektroonilisi teenuseid osutaval ühendusevälisel maksukohustuslasel rakendada erikorda kooskõlas järgmiste sätetega. Erikorda kohaldatakse kõikide selliste ühenduses osutatavate teenuste suhtes.2. Ühenduseväline maksukohustuslane teatab oma registreerimisliikmesriigile, kui tema tegevus maksukohustuslasena algab, lõpeb või muutub sel määral, et ta ei vasta enam erikorra tingimustele. Selline teade saadetakse elektrooniliselt.Oma maksustatava tegevuse alustamisel esitab ühenduseväline maksukohustuslane registreerimisliikmesriigile järgmised identifitseerimisandmed: nimi, postiaadress, elektronpostiaadress, kaasa arvatud koduleht, võimalik siseriiklik maksuviitenumber ja deklaratsioon selle kohta, et isik ei ole käibemaksukohustuslasena ühenduses registreeritud. Ühenduseväline maksukohustuslane teatab registreerimisliikmesriigile kõikidest muutustest esitatud teabes.3. Registreerimisliikmesriik eristab ühendusevälise maksukohustuslase individuaalse numbri abil. Identifitseerimisandmete põhjal võivad tarbimisliikmesriigid kasutada oma registrisüsteeme.Registreerimisliikmesriik teatab ühendusevälisele maksukohustuslasele talle antud registreerimisnumbrist elektrooniliselt.4. Registreerimisliikmesriik arvab ühendusevälise maksukohustuslase registrist välja, kui:a) ta teatab, et ta enam ei osuta elektroonilisi teenuseid, võib) võib muidu oletada, et tema maksustatav tegevus on lõppenud, võic) ta ei vasta enam erikorra rakendamise eeldustele võid) ta rikub pidevalt erikorra sätteid.5. Ühenduseväline maksukohustuslane esitab registreerimisliikmesriigile elektrooniliselt käibemaksudeklaratsiooni iga kalendriaasta veerandi kohta, olenemata sellest, kas elektroonilisi teenuseid on osutatud. Deklaratsioon esitatakse 20 päeva jooksul pärast asjakohase aruandeperioodi lõppu.Käibemaksudeklaratsiooni märgitakse registreerimisnumber ja iga tarbimisliikmesriigi kohta, kus tuleb maksu maksta, aruande-perioodil osutatud elektrooniliste teenuste koguväärtus käibemaksuta ja vastava maksu kogusumma. Samuti märgitakse kehtivad maksumäärad ja kogu võlgnetav maksusumma.6. Käibemaksudeklaratsioon koostatakse eurodes. Liikmesriigid, kes ei ole eurot kasutusele võtnud, võivad nõuda, et maksudeklaratsioon koostataks nende omavääringus. Kui teenuseid on osutatud muudes vääringutes, kasutatakse maksudeklaratsiooni koostamisel aruandeperioodi viimasel päeval kehtinud vahetuskurssi. Ümberarvestamisel kasutatakse vahetuskursse, mis Euroopa Keskpank on kõnealuse päeva kohta avaldanud, või kui selle päeva kohta ei ole kursse avaldatud, siis järgmise avaldamispäeva vahetuskursse.7. Ühenduseväline maksukohustuslane maksab deklaratsiooni esitamisel käibemaksu. Maks makstakse euros peetavale pangakontole, mille on määranud registreerimisliikmesriik. Liikmesriigid, kes ei ole eurot kasutusele võtnud, võivad nõuda, et maks makstaks nende omavääringus peetavale pangakontole.8. Olenemata direktiivi 86/560/EMÜ artikli 1 punktist 1 tehakse seda erikorda kasutavale ühendusevälisele maksukohustuslasele käesoleva direktiivi artikli 17 lõike 2 kohaste mahaarvamiste asemel direktiivi 86/560/EMÜ kohane tagasimakse. Direktiivi artikli 2 lõikeid 2 ja 3 ja artikli 4 lõiget 2 ei kohaldata tagasimaksete suhtes, mis on seotud selle erikorraga hõlmatud elektrooniliste teenustega.9. Ühenduseväline maksukohustuslane peab selle erikorraga hõlmatud tehingute üle arvestust, mis on piisavalt täpne, et tarbimisliikmesriigi maksuhaldur saaks kindlaks teha, kas punktis 5 osutatud käibemaksudeklaratsioon on õige. Need arvestusandmed tuleks registreerimisliikmesriigile ja tarbimisliikmesriigile nõudmise korral elektrooniliselt kättesaadavaks teha. Neid andmeid säilitatakse kümme aastat pärast tehingu toimumise aasta lõppu.10. Artikli 21 lõike 2 punkt b ei kehti ühendusevälise maksukohustuslase kohta, kes on valinud selle erikorra."Artikkel 2Direktiivi 77/388/EMÜ artiklis 28h sisalduvat artiklit 22 muudetakse järgmiselt.1. Lõike 1 punkt a asendatakse järgmisega:"a) Iga maksukohustuslane teatab, millal tema tegevus maksukohustuslasena algab, muutub või lõpeb. Enda kehtestatavatel tingimustel lubavad liikmesriigid maksukohustuslasel esitada selle teate elektrooniliselt, nad võivad ka nõuda elektroonilist esitamist."2. Lõike 4 punkt a asendatakse järgmisega:"a) Iga maksukohustuslane esitab deklaratsiooni tähtaja jooksul, mille määravad liikmesriigid. Nimetatud tähtaeg ei või olla pikem kui kaks kuud iga maksustamisperioodi lõpust. Liikmesriigid määravad maksustamisperioodiks kas ühe kuu, kaks kuud või kolm kuud. Liikmesriigid võivad siiski määrata ka teistsuguseid maksustamisperioode, mis ei kesta üle ühe aasta. Enda kehtestatavatel tingimustel lubavad liikmesriigid maksukohustuslasel esitada selle deklaratsiooni elektrooniliselt, nad võivad ka nõuda elektroonilist esitamist."3. Lõike 6 punkt a asendatakse järgmisega:"a) Liikmesriigid võivad maksukohustuslaselt nõuda deklaratsiooni esitamist, mis sisaldab kõiki lõikes 4 nimetatud andmeid kõigi eelmisel aastal tehtud tehingute kohta. Nimetatud deklaratsioon sisaldab võimalikuks korrigeerimiseks vajalikku teavet. Enda kehtestatavatel tingimustel lubavad liikmesriigid maksukohustuslasel esitada selle deklaratsiooni elektrooniliselt, nad võivad ka nõuda elektroonilist esitamist."4. Lõike 6 punkti b teine lõik asendatakse järgmisega:"Kokkuvõtlik deklaratsioon koostatakse iga kvartali kohta liikmesriikide määratava aja jooksul ja nende kehtestatud korras, liikmesriigid võtavad vajalikke meetmeid tagamaks, et igal juhul järgitaks sätteid, mis käsitlevad halduskoostööd kaudse maksustamise valdkonnas. Enda kehtestatavatel tingimustel lubavad liikmesriigid maksukohustuslasel esitada selle deklaratsiooni elektrooniliselt, nad võivad ka nõuda elektroonilist esitamist."Artikkel 31. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigusnormid 1. juuliks 2003. Liikmesriigid teatavad neist viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide teksti.Artikkel 4Artiklit 1 kohaldatakse kolm aastat alates 1. juulist 2003.Artikkel 5Komisjoni aruande põhjal vaatab nõukogu käesoleva direktiivi artikli 1 sätted läbi enne 30. juunit 2006 ja seejärel võtab asutamislepingu artiklis 93 sätestatud korras vastu meetmed, mis käsitlevad sobivat elektroonilist süsteemi tarbimiskohas maksustatavatelt elektroonilistelt teenustelt saadava maksutulu määramiseks, deklareerimiseks, kogumiseks ja jaotamiseks võrdse kohtlemise põhimõtte alusel, või, kui see on vajalik rakenduslikel põhjustel, otsustab komisjoni ettepaneku põhjal ühehäälselt pikendada artiklis 4 nimetatud tähtaega.Artikkel 6Käesolev direktiiv jõustub selle Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval.Artikkel 7Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 7. mai 2002Nõukogu nimeleesistujaR. De Rato Y Figaredo[1] EÜT C 337 E, 28.11.2000, lk 65.[2] EÜT C 232, 17.8.2001, lk 202.[3] EÜT C 116, 20.4.2001, lk 59.[4] EÜT L 145, 13.6.1977, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud nõukogu direktiiviga 2001/115/EÜ (EÜT L 15, 17.1.2002, lk 24).[5] EÜT L 326, 21.11.1986, lk 40.--------------------------------------------------LISA"L LISAARTIKLI 9 LÕIKE 2 PUNKTIS e OSUTATUD ELEKTROONILISTE TEENUSTE NÄIDISLOEND1. Võrgulehekülgede tarnimine ja majutamine (hosting), programmide ja seadmete kaughooldus.2. Tarkvara tarnimine ja ajakohastamine.3. Piltide, teksti ja andmete tarnimine, andmekogude kasutamise võimaldamine.4. Muusika, filmide ja mängude, sealhulgas õnne- ja hasartmängude tarnimine ning poliitika-, kultuuri-, kunsti-, spordi-, teadus- ja meelelahutussaadete tarnimine ja -sündmuste ülekandmine.5. Kaugõppeteenuste osutamine.Kui teenuse osutaja ja tema klient suhtlevad elektronposti teel, ei tähenda see iseenesest, et osutatav teenus on elektrooniline teenus artikli 9 lõike 2 punkti e viimase taande tähenduses."--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv 93/43/EMÜ, 14. juuni 1993, toiduainete hügieeni kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31993L0043

Euroopa Liidu Teataja L 175 , 19/07/1993 Lk 0001 - 0011 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 24 Lk 0126  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 24 Lk 0126

		Nõukogu direktiiv 93/43/EMÜ,14. juuni 1993,toiduainete hügieeni kohtaEUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100a,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,koostöös Euroopa Parlamendiga, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [2]ning arvestades, et:toiduainete vaba liikumine on siseturu väljakujundamise oluline eeltingimus; see põhimõte nõuab usaldust vabas ringluses olevate toiduainete ohutustaseme vastu, eelkõige nende hügieenitaseme vastu kõigil nende ettevalmistamise, töötlemise, tööstusliku tootmise, pakkimise, hoidmise, transpordi, jaotamise, käitlemise ning tarbijale müügi või pakkumise etappidel;inimese tervise kaitsmine on esmatähtis eesmärk;nimetatud kaitset käsitlevad juba nõukogu 14. juuni 1989. aasta direktiiv 89/397/EMÜ toiduainete ametliku kontrolli kohta [3] ning konkreetsemad eeskirjad selles valdkonnas; sellise kontrolli oluline eesmärk on toiduhügieen; direktiiv 89/397/EMÜ keskendub inspektsioonile, proovide võtmisele ja analüüsimisele ning seda oleks vaja täiendada selliste sätetega, mis taotleksid toiduhügieeni taseme tõstmist ja vabas ringluses olevate toiduainete hügieenitaseme usaldatavuse suurendamist;inimeste tervise kaitse eesmärgil tuleb ühtlustada toiduhügieeni üldeeskirjad, mida tuleb järgida ettevalmistamise, töötlemise, tööstusliku tootmise, pakkimise, hoidmise, transportimise, jaotamise, käitlemise ning tarbijale müümise või pakkumise ajal;tunnustatud meetodid on ohuanalüüs, riskihindamine ja muud juhtimisvõtted, millega määratletakse, kontrollitakse ja jälgitakse kriitilisi punkte;mõne toiduaineklassi puhul võib kehtestada mikrobioloogilised kriteeriumid ja temperatuuri kontrolli kriteeriumid; kui need kehtestatakse, peaksid need olema kooskõlas teaduslikult heakskiidetud üldpõhimõtetega;liikmesriigid ergutavad ja toetavad hügieenieeskirjade väljatöötamist, mida toidukäitlejad saavad kasutada ja mis põhinevad võimaluse korral Codex Alimentarius'e toiduhügieeni üldpõhimõtetes esitatud rahvusvaheliselt soovitatavatel tegevusjuhistel [4];komisjon, keda abistavad liikmesriigid ja teised huvitatud pooled, ergutab hügieenieeskirjade väljatöötamist, millele toidukäitlejad võivad vajaduse korral tugineda kogu ühenduse ulatuses;toidukäitleja vastutab hügieenitingimuste eest oma käitlemisettevõttes; käesolev direktiiv ei kohusta järgima hügieenieeskirju, millel ei ole juriidilist jõudu;selleks, et toiduainete hügieeni üldeeskirju ja hügieenieeskirju juurutada, tuleks soovitada EN 29000 seeria standardite kasutamist;toiduainete hügieeni üldeeskirjade järgimist tuleks kontrollida kooskõlas direktiiviga 89/397/EMÜ liikmesriikide pädevate ametiasutuste poolt, et inimtoiduks kõlbmatud või inimeste tervisele potentsiaalselt ohtlikud toiduained ei saaks tarbijat kahjustada;toidukäitlejad peavad kindlustama, et turule viiakse ainult need toiduained, mis ei ole ohtlikud inimeste tervisele, ja rahva tervise kaitsmiseks tuleks pädevatele ametiasutustele anda asjakohased volitused; käitlemisettevõtete seaduslikud õigused peaksid olema tagatud;komisjonile tuleb teatada liikmesriikide pädevad ametiasutused, kes vastutavad toiduhügieeni ametliku kontrolli eest,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 11. Käesolevas direktiivis nähakse ette toiduhügieeni üldeeskirjad ja kord nende eeskirjade järgimise kontrollimiseks.2. Käesoleva direktiivi kohaldamine ei piira ühenduse toiduhügieeni eeskirjade raames vastuvõetud konkreetsemate sätete kohaldamist. Kolme aasta jooksul pärast käesoleva direktiivi vastuvõtmist jälgib komisjon ühenduse konkreetsete toiduhügieenieeskirjade ja käesoleva direktiivi eeskirjade suhet ning teeb vajaduse korral ettepanekuid.Artikkel 2Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:- toiduhügieen – (edaspidi "hügieen") kõik meetmed, mis on vajalikud, et kindlustada toiduainete ohutus ja tervislikkus. Need meetmed hõlmavad kõiki esmasele tootmisele (sh nt saagikoristus, loomade tapmine ja lüpsmine) järgnevaid etappe, sh ettevalmistamine, töötlemine, tööstuslik tootmine, pakkimine, hoidmine, transportimine, jaotamine, käitlemine ja tarbijale müümine või pakkumine,- käitlemisettevõte – avalik või eraettevõte, mis kasumi teenimise eesmärgil või mitte tegutseb kas ühel või kõigil nimetatud tegevusaladel: toiduainete ettevalmistus, töötlus, tööstuslik tootmine, pakkimine, hoidmine, transportimine, jaotamine, käitlemine või tarbijale müümine või pakkumine,- tervislik toit – hügieeni seisukohast inimtoiduks sobiv toit.Artikkel 31. Toiduainete ettevalmistamine, töötlemine, tööstuslik tootmine, pakkimine, hoidmine, transportimine, jaotamine, käitlemine ja müümine või pakkumine toimub hügieeniliselt.2. Toidukäitlejad selgitavad välja iga sammu oma tegevuses, mis on kriitiline toiduohutuse tagamise seisukohalt, ning tagavad adekvaatsete ohutusmeetmete määratlemise, rakendamise, järgmise ja kontrolli vastavalt põhimõtetele, mille põhjal on välja töötatud HACCP-süsteem ("Ohuanalüüs ja kriitilised kontrollpunktid"):- toidu võimaliku ohtlikkuse analüüs toidukäitlemistoiminguis,- toimingu etappide ("punktid") määratlemine, millal toit võib osutuda ohtlikuks,- otsustamine, millised neist punktidest on kriitilised toiduohutuse seisukohalt ("kriitilised punktid"),- tõhusate kontrolli- ja seiremeetmete määratlemine ja rakendamine nende kriitiliste punktide jaoks,- toidu ohtlikkuse analüüside, kriitiliste kontrollpunktide ning kontrolli- ja seiremeetmete regulaarne ülevaatamine ja igakordne ülevaatamine siis, kui toidukäitlemisetoimingutes tehakse muudatusi.3. Toidukäitleja peab järgima lisas esitatud hügieenieeskirju. Lisa teatud sätetest võib teha erandeid artiklis 14 sätestatud korras.Artikkel 4Ilma et see piiraks ühenduse konkreetsemate eeskirjade kohaldamist, võib teatud toiduaineklasside puhul artiklis 14 sätestatud korras ja pärast konsulteerimist otsusega 74/234/EMÜ [5] asutatud toidu teaduskomiteega kehtestada mikrobioloogilisi ja temperatuuri kontrolli kriteeriume.Artikkel 51. Liikmesriigid ergutavad selliste hügieenieeskirjade väljatöötamist, millega saab toidukäitlemist vabatahtlikult viia kooskõlla artikli 3 sätetega.2. Lõikes 1 nimetatud hügieenieeskirjade väljatöötamine toimub:- toidukäitlejate või teiste huvitatud poolte poolt, nt asjaomased ametiasutused ja tarbijarühmad,- konsulteerides nendega, kelle huve need oluliselt puudutavad, sh pädevad ametiasutused,- võimaluse korral arvestades Codex Alimentarius'e toiduhügieeni üldpõhimõtetes soovitatavaid rahvusvahelisi tegevusjuhiseid.3. Lõigetes 1 ja 2 osutatud eeskirju võib välja töötada riikliku standardiorganisatsiooni egiidi all, millele viidatakse nõukogu 28. märtsi 1983. aasta direktiivi 83/189/EMÜ (millega nähakse ette tehnilistest standarditest ja eeskirjadest teatamise kord) [6] lisa nimekirjas 2.4. Liikmesriigid hindavad lõigetes 1 ja 2 osutatud eeskirju sellest seisukohast, millisel määral need eeldatavasti on kooskõlas artikliga 3.5. Liikmesriigid edastavad komisjonile eeskirjad, mis nende arvates on kooskõlas artikliga 3.Komisjon teeb need eeskirjad kättesaadavaks liikmesriikidele.6. Kui üks või mitu liikmesriiki või komisjon arvab, et ühtlustamise eesmärgil võib olla vaja välja töötada üleeuroopaline hügieenieeskiri (edaspidi "Euroopa hügieenieeskiri"), siis konsulteerib komisjon liikmesriikidega alalise toidukomitee kaudu vastavalt artiklile 14. Konsultatsioonide eesmärk uurida selliste vabatahtlike hügieenieeskirjade kohaldatavust asjaomaste sektorite ja toimingute suhtes; juhul kui neid eeskirju peetakse vajalikuks, siis:- määratleda selliste vabatahtlike eeskirjade kohaldamisala, sisu ja väljatöötamise ajakava, arvestades aega konsultatsioonideks nendega, kelle huvisid need eeskirjad oluliselt mõjutavad,ja- esitada sellised vabatahtlikud eeskirjad väljatöötamiseks ja/või hindamiseks mõnele Euroopa standardiinstituudile.7. Lõikes 6 osutatud Euroopa hügieenieeskirjade väljatöötamisel tuleb võtta kõik vajalikud meetmed, et tagada:- selliste eeskirjade väljatöötamine toidukäitlejate sektori esindajate ja nende esindajate poolt, kelle huvisid need oluliselt mõjutavad, nt pädevad ametiasutused ja tarbijarühmad,- selliste eeskirjade sisu vastavus artikli 3 sätetele ning võimaluse korral arvestamine Codex Alimentarius'e toiduhügieeni üldpõhimõtetes soovitatavate rahvusvaheliste tegevusjuhistega,- selliste eeskirjade sisu kasutatavus asjaomastes toidutööstuse sektorites kogu ühenduse ulatuses,- arvestamine lõigete 1–3 kohaselt koostatud asjakohaste hügieenieeskirjadega,- konsulteerimine kõikide osalistega, kelle huvisid sellised eeskirjad oluliselt mõjutavad, sh liikmesriigid, ning nende märkuste arvestamine.8. Lõigetes 6 ja 7 sätestatud korras väljatöötatud Euroopa hügieenieeskirjade pealkirjad ja viited avaldatakse Euroopa Ühenduste Teataja C-seerias. Liikmesriigid tagavad, et sellised avaldatud eeskirjad leiaksid nende territooriumil vastavate toidukäitlemise sektorite ja asjaomaste ametiasutuste tähelepanu.Artikkel 6Liikmesriigid soovitavad vajaduse korral toidukäitlejatel kohaldada EN 29000 seeria Euroopa standardeid hügieeni üldeeskirjade ja hügieenieeskirjade juurutamisel.Artikkel 71. Asutamislepingu kohaselt võivad liikmesriigid jõus hoida, muuta või kehtestada käesoleva direktiivi sätetest konkreetsemaid siseriiklike hügieenisätteid, tingimusel et need sätted:- ei oleks vähem ranged kui lisas esitatud sätted,- ei kujutaks endast piiranguid, takistusi või barjääre käesoleva direktiivi kohaselt toodetud toiduainetega kauplemisele.2. Kuni ei ole kehtestatud üksikasjalikke sätteid artikli 4 alusel, võivad liikmesriigid jõus hoida, muuta või kehtestada asjaomaseid siseriiklikke sätteid asutamislepingu kohaselt.3. Kui mõni liikmesriik peab vajalikuks lõikes 1 ja 2 esitatud juhtudel võtta vastu uus õigusakt või muuta olemasolevat, teatab ta komisjonile ja teistele liikmesriikidele kavandatavatest meetmetest ning esitab nende põhjendused. Komisjon konsulteerib liikmesriikidega otsusega 69/414/EMÜ [7] moodustatud alalise toidukomitee raames, kui ta peab sellist konsultatsiooni vajalikuks või kui mõni liikmesriik seda nõuab.Liikmesriik võib võtta kavandatavad meetmed alles 3 kuud pärast sellist teatamist, tingimusel et ta ei ole saanud komisjonilt eitavat arvamust.Kui arvamus on eitav, algatab komisjon enne eelmises lõigus nimetatud tähtaja lõppu artiklis 14 ettenähtud menetluse, et määrata kindlaks, kas kavandatavaid meetmeid saab rakendada pärast asjakohaseid muudatusi.Artikkel 81. Et tagada käesoleva direktiivi artikli 3 sätete ja vajaduse korral kõigi käesoleva direktiivi artikli 4 alusel kehtestatud sätete järgimine käitlemisettevõtete poolt, teevad pädevad ametiasutused direktiivi 89/397/EMÜ kohast kontrolli. Kontrolli tehes võetakse nõuetekohaselt arvesse käesoleva direktiivi artiklis 5 osutatud olemasolevaid hügieenieeskirju.2. Pädevate ametiasutuste inspektsioonid hõlmavad ettevõttega seotud potentsiaalsete ohtude üldist hindamist toiduohutuse seisukohast. Pädevad ametiasutused pööravad erilist tähelepanu ettevõtete määratletud kriitilistele kontrollpunktidele, et hinnata, kas nendes punktides toimivad nõuetekohased seire- ja kontrollisüsteemid.Liikmesriigid näevad ette, et kõiki käitlemisettevõtete ruume, hooneid, rajatisi ja territooriume inspekteeritakse sagedusega, mis vastab nendega seotud riskile.3. Pädevad ametiasutused tagavad, et ühendusse imporditavaid toiduaineid kontrollitakse vastavalt direktiivile 89/397/EMÜ, et tagada artikli 3 ja vajaduse korral artikli 4 alusel kehtestatud sätete järgmine.Artikkel 91. Kui artiklis 8 osutatud kontrolli käigus tuvastavad pädevad ametiasutused, et artikli 3 sätteid või vajaduse korral artikli 4 alusel kehtestatud sätteid ei ole järgitud, millest tulenevalt võib ohtu sattuda toidu ohutus või tervislikkus, võtavad nad asjakohased meetmed, mis võivad hõlmata toidu turult kõrvaldamist või hävitamist või kogu ettevõtte või selle osa sulgemist asjakohaseks ajaks.Toidu ohutuse või tervislikkuse seisukohalt tekkiva ohu määratlemisel võetakse arvesse toidu laadi, selle käitlemise ja pakkimise viisi ning toidu suhtes kohaldatud protseduure enne selle pakkumist tarbijale ning tingimusi, milles toitu esitletakse ja/või hoitakse.2. Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et tagada iga kontrollist mõjutatud füüsilise või juriidilise isiku õigus esitada kaebus meetmete suhtes, mille pädevad asutused on võtnud kontrollimise tulemusena.Artikkel 101. Kui kolmandate riikide territooriumil tekivad ja levivad sellised hügieeniprobleemid, mis võivad seada ohtu inimeste tervise, siis võtab komisjon kas omal algatusel või mõne liikmesriigi taotlusel, olenevalt olukorra tõsidusest, viivitamata järgmised meetmed:- peatab ajutiselt impordi asjaomasest kolmandast riigist või mõnest selle osast ning vajaduse korral transiidi selle kolmanda riigi kauduja/või- kehtestab sellisest kolmandast riigist või mõnest selle osast pärit toiduainete suhtes eritingimused.2. Komisjon võib lõikes 1 nimetatud juhul võtta ajutisi kaitsemeetmeid asjaomaste toiduainete suhtes.3. Välja arvatud hädaolukorras, konsulteerib komisjon liikmesriikidega enne lõigetes 1 ja 2 osutatud meetmete võtmist.4. Komisjon teatab nõukogule ja liikmesriikidele viivitamata igast lõigete 1 ja 2 kohaselt vastu võetud otsusest.Iga liikmesriik võib 30 päeva jooksul alates esimeses lõigus nimetatud teatamisest suunata komisjoni otsuse nõukogule. Nõukogu võib kvalifitseeritud häälteenamusega komisjoni otsuse kinnitada, muuta või tühistada. Kui nõukogu 30 päeva jooksul otsust ei tee, loetakse komisjoni otsus tühistatuks.5. Kui mõni liikmesriik informeerib komisjoni ametlikult vajadusest võtta kaitsemeetmeid ja komisjon ei toetunud lõigete 1 ja 2 sätetele, võib see liikmesriik võtta ajutised kaitsemeetmed asjaomaste toiduainete impordi suhtes.Kui mõni liikmesriik võtab ajutised kaitsemeetmed, teatab ta sellest teistele liikmesriikidele ja komisjonile.Komisjon esitab küsimuse 10 tööpäeva jooksul artiklis 14 ettenähtud korras alalisele toidukomiteele, et otsustada riigisiseste ajutiste kaitsemeetmete laiendamise, muutmise või tühistamise üle.Artikkel 111. Kui liikmesriigil on käesoleva direktiivi vastuvõtmise järel saadud uue informatsiooni või olemasoleva informatsiooni ümberhindamise tulemusena tekkinud põhjendatud kahtlus, et artikli 4 alusel kehtestatud üksikasjalike sätete kohaldamine kujutab endast ohtu tervisele, siis võib ta oma territooriumil ajutiselt peatada nende sätete kohaldamise või piirata nende sätete kohaldamist. Ta teatab sellest viivitamata teistele liikmesriikidele ja komisjonile ning põhjendab oma otsust.2. Komisjon kontrollib võimalikult kiiresti lõikes 1 nimetatud liikmesriigi põhjendusi alalises toiduainekomitees ning esitab oma arvamuse ja võtab vajalikud meetmed artiklis 14 ettenähtud korras.Artikkel 12Liikmesriigid määravad pädevad ametiasutused, kes vastutavad hügieeni kontrollimise eest, ja teatavad need komisjonile.Artikkel 13Muudatused viidetes rahvusvahelistele standarditele (nt Codex Alimentarius), mida käesolevas direktiivis on nimetatud, võib teha artiklis 14 sätestatud korras.Artikkel 14Komisjoni abistab alaline toiduainekomitee, edaspidi "komitee".Võetavate meetmete eelnõu esitab komiteele komisjoni esindaja. Tähtaja jooksul, mille määrab eesistuja lähtuvalt küsimuse kiireloomulisusest, esitab komitee eelnõu kohta oma arvamuse. Arvamus võetakse vastu asutamislepingu artikli 148 lõikes 2 komisjoni ettepanekul nõukogu poolt vastuvõtmisele kuuluvate otsuste jaoks sätestatud häälteenamusega. Liikmesriikide esindajate hääli komitees arvestatakse kõnealuses artiklis sätestatud viisil. Eesistuja ei hääleta.Kui meetmed on komitee arvamusega kooskõlas, võtab komisjon need vastu.Kui kavandatavad meetmed ei ole komitee arvamusega kooskõlas või kui komitee ei esita oma arvamust, esitab komisjon võetavate meetmete kohta viivitamata ettepaneku nõukogule. Nõukogu teeb otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega.Kui kolme kuu jooksul alates nõukogu poole pöördumise kuupäevast ei ole nõukogu otsust teinud, võtab ettepandud meetmed vastu komisjon, välja arvatud juhul, kui nõukogu on lihthäälteenamusega hääletanud nimetatud meetmete vastu.Artikkel 1531. detsembriks 1998 esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande käesoleva direktiivi rakendamise kogemustest ning asjaomased ettepanekud.Artikkel 16Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 30 kuu möödumisel direktiivi vastuvõtmisest. Liikmesriigid teatavad neist viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetavad siseriiklike õigusnormide tekstid. Komisjon teavitab sellest teisi liikmesriike.Artikkel 17Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Luxembourg, 14. juuni 1993Nõukogu nimeleesistujaJ. Trøjborg[1] EÜT C 174, 23.11.1992 jaEÜT C 150, 31.5.1993.[2] EÜT C 223, 31.8.1992, lk 16.[3] EÜT L 186, 30.6.1989, lk 23.[4] Codex Alimentarius Volume A. Recommended International Code of Practice. General Principles of Food Hygiene. Second Revision (1985). Food and Agricultural Organization of the United Nations World Health Organization, Rome, 1988.[5] EÜT L 136, 20.5.1974, lk 1.[6] EÜT L 109, 26.4.1983, lk 8. Direktiivi on viimati muudetud otsusega 92/400/EMÜ (EÜT L 221, 6.8.1992, lk 55).[7] EÜT L 291, 19.11.1969, lk 9.--------------------------------------------------LISASissejuhatus1. Käesoleva lisa V–X peatükki kohaldatakse kõigil toiduainete esmasele tootmisele järgnevatel etappidel, sh ettevalmistamine, töötlemine, tööstuslik tootmine, pakkimine, hoidmine, transport, jaotamine, käitlemine ning tarbijale müümine või pakkumine.Teisi LISA peatükke kohaldatakse:- I peatükk – kõikide käitlemisettevõtte ruumide, hoonete, rajatiste ja territooriumide suhtes, välja arvatud need, mille suhtes kohaldatakse III peatükki,- II peatükk – kõikide ruumide suhtes, kus toimub toiduainete ettevalmistamine või töötlemine, välja arvatud need, mille suhtes kohaldatakse III peatükki, ning einestamisruumid,- III peatükk – nende ruumide, hoonete, rajatiste ja territooriumide suhtes, mis on nimetatud selle peatüki pealkirjas,- IV peatükk – kogu transpordi kohta.2. Käesoleva lisa väljendid "kui see on asjakohane" ja "vajaduse korral" tähendavad "toiduainete ohutuse ja tervislikkuse tagamiseks".IÜldnõuded käitlemisettevõtte territooriumidele, hoonetele, rajatistele ja ruumidele (välja arvatud need, mis on loetletud III peatükis)1. Käitlemisettevõtte territooriumid, hooned, rajatised ja ruumid peavad olema puhtad ja heas seisukorras.2. Käitlemisettevõtte asend, projektlahendus, ehitus ja suurus peavad võimaldama:a) piisavat puhastamist ja/või desinfitseerimist;b) vältida mustuse kogunemist, kokkupuudet toksiliste ainetega, võõrkehade sattumist toitu, hallituse kasvu või kondensatsioonivee teket pindadele;c) käidelda toitu hügieenilistes tingimustes, vältida ristsaastumist eelkõige käitlemistoimingute vahel ja nende ajal toiduainete, käitlemisvahendite, materjalide, vee, õhu, töötajate ja väliste saasteallikate nagu kahjurite kaudu;d) vajaduse korral sobivat temperatuuri toiduainete hügieeniliseks töötlemiseks ja hoidmiseks.3. Käitlemisettevõttes peab olema piisavalt kätepesukohti, mis on sobivalt paigaldatud ja määratud käte pesemiseks. Käitlemisettevõttes peab olema piisav arv vesitualette, mis on ühendatud vajadustele vastava äravoolusüsteemiga. Tualetid ei tohi avaneda otse ruumi, kus käideldakse toiduaineid.4. Kätepesukohad peavad olema varustatud kuuma ja külma voolava veega, kätepesuvahenditega ning hügieeniliste kätekuivatusvahenditega. Vajaduse korral peab toidu pesemise koht olema eraldi kätepesukohast.5. Käitlemisettevõttes peab olema piisav loomulik või mehhaaniline ventilatsioon. Tuleb vältida saastunud õhu mehaanilist liikumist puhtasse piirkonda. Ventilatsioonisüsteem konstrueeritakse nii, et puhastatavatele ja vahetatavatele osadele on lihtne ligi pääseda.6. Kõik käitlemisettevõtte sanitaarsõlmed on varustatud piisava loomuliku või mehaanilise ventilatsiooniga.7. Käitlemisettevõttes peab olema piisav loomulik ja/või kunstlik valgustus.8. Äravooluseadmed peavad olema vajadustele vastavad; need peavad olema konstrueeritud ja ehitatud nii, et vältida toiduainete saastumise ohtu.9. Käitlemisettevõttes peab olema piisavalt riietusruume.IIErinõuded ruumidele, kus toimub toiduainete ettevalmistamine või töötlemine (välja arvatud einestamisruumid ja need, mis on loetletud III peatükis)1. Ruumides, kus toimub toiduainete ettevalmistamine või töötlemine (välja arvatud einestamisruumid), peavad:a) põranda pinnad olema heas seisukorras ning kergesti puhastatavad ja vajaduse korral desinfitseeritavad. Selleks kasutatakse veekindlat, mitteimavat, pestavat ja mittetoksilist materjali või teisi materjale, kui ettevõtja tõendab pädevale ametiasutusele materjali sobivuse;b) seina pinnad olema heas seisukorras ning kergesti puhastatavad ja vajaduse korral desinfitseeritavad. Tehnoloogilisest protsessist tulenevalt kasutatakse selleks sobiva kõrguseni sileda pinnaga veekindlat, mitteimavat, pestavat ja mittetoksilist materjali või teisi materjale, kui ettevõtja tõendab pädevale ametiasutusele materjali sobivuse;c) lagi ja laevalgustid olema projekteeritud, ehitatud ja viimistletud nii, et oleks välditud mustuse kogunemine ning minimeeritud kondensatsioonvee teke, hallituse kasv ja võõrkehade sattumine toidusse;d) aknad ja teised avad olema ehitatud nii, et oleks välditud mustuse kogunemine. Väliskeskkonda avanevad aknad peavad vajaduse korral olema kaetud putukatõrjevõrguga, mida saab kergesti eemaldada ja puhastada. Kui avatud akna tõttu võib toit saastuda, tuleb käitlemise ajal hoida aken suletud;e) uksed olema kergesti puhastatavad ja vajaduse korral desinfitseeritavad. Selleks kasutatakse siledat ja mitteimavat materjali või teisi materjale, kui ettevõtja tõendab pädevale ametiasutusele materjali sobivuse;f) toiduga kokku puutuvad pinnad (sealhulgas seadmete pinnad) olema terved, kergesti puhastatavad ja vajaduse korral desinfitseeritavad. Selleks kasutatakse siledaid, pestavaid ja mittetoksilisi materjale või teisi materjale, kui ettevõtja tõendab pädevale ametiasutusele materjali sobivuse.2. Vajaduse korral peab olema piisavalt vahendeid ja seadmeid käitlemisvahendite ja -seadmete puhastamiseks ning desinfitseerimiseks. Need seadmed ja vahendid peavad olema korrosioonikindlast materjalist, kergesti puhastatavad ning varustatud piisava koguse kuuma ja külma veega.3. Kui see on asjakohane, peab olema tagatud võimalus igal vajalikul juhul toiduaineid korralikult pesta. Iga kraanikauss või mõni muu selline seade, mis on mõeldud toidu pesemiseks, peab olema varustatud piisava koguse kuuma ja/või külma joogiveega ja seda tuleb regulaarselt puhastada.IIINõuded teisaldatavatele ja/või ajutistele rajatistele (nt müügitelgid, -kioskid ja -sõidukid), rajatistele, mida põhiliselt kasutatakse eraelamuna, rajatistele, mida kasutatakse vahetevahel toitlustamiseks, ning müügiautomaatidele1. Rajatised ja müügiautomaadid paigaldatakse, projekteeritakse, ehitatakse ning hoitakse puhtad ja heas seisukorras nii, et saaks vältida toiduainete saastumise ohtu ning kahjurite levikut, kuivõrd see on mõistlikult teostatav.2. Eelkõige seal, kus see on vajalik:a) peab töötajate hügieeni tagamiseks olema piisavalt asjakohaseid vahendeid (sh vahendid hügieeniliseks kätepesuks ja kuivatamiseks, pesemis- ja riietusruumid);b) toiduga kokkupuutuv pind peab olema terve ja kergesti puhastatav ning vajaduse korral desinfitseeritav. Selleks kasutatakse siledat, pestavat ja mittetoksilist materjali või teisi materjale, kui ettevõtja tõendab pädevale ametiasutusele materjali sobivuse;c) peab olema piisavalt vahendeid ja seadmeid käitlemisvahendite ja -seadmete puhastamiseks ning vajaduse korral desinfitseerimiseks;d) peab olema tagatud võimalus toiduaineid korralikult puhastada;e) peab olema piisavas koguses kuuma ja külma joogivett;f) peab olema kord ja/või seadmed vedelal või tahkel kujul olevate ohtlike või mittesöödavate ainete või jäätmete hügieeniliseks hoidmiseks ja kõrvaldamiseks;g) peavad olema piisavad seadmed või vahendid toidu käitlemisel sobiva temperatuuri tagamiseks ja jälgimiseks;h) peab toitu hoidma nii, et toidu saastumine oleks välistatud, kuivõrd see on mõistlikult teostatav.IVTransport1. Toiduainete transpordil kasutatavad veokid ja/või konteinerid peavad olema puhtad ja heas seisukorras, et toiduained oleksid kaitstud saastumise eest, ning vajaduse korral projekteeritud ja ehitatud selliselt, et võimaldaksid küllaldast puhastamist ja/või desinfitseerimist.2. Sõidukite mahutites ja/või konteinerites ei tohi transportida midagi muud peale toiduainete, kui sellest võib tuleneda toiduainete saastumine.Vedelal, granuleeritud või pulbri kujul toiduaineid tuleb transportida mahutites ja/või konteinerites/tankerites, mis on ette nähtud toiduainete transportimiseks. Sellised konteinerid peavad olema märgistatud selgesti nähtavalt ja püsivalt ühes või mitmes ühenduse keeles, et neid kasutatakse toiduainete veoks või kandma märget "ainult toidu jaoks".3. Kui veokeid ja/või konteinereid kasutatakse toiduainetele lisaks muude kaupade veoks või kui erinevaid toiduaineid veetakse samal ajal, siis peab need saastumise vältimiseks vajaduse korral üksteisest selgelt eraldama.4. Kui veokeid ja/või konteinereid kasutatakse muude kaupade kui toiduainete veoks või kui veetakse erinevaid toiduaineid, peab veovahendit saastumise vältimiseks pealelaadimiste vahel põhjalikult puhastama.5. Toiduained veokitel ja/või konteinerites peavad olema paigutatud nii, et need oleksid kaitstud saastumise eest.6. Veokites ja/või konteinerites, mida kasutatakse toiduainete veoks, peab vajaduse korral olema tagatud toiduainete hoidmine sobival temperatuuril ning vajaduse korral peab olema võimalik temperatuuri kontrollida ja jälgida.VNõuded sisseseadeleKogu sisseseade, kõik seadmed ja käitlemisvahendid, millega toit kokku puutub, peavad olema puhtad ja:a) nende konstruktsioon ja materjal ning seisukord peavad olema sellised, mis välistavad toidu saastumise;b) nende konstruktsioon ja materjal ning seisukord, välja arvatud ühekordselt kasutatavate konteinerite ja pakendite puhul, peavad võimaldama neid põhjalikult puhastada ja vajaduse korral piisavalt desinfitseerida;c) paigaldatud nii, et oleks võimalik piisavalt puhastada nende ümbrust.VIToidujäätmed1. Toidujäätmeid ja muid jäätmeid ei tohi koguda käitlemisruumidesse rohkem, kui see on töö nõuetekohase tegemise ajal vältimatu.2. Toidujäätmeid ja muid jäätmeid hoitakse suletavates mahutites või nõudes või mõnes teist tüüpi konteineris, kui ettevõtja tõendab pädevale ametiasutusele konteineri sobivuse. Need konteinerid peavad olema sobiva konstruktsiooniga, heas seisukorras ning vajaduse korral kergesti puhastatavad ja desinfitseeritavad.3. Käitleja peab korraldama toidujäätmete ja muude jäätmete kogumise ja ladustamise. Jäätmepanipaigad peavad olema projekteeritud ja korraldatud nii, et neid oleks võimalik hoida puhtana ja kaitstuna kahjurite eest ning et need ei põhjustaks toidu, joogivee, seadmete, ruumide ega territooriumi saastumist.VIIVeevarustus1. Käitlemisettevõttes peab olema küllaldane varustatus joogiveega, nagu see on määratletud nõukogu 15. juuli 1980. aasta direktiivis 80/778/EMÜ inimeste joogivee kvaliteedi kohta [1]. Seda joogivett peab olema võimalik kasutada, et tagada toiduainete saastumise vältimine.2. Kui see on asjakohane, peab jää olema valmistatud veest, mis vastab direktiivis 80/778/EMÜ esitatud tingimustele. Jääd tuleb kasutada, kui see on vajalik toiduainete saastumise vältimiseks. Seda tuleb valmistada, käidelda ja hoida sellistes tingimustes, mis hoiavad seda igasuguse saastumise eest.3. Toiduga otseselt kokku puutuv aur ei tohi sisaldada tervist kahjustavaid või potentsiaalselt toitu saastavaid aineid.4. Joogivee kvaliteedinõuetele mittevastav vesi, mida kasutatakse auru saamiseks, külmutamiseks, tule kustutamiseks ja teistel seda laadi eesmärkidel, millel ei ole kokkupuudet toiduga, peab olema juhitud eraldi süsteemi, mis on kergesti eristatav ja millel ei ole ühendust ega mingit võimalust ühenduse loomiseks joogiveesüsteemiga.VIIITöötajate hügieen1. Iga inimene, kes töötab toiduainete käsitlemise alal, hoiab kõrgel tasemel isiklikku puhtust, kannab puhast tööriietust ja vajaduse korral kaitseriietust.2. Kahtluse korral või kui teatakse, et mõni inimene põeb sellist haigust või on sellise haiguse nakkuse kandja, mis võib levida toidu kaudu, või kui kellelgi on nahahaigusi või infitseerunud haavandeid või kõhulahtisust, ei tohi seda inimest lubada töötada toidukäitlemisega seotud aladel mingis ulatuses, kui sellega võib kaasneda oht kas otseseks või kaudseks toiduainete saastumiseks patogeensete mikroobidega.IXNõuded toiduainetele1. Käitlemisettevõte ei võta vastu toidutooret või koostisaineid, mille kohta on teada või alust arvata, et need on saastunud parasiitidega või patogeensete mikroobidega või mürgiste, mädanenud või võõrainetega nii, et pärast käitlemisettevõttes tehtud sorteerimist ja/või hügieenilist eeltöötlust või töötlust, jäävad need inimtoiduks kõlbmatuks.2. Toidutooret ja koostisaineid hoitakse käitlemisettevõttes sellistes tingimustes, mis takistavad nende riknemist ja saastumist.3. Toitu, mida käideldakse, hoitakse, pakitakse, pannakse välja ja transporditakse, tuleb kaitsta saastumise eest, mis võib toidu muuta inimtoiduks kõlbmatuks, tervisele kahjulikuks või selliseks, et toit sellisel kujul süüa ei kõlbaks. Toit peab olema niiviisi paigutatud ja/või kaitstud, et saastumisoht oleks minimaalne. Käitleja peab välja töötama ja rakendama piisavad meetmed kahjuritõrjeks.4. Toidutooret, koostisaineid, vaheprodukte ja lõpptooteid, millel võivad paljuneda patogeensed mikroobid või tekkida toksiine, tuleb hoida sellisel temperatuuril, mis välistab ohu tervisele. Kui toiduohutus on tagatud, on ettenähtud temperatuurist kõrvalekaldumine lubatud lühikeseks ajaks, kui see on vajalik käitlemisest tulenevatel asjaoludel toidu ettevalmistamiseks, transpordiks, hoidmiseks, väljapanemiseks ja serveerimiseks.5. Jahutatuna serveeritav või hoitav toit tuleb kohe pärast viimast termilist töötlemist või viimast töötlemist, juhul kui termilist töötlemist ei ole ette nähtud, jahutada sellise temperatuurini, mis välistab ohu tervisele.6. Ohtlik ja/või mittesöödav aine, sh loomasööt, märgistatakse asjakohaselt ning seda hoitakse eraldi ja kindlalt suletavates konteinerites.XKoolitusKäitlemisettevõtja tagab, et kõiki toiduaineid käitlevaid isikuid juhendatakse nende tööülesannetega seotud toiduhügieeni alal ja/või antakse asjakohane koolitus.[1] EÜT L 229, 30.8.1980, lk 11. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 91/692/EMÜ (EÜT L 377, 31.12.1991, lk 48).--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 2004/29/EÜ, 4. märts 2004, millega määratakse kindlaks viinamarjasortide tunnused ja kontrolli miinimumtingimused

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32004L0029

Euroopa Liidu Teataja L 071 , 10/03/2004 Lk 0022 - 0027

		Komisjoni direktiiv 2004/29/EÜ,4. märts 2004,millega määratakse kindlaks viinamarjasortide tunnused ja kontrolli miinimumtingimusedEUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 9. aprilli 1968. aasta direktiivi 68/193/EMÜ viinamarjade vegetatiivse paljundusmaterjali turustamise kohta, [1] viimati muudetud direktiiviga 2003/61/EÜ, [2]eriti selle artikli 5d lõiget 2,ning arvestades järgmist:(1) Komisjoni 14. aprilli 1972. aasta direktiivi 72/169/EMÜ, millega määratakse kindlaks viinamarjasortide tunnused ja kontrolli miinimumtingimused, [3] on olulistes punktides muudetud. [4] Nimetatud direktiiv tuleks selguse ja otstarbekuse huvides kodifitseerida.(2) Vastavalt direktiivi 68/193/EMÜ sätetele on liikmesriigid kohustatud koostama kataloogi taimesortide kohta, mida tunnustatakse nende territooriumil sertifitseerimiseks ja standardse paljundusmaterjali kontrollimiseks.(3) Sorte tunnustatakse vastavalt ühenduse tingimustele, mille täitmine tuleb tagada ametliku kontrollimise ja eelkõige põldtunnustamise abil.(4) Kontrollida tuleb piisaval arvul tunnuseid, et võimaldada sortide kirjeldamist.(5) Kontrollitavad miinimumtunnused tuleks kindlaks määrata ühenduse tasandil.(6) Lisaks sellele tuleb sätestada kontrollimise miinimumtingimused.(7) Kõnealuste tunnuste ja kontrollimise miinimumtingimuste sätestamisel tuleks silmas pidada teaduslike ja tehniliste teadmiste praegust taset.(8) Käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas alalise põllumajanduse, aianduse ja metsanduse seemnete ja paljundusmaterjali komitee arvamusega.(9) Käesolev direktiiv ei mõjuta liikmesriikide kohustusi, mis on seotud III lisa B osas esitatud direktiivide ülevõtmise tähtaegadega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Liikmesriigid sätestavad, et viinamarjasortide tunnustamiseks kontrollitakse ametlikult vähemalt I lisas loetletud tunnuseid.Liikmesriigid tagavad, et kontrollimiste käigus täidetakse II lisas loetletud miinimumtingimusi.Artikkel 2Direktiiv 72/169/EMÜ, muudetud III lisa A osas loetletud direktiividega, tunnistatakse kehtetuks, ilma et see piiraks liikmesriikide kohustusi III lisa B osas sätestatud ülevõtmise ja kohaldamise tähtaegade osas.Viiteid kehtetuks tunnistatud direktiivile käsitatakse viidetena käesolevale direktiivile ja neid tuleks lugeda vastavalt IV lisas toodud vastavustabelile.Artikkel 3Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 4. märts 2004Komisjoni nimelkomisjoni liigeDavid Byrne[1] EÜT L 93, 17.4.1968, lk 15.[2] ELT L 165, 3.7.2003, lk 23.[3] EÜT L 103, 2.5.1972, lk 25.[4] Vt III lisa A osa.--------------------------------------------------I LISAA OSA ERISTATAVUSE, STABIILSUSE JA ÜHTLIKKUSE KONTROLLIMISEL VAADELDAVAD MORFOLOOGILISED TUNNUSED1. LEHEPUNGA MOODUSTUMINE 10–20 CM PIKKUSEL KASVAVAL OKSAL1.1. kuju1.2. värvus (punga puhkemisel antotsüaniinide vaatlemiseks)1.3. karvasus2. ROHTNE VÕRSE ÕITSEMISE AJAL2.1. ristlõige (kuju ja kontuur)2.2. karvasus3. PUITUNUD VÕRSE3.1. pind3.2. sõlmevahe4. KÖITRAAGUDE JAOTUMINE5. NOORED LEHED 10–30 CM PIKKUSE KASVAVA OKSA ÜLAOSAS (VÕSUTIPUST LOETUNA KOLM ESIMEST LEHTE, MIS ON SELGESTI AVANENUD)5.1. värvus5.2. karvasus6. TÄIELIKULT VÄLJA ARENENUD LEHED (PAIKNEVAD 8. JA 11. SÕLME VAHEL)6.1. ülesvõte6.2. joonis või lehejäljend ja mõõtkava6.3. üldkuju6.4. lehe hõlmade arv6.5. leherootsupoolne väljalõige6.6. ülemise ja alumise külgväljalõike sügavus6.7. alumise pinna karvasus6.8. pind6.9. leheserva hambulisus7. ÕISnähtav sugu8. KORISTUSKÜPS VIINAMARJAKOBAR (VEINIVIINAMARJA JA LAUAVIINAMARJASORTIDE PUHUL)8.1. ülesvõte (koos mõõtkavaga)8.2. kuju8.3. suurus8.4. viljavars (pikkus)8.5. keskmine mass grammides8.6. kobarate pudenemine8.7. kobarate kompaktsus9. KORISTUSKÜPSED MARJAD (VEINIVIINAMARJA JA LAUAVIINAMARJASORTIDE PUHUL)9.1. ülesvõte (koos mõõtkavaga)9.2. kuju9.3. kuju ja keskmine mass9.4. värvus9.5. kest (lauaviinamarjasortide puhul)9.6. seemnete arv (lauaviinamarjasortide puhul)9.7. viljaliha9.8. mahl9.9. lõhn ja maitse10. SEEMNED (VEINIVIINAMARJA JA LAUAVIINAMARJASORTIDE PUHUL)ülesvõte mõlemalt poolt ja profiil (koos mõõtkavaga).B OSA ERISTATAVUSE, STABIILSUSE JA ÜHTLIKKUSE KONTROLLIMISEL VAADELDAVAD FÜSIOLOOGILISED TUNNUSED1. VEGETATIIVSED NÄHTUSED1.1. Fenoloogiliste kuupäevade kindlaksmääramineFenoloogilised kuupäevad määratakse kindlaks võrdluses ühe või mitme järgmise võrdlussordiga.1.1.1.Saksamaa puhul1.1.1.1.heledad viinamarjasordid | —Weißer Riesling, Weißer Gutedel, Müller-Thurgau |1.1.1.2.tumedad viinamarjasordid | —Blauer Spätburgunder |1.1.2.Kreeka puhul1.1.2.1.heledad viinamarjasordid | —Savatiano, Zoumiatiko, Vilana, Assyrtiko, Chardonnay |1.1.2.2.tumedad viinamarjasordid | —Mandilaria, Xynomavro, Cabernet Sauvignon, Korinthiaki |1.1.2.3.lauaviinamarjasordid | —Razaki, Cardinal, Italia, Soultanina, Perlette |1.1.3.Hispaania puhul1.1.3.1.heledad viinamarjasordid | —Airen, Palomino, Pedro Ximénez, Viura-Macabeo |1.1.3.2.tumedad viinamarjasordid | —Bobal, Garnacha, Mazuela, Tempranillo |1.1.3.3.lauaviinamarjasordid | —Moscatel, Roseti, Aledo, Ohanes |1.1.4.Prantsusmaa puhul1.1.4.1.heledad viinamarjasordid | —Riesling, Chasselas blanc, Müller Thurgau, Sauvignon, Ugni blanc |1.1.4.2.tumedad viinamarjasordid | —Pinot noir, Gamay, Merlot, Cabernet, Sauvignon, Carignan, Grenache noir |1.1.4.3.lauaviinamarjasordid | —Cardinal rouge, Chasselas blanc, Alphonse Lavallée, Servant blanc |1.1.5.Itaalia puhul1.1.5.1.heledad viinamarjasordid | —Trebbiano toscano, Pinot bianco, Chasselas dorato |1.1.5.2.tumedad viinamarjasordid | —Barbera, Merlot, Sangiovese |1.1.5.3.lauaviinamarjasordid | —Regina, Chasselas dorato, Cardinal |1.1.6.Luksemburgi puhulheledad viinamarjasordid | —Riesling, Müller-Thurgau. |1.2. Pungade puhkemise kuupäevKuupäev, mil pooled tavapäraselt lõigatud viinapuude pungadest on puhkenud nii, et nende seesmise poole karvasust on võimalik võrrelda võrdlussordi karvasusega.1.3. Täisõitsengu kuupäevKuupäev, mil teatava arvu taimede pooled õied on avanenud võrrelduna võrdlussordiga.1.4. Koristusküpsus (veiniviinamarja- ja lauaviinamarjasortide puhul)Lisaks küpsemisajale tuleb märkida viinamarjavirde tihedus või eeldatav alkoholisisaldus, happelisus ja viinamarjasaak kilogrammides hektari kohta, võrrelduna ühe või mitme võrdlussordiga, mille puhul on saadud sama suur saak.2. KASVATAMISOMADUSED2.1. Elujõulisus2.2. Kasvatusviis (esimese õiepunga paiknemine, eelistatud lõikamisviis)2.3. Tootmine2.3.1. korrapärasus2.3.2. saagis2.3.3. anomaaliad2.4. Vastupidavus või tundlikkus2.4.1. ebasoodsates oludes2.4.2. taimekahjurite suhtes2.4.3. viinamarjade kalduvus lõhkeda2.5. Kohanemine vegetatiivse paljundamise ajal2.5.1. pookimine2.5.2. paljundamine pistikute abil3. KASUTAMINE3.1. veiniviinamarjad3.2. lauaviinamarjad3.3. pookealused3.4. tööstuses--------------------------------------------------II LISAKONTROLLIMISE MIINIMUMTINGIMUSED1. ÖKOLOOGILINE TEAVE1.1. koht1.2. geograafilised tingimused1.2.1. pikkuskraad1.2.2. laiuskraad1.2.3. kõrgus merepinnast1.2.4. ekspositsioon ja kallak1.3. kliimatingimused1.4. mullatüüp2. TEHNILINE MENETLUS2.1. Veiniviinamarjade ja lauaviinamarjade puhul2.1.1. 24 viinapuud võimaluse korral mitmest erinevast pookealusest2.1.2. vähemalt kolm tootmisaastat2.1.3. vähemalt kaks erinevate ökoloogiliste tingimustega kohta2.1.4. pookokste võtmist tuleb kontrollida vähemalt kolme pookealussordiga2.2. Pookealussortide puhul2.2.1. viis viinapuud, millel on vähemalt kaks kasvatusviisi2.2.2. viis aastat pärast istutamist2.2.3. kolm erinevate ökoloogiliste tingimustega kohta2.2.4. pookokste võtmist tuleb kontrollida vähemalt kolme pookoksasordiga--------------------------------------------------III LISAA OSA Kehtetuks tunnistatud direktiiv ja selle muudatus(vastavalt artiklile 2)—Komisjoni direktiiv 72/169/EMÜ | (EÜT L 103, 2.5.1972, lk 25) |—Komisjoni direktiiv 86/267/EMÜ | (EÜT L 169, 26.6.1986, lk 46) |B OSA Siseriiklikku õigusse ülevõtmise tähtaegade loetelu(vastavalt artiklile 2)Direktiiv | Ülevõtmistähtajad |72/169/EMÜ | 1. juuli 1972 |86/267/EMÜ | 1. jaanuar 1987 |--------------------------------------------------IV LISAVASTAVUSTABELDirektiiv 72/169/EMÜ | Käesolev direktiiv |Artikkel 1 | Artikkel 1 |Artikkel 2 | – |– | Artikkel 2 |– | Artikkel 3 |Artikkel 3 | Artikkel 4 |I lisa A osa | I lisa A osa |I lisa B osa punkt 1.1 | I lisa B osa punkt 1.1 |I lisa B osa punkt 1.1.1 | I lisa B osa punkt 1.1.1 |I lisa B osa punkt 1.1.1a | I lisa B osa punkt 1.1.2 |I lisa B osa punkt 1.1.1a.1 | I lisa B osa punkt 1.1.2.1 |I lisa B osa punkt 1.1.1a.2 | I lisa B osa punkt 1.1.2.2 |I lisa B osa punkt 1.1.1a.3 | I lisa B osa punkt 1.1.2.3 |I lisa B osa punkt 1.1.1b | I lisa B osa punkt 1.1.3 |I lisa B osa punkt 1.1.1b.1 | I lisa B osa punkt 1.1.3.1 |I lisa B osa punkt 1.1.1b.2 | I lisa B osa punkt 1.1.3.2 |I lisa B osa punkt 1.1.1b.3 | I lisa B osa punkt 1.1.3.3 |I lisa B osa punkt 1.1.2 | I lisa B osa punkt 1.1.4 |I lisa B osa punkt 1.1.2.1 | I lisa B osa punkt 1.1.4.1 |I lisa B osa punkt 1.1.2.2 | I lisa B osa punkt 1.1.4.2 |I lisa B osa punkt 1.1.2.3 | I lisa B osa punkt 1.1.4.3 |I lisa B osa punkt 1.1.3 | I lisa B osa punkt 1.1.5 |I lisa B osa punkt 1.1.3.1 | I lisa B osa punkt 1.1.5.1 |I lisa B osa punkt 1.1.3.2 | I lisa B osa punkt 1.1.5.2 |I lisa B osa punkt 1.1.3.3 | I lisa B osa punkt 1.1.5.3 |I lisa B osa punkt 1.1.4 | I lisa B osa punkt 1.1.6 |I lisa B osa punkt 1.2 | I lisa B osa punkt 1.2 |I lisa B osa punkt 1.3 | I lisa B osa punkt 1.3 |I lisa B osa punkt 1.4 | I lisa, B osa punkt 1.4 |I lisa B osa punktid 2 ja 3 | I lisa B osa punktid 2 ja 3 |II lisa | II lisa |– | III lisa |– | IV lisa |--------------------------------------------------


title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 97/16/EÜ, 10. aprill 1997, millega viieteistkümnendat korda muudetakse direktiivi 76/769/EMÜ liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta seoses teatavate ohtlike ainete ja valmististe turustamise ja kasutamise piirangutega

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31997L0016

Euroopa Liidu Teataja L 116 , 06/05/1997 Lk 0031 - 0032

		Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 97/16/EÜ,10. aprill 1997,millega viieteistkümnendat korda muudetakse direktiivi 76/769/EMÜ liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta seoses teatavate ohtlike ainete ja valmististe turustamise ja kasutamise piirangutegaEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100a,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [2]toimides asutamislepingu artiklis 189b sätestatud korras [3]ning arvestades, et:asutamislepingu artikliga 7a on sisse seatud sisepiirideta ala, kus tagatakse kaupade, isikute, teenuste ja kapitali vaba liikumine;kõik liikmesriigid, välja arvatud Austria, Itaalia, Kreeka, Luksemburg ja Soome on maismaalt lähtuva merereostuse vältimise konventsiooni (1974. aasta Pariisi konventsioon) osalised; Pariisi konventsiooni täitevorgan Pariisi komisjon peab heksakloroetaani ja selle kasutamise tulemusel moodustuda võivaid aineid sellisteks, mis tekitavad saastet, mida tuleb kõrvaldada vastavalt Pariisi konventsiooni artikli 4 lõike 1 punktile a; nõukogu volitas 4. märtsil 1996 mandaadi alusel komisjoni läbirääkimisteks heksakloroetaani järkjärgulise kaotamise suhtes teatavate eranditega, mis puudutavad selle kasutamist mitteraudmetallitööstuses, eriti alumiiniumi valavates integreerimata valukodades ning teatavate magneesiumisulamite puhul; Oslo komisjoni ja Pariisi komisjoni koosolekul Oslos juunis 1996 peetud läbirääkimiste tulemusel võeti vastu PARCOMi otsus 96/1 heksakloroetaani kasutamise järkjärgulise kaotamise kohta mitteraudmetallitööstuses, mis asendas senised PARCOMi otsused 92/4 ja 93/1 samas küsimuses; PARCOMi otsusega 96/1 on ette nähtud, et heksakloroetaani kasutamise keelu erandid on vaja uuesti läbi vaadata 1998. aastal;liikmesriikide suhtes kehtestatud piirangutel seoses heksakloroetaani turustamisega mitteraudmetallitööstuse jaoks on otsene mõju siseturu toimimisele; sellepärast on vaja ühtlustada liikmesriikide õigusakte selles valdkonnas ning sellest tulenevalt muuta direktiivi 76/769/EMÜ [4] I lisa;ettepandud meetmete kohaldamisala ja mõju silmas pidades ei ole käesoleva direktiiviga ette nähtud meetmed mitte ainult vajalikud, vaid hädavajalikud seatud eesmärkide saavutamiseks; neid eesmärke ei saa liikmesriigid saavutada üksi ning nende saavutamine ühenduse tasandil on juba ette nähtud direktiiviga 76/769/EMÜ,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 76/769/EMÜ I lisa kohandatakse tehnika arengule vastavalt käesoleva direktiivi lisale.Artikkel 2Liikmesriigid võtavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid vastu hiljemalt 31. detsembril 1997. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Liikmesriigid kohaldavad neid sätteid alates 1. jaanuarist 1998.Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Artikkel 3Käesolev direktiiv jõustub 20. päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 10. aprill 1997Euroopa Parlamendi nimelpresidentJ.M. Gil-RoblesNõukogu nimeleesistujaA. Van Dok Van Weele[1] EÜT C 382, 31.12.1994, lk 35 ja EÜT C 12, 17.1.1996, lk 12.[2] EÜT C 236, 11.9.1995, lk 12.[3] Euroopa Parlamendi 20. septembri 1995. aasta arvamus (EÜT C 269, 16.10.1995, lk 63), nõukogu 26. novembri 1996. aasta ühine seisukoht (EÜT C 41, 10.2.1997, lk 1) ja Euroopa Parlamendi 16. jaanuari 1997. aasta otsus (EÜT C 33, 3.2.1997) ning nõukogu 13. märtsi 1997. aasta otsus.[4] EÜT L 262, 27.9.1976, lk 201. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 94/60/EÜ (EÜT L 365, 31.12.1994, lk 1).--------------------------------------------------LISADirektiivi 76/769/EMÜ I lisasse lisatakse järgmine aine:"41. Heksakloroetaan CAS nr 67-72-1 EINECS nr 2006664 | Ei tohi kasutada mitteraudmetallide valmistamisel ega töötlemisel. Erandina võivad liikmesriigid lubada oma territooriumil heksakloroetaani kasutada: integreerimata alumiiniumivalukodades, mis toodavad spetsiaalseid valusid kõrgeid kvaliteedi- ja ohutusstandardeid eeldavate rakenduste jaoks, kui keskmine tarbimine on väiksem kui 1,5 kg heksakloroetaani päevas. Pidades silmas teadmiste ja tehnika arengut asendustoodete vallas vaatab komisjon kokkuleppel liikmesriikidega ja PARCOMi raames selle erandi uuesti läbi enne 31. detsembrit 1998,tera rafineerimiseks magneesiumisulamite AZ81, AZ91 ja AZ92 valmistamisel. Pidades silmas teadmiste ja tehnika arengut asendustoodete vallas vaatab komisjon kokkuleppel liikmesriikidega ja PARCOMi raames selle erandi uuesti läbi enne 31. detsembrit 1998." |--------------------------------------------------