title: KOMISJONI DIREKTIIV (EL) …/…, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2008/56/EÜ merestrateegiate ettevalmistamisel arvesse võetavate elementide soovitusliku nimekirja osas

text:
               KOMISJONI DIREKTIIV (EL) …/…,

               17.5.2017,

               millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2008/56/EÜ merestrateegiate ettevalmistamisel arvesse võetavate elementide soovitusliku nimekirja osas

               (EMPs kohaldatav tekst)

               EUROOPA KOMISJON,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. juuni 2008. aasta direktiivi 2008/56/EÜ, millega kehtestatakse ühenduse merekeskkonnapoliitika-alane tegevusraamistik (merestrateegia raamdirektiiv),
                  1
                eriti selle artikli 24 lõiget 1,

               ning arvestades järgmist:

               (1)Direktiivi 2008/56/EÜ III lisas on sätestatud selliste omaduste, survetegurite ja mõjude soovituslik nimekiri, millele osutatakse kõnealuse direktiivi artikli 8 lõikes 1, artikli 9 lõigetes 1 ja 3, artikli 10 lõikes 1, artikli 11 lõikes 1 ja artiklis 24.

               (2)Tuginedes mereakvatooriumi esialgsele hindamisele, mille liikmesriigid tegid vastavalt direktiivi 2008/56/EÜ artikli 8 lõikele 1, teatasid nad 2012. aastal ühe osana merestrateegia rakendamise esimesest etapist komisjonile hea keskkonnaseisundi parameetrid vastavalt sama direktiivi artikli 9 lõikele 2 ja keskkonnaalased sihid vastavalt artikli 10 lõikele 2. Komisjonis kooskõlas kõnealuse direktiivi artikliga 12 koostatud hinnangus
                  2
                liikmesriikide aruannete kohta rõhutati, et kui liikmesriigid ja liit soovivad saavutada hea keskkonnaseisundi 2020. aastaks, on vaja kiiresti teha suuremaid jõupingutusi.

               (3)Selleks et tagada, et liikmesriikide merestrateegiate rakendamise teine etapp aitaks paremini kaasa direktiivi 2008/56/EÜ eesmärkide saavutamisele ja et ühtsemalt kindlaks määrata hea keskkonnaseisund, soovitas komisjon esimest rakendusetappi käsitlevas aruandes oma talitustele ja liikmesriikidele teha liidu tasandil koostööd ning vaadata läbi, karmistada ja täiendada komisjoni otsust 2010/477/EL
                  3
                2015. aastaks, et töötada välja selgemad, lihtsamad, täpsemad, ühtsemad ja võrreldavamad hea keskkonnaseisundi kriteeriumid ja metoodikanormid ning samal ajal vaadata läbi merestrateegia raamdirektiivi III lisa ja vajaduse korral seda muuta ning töötada välja konkreetsed juhised järgmise rakendusetapi hindamise ühtsuse ja järjepidevuse tagamiseks.

               (4)Direktiivi 2008/56/EÜ III lisa läbivaatamine peab täiendama otsuse 2010/477/EL läbivaatamist. Seos direktiivi 2008/56/EÜ III lisa ja hea keskkonnaseisundi piiritlemise kvalitatiivsete tunnuste (loetletud kõnealuse direktiivi I lisas) vahel on üksnes kaudne ega ole seega piisavalt selge. Komisjon selgitas oma talituste 2011. aasta töödokumendis
                  4
                seost direktiivi 2008/56/EÜ I lisas loetletud kvalitatiivsete tunnuste, kõnealuse direktiivi III lisas loetletud elementide ning otsuses 2010/477/EL sätestatud kriteeriumide ja näitajate vahel, ent nende olemuslikku sisu arvestades suutis anda üksnes osalise vastuse. Direktiivi 2008/56/EÜ III lisa on vaja läbi vaadata selleks, et neid seoseid veelgi selgitada ja lihtsustada rakendamist ning et paremini seostada ökosüsteemi elemente ning inimtekkelist koormust ja mõju merekeskkonnale direktiivi 2008/56/EÜ I lisas esitatud tunnustega ja otsuse 2010/477/EL läbivaatamise tulemustega.

               (5)Direktiivi 2008/56/EÜ III lisa peaks sisaldama direktiivi artikli 8 lõike 1 kohaseks hindamiseks elemente, mis on seotud hea keskkonnaseisundiga (direktiivi artikli 9 lõige 1), seire elemente (direktiivi artikli 11 lõige 1), mis täiendavad hindamist (nt temperatuur ja soolsus), ning sihtide seadmisel arvesse võetavaid elemente (direktiivi artikli 10 lõige 1). Piirkondade eripära arvestades on kõnealuste elementide asjakohasus piirkonniti ja liikmesriigiti erinev. See tähendab, et kõnealuseid elemente on vaja arvesse võtta üksnes siis, kui neid peetakse nn olulisteks omadusteks või valdavateks surveteguriteks ja mõjudeks, nagu on osutatud vastavalt direktiivi 2008/56/EÜ artikli 8 lõike 1 punktides a ja b, ning kui need ilmnevad asjaomase liikmesriigi vetes.

               (6)On oluline tagada, et direktiivi 2008/56/EÜ III lisas esitatud elemendid oleksid selgelt seotud kõnealuse direktiivi I lisas esitatud kvalitatiivsete tunnustega ning mereakvatooriumi hea keskkonnaseisundi kriteeriumide ja metoodikanormidega, mille komisjon kehtestas direktiivi 2008/56/EÜ artikli 9 lõike 3 alusel, ning nende elementide kohaldamisega seoses direktiivi 2008/56/EÜ artiklitega 8–11. Seoses sellega peavad need elemendid olema üldist laadi ja kogu liidus üldiselt kohaldatavad, arvestades asjaolu, et konkreetsemad elemendid saab komisjon kehtestada direktiivi 2008/56/EÜ artikli 9 lõike 3 alusel või seoses hea keskkonnaseisundi omaduste kindlaksmääramisega kõnealuse direktiivi artikli 9 lõike 1 alusel.

               (7)Direktiivi 2008/56/EÜ III lisa tabeleid 1 ja 2 tuleks täpsustada, et need oleksid selgemalt seotud seisundit iseloomustavate elementidega (tabel 1) ning survetegurite ja mõjudega (tabel 2) ning et tabelites loetletud elemendid oleksid otseselt seotud kõnealuse direktiivi I lisas esitatud kvalitatiivsete tunnustega ja selle kaudu ka kriteeriumidega, mis komisjon on kehtestanud direktiivi 2008/56/EÜ artikli 9 lõike 3 alusel.

               (8)Selleks et anda juhiseid mereakvatooriumi kasutamise hindamiseks direktiivi 2008/56/EÜ artikli 8 lõike 1 punkti c alusel ja inimtegevuse hindamiseks artikli 8 lõike 1 punkti b alusel ning kõnealuse direktiivi artikliga 11 ettenähtud sellekohase seire korraldamiseks, tuleks tabelisse 2 lisada soovituslik nimekiri kasutusviisidest ja inimtegevusest, et tagada hindamise ühtsus kõikides merepiirkondades ja -allpiirkondades.

               (9)Seepärast tuleks direktiivi 2008/56/EÜ III lisa vastavalt muuta.

               (10)Käesoleva direktiiviga ette nähtud meetmed on kooskõlas direktiivi 2008/56/EÜ artikli 25 lõike 1 alusel loodud regulatiivkomitee arvamusega,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

               Artikkel 1

               Direktiivi 2008/56/EÜ III lisa asendatakse käesoleva direktiivi lisas esitatud tekstiga.

               Artikkel 2

               1.Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt [OJ: please insert the date: 18 months after the entry into force of this Directive]. Nad edastavad kõnealuste normide teksti viivitamata komisjonile.

               Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.

               2.Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigus- ja haldusnormide teksti.

               3.Käesoleva direktiivi ülevõtmise kohustust ei kohaldata mereakvatooriumita liikmesriikide suhtes.

               Artikkel 3

               Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

               Artikkel 4

               Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

               Brüssel, 17.5.2017

                     Komisjoni nimel

                     president
                     Jean-Claude JUNCKER

                     (1)
                  ELT L 164, 25.6.2008, lk 19.

                     (2)
                  Komisjoni aruanne nõukogule ja Euroopa Parlamendile „Merestrateegia raamdirektiivi (2008/56/EÜ) rakendamise esimene etapp – Euroopa Komisjoni hinnang ja suunised“ (COM(2014)097 final, 20.2.2014).

                     (3)
                  Komisjoni 1. septembri 2010. aasta otsus 2010/477/EL mereakvatooriumi hea keskkonnaseisundi kriteeriumide ja metoodikastandardite kohta (ELT L 232, 2.9.2010, lk 14.)

                     (4)

                  Komisjoni töödokument SEK(2011)1255
                  .

    ---documentbreak---

               LISA

               järgmise dokumendi juurde:

               Komisjoni direktiiv,

               millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2008/56/EÜ merestrateegiate ettevalmistamisel arvesse võetavate elementide soovitusliku nimekirja osas

               III LISA

               Mereakvatooriumiga seotud ökosüsteemielementide, inimtekkeliste survetegurite ja inimtegevuse liikide soovituslik nimekiri

               (osutatud artikli 8 lõikes 1, artikli 9 lõigetes 1 ja 3, artikli 10 lõikes 1, artikli 11 lõikes 1 ja artiklis 24)

               Tabel 1 – Mereökosüsteemide struktuur, funktsioonid ja protsessid

               seotud eelkõige artikli 8 lõike 1 punktiga a ning artiklitega 9 ja 11

                        Teema

                        Ökosüsteemi elemendid

                        Võimalikud parameetrid ja omadused (1. märkus)

                        I lisas esitatud asjakohased kvalitatiivsed tunnused (2. ja 3. märkus)

                        Liik

                        Merepiirkonna või -allpiirkonna merelindude, imetajate, roomajate, kalade ja peajalgsete liikide rühmad (4. märkus)

                        Liikide ja populatsiooni muutumine ruumis ja ajas:

                        – levik, arvukus ja/või biomass

                        – suurus, vanus ja sooline koosseis

                        – sigivuse, ellujäämise ja suremuse / vigastuste määr

                        – käitumine, sh liikumine ja ränne

                        – liikide elupaigad (ulatus, sobivus)

                        Rühma liigiline kooslus

                        1; 3

                        Elupaigad

                        Veesamba (pelaagilise) ja merepõhja (bentilise) elupaiga põhitüübid (5. märkus) või muud elupaigatüübid, sh nende bioloogilised kooslused, kogu merepiirkonnas või -allpiirkonnas

                        Elupaigatüüpide kaupa:

                        – elupaiga levik ja ulatus (asjakohasel juhul suurus)

                        – liikide kooslus, arvukus ja/või biomass (muutumine ruumis ja ajas)

                        – liikide suuruse ja vanuse struktuur (asjakohasel juhul)

                        – füüsikalised, hüdroloogilised ja keemilised omadused

                        Pelaagiliste elupaikade kohta lisaks:

                        – klorofüll a kontsentratsioon

                        – planktoni vohamise sagedus ja ulatus

                        1; 6

                        Ökosüsteemid, k.a toiduvõrgud

                        Ökosüsteemide struktuur, funktsioonid ja protsessid, mis koosnevad järgmisest:

                        – füüsikalised ja hüdroloogilised omadused

                        – keemilised omadused

                        – bioloogilised omadused

                        – funktsioonid ja protsessid

                        Muutumine ruumis ja ajas:

                        – temperatuur ja jääkate

                        – hüdroloogia (lained ja hoovused; tõusuvoolud, segunemine, viibeaeg, magevee juurdevool, mereveetase)

                        – batümeetria

                        – hägusus (muda/sete), läbipaistvus, müra

                        – merepõhja substraat ja morfoloogia

                        – soolsus, toitained (N, P), orgaaniline süsinik, lahustatud gaasid (pCO2, O2) ja pH

                        – seosed merelinnu-, imetaja-, roomaja-, kala- ja peajalgseteliikide ning nende elupaikade vahel

                        – pelaagiliste/bentiliste koosluste struktuur

                        – tootlikkus

                        1; 4

               Tabeliga 1 seotud märkused

               1. märkus:
                     Esitatakse liike, elupaiku ja ökosüsteeme käsitlevate parameetrite ja omaduste soovituslik nimekiri, mis kajastab käesoleva lisa tabelis 2 nimetatud surveteguritest mõjutatud parameetreid ja mis on seotud artikli 9 lõike 3 kohaselt kehtestatud kriteeriumidega. Seireks ja hindamiseks kasutatavad konkreetsed parameetrid ja omadused tuleks kindlaks määrata kooskõlas käesoleva direktiivi, sh artiklite 8–11 nõuetega.

               2. märkus:
                     Käesolevas veerus esitatud numbrid osutavad I lisa vastavatele punktidele.

               3. märkus:
                     Tabelis 1 on esitatud üksnes seisundipõhised kvalitatiivsed tunnused 1, 3, 4 ja 6, mille kriteeriumid on sätestatud kooskõlas artikli 9 lõikega 3. I lisa kohased muud survepõhised kvalitatiivsed tunnused võivad olla asjakohased iga teema puhul.

               4. märkus:
                     Need liigirühmad on täpsemalt kindlaks määratud komisjoni otsuse (millega nähakse ette mereala hea keskkonnaseisundi kriteeriumid ja metoodikastandardid ning seire ja hindamise spetsifikatsioonid ja standardmeetodid ning millega tunnistatakse kehtetuks otsus 2010/477/EL) lisa II osas
                  1*.

               5. märkus:
                     Need elupaiga põhitüübid on täpsemalt kindlaks määratud komisjoni otsuse (millega nähakse ette mereala hea keskkonnaseisundi kriteeriumid ja metoodikastandardid ning seire ja hindamise spetsifikatsioonid ja standardmeetodid ning millega tunnistatakse kehtetuks otsus 2010/477/EL) lisa II osas.

               Tabel 2 – Inimtekkelised survetegurid, kasutusviisid ja inimtegevus merekeskkonnas või nende mõju merekeskkonnale

                        2a. Inimtekkeliste survetegurite mõju merekeskkonnale

                        seotud eelkõige artikli 8 lõike 1 punktidega a ja b ning artiklitega 9, 10 ja 11

                        Teema

                        Survetegur (1. märkus)

                        Võimalikud parameetrid

                        I lisas esitatud asjakohased kvalitatiivsed tunnused (2. ja 3. märkus)

                        Bioloogilised häired

                        Võõrliikide sissetoomine või levik

                        Merekeskkonnas ja asjakohasel juhul allikas avalduva surve intensiivsus ning selle muutumine ruumis ja ajas

                        Avalduva surve keskkonnamõju hindamiseks valige asjakohased ökosüsteemi elemendid ja parameetrid tabelist 1

                        2

                        Mikroobsete patogeenide juhtimine veekokku

                        Geneetiliselt muundatud liikide sissetoomine ja pärismaiste liikide ümberpaiknemine

                        Looduslike elukoosluste hävimine või muutumine looma- või taimeliikide kasvatamise tõttu

                        Liikide häirimine (nt paljunemis-, puhke- ja toitumisaladel) inimese kohalolu tõttu

                        Looduslike liikide väljapüük või suremus/vigastatus (tööndusliku ja harrastuspüügi tulemusel)

                        3

                        Füüsilised häired

                        Merepõhja füüsiline häirimine (ajutine või püsiv)

                        6; 7

                        Füüsiline kadu (merepõhja substraadi või morfoloogia pideva muutumise või merepõhja substraadi kaevandamise tõttu)

                        Hüdroloogiliste tingimuste muutumine

                        Ained, prügi ja energia

                        Toitainete mõju – haju- ja punktreostusallikad, õhusaastasadestis

                        5

                        Orgaanilise aine mõju – haju- ja punktreostusallikad

                        Muude ainete (nt sünteetiliste ja mittesüsteetiliste ainete, radionukliidide) mõju – haju- ja punktreostusallikad, õhusaastasadestis, akuutsed juhtumid

                        8; 9

                        Prügi (tahked jäätmed, sh mikroprügi) mõju

                        10

                        Inimtekkeline müra (impulsiivne, pidev)

                        11

                        Muude energialiikide (sh elektromagnetväljad, valgus ja kuumus) mõju

                        Vee sissevool – punktreostusallikast (nt soolvesi)

                        2b Kasutusviisid ja inimtegevus merekeskkonnas või nende mõju merekeskkonnale

                        seotud eelkõige artikli 8 lõike 1 punktidega b ja c (üksnes tärniga (*) märgitud tegevusliigid on asjakohased artikli 8 lõike 1 punkti c puhul) ning artiklitega 10 ja 13

                        Teema

                        Tegevus

                        Jõgede, rannikuala või merepõhja füüsiline muutmine (veemajandus)

                        Maismaa pindala suurendamine veekogu arvelt

                        Kanaliseerimine ja muud vooluveekogu muudatused

                        Rannikukaitse ja üleujutuste vastu kindlustamine*

                        Avamererajatised (v.a nafta-/gaasi-/taastuvenergiarajatised)*

                        Merepõhja morfoloogia muutmine, sh süvendamine ja materjalide ladustamine*

                        Eluta loodusvarade kaevandamine

                        Loodusvarade (kivi, metallimaagid, killustik, liiv, karbid) kaevandamine*

                        Nafta- ja gaasi ammutamine, sh sellega seotud taristu*

                        Soola kaevandamine*

                        Veevõtt*

                        Energiatootmine

                        Taastuvenergia (tuule-, laine- või tõusuvee-energia) tootmine, sh sellega seotud taristu*

                        Mittetaastuva energia tootmine

                        Elektrienergia ülekanne ja ühendused (kaablid)*

                        Elusressursside ammutamine

                        Kala- ja karbipüük (kutseline, harrastuslik)*

                        Kala- ja karbitöötlemine*

                        Meretaimede korjamine*

                        Kalastus ja muul otstarbel kogumine*

                        Elusressursside kasvatamine

                        Merevesiviljelus, sh sellega seotud taristu*

                        Magevee-vesiviljelus

                        Põllumajandus

                        Metsandus

                        Transport

                        Transporditaristu*

                        Laevandus*

                        Lennutransport

                        Maismaatransport

                        Kasutusviisid linnades ja tööstuses

                        Kasutusviisid linnades

                        Tööstuslik kasutamine

                        Jäätmekäitlus ja -kõrvaldus*

                        Turism ja vaba aeg

                        Turismi ja vaba aja veetmise taristu*

                        Turismi ja vaba aja veetmisega seotud tegevus*

                        Julgeolek/riigikaitse

                        Sõjalised operatsioonid (kohaldatakse artikli 2 lõiget 2)

                        Haridus ja teadusuuringud

                        Teadusuuringud ja haridus*

               Tabeliga 2 seotud märkused

               1. märkus:
                     Survetegurite hindamisel tuleks arvesse võtta nende taset merekeskkonnas ning vajaduse korral (maismaa- ja atmosfääriallikatest pärit) mõju määra merekeskkonnale.

               2. märkus:
                     Käesolevas veerus esitatud numbrid osutavad I lisa vastavatele punktidele.

               3. märkus:
                     Tabelis 2a on esitatud üksnes survepõhised kvalitatiivsed tunnused 2, 3, 5, 6, 7, 8, 9, 10 ja 11, mille kriteeriumid on sätestatud kooskõlas artikli 9 lõikega 3. I lisa kohased muud seisundipõhised kvalitatiivsed tunnused võivad olla asjakohased iga teema puhul.“

                     (1)
                  * OJ: Please insert the title, date and OJ reference of "Commission Decision laying down criteria and methodological standards on good environmental status and specifications and standardised methods for monitoring and assessment, and repealing Decision 2010/477/EU", published on the same day.


title: Komisjoni 26. juuli 1995 . aasta direktiivi 95/45/EÜ (millega nähakse ette toiduainetes kasutatavate värvainete puhtuse erikriteeriumid) parandus ( ELT L 226, 22.9.1995 ) (ELT eestikeelse eriväljaande 13. peatükk, 15. köide, lk 218)

text:
               14.11.2008

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 303/25

         Komisjoni 26. juuli 1995. aasta direktiivi 95/45/EÜ (millega nähakse ette toiduainetes kasutatavate värvainete puhtuse erikriteeriumid) parandus
   (
         Euroopa Liidu Teataja L 226, 22. september 1995
      )
   (Euroopa Liidu Teataja eestikeelse eriväljaande 13. peatükk, 15. köide, lk 218)
   Direktiivi lisa B-osa „Puhtuse erikriteeriumid”

               kandes E 101 (i) RIBOFLAVIIN – Identifitseerimine, spektromeetria

                           asendatakse

                           „Neeldumismaksimum vees on umbes 375 nm juures”

                           järgmisega:

                           „Neeldumismaksimum vees on umbes 444 nm juures”;

               kandes E 101 (ii) RIBOFLAVIIN-5'-FOSFAAT – Identifitseerimine, spektromeetria

                           asendatakse

                           „Neeldumismaksimum vees on umbes 375 nm juures”

                           järgmisega:

                           „Neeldumismaksimum vees on umbes 444 nm juures”;

               kandes E 104 KINOLIINKOLLANE – Identifitseerimine, spektromeetria

                           asendatakse

                           „Neeldumismaksimum äädikhappe vesilahuses, pH 5, on umbes 426 nm juures”

                           järgmisega:

                           „Neeldumismaksimum äädikhappe vesilahuses, pH 5, on umbes 411 nm juures”;

               kandes E 123 AMARANT – Puhtus

                           asendatakse

                                          „Raskmetallid (ümber arvutatuna pliiks)

                                          Mitte üle 40 mg/kg”

                           järgmisega:

                                          „Raskmetallid (ümber arvutatuna pliiks)

                                          Mitte üle 10 mg/kg”;

               kandes E 133 BRILJANTSININE FCF– Puhtus

                           asendatakse

                                          „Raskmetallid (ümber arvutatuna pliiks)

                                          Mitte üle 40 mg/kg”

                           järgmisega:

                                          „Raskmetallid (ümber arvutatuna pliiks)

                                          Mitte üle 10 mg/kg”;

               kandes E 153 TAIMNE SÜSI – Puhtus

                           asendatakse

                                          „Raskmetallid (ümber arvutatuna pliiks)

                                          Mitte üle 40 mg/kg”

                           järgmisega:

                                          „Raskmetallid (ümber arvutatuna pliiks)

                                          Mitte üle 10 mg/kg”;

               kandes E 160e BEETA-APO-8'-KAROTENAAL (C30) – Puhtus

                           asendatakse

                                          „Raskmetallid (ümber arvutatuna pliiks)

                                          Mitte üle 10 mg/kg”

                           järgmisega:

                                          „Raskmetallid (ümber arvutatuna pliiks)

                                          Mitte üle 40 mg/kg”;

               kandes E 160f BEETA-APO-8'-KAROTEENHAPPE ETÜÜLESTER – Puhtus

                           asendatakse

                                          „Raskmetallid (ümber arvutatuna pliiks)

                                          Mitte üle 40 mg/kg”

                           järgmisega:

                                          „Raskmetallid (ümber arvutatuna pliiks)

                                          Mitte üle 10 mg/kg”.


title: Komisjoni direktiiv 2007/42/EÜ, 29. juuni 2007 , toiduga kokkupuutumiseks ettenähtud regenereeritud tsellulooskilest materjalide ja esemete kohta (kodifitseeritud versioon) (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               30.6.2007

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 172/71

      KOMISJONI DIREKTIIV 2007/42/EÜ,
   29. juuni 2007,
   toiduga kokkupuutumiseks ettenähtud regenereeritud tsellulooskilest materjalide ja esemete kohta
   (EMPs kohaldatav tekst)
   (kodifitseeritud versioon)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. oktoobri 2004. aasta määrust (EÜ) nr 1935/2004 toiduga kokkupuutumiseks ettenähtud materjalide ja esemete kohta, millega tunnistatakse kehtetuks direktiivid 80/590/EMÜ ja 89/109/EMÜ, (1) eriti selle artiklit 5,
   ning arvestades, et:

               (1)

               Komisjoni 15. märtsi 1993. aasta direktiivi 93/10/EMÜ toiduga kokkupuutumiseks ettenähtud regenereeritud tsellulooskilest materjalide ja esemete kohta (2) on korduvalt oluliselt muudetud. (3) Selguse ja otstarbekuse huvides tuleks kõnealune direktiiv kodifitseerida.

               (2)

               Käesoleva direktiiviga ettenähtud ühenduse meetmed ei ole üksnes vajalikud, vaid ka möödapääsmatud, et saavutada siseturu eesmärke; üksinda ei suuda liikmesriigid kõnesolevaid eesmärke saavutada. Peale selle on nende saavutamine ühenduse tasandil sätestatud juba määruses (EÜ) nr 1935/2004.

               (3)

               Eesmärgi, mis on sätestatud määruse (EÜ) nr 1935/2004 artikli 3 lõikes 1 saavutamiseks, on regenereeritud tsellulooskile puhul sobivaks vahendiks eridirektiiv kõnealuse määruse artikli 5 tähenduses.

               (4)

               Regenereeritud tselluloosist sünteetilisi pakendeid peaksid reguleerima erisätted.

               (5)

               Meetod, millega määrata värvainete migratsiooni puudumine, tuleks kehtestada hiljem.

               (6)

               Siseriiklikud sätted peaks kehtima seni, kuni koostatakse puhtuskriteeriumid ja analüüsimeetodid.

               (7)

               Määruse (EÜ) nr 1935/2004 artikli 3 lõikes 1 seatud eesmärgi saavutamiseks piisab põhimõtteliselt heakskiidetud ainete loendi kehtestamisest, milles on märgitud kasutatavate koguste piirmäärad.

               (8)

               Bis(2-hüdroksüetüül)eeter (= dietüleenglükool) ja etaandiool (= monoetüleenglükool) võivad siiski ulatuslikult migreeruda teatud toitudesse ja seetõttu on selle võimaluse ärahoidmiseks kõige kohasem ette näha nende ainete maksimaalne lubatud kogus toidus, mis on kokku puutunud regenereeritud tsellulooskilega.

               (9)

               Tarbija tervise kaitseks tuleks vältida toidu otsest kokkupuudet regenereeritud tsellulooskile trükitud pinnaga.

               (10)

               Määruse (EÜ) nr 1935/2004 artikli 16 lõikes 1 osutatud kirjalik teatis tuleb esitada, kui regenereeritud tsellulooskilet kasutatakse erialaselt koos materjalide ja esemetega, mis on ette nähtud kokkupuutumiseks toiduga, välja arvatud sellised materjalid ja esemed, mis oma laadilt on ette nähtud selliseks kasutuseks.

               (11)

               Regenereeritud tsellulooskilede suhtes rakendatavad sätted peavad olema spetsiifilised toiduga kokkupuutuva kihi olemuse suhtes. Sellest tulenevalt peavad plastkattekihiga kaetud regenereeritud tsellulooskiledele esitatavad nõuded erinema kattekihita või tselluloosist saadud kattekihiga kaetud regenereeritud tsellulooskiledele esitatavatest nõuetest.

               (12)

               Kõigi regenereeritud tsellulooskile tüüpide, sealhulgas plastkattekihiga regenereeritud tsellulooskile valmistamisel võib kasutada ainult lubatud aineid.

               (13)

               Plastkattekihiga kaetud regenereeritud tsellulooskilede korral koosneb toiduga kokkupuutuv kiht materjalist, mis on sarnane toiduga kokkupuutumiseks ettenähtud plastmaterjalide ja -esemetega. Seetõttu on kohane, et 6. augusti 2002. aasta komisjoni direktiivis 2002/72/EÜ toiduga kokkupuutumiseks ettenähtud plastmaterjalide ja -esemete kohta (4) toodud sätted kehtiksid ka selliste kilede suhtes.

               (14)

               Ühenduse õigustiku ühtluse huvides tuleb teostada kontrolli plastkattekihiga regenereeritud tsellulooskilede direktiivis 2002/72/EÜ sätestatud migratsiooni piirmääradele vastavuse üle vastavalt eeskirjadele, mis on sätestatud nõukogu 18. oktoobri 1982. aasta direktiivis 82/711/EMÜ, milles kehtestatakse toiduga kokkupuutumiseks ettenähtud plastmaterjalide ja -esemete koostisosade migratsiooni katsetamiseks vajalikud põhinõuded, (5) ja nõukogu 19. detsembri 1985. aasta direktiivis 85/572/EMÜ, millega sätestatakse toiduga kokkupuutumiseks mõeldud plastmaterjalide ja -esemete koostisainete migratsiooni testimiseks kasutatavate mudelainete nimekiri. (6)

               (15)

               Käesoleva direktiiviga ette nähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega.

               (16)

               Käesolev direktiiv ei muuda liikmesriikide kohustusi, mis on seotud III lisa B osas esitatud direktiivide ülevõtmise ja kohaldamise tähtaegadega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   1.   Käesolev direktiiv on eridirektiiv määruse (EÜ) nr 1935/2004 artikli 5 tähenduses.
   2.   Käesolevat direktiivi kohaldatakse I lisas määratletud regenereeritud tsellulooskile suhtes, mis on ette nähtud kokkupuutumiseks toiduga või puutub toiduga kokku oma kasutuseesmärgist lähtuvalt ja mis moodustab:

               a)

               sellisena valmistoote või

               b)

               osa muid materjale sisaldavast valmistootest.

         3.   Käesolevat direktiivi ei kohaldata regenereeritud tselluloosist tehiskestade suhtes.
   Artikkel 2
   Artikli 1 lõikes 2 nimetatud regenereeritud tsellulooskiled kuuluvad ühte järgmistest tüüpidest:

               a)

               kattekihita regenereeritud tsellulooskile;

               b)

               kattekihiga regenereeritud tsellulooskile, mille kattekiht on saadud tselluloosist, või

               c)

               kattekihiga regenereeritud tsellulooskile, mille kattekiht koosneb plastist.

         Artikkel 3
   1.   Artikli 2 punktides a ja b nimetatud regenereeritud tsellulooskilede tootmisel võib kasutada ainult aineid või ainerühmi, mis on loetletud II lisas vastavalt selles sätestatud piirangutele.
   2.   Erandina lõikest 1 võib kasutada muid kui II lisas loetletud aineid, kui neid kasutatakse värvainena (värvid ja pigmendid) või liimina, tingimusel, et need ained ei migreeru toitu tunnustatud analüüsimeetodiga avastataval määral.
   Artikkel 4
   1.   Artikli 2 punktis c nimetatud regenereeritud tsellulooskilede tootmisel võib enne kattekihi lisamist kasutada ainult aineid või ainerühmi, mis on loetletud II lisas vastavalt selles sätestatud piirangutele.
   2.   Lõikes 1 nimetatud regenereeritud tsellulooskilele kantava kattekihi tootmisel võib kasutada ainult aineid või ainerühmi, mis on loetletud direktiivi 2002/72/EÜ II–VI lisas, vastavalt nendes sätestatud piirangutele.
   3.   Minemata vastuollu lõikega 1, peavad artikli 2 punktis c nimetatud regenereeritud tsellulooskilest valmistatud materjalid ja tooted olema kooskõlas direktiivi 2002/72/EÜ artiklitega 2, 7 ja 8.
   Artikkel 5
   Regenereeritud tsellulooskile trükitud pinnad ei tohi toiduainetega kokku puutuda.
   Artikkel 6
   1.   Turustamisetappidel, mis ei ole jaemüügietapid, tuleb toiduga kokkupuutumiseks ettenähtud regenereeritud tsellulooskilest materjalidele ja esemetele lisada määruse (EÜ) nr 1935/2004 artikli 16 lõike 1 kohane kirjalik teatis.
   2.   Lõiget 1 ei kohaldata regenereeritud tsellulooskilest materjalide ja esemete suhtes, mis oma laadilt on otseselt ette nähtud toiduga kokkupuutumiseks.
   3.   Kui kasutuse eritingimused ette nähakse, tuleb regenereeritud tsellulooskilest materjalid või esemed vastavalt märgistada.
   Artikkel 7
   Direktiiv 93/10/EMÜ, mida on muudetud III lisa A osas loetletud direktiividega, tunnistatakse kehtetuks; see ei mõjuta liikmesriikide kohustusi, mis on seotud III lisa B osas esitatud direktiivide ülevõtmise ja kohaldamise tähtaegadega.
   Viiteid kehtetuks tunnistatud direktiivile käsitatakse viidetena käesolevale direktiivile kooskõlas IV lisas esitatud vastavustabeliga.
   Artikkel 8
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 9
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 29. juuni 2007

            Komisjoni nimel

            president

         José Manuel BARROSO

      (1)  ELT L 338, 13.11.2004, lk 4.

      (2)  EÜT L 93, 17.4.1993, lk 27. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2004/14/EÜ (ELT L 27, 30.1.2004, lk 48).

      (3)  Vt lisa III A osa.

      (4)  EÜT L 220, 15.8.2002, lk 18. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2007/19/EÜ (ELT L 91, 31.3.2007, lk 17).

      (5)  EÜT L 297, 23.10.1982, lk 26. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 97/48/EÜ (EÜT L 222, 12.8.1997, lk 10).

      (6)  EÜT L 372, 31.12.1985, lk 14. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2007/19/EÜ.

      I LISA
      REGENEREERITUD TSELLULOOSKILE MÄÄRATLUS
      Regenereeritud tsellulooskile on õhuke lehtmaterjal, mis valmistatakse korduvkasutuseta puidust või puuvillast toodetud puhastatud tselluloosist. Tehniliste nõuete täitmiseks võib sellesse või selle pinnale olla lisatud sobivaid aineid. Regenereeritud tsellulooskile võib olla kaetud kas ühelt või mõlemalt poolt.

      II LISA
      AINETE LOEND, MIDA VÕIB KASUTADA REGENEREERITUD TSELLULOOSKILE VALMISTAMISEL
      NB

                  —

                  Käesoleva lisa esimeses ja teises osas väljendavad protsendid massiprotsente arvutatuna veevaba katmata regenereeritud tsellulooskile kogusest.

                  —

                  Tavapärased tehnilised nimetused on esitatud nurksulgudes.

                  —

                  Kasutatavad ained peavad puhtuskriteeriumide osas olema hea tehnilise kvaliteediga.

            ESIMENE OSA
      Katmata regenereeritud tsellulooskile

                  Nimetus

                  Piirangud

                              A.

                              Regenereeritud tselluloos

                  Vähemalt 72 % (massiprotsent)

            B.   Lisaained

                              1.

                              Plastifikaatorid

                  Kuni 27 % (massiprotsent)

                              —

                              Bis(2-hüdroksüetüül)eeter [= dietüleenglükool]

                  Ainult nende kilede jaoks, mis on ette nähtud kattekihiga katmiseks ja mida seejärel kasutatakse kokkupuutes toiduga, mis ei ole niiske, nimelt ei sisalda pinnal füüsikaliselt vaba vett. Bis(2-hüdroksüetüül)eetri ja etaandiooli summaarne kogus kilega kokkupuutunud toidus ei tohi ületada 30 mg/kg toidu kohta.

                              —

                              Etaandiool [= monoetüleenglükool]

                              —

                              1,3-butaandiool

                              —

                              Glütserool

                              —

                              1,2-propaandiool [= 1,2-propüleenglükool]

                              —

                              Polüetüleenoksiid [= polüetüleenglükool]

                  Keskmine molekulmass 250–1 200

                              —

                              1,2-polüpropüleenoksiid [= 1,2-polüpropüleenglükool]

                  Keskmine molekulmass kuni 400 ja vaba 1,3-propaandiooli sisaldus kuni 1 % (massiprotsent) aine kohta

                              —

                              Sorbitool

                              —

                              Tetraetüleenglükool

                              —

                              Trietüleenglükool

                              —

                              Karbamiid

                              2.

                              Teised lisaained

                  Summaarselt kuni 1 % (massiprotsent)

                     Esimene klass

                  Igas taandes nimetatud aine või ainerühmade kogus võib olla kuni 2 mg/dm2 katmata kile kohta

                              —

                              Äädikhape ja selle NH4-, Ca-, Mg-, K- ja Na-soolad

                              —

                              Askorbiinhape ja selle NH4-, Ca-, Mg-, K- ja Na-soolad

                              —

                              Bensoehape ja Na-bensoaat

                              —

                              Sipelghape ja selle NH4-, Ca-, Mg-, K- ja Na-soolad

                              —

                              Hargnemata ahelaga paarisarvulise süsinikuaatomite arvuga (C8–C20) küllastunud või küllastumata rasvhapped, beheenhape ja ritsinoolhape ning nende hapete NH4-, Ca-, Mg-, K-, Na-, Al-, Zn-soolad

                              —

                              Sidrunhape, D- ja L-piimhape, male(iin)hape, L-viinhape ja nende Na- ja K-soolad

                              —

                              Sorb(iin)hape ja selle NH4-, Ca-, Mg-, K-, Na-soolad

                              —

                              Hargnemata ahelaga paarisarvulise süsinikuaatomite arvuga (C8–C20) küllastunud või küllastumata rasvhapete amiidid, beheenhappe ja ritsinoolhappe amiidid

                              —

                              Looduslikud toidutärklised ja -jahud

                              —

                              Keemilised modifitseeritud toidutärklised ja -jahud

                              —

                              Amüloos

                              —

                              Kaltsium- ja magneesiumkarbonaadid ja -kloriidid

                              —

                              Gütserooliestrid hargnemata ahelaga paarisarvulise süsinikuaatomite arvuga (C8–C20) küllastunud või küllastumata rasvhapetega ja/või adip(iin)hape, sidrun-, 12-hüdroksüstear(iin)- ja ritsinoolhapetega

                              —

                              8–14 oksüetüleenrühmaga polüoksüetüleeni estrid hargnemata ahelaga paarisarvulise süsinikuaatomite arvuga (C8–C20) küllastumata või küllastunud rasvhapetega

                              —

                              Sorbitooli estrid hargnemata ahelaga paarisarvulise süsinikuaatomite arvuga (C8–C20) küllastumata või küllastunud rasvhapetega

                              —

                              Stear(iin)happe ja mono- ja/või diestrid etaandiooli ja/või bis(2-hüdroksüetüül)eetri ja/või trietüleenglükooliga

                              —

                              Al-, Ca-, Mg- ja Si-oksiidid ja hüdroksiidid, silikoon ning Al-, Ca-, Mg- ja K-silikaadid ning hüdrosilikaadid

                              —

                              Polüetüleenoksiid [= polüetüleenglükool]

                  Keskmine molekulmass 1 200–4 000

                              —

                              Naatriumpropanaat

                     Teine klass

                  Ainete üldkogus katmata tsellulooskiles võib olla kuni 1 mg/dm2 ja üksiku aine või ainerühma kogus võib olla kuni 0,2 mg/dm2 (juhul kui ei ole kehtestatud madalamat piirnormi)

                              —

                              Naatriumalküül (C8–C18) benseensulfonaat

                              —

                              Naatriumisopropüülnaftaleensulfonaat

                              —

                              Naatriumalküül (C8–C18) sulfaat

                              —

                              Naatriumalküül (C8–C18) sulfonaat

                              —

                              Naatriumdioktüülsulfosuktsinaat

                              —

                              Dihüdroksüetüüldietüleentriamiinmonoatsetaatdistearaat

                  Kuni 0,05 mg/dm2 katmata kile kohta

                              —

                              Ammoonium-, magneesium- ja naatriumlaurüülsulfaadid

                              —

                                 N,N′-distearoüüldiaminoetaan ehk N,N′distearoüületüleendiamiin, N,N′dipalmitoüüldiaminoetaan ehk N,N′-dipalmitoüül-etüleendiamiin. N,N′-dioleoüüldiaminoetaan ehk N,N′-dioleoüületüleendiamiin-

                              —

                              2-heptadetsüül-4,4-bis(metüleenstearaat)oksasoliin

                              —

                              polüetüleenaminostearamiidetüülsulfaat

                  Mitte rohkem kui 0,1 mg/dm2 katmata kile kohta

                     Kolmas klass – fikseerivad ained

                  Ainete üldkogus võib olla kuni 1 mg/dm2 katmata kile kohta

                              —

                              Melamiinformaldehüüdi kondensatsiooniprodukt, modifitseerimata või modifitseeritud ühe või mitme alljärgnevalt loetletud aine abil:
                              butanool, dietüleentriamiin, etanool, trietüleentetraamiin, tetraetüleenpentaamiin, tri-(2-hüdroksüetüül)amiin, 3,3′-diaminodipropüülamiin, 4,4′-diaminodibutüülamiin

                  Vaba formaldehüüdi sisaldus võib olla kuni 0,5 mg/dm2 katmata kile kohta
                  Vaba melamiini sisaldus võib olla kuni 0,3 mg/dm2 katmata kile kohta

                              —

                              Melamiinkarbamiidformaldehüüdi kondensatsiooniprodukt, modifitseertud tris-(2-hüdroksüetüül)amiiniga

                  Vaba formaldehüüdi sisaldus võib olla kuni 0,5 mg/dm2 katmata kile kohta
                  Vaba melamiini sisaldus võib olla kuni 0,3 mg/dm2 katmata kile kohta

                              —

                              Võrkstruktuuriga katioonsed polüalküleenamiinid:

                                          a)

                                          polüamiid-epikloorhüdriinvaigud diaminopropüülmetüülamiini ja epikloorhüdriini alusel

                                          b)

                                          polüamiid-epikloorhüdriinvaigud epikloorhüdriini, adip(iin)happe, kaprolaktaami, dietüleentriamiini ja/või etüleendiamiini alusel

                                          c)

                                          polüamiid-epikloorhüdriinvaigud adip(iin)happe, dietüleentriamiini ja epikloorhüdriini või epikloorhüdriini ja ammoniaagi segu alusel

                                          d)

                                          polüamiid-polüamiin-epikloorhüdriinvaigud epikloorhüdriini, dimetüüladipaadi ja dietüleentriamiini alusel

                                          e)

                                          polüamiid-polüamiin-epikloorhüdriinvaigud epikloorhüdriini, adipamiidi ja diaminopropüülmetüülamiini alusel

                  Kooskõlas ühenduse direktiividega ja nende puudumisel siseriiklike õigusaktidega kuni ühenduse direktiivi vastuvõtmiseni

                              —

                              Polüetüleenamiinid ja polüetüleenimiinid

                  Kuni 0,75 mg/dm2 katmata kile kohta

                              —

                              Karbamiid-formaldehüüdi kondensatsiooniprodukt, modifitseerimata või modifitseeritud ühe või mitme alljärgnevalt loetletud ühendi abil:
                              aminometüülsulfoonhape, sulfaniilhape, butanool, diaminobutaan, diaminodietüülamiin, diaminodipropüülamiin, diaminopropaan, dietüleentriamiin, etanool, guanidiin, metanool, tetraetüleenpentaamiin, trietüleentetraamiin, naatriumsulfit

                  Vaba formaldehüüdi sisaldus võib olla kuni 0,5 mg/dm2 katmata kile kohta

                     Neljas klass

                  Ainete üldkogus võib olla kuni 0,01 mg/dm2 katmata kile kohta

                              —

                              Toiduõlide amiinide ja polüetüleenoksiidi vahelise reaktsiooni produktid

                              —

                              Monoetanoolamiinilaurüülsulfaat

      TEINE OSA
      Kaetud regenereeritud tsellulooskile

                  Nimetus

                  Piirangud

                              A.

                              Regenereeritud tselluloos

                  Vt esimene osa

                              B.

                              Lisaained

                  Vt esimene osa

            C.   Kattematerjal

                              1.

                              Polümeerid

                  Ainete üldkogus võib olla kuni 50 mg/dm2 toiduga kokkupuutuva poole kattekihi kohta

                              —

                              Tselluloosi etüül-, hüdroksüetüül-, hüdroksüpropüül- ja metüüleetrid

                              —

                              Tselluloosnitraat

                  Kuni 20 mg/dm2 toiduga kokkupuutuva poole kattekihi kohta; lämmastikusisaldus 10,8–12,2 % (massiprotsent) tselluloosnitraadis

                              2.

                              Vaigud

                  Ainete koguhulk ei tohi ületada 12,5 mg/dm2 toiduga kokkupuutuva poole kattekihi kohta ja ainult tselluloosnitraadil põhinevate kattekihtidega regenereeritud tsellulooskilede valmistamiseks

                              —

                              Kaseiin

                              —

                              Kampol ja/või selle polümerisatsiooni, hüdrogenisatsiooni või disproportsioneerimissaadused ning nende metüül-, etüül- või (C2–C6) polüvalentsete alkoholide või nende alkoholide segude estrid

                              —

                              Kampol ja/või selle polümerisatsiooni, hüdrogenisatsiooni või disproportsioneerimissaadused kondenseeritud akrüül-, male(iin)-, sidrun-, fumaar- ja/või ftaalhappe ja/või 2,2-bis(4-hüdroksüfenüül)propaanformaldehüüdiga ning esterifitseeritud metüül-, etüül- või (C2-C6) polüvalentsete alkoholidega või nende alkoholide segudega

                              —

                              Bis(2-hüdroksüetüül)eetri estrid beeta-pineeni ja/või dipineeni ja/või diterpeeni ja male(iin)happeanhüdriidi liitumisega

                              —

                              Toiduželatiin

                              —

                              Kastoorõli ja selle dehüdratatsiooni- või hüdrogenisatsiooniproduktid, selle kondensatsioonisaadused polüglütserooli, adip(iin)-, sidrun-, male(iin)-, ftaal- ja sebatsiinhappega

                              —

                              Looduslik kummi [= dammara]

                              —

                              Polü-beeta-pineen [= terpeenvaigud]

                              —

                              Karbamiid-formaldehüüdvaigud (vt fikseerivad ained)

                              3.

                              Plastifikaatorid

                  Üldkogus võib olla kuni 6 mg/dm2 toiduga kokkupuutuva poole kattekihi kohta

                              —

                              Atsetüülditributüültsitraat

                              —

                              Atsetüültri(2-etüülheksüül)tsitraat

                              —

                              Di-isobutüüladipaat

                              —

                              Di-n-butüüladipaat

                              —

                              Di-n-heksüülaselaat

                              —

                              Ditsükloheksüülftalaat

                  Kuni 4,0 mg/dm2 toiduga kokkupuutuva poole kattekihi kohta

                              —

                              2-etüülheksüüldifenüülfosfaat (sünonüüm: fosforhappe difenüül-2-ethüülheksüülester)

                  2-etüülheksüüldifenüülfosfaadi suurim lubatud kogus:

                              a)

                              2,4 mg/kg sellist tüüpi kilega kokku puutuva toidu kohta, või

                              b)

                              0,4 mg/dm2 toiduga kokkupuutuva poole kattekihi kohta

                              —

                              Glütseroolmonoatsetaat [= monoatsetiin]

                              —

                              Glütserooldiatsetaat [= diatsetiin]

                              —

                              Glütserooltriatsetaat [= triatsetiin]

                              —

                              Dibutüülsebatsinaat

                              —

                              Di-n-butüültartraat

                              —

                              Di-isobutüültartraat

                              4.

                              Teised lisaained

                  Üldkogus võib olla kuni 6 mg/dm2 katmata regenereeritud tsellulooskile, kaasa arvatud toiduga kokkupuutuva poole kattekiht, kohta

                              4.1.

                              Esimeses osas loetletud lisaained

                  Samad, mis esimeses osas (kaasa arvatud aine hulk kattematerjali toiduainega kokkupuutuval poolel)

                              4.2.

                              Spetsiaalsed kattematerjali lisaained:

                  Aine või ainerühma kogus toiduainega toiduainetega kokkupuutuval kattematerjali poolel võib igal üksikul juhul olla kuni 2 mg/dm2 kohta (kui ei ole kehtestatud eraldi piirnorme)

                              —

                              1-heksadekanool ja 1-oktadekanool

                              —

                              Hargnemata ahelaga küllastunud ja küllastumata paarisarvuliste süsinikuaatomite (C8–C20) arvuga rasvhapete ja ritsinoolhappe estrid hargnemata ahelaga etüül-, butüül-, amüül- ja ole(iin)alkoholidega

                              —

                              Montaanvahad, mis sisaldavad puhastatud montaanhappeid (C26–C32) ja/või nende estreid etaandiooli ja/või 1,3-butaandiooliga ja nende kaltsium- ja kaaliumisooli

                              —

                              Karnaubavaha

                              —

                              Mesilasvaha

                              —

                              Espartovaha

                              —

                              Kandelillavaha

                              —

                              Dimetüülpolüsiloksaan

                  Kuni 1 mg/dm2 toiduga kokkupuutuva poole kattekihi kohta — Epoksiiditud sojaõli (oksilaani sisaldus 6–8 %)

                              —

                              Epoksiiditud sojaõli (oksilaani sisaldus 6–8 %)

                              —

                              Rafineeritud parafiin ja mikrokristalsed vahad

                              —

                              Pentaerütritooltetrastearaat

                              —

                              Mono- ja bis(oktadetsüüldietüleenoksiid)fosfaadid

                  Kuni 0,2 mg/dm2 toiduga kokkupuutuva poole kattekihi kohta

                              —

                              Alifaatsed happed (C8–C20) esterifitseeritud mono- või di-(2-hüdroksü)amiiniga

                              —

                              2- ja 3-tert-butüül-4-hüdroksüanisool [e butüleeritud hüdroksüanisool — BHA]

                  Kuni 0,06 mg/dm2 toiduga kokkupuutuva poole kattekihi kohta

                              —

                              2,6-di-tert-butüül-4-metüülfenool [e butüleeritud hüdroksütolueen — BHT]

                  Kuni 0,06 mg/dm2 toiduga kokkupuutuva poole kattekihi kohta

                              —

                              Di-n-oktüültina-bis(2-etüülheksüül)maleaat

                  Kuni 0,06 mg/dm2 toiduga kokkupuutuva poole kattekihi kohta

                              5.

                              Lahustid

                  Aine üldkogus võib olla kuni 0,6 mg/dm2 toiduga kokkupuutuva poole kattekihi kohta

                              —

                              Butüülatsetaat

                              —

                              Etüülatsetaat

                              —

                              Isobutüülatsetaat

                              —

                              Isopropüülatsetaat

                              —

                              Propüülatsetaat

                              —

                              Atsetoon

                              —

                              1-butanool

                              —

                              Etanool

                              —

                              2-butanool

                              —

                              2-propanool

                              —

                              1-propanool

                              —

                              Tsükloheksaan

                              —

                              Etüleenglükoolimonobutüüleeter

                              —

                              Etüleenglükoolimonobutüüleetri atsetaat

                              —

                              Metüületüülketoon

                              —

                              Metüülisobutüülketoon

                              —

                              Tetrahüdrofuraan

                              —

                              Tolueen

                  Kuni 0,06 mg/dm2 toiduga kokkupuutuva poole kattekihi kohta

      III LISA
      A   OSA
      Kehtetuks tunnistatud direktiiv koos muudatustega
      (artikkel 7)

                  Komisjoni direktiiv 93/10/EMÜ

                  (EÜT L 93, 17.4.1993, lk 27).

                  Komisjoni direktiiv 93/111/EÜ

                  (EÜT L 310, 14.12.1993, lk 41).

                  Komisjoni direktiiv 2004/14/EÜ

                  (ELT L 27, 30.1.2004, lk 48).

            B   OSA
      Siseriiklikku õigusesse ülevõtmise ja kohaldamise tähtajad
      (artikkel 7)

                  Direktiiv

                  Ülevõtmise tähtaeg

                  Kohaldamise tähtaeg

                  93/10/EMÜ

                  1. jaanuar 1994

                  1. jaanuar 1994 (1)

                  1. jaanuar 1994 (2)

                  1. jaanuar 1995 (3)

                  93/111/EÜ

                  —

                  —

                  2004/14/EÜ

                  29. juuli 2005

                  29. juuli 2005 (4)

                  29. jaanuar 2006 (5)

         (1)  Kooskõlas direktiivi 93/10/EMÜ artikli 5 lõike 1 esimese taandega: „Lubavad liikmesriigid 1. jaanuarist 1994 sellise toiduainetega kokkupuutumiseks ettenähtud regenereeritud tsellulooskile turustamise ja kasutamise, mis vastab käesoleva direktiivi nõuetele”.

         (2)  Kooskõlas direktiivi 93/10/EMÜ artikli 5 lõike 1 teise taandega: „Keelavad liikmesriigid 1. jaanuarist 1994 sellise toiduainetega kokkupuutumiseks ettenähtud regenereeritud tsellulooskile turustamise ja kasutamise, mis ei vasta käesoleva direktiivi ega direktiivi 83/229/EMÜ nõuetele, v.a kile, mis direktiivi 92/15/EMÜ kohaselt keelatakse 1. juulist 1994”.

         (3)  Kooskõlas direktiivi 93/10/EMÜ artikli 5 lõike 1 kolmanda taandega: „Keelavad liikmesriigid 1. jaanuarist 1995 sellise toiduainetega kokkupuutumiseks ettenähtud regenereeritud tsellulooskile turustamise ja kasutamise, mis ei vasta käesoleva direktiivi nõuetele, kuid vastas direktiivi 83/229/EMÜ nõuetele”.

         (4)  Kooskõlas direktiivi 2004/14/EÜ artikli 2 lõike 1 punktiga a: „Kohaldavad liikmesriigid kõnealuseid õigusakte sellisel viisil, et need lubavad 29. juulist 2005 sellise toiduainetega kokkupuutumiseks ettenähtud regenereeritud tsellulooskile turustamist ja kasutamist, mis vastab käesoleva direktiivi nõuetele”.

         (5)  Kooskõlas direktiivi 2004/14/EÜ artikli 2 lõike 1 punktiga b: „Kohaldavad liikmesriigid kõnealuseid õigusakte sellisel viisil, et need keelustavad 29. jaanuarist 2006 sellise toiduainetega kokkupuutumiseks ettenähtud regenereeritud tsellulooskile tootmise ja impordi Ühenduse territooriumile, mis ei vasta käesoleva direktiivi nõuetele”.

      IV LISA
      Vastavustabel

                  Direktiiv 93/10/EMÜ

                  Käesolev direktiiv

                  Artikkel 1 lõiked 1 ja 2

                  Artikkel 1 lõiked 1 ja 2

                  Artikkel 1 lõige 3 sissejuhatav osa, punkt b

                  Artikkel 1 lõige 3

                  Artikkel 1a

                  Artikkel 2

                  Artikkel 2

                  Artikkel 3

                  Artikkel 2a

                  Artikkel 4

                  Artikkel 3

                  Artikkel 5

                  Artikkel 4

                  Artikkel 6

                  Artikkel 5

                  —

                  Artikkel 6

                  —

                  —

                  Artikkel 7

                  —

                  Artikkel 8

                  Artikkel 7

                  Artikkel 9

                  Lisa I

                  Lisa I

                  Lisa II

                  Lisa II

                  Lisa III

                  —

                  —

                  Lisa III

                  —

                  Lisa IV


title: Komisjoni direktiiv 1999/14/EÜ, 16. märts 1999, millega kohandatakse mootorsõidukite ja nende haagiste tagumisi udulaternaid käsitlev nõukogu direktiiv 77/538/EMÜ tehnika arengugaEMPs kohaldatav tekst.

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31999L0014

Euroopa Liidu Teataja L 097 , 12/04/1999 Lk 0001 - 0013

		Komisjoni direktiiv 1999/14/EÜ,16. märts 1999,millega kohandatakse mootorsõidukite ja nende haagiste tagumisi udulaternaid käsitlev nõukogu direktiiv 77/538/EMÜ tehnika arenguga(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 6. veebruari 1970. aasta direktiivi 70/156/EMÜ mootorsõidukite ja nende haagiste tüübikinnitust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, [1] viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 98/91/EÜ, [2] eriti selle artikli 13 lõiget 2,võttes arvesse nõukogu 28. juuni 1977. aasta direktiivi 77/538/EMÜ mootorsõidukite ja nende haagiste tagumisi udulaternaid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, [3] viimati muudetud Austria, Soome ja Rootsi ühinemisaktiga, eriti selle artiklit 10,ning arvestades, et:(1) direktiiv 77/538/EMÜ on üks mitmest üksikdirektiivist EÜ tüübikinnitusmenetluse kohta, mis kehtestati direktiiviga 70/156/EMÜ; sellest tulenevalt kohaldatakse direktiivi 70/156/EMÜ sätteid, mis kehtivad sõiduki süsteemide, osade ja eraldi seadmestike puhul, direktiivi 77/538/EMÜ suhtes;(2) eelkõige nähakse direktiivi 70/156/EMÜ artikli 3 lõikes 4 ja artikli 4 lõikes 3 ette, et igale üksikdirektiivile peab olema lisatud direktiivi 70/156/EMÜ VI lisal põhinev teatis ning tüübikinnitustunnistus, et muuta tüübikinnitus elektrooniliseks; direktiivis 77/538/EMÜ ettenähtud tüübikinnitustunnistust tuleks sellele vastavalt muuta;(3) menetlusi tuleks lihtsustada, et muudatuste tegemise korral säiliks direktiivi 70/156/EMÜ artikli 9 lõikes 2 ettenähtud võrdväärsus teatavate üksikdirektiivide ja ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni vastavate eeskirjade vahel; esmajärjekorras tuleks ristviiteid kasutades asendada direktiivis 77/538/EMÜ ettenähtud tehnilised nõuded ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 38 tehniliste nõuetega;(4) on vaja tagada nõuete täitmine vastavalt nõukogu direktiivile 76/756/EMÜ, [4] viimati muudetud komisjoni direktiiviga 97/28/EÜ, [5] ning nõukogu direktiivile 76/761/EMÜ, [6] viimati muudetud komisjoni direktiiviga 1999/17/EÜ [7];(5) käesolevas direktiivis ettenähtud meetmed on kooskõlas direktiiviga 70/156/EMÜ asutatud tehnika arenguga kohandamise komitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 77/538/EMÜ muudetakse järgmiselt.1. Artikli 1 lõige 1 asendatakse järgmisega:"1. Iga liikmesriik annab osa EÜ tüübikinnituse mis tahes tagumisele udutulelaterna tüübile, mis vastab asjakohastes lisades ettenähtud konstruktsiooni- ja katsetamisnõuetele."2. Artikli 2 esimene lõige asendatakse järgmisega:"Liikmesriigid annavad iga nende poolt artikli 1 kohaselt kinnitatud tagumise udulaterna tüübi tootjale I lisa 3. liites esitatud näidisele vastava osa EÜ tüübikinnitusmärgi."3. Artikkel 4 asendatakse järgmisega:"Artikkel 4Liikmesriikide pädevad asutused teatavad üksteisele direktiivi 70/156/EMÜ artikli 4 lõikes 6 kindlaksmääratud korras igast käesoleva direktiivi kohasest tüübikinnituse andmisest, andmisest keeldumisest või tühistamisest."4. Artikkel 9 asendatakse järgmisega:"Artikkel 9Käesolevas direktiivis tähendab "sõiduk" teedel kasutamiseks mõeldud, kerega või kereta, vähemalt neljarattalist mootorsõidukit, mille valmistajakiirus on üle 25 km/h, ja selle haagiseid, välja arvatud rööbastel liikuvad sõidukid, põllumajandus- ja metsatraktorid ning kõik liikurmasinad."5. Lisad asendatakse käesoleva direktiivi lisas sisalduva tekstiga.Artikkel 21. Alates 1. oktoobrist 1999 või juhul, kui artiklis 3 nimetatud tekstid avaldatakse pärast 1. aprilli 1999, siis kuus kuud pärast kõnealuste tekstide tegeliku avaldamise kuupäeva, ei tohi liikmesriigid tagumiste udulaternatega seotud põhjustel:- keelduda sõiduki või tagumise udulaterna tüübile EÜ tüübikinnituse või siseriikliku tüübikinnituse andmisest ega- keelata sõidukite registreerimist, müüki, kasutuselevõtmist või kasutamist või tagumiste udulaternate kasutuselevõtmist,kui tagumised udulaternad vastavad käesoleva direktiiviga muudetud direktiivi 77/538/EMÜ nõuetele ning on sõidukitele paigaldatud direktiivis 76/756/EMÜ ettenähtud nõuete kohaselt.2. Alates 1. aprillist 2000 liikmesriigid:- ei anna EÜ tüübikinnitust ning- võivad keelduda siseriikliku tüübikinnituse andmisestmis tahes sõiduki tüübile tagumiste udulaternatega seotud põhjustel või mis tahes tagumise udulaterna tüübile, kui käesoleva direktiiviga muudetud direktiivi 77/538/EMÜ nõuded ei ole täidetud.3. Alates 1. aprillist 2001 rakendatakse käesoleva direktiiviga muudetud direktiivi 77/538/EMÜ tagumiste udulaternate kui seadme osadega seotud nõudeid direktiivi 70/156/EMÜ artikli 7 lõike 2 kohaldamisel.4. Olenemata lõigetest 2 ja 3 jätkavad liikmesriigid tagumiste udulaternate varuosadega seotud EÜ tüübikinnituse andmist ning lubavad nende müüki ja kasutuselevõtmist direktiivi 77/538/EMÜ eelmiste versioonide kohaselt tingimusel, et tagumised udulaternad:- on mõeldud paigaldamiseks juba kasutuselolevatele sõidukitele ja- need vastavad sõidukite esmakordsel registreerimisel kohaldatud direktiivi nõuetele.Artikkel 3ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 38 II lisa punktis 1 nimetatud lõigud ja lisad avaldatakse Euroopa Ühenduste Teatajas enne 1. aprilli 1999.Artikkel 41. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid 1. oktoobriks 1999; kui artiklis 3 nimetatud tekstid avaldatakse pärast 1. aprilli 1999, siis täidavad liikmesriigid kõnealuse kohustuse kuus kuud pärast tekstide tegeliku avaldamise kuupäeva. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Nad kohaldavad kõnealuseid norme alates 1. oktoobrist 1999 või kuus kuud pärast artiklis 3 nimetatud tekstide tegeliku avaldamise kuupäeva, kui nimetatud tekstid avaldatakse pärast 1. aprilli 1999.Kui liikmesriigid kõnealused normid vastu võtavad, viidatakse nendes käesolevale direktiivile või lisatakse nendele selline viide ametliku avaldamise korral. Sellise viitamise viisi sätestavad liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastu võetavate põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.Artikkel 5Käesolev direktiiv jõustub 20. päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.Artikkel 6Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 16. märts 1999Komisjoni nimelkomisjoni liigeMartin Bangemann[1] EÜT L 42, 23.2.1970, lk 1.[2] EÜT L 11, 16.1.1999, lk 25.[3] EÜT L 220, 29.8.1977, lk 60.[4] EÜT L 262, 27.9.1976, lk 1.[5] EÜT L 171, 30.6.1997, lk 1.[6] EÜT L 262, 27.9.1976, lk 96.[7] EÜT L 97, 12.4.1999, lk 45.--------------------------------------------------LISA"LISADE LOETELUI LISA: | Tüübikinnitusega seotud rakendussätted |1 liide: | Teatis |2 liide: | Tüübikinnitustunnistus |3 liide: | Osa EÜ tüübikinnitusmärgi näidised |II LISA: | Tehnilised nõuded |I LISATÜÜBIKINNITUSEGA SEOTUD RAKENDUSSÄTTED1. OSA EÜ TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE1.1. Tagumise udulaterna direktiivi 70/156/EMÜ artikli 3 lõike 4 kohase osa EÜ tüübikinnitustaotluse esitab tootja.1.2. Teatise näidis on esitatud 1. liites.1.3. Tüübikatsetuste tegemise eest vastutavale tehnilisele talitusele tuleb esitada:1.3.1. kaks soovitatava laterna või soovitatavate laternatega varustatud näidist; mitteidentsete, kuid sümmeetriliste seadmete puhul, millest üks sobib paigaldamiseks sõiduki vasakule ja teine sõiduki paremale küljele, võivad kaks esitatud näidist olla identsed ning kohased paigaldamiseks ainult sõiduki paremale või vasakule küljele.2. MÄRGISED2.1. Osa EÜ tüübikinnituseks esitatud seadmetel peab olema:2.1.1. tootja kaubanimi või kaubamärk;2.1.2. asendatavate valgusallikatega laternate puhul: ettenähtud hõõglambi tüüp (tüübid);2.1.3. asendamatute valgusallikatega laternate puhul: nimipinge ja võimsus vattides.2.2. Kõnealused märgised peavad olema selgesti loetavad ja kustumatud ning kinnitatud seadme valgustavale pinnale või ühele valgustavatest pindadest. Sõidukile paigaldatud seadme märgised peavad olema väljastpoolt nähtavad.2.3. Igal seadmel peab olema piisavalt ruumi osa tüübikinnitusmärgi jaoks. Kõnealune ruum märgitakse 1. liites nimetatud joonistele.3. OSA EÜ TÜÜBIKINNITUSE ANDMINE3.1. Kui asjaomased nõuded on täidetud, siis antakse EÜ tüübikinnitus direktiivi 70/156/EMÜ artikli 4 lõike 3 ning vajaduse korral artikli 4 lõike 4 kohaselt.3.2. EÜ tüübikinnitustunnistuse näidis on esitatud 2. liites.3.3. Igale tüübikinnitusega tagumise udulaterna tüübile antakse direktiivi 70/156/EMÜ VII lisa kohane tüübikinnitusnumber. Üks ja sama liikmesriik ei anna sama numbrit teisele tagumise udulaterna tüübile.3.4. Kui osa EÜ tüübikinnitust taotletakse tagumisest udulaternast ja muudest laternatest koosnevale valgustus- ja valgussignaalseadme tüübile, siis võib seadmele anda ühise osa EÜ tüübikinnitusmärgi tingimusel, et tagumine udulatern vastab käesoleva direktiivi nõuetele ning iga latern muudest laternatest, mis on selle valgustus- ja valgussignaalseadme osa, millele taotletakse osa EMÜ tüübikinnitust, vastab laterna suhtes kohaldatavas üksikdirektiivis ettenähtud nõuetele.4. OSA EÜ TÜÜBIKINNITUSMÄRK4.1. Peale punktis 2.1 nimetatud märgistuse peab igal käesoleva direktiivi kohaselt kinnitatud tüübile vastaval tagumisel suunatulelaternal olema osa EÜ tüübikinnitusmärk.4.2. Tüübikinnitusmärgil on:4.2.1. e-tähte ümbritsev ristkülik, millele järgneb tüübikinnituse andnud liikmesriigi eraldusnumber või eraldustähed:1  Saksamaa,2  Prantsusmaa,3  Itaalia,4  Madalmaad,5  Rootsi,6  Belgia,9  Hispaania,11  Ühendkuningriik,12  Austria,13  Luksemburg,17  Soome,18  Taani,21  Portugal,23  Kreeka,IRL  Iirimaa;4.2.2. direktiivi 70/156/EMÜ VII lisa punktis 4 esitatud tüübikinnitusnumbrile vastav baaskinnitusnumber, mis asub ristküliku lähedal ning mille ees on kaks numbrit tähistamaks EMÜ tüübikinnituse andmise kuupäeval direktiivis 77/538/EMÜ tehtud viimase olulise tehnilist laadi muudatuse järjekorranumbrit. Järjekorranumber käesolevas direktiivis on 00;4.2.3. lisasümbol: F-täht.4.3. Osa EÜ tüübikinnitusmärk kinnitatakse laterna klaasidele või ühele klaasidest nii, et see oleks kustumatu ja selgesti loetav ka siis, kui laternad on sõidukile paigaldatud.4.4. Osa EÜ tüübikinnitusmärgi näidised on esitatud 3. liite joonisel 1.4.5. Ühise osa EÜ tüübikinnitusnumbri punkti 3.4 alusel väljastamise korral tagumisest udulaternast ja muudest laternatest koosnevale valgustus- ja valgussignaalseadme tüübile võib seadmele anda ühise osa EÜ tüübikinnitusmärgi, millel on:4.5.1. e-tähte ümbritsev ristkülik, millele järgneb tüübikinnituse andnud liikmesriigi eraldusnumber või eraldustähed (vt punkt 4.2.1):4.5.2. baaskinnitusnumber (vt punkti 4.2.2 esimese lause esimest poolt);4.5.3. vajaduse korral nool, kuivõrd see on vajalik laterna kui terviku monteerimisel.4.6. Märgi asukoht grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternate puhul ei ole oluline, kui:4.6.1. märk on nähtav pärast laternate sõidukile paigaldamist;4.6.2. ühtegi grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternate valgust ülekandvat osa ei saa eemaldada, eemaldamata samaaegselt tüübikinnitusmärki.4.7. Iga laterna tunnusmärk vastavalt osa EÜ tüübikinnituse andmise aluseks olnud direktiivile koos järjekorranumbriga (vt punkti 4.2.2 esimese lause teist poolt) ning vajaduse korral D-täht ning nõuetekohane nool märgitakse kas:4.7.1. asjakohasele valgustavale pinnale või4.7.2. laternate grupile sellisel viisil, et grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternatest iga latern oleks selgesti kindlaksmääratav.4.8. Kõnealuse märgi eri osade mõõtmed ei tohi olla väiksemad kui suurimad miinimummõõtmed, mis on üksikmärgistamiste puhul ette nähtud osa EÜ tüübikinnituse andmise aluseks olnud eri direktiivides.4.9. Muude laternatega grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laterna osa EÜ tüübikinnitusmärgi näidised on esitatud 3. liite joonisel 2.5. TÜÜBI JA TÜÜBIKINNITUSE MUUDATUSED5.1. Käesoleva direktiivi kohaselt kinnitatud tüübi muutmisel kohaldatakse direktiivi 70/156/EMÜ artikli 5 sätteid.6. TOODETE VASTAVUS KINNITATUD TÜÜBILE6.1. Üldjuhul võetakse toodangu vastavust tagavad meetmed direktiivi 70/156/EMÜ artiklis 10 ettenähtud korras.6.2. Iga tagumine udulatern peab vastama lõikes 6 ja lõikes 9 [1] esitatud fotomeetrilistele ja kolorimeetrilistele tingimustele. Sellest olenemata võib seeriatootmisest juhuslikult valitud tagumise udulaterna minimaalse valgustugevuse (mõõdetuna punktis 7 [2] nimetatud standardhõõglambiga) nõudeid piirata igas asjakohases suunas kuni 80 % punktis 6 [3] nimetatud miinimumväärtustest.1. liide+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++2. liide+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++3. liideOSA EÜ TÜÜBIKINNITUSMÄRGI NÄIDISED+++++ TIFF +++++Joonis 1Osa EÜ tüübikinnitusmärgiga seade on tagumine udulatern, mis on tüübikinnituse saanud Saksamaal (e1) käesoleva direktiivi kohaselt (00) ning kannab baaskinnitusnumbrit 1471.+++++ TIFF +++++Joonis 2Lihtsustatud märgistamine grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternate puhul, kui vähemalt kaks laternat moodustavad ühe ja sama koosti osa(Vertikaal- ja horisontaaljooned esitavad skemaatiliselt valgussignaalseadme kuju. Need ei ole tüübikinnitusmärgi osad)NÄIDIS A+++++ TIFF +++++NÄIDIS B+++++ TIFF +++++NÄIDIS CMärkus:Näidised A, B ja C on kolm tüübikinnitusmärgi näidet, mis kujutavad kolme võimalikku märgistamisviisi valgustus- ja valgussignaalseadme puhul, milles kaks või mitu laternat moodustavad ühe ja sama grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternatest koosneva üksuse osa. Kõnealuste tüübikinnitusmärkide kohaselt on seade saanud tüübikinnituse Saksamaal (e1) ning kannab baaskinnitusnumbrit 1712 ning selle koosseisus on:IA kategooria helkur, mis on tüübikinnituse saanud direktiivi 76/757/EMÜ kohaselt, järjekorranumber 02;2.a kategooria tagumine suunatulelatern, mis on tüübikinnituse saanud direktiivi 76/759/EMÜ kohaselt, järjekorranumber 01;punane tagumine ääretulelatern (R), mis on tüübikinnituse saanud direktiivi 76/758/EMÜ kohaselt, järjekorranumber 02;tagumine udulatern (F), mis on tüübikinnituse saanud direktiivi 77/538/EMÜ kohaselt, järjekorranumber 00;tagurdustulelatern (AR), mis on tüübikinnituse saanud direktiivi 77/539/EMÜ kohaselt, järjekorranumber 00;kaherežiimne piduritulelatern (S2), mis on tüübikinnituse saanud direktiivi 76/758/EMÜ II lisa kohaselt, järjekorranumber 02;tagumine numbritulelatern (L), mis on tüübikinnituse saanud direktiivi 76/760/EMÜ kohaselt, järjekorranumber 00.II LISATEHNILISED NÕUDED1. Tehnilised nõuded vastavad ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 38 lõigetes 1, 5–9 ja 3. lisas ettenähtud tehnilistele nõuetele. Eeskiri koosneb järgmistest konsolideeritud dokumentidest:- esialgne eeskiri (00); [1]- eeskirja nr 38 1. täiendus; [2]- eeskirja nr 38 2. ja 3. täiendus, kaasa arvatud muudatused; [3]- eeskirja nr 38 4. täiendus; [4]- eeskirja nr 38 5. täiendus, (5)kuid:1.1. viidet eeskirjale nr 48 tuleb mõista viitena direktiivile 76/756/EMÜ;1.2. viidet eeskirjale nr 37 tuleb mõista viitena direktiivi 76/761/EMÜ VII lisale."[1] Käesoleva direktiivi II lisa punktis 1 nimetatud dokumendid.[2] Käesoleva direktiivi II lisa punktis 1 nimetatud dokumendid.[3] Käesoleva direktiivi II lisa punktis 1 nimetatud dokumendid.[1] [2] [3] [4] TRANS/WP. 29/524.--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 96/63/EÜ, 30. september 1996, millega muudetakse nõukogu direktiivi 76/432/EMÜ põllu- või metsamajanduslike ratastraktorite piduriseadmeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohtaEMPs kohaldatav tekst

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31996L0063

Euroopa Liidu Teataja L 253 , 05/10/1996 Lk 0013 - 0014

		Komisjoni direktiiv 96/63/EÜ,30. september 1996,millega muudetakse nõukogu direktiivi 76/432/EMÜ põllu- või metsamajanduslike ratastraktorite piduriseadmeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eelkõige selle artiklit 100a,võttes arvesse nõukogu 4. märtsi 1974. aasta direktiivi 74/150/EMÜ põllu- või metsamajanduslike ratastraktorite tüübikinnitust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, [1] viimati muudetud direktiiviga 88/297/EMÜ, [2] eriti selle artikleid 12 ja 13,ning arvestades, et:pidurdamiskatset saab parandada, asendades keskmise aeglustuse valemiga, mis määratleb pidurdusteekonna kiiruse funktsioonina; sellele parandusele järgnevad teised muudatused, mille eesmärgiks on traktorite ja nende kasutamisega seotud osade ohutuse parandamine;käesoleva direktiivi sätted on kooskõlas direktiiviga 74/150/EMÜ asutatud tehnika arengule kohandamise komitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Nõukogu direktiivi 76/432/EMÜ [3] I ja II lisa muudetakse kooskõlas käesoleva direktiivi lisaga.Artikkel 21. Alates 1. oktoobrist 1997 ei tohi liikmesriigid:- keelduda traktoritüübile EMÜ tüübikinnituse andmisest, direktiivi 74/150/EMÜ artikli 10 lõike 1 viimases taandes nimetatud dokumendi väljastamisest ega siseriikliku tüübikinnituse andmisest, ega- keelata traktori registreerimist, müüki või kasutuselevõtmist,piduriseadmetega seotud põhjustel, kui traktorid vastavad direktiivi 76/432/EMÜ (muudetud käesoleva direktiiviga) nõuetele.2. Alates 1. märtsist 1998 liikmesriigid:- lõpetavad EÜ tüübikinnituse andmise ning direktiivi 74/150/EMÜ artikli 10 lõike 1 viimases taandes ettenähtud dokumendi väljastamise ning- võivad keelduda siseriikliku tüübikinnituse andmisesttraktoritüübile piduriseadmetega seotud põhjustel, kui direktiivi 76/432/EMÜ (muudetud käesoleva direktiiviga) nõuded ei ole täidetud.Artikkel 31. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid 1. oktoobriks 1997. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.2. Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.3. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike põhiliste õigusnormide teksti.Artikkel 4Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.Artikkel 5Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 30. september 1996Komisjoni nimelkomisjoni liigeMartin bangemann[1] EÜT L 84, 28.3.1974, lk 10.[2] EÜT L 126, 20.5.1988, lk 52.[3] EÜT L 122, 8.5.1976, lk 1.--------------------------------------------------LISADirektiivi 76/432/EMÜ muudetakse järgmiselt."1. I lisa punkti 4.2.6 esimese lõigu lõppu lisatakse järgmine lause: "Kui pidurdamine toimib mitme telje suhtes, võib ühe telje lahti ühendada, kui sõidupiduri aktiveerimine taasühendab nimetatud telje automaatselt ja kui taasühendusseadme rikke korral toimub see automaatselt."2. II lisa punkti 1.1.1 esimene lause asendatakse järgmisega:"Sõidupiduri tõhusus põhineb pidurdusteekonnal, mis arvutatakse punktis 2.1.1.1 sätestatud valemi alusel.",punkt 1.2.2.2 jäetakse välja,punkti 2.1.1.1 muudetakse järgmiselt:"2.1.1.1. 0 tüübi katse tingimustes tuleb saavutada peatumisteekond, mis arvutatakse järgmiselt:S≤ 0,15 V +V2116kusV on maksimaalne valmistajakiirus (km/h), jaSmax on maksimaalne peatumisteekond meetrites"--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv, 21. detsember 1988, toiduainetega kokkupuutumiseks ettenähtud materjale ja tooteid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31989L0109

Euroopa Liidu Teataja L 040 , 11/02/1989 Lk 0038 - 0044 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 17 Lk 0207  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 17 Lk 0207

		Nõukogu direktiiv,21. detsember 1988,toiduainetega kokkupuutumiseks ettenähtud materjale ja tooteid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta(89/109/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100a,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,koostöös Euroopa Parlamendiga, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [2]ning arvestades, et:nõukogu 23. novembri 1976. aasta direktiivi 76/893/EMÜ toiduainetega kokkupuutumiseks ettenähtud materjale ja tooteid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta [3] (viimati muudetud Hispaania ja Portugali ühinemisaktiga) [4] on mitu korda oluliselt muudetud; nimetatud direktiivi järjekordse muutmise korral tuleks juriidilise selguse huvides kasutada võimalust vastavate olemasolevate tekstide sätted konsolideerida;direktiiv 76/893/EMÜ võeti vastu sellepärast, et sel ajal takistasid erinevused eespool nimetatud materjale ja tooteid käsitlevate siseriiklike õigusaktide vahel nende materjalide ja toodete vaba liikumist, võisid põhjustada ebavõrdseid konkurentsitingimusi ning avaldada sellega otsest mõju ühisturu kujunemisele või toimimisele;eespool nimetatud materjalide ja toodete vaba liikumise saavutamiseks tuli need õigusaktid ühtlustada, arvestades eelkõige tervisekaitse nõudeid, aga ka majanduslikke ja tehnoloogilisi vajadusi tervisekaitsest tulenevates piirides;valitud meetod pidi kõigepealt raamdirektiivis sätestama üldpõhimõtted, mille alusel eridirektiivide abil sai kõrvaldada ja saab ka edaspidi kõrvaldada erinevusi teatavaid materjali- ja tooterühmi käsitlevate õigusaktide vahel; see meetod on end õigustanud ja tuleks seetõttu säilitada;katteaineid, mis täielikult või osaliselt moodustavad osa toiduainetest, ei saanud pidada lihtsalt nende toiduainetega kokkupuutuvateks aineteks; sel juhul tuli arvestada, et need võivad olla söödavad; seetõttu on käesolevas direktiivis sätestatud eeskirjad selliste asjaolude korral sobimatud;käesoleva direktiivi aluseks peaks olema põhimõte, et toiduainetega kokkupuutumiseks ettenähtud või tahtlikult kas otse või kaudselt toiduainetega kokkupuutesse viidavad materjalid või tooted peavad olema piisavalt stabiilsed, et neist ei kanduks toiduainetesse aineid kogustes, mis võiksid ohustada inimeste tervist või põhjustada vastuvõetamatut muutust toiduainete koostises või nende organoleptiliste omaduste halvenemist;selle eesmärgi saavutamiseks võib osutuda vajalikuks sätestada eri liiki piiranguid kas eraldi või kombineerituna teistega; on asjakohane säilitada eridirektiivides need piirangud, mis on soovitud eesmärgi saavutamiseks kõige vajalikumad, võttes arvesse iga materjali- ja tooterühma tehnoloogilist eripära;materjalide ja toodete teadliku kasutuse huvides tuleks ette näha asjakohane märgistus; märgistamismeetodid võivad kasutajast olenevalt erineda;käesolevat direktiivi ei kohaldata selliste toodete märgistamise suhtes, mille kokkupuutumine toiduainetega nende vastastikuse mõju tõttu ei tohigi olla ette nähtud;põhiprintsiipide ja nende muudatuste rakendamiseks vajalike eridirektiivide väljatöötamine kujutab endast tehnilist rakendusmeedet; menetluse lihtsustamiseks ja kiirendamiseks tuleks nende meetmete vastuvõtmine usaldada komisjonile;enne rahva tervist tõenäoliselt mõjutavate sätete vastuvõtmist eridirektiivides tuleks küsida komisjoni otsusega 74/234/EMÜ [5] moodustatud toidu teaduskomitee arvamust;on soovitatav, et kõigil neil juhtudel, kui nõukogu annab komisjonile toiduainetega seotud eeskirjade rakendamise õiguse, tuleks ette näha kord liikmesriikide ja komisjoni tiheda koostöö sisseseadmiseks nõukogu otsuse 69/414/EMÜ [6] kohaselt moodustatud alalises toiduainekomitees,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 11. Käesolevat direktiivi kohaldatakse materjalide ja toodete suhtes, mis oma valmiskujul on ette nähtud toiduainetega kokkupuutumiseks või mis vastavalt oma kasutuseesmärgile on toiduainetega kokkupuutesse viidud, edaspidi "materjalid ja tooted".Käesolevat direktiivi ei kohaldata katteainete, nagu juustukoorikute, lihatoodete või puuviljakoorte suhtes, mis moodustavad osa toiduainetest ja mida võidakse süüa koos nende toiduainetega.2. Käesolevat direktiivi kohaldatakse materjalide ja toodete suhtes, mis puutuvad kokku otseselt joomiseks ettenähtud veega. Teda ei kohaldata siiski ühis- või eraveevarustuse püsiseadmete puhul.3. Käesolevat direktiivi ei kohaldata antiikesemete suhtes.Artikkel 2Materjale ja tooteid tuleb toota hea tootmistava põhimõtete kohaselt nii, et tavapärastes või prognoositavates tingimustes ei kanduks toiduainetesse nende koostisosi kogustes, mis võivad:- ohustada inimeste tervist,- tuua kaasa toiduainete koostise lubamatu muutuse või nende organoleptiliste omaduste halvenemise.Artikkel 31. I lisas loetletud materjali- ja tooterühmade ning vajaduse korral nende kombinatsioonide suhtes kohaldatakse eridirektiive.2. Eridirektiivid, sealhulgas olemasolevate eridirektiivide muudatused, võetakse vastu artiklis 8 ettenähtud korras.3. Eridirektiivides võidakse käsitleda järgmisi asjaolusid:a) kasutuseks lubatud ainete loetelu, mis välistab kõik teised ained;b) selliste ainete puhtusestandardid;c) nende ainete ja/või neid sisaldavate materjalide ja toodete kasutuse eritingimused;d) teatavate koostisosade või nende rühmade toiduainetesse või nende peale kandumise konkreetsed piirmäärad;e) ainete koostisosade toiduainetesse või nende peale kandumise üldkogus;f) vajaduse korral sätted inimeste tervise kaitseks ohu eest, mis võib tekkida, kui kokkupuude materjalide või toodetega toimub suu kaudu;g) muud artikli 2 järgimiseks vajalikud eeskirjad;h) vajalikud põhieeskirjad, et kontrollida punktide d, e, f ja g sätete järgimist;i) üksikasjalikud eeskirjad punktide a-g sätete järgimise kontrolliks vajalike proovivõtu- ja analüüsimeetodite kohta.Sätted, mis võivad mõjutada rahva tervist, võetakse vastu pärast nõupidamist toidu teaduskomiteega. Nad peavad vastama II lisas esitatud kriteeriumidele.Artikkel 41. Kui ainete loetelu on koostatud vastavalt artikli 3 lõike 3 punktile a, võib liikmesriik nimetatud artiklist olenemata lubada oma territooriumil loetelusse mittekuuluva aine kasutamist järgmistel tingimustel:a) luba on jõus kõige rohkem kaks aastat;b) liikmesriik peab ametlikult kontrollima kasutamiseks lubatud ainest toodetud materjale ja tooteid;c) nii toodetud materjalidel ja toodetel peab olema iseloomulik märgistus, mis määratakse kindlaks loa andmisel.2. Liikmesriik edastab teistele liikmesriikidele ja komisjonile iga lõike 1 kohaselt tehtud lubamisotsuse teksti kahe kuu jooksul alates otsuse jõustumise kuupäevast.3. Enne lõike 1 punktis a sätestatud kaheaastase ajavahemiku lõppu võib liikmesriik esitada komisjonile taotluse käesoleva artikli lõike 1 kohaselt siseriikliku loa saanud aine lisamiseks artikli 3 lõike 3 punktis a nimetatud loetelusse. Samal ajal esitab ta tõendavad dokumendid, mille alusel ta peab seda lisamist õigustatuks, ning näitab ära aine ettenähtud kasutusviisid.18 kuu jooksul alates taotluse esitamisest võetakse tervishoiuga seotud teabe alusel pärast nõupidamist toidu teaduskomiteega artiklis 9 ettenähtud korras vastu otsus, kas kõnealuse aine võib lisada artikli 3 punktis a nimetatud loetelusse või tuleb siseriiklik luba tühistada. Artikli 3 lõike 3 punktide b, c ja d kohaselt vajalikuks osutuvad sätted võetakse vastu samas korras. Olenemata käesoleva artikli lõike 1 punktist a jääb siseriiklik luba jõusse, kuni loetelusse lisamise taotluse kohta võetakse vastu otsus.Kui vastavalt eelmisele lõigule otsustatakse, et siseriiklik luba tuleks tühistada, kohaldatakse seda otsust kõikide kõnealust ainet käsitlevate siseriiklike lubade suhtes. Otsusega võidakse ette näha, et aine kasutuskeeld laieneb ka muudele kasutuseesmärkidele kui need, mis on nimetatud loetelusse lisamise taotluses.Artikkel 51. Kui liikmesriik teeb eridirektiivi vastuvõtmise järel saadud uue teabe või olemasoleva teabe ümberhindamise alusel piisavalt põhjendatud järelduse, et hoolimata kooskõlast vastava eridirektiiviga on materjali või toote kasutamine ohtlik inimeste tervisele, võib ta kõnealuste sätete kohaldamise oma territooriumil ajutiselt peatada või seda piirata. Ta teatab sellest viivitamata teistele liikmesriikidele ja komisjonile ning põhjendab oma otsust.2. Komisjon kontrollib lõikes 1 nimetatud liikmesriigi esitatud järeldust alalises toiduainekomitees niipea kui võimalik, esitab seejärel viivitamata oma arvamuse ja võtab asjakohased meetmed.3. Kui komisjon leiab, et lõikes 1 nimetatud raskuste lahendamiseks ja inimeste tervise kaitse tagamiseks on vaja kõnealuseid eridirektiive muuta, algatab ta nende muudatuste vastuvõtmiseks artiklis 9 ettenähtud menetluse; kaitsemeetmed vastuvõtnud liikmesriik võib sel juhul neid jätkata kuni muudatuste vastuvõtmiseni.Artikkel 61. Ilma et see piiraks eridirektiivides sätestatud erandeid, peab toiduainetega veel mitte kokkupuutuvatel materjalidel ja toodetel turuleviimise korral olema järgmine märgistus:a) - sõnad "toiduainete jaoks" või- konkreetset kasutusotstarvet näitav märge, nagu "kohvimasin", "veinipudel", "supilusikas" või- artiklis 9 ettenähtud korras kindlaksmääratud eristusmärk;b) vajaduse korral kasutamisel järgitavad eritingimused;c) tootja, töötleja või ühenduses toimiva müüja- nimi, ärinimi ja aadress või registrijärgne asukoht või- registreeritud kaubamärk.2. Lõikes 1 loetletud üksikasjad peavad olema nähtavad, selgesti loetavad ja püsikindlad:a) jaemüügietapil:- materjalidel ja toodetel või pakenditel või- materjalidele ja toodetele või nende pakenditele kinnitatud etikettidel,- materjalide ja toodete vahetus läheduses oleval ostjatele selgelt nähtaval sildil; lõike 1 punktis c nimetatud juhul saab viimati nimetatud võimalust kasutada ainult siis, kui neid üksikasju või nendele osutavat etiketti ei saa nimetatud materjalidele ja toodetele kas tootmisel või turustamisel kinnitada tehnilistel põhjustel;b) peale jaemüügietapi muudel turustusetappidel:- saatedokumentidel,- märgistusel või pakendil või- materjalidel ja toodetel.3. Lõike 1 punktis a sätestatud üksikasjad ei ole siiski kohustuslikud materjalide ja toodete puhul, mis oma olemuse tõttu on otseselt ette nähtud toiduainetega kokkupuutumiseks.4. Lõike 1 punktides a ja b sätestatud üksikasjad piirduvad materjalide ja toodetega, mis vastavad:a) artiklis 2 ettenähtud kriteeriumidele;b) eridirektiividele, nende puudumise korral aga siseriiklikele sätetele.5. Eridirektiivid näevad ette, et eespool nimetatud materjalidele ja toodetele tuleb lisada kirjalik teatis, mis tõendab, et nad vastavad nende suhtes kohaldatavatele eeskirjadele.Eridirektiivide puudumise korral võivad liikmesriigid säilitada olemasolevad sätted või võtta vastu uued asjakohased sätted.6. Liikmesriigid tagavad, et materjalide ja toodete jaemüük on keelatud, kui lõike 1 punktides a ja b nõutud üksikasjad ei ole esitatud ostjatele kergesti arusaadavas keeles, välja arvatud juhul, kui ostjat on muul viisil teavitatud. Käesolev säte ei välista nimetatud üksikasjade avaldamist mitmes keeles.Artikkel 71. Liikmesriigid ei keela ega piira käesolevale direktiivile või eridirektiividele vastavate materjalide ja toodete müüki või kasutust nende koostise, toiduainetega kokkupuutumisest põhjustatud mõjude või märgistuse tõttu.2. Lõige 1 ei mõjuta eridirektiivide puudumise korral kohaldatavaid siseriiklikke sätteid.Artikkel 8Olemasolevate eridirektiivide muudatused nende direktiivide kooskõlastamiseks käesoleva direktiiviga võetakse vastu artiklis 9 ettenähtud korras.Artikkel 91. Kui tuleb järgida käesolevas artiklis sätestatud korda, suunab eesistuja oma algatusel või liikmesriigi esindaja taotlusel küsimuse alalisele toiduainekomiteele.2. Võetavate meetmete eelnõu esitab komiteele komisjoni esindaja. Tähtaja jooksul, mille määrab eesistuja lähtuvalt küsimuse kiireloomulisusest, esitab komitee eelnõu kohta oma arvamuse. Arvamus esitatakse asutamislepingu artikli 148 lõikes 2 sätestatud kvalifitseeritud häälteenamusega. Eesistuja ei hääleta.3. a) Kui kavandatavad meetmed on komitee arvamusega kooskõlas, võtab komisjon need vastu;b) kui kavandatavad meetmed ei ole komitee arvamusega kooskõlas või kui komitee ei esita oma arvamust, esitab komisjon võetavate meetmete kohta viivitamata ettepaneku nõukogule. Nõukogu teeb otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega.Kui nõukogu ei ole otsust teinud kolme kuu jooksul alates nõukogu poole pöördumisest, võtab komisjon ettepandud meetmed vastu ning kohaldab neid viivitamata.Artikkel 101. Direktiiv 76/893/EMÜ tunnistatakse kehtetuks.2. Viiteid lõikes 1 kehtetuks tunnistatud direktiivile tõlgendatakse viidetena käesolevale direktiivile.Viiteid kehtetuks tunnistatud direktiivi artiklitele tuleks lugeda vastavalt III lisas esitatud vastavustabelile.Artikkel 111. Liikmesriigid võtavad kõik käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud meetmed. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile. Nende meetmetega:- lubatakse hiljemalt 18 kuud pärast käesoleva direktiivi teatavakstegemist [7] käesolevale direktiivile vastavate materjalide ja toodete müüki ning kasutust, ilma et see piiraks siseriiklikke, eridirektiivide puudumise korral teatavate materjali- ja tooterühmade suhtes kohaldatavaid sätteid,- keelatakse hiljemalt 36 kuud pärast käesoleva direktiivi teatavakstegemist käesolevale direktiivile mittevastavate materjalide ja toodete müük ja kasutus.2. Lõige 1 ei mõjuta neid siseriiklikke sätteid, mida eridirektiivide puudumise korral kohaldatakse toiduainetega kokkupuutumiseks ettenähtud teatavate materjali- ja tooterühmade suhtes.Artikkel 12Käesolevat direktiivi ei kohaldata ühendusest eksporditavate materjalide ja toodete suhtes.Artikkel 13Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 21. detsember 1988Nõukogu nimeleesistujaV. Papandreou[1] EÜT C 99, 13.4.1987, lk 65 ja EÜT C 12, 16.1.1989.[2] EÜT C 328, 22.12.1986, lk 5.[3] EÜT L 340, 9.12.1976, lk 19.[4] EÜT L 302, 15.11.1985, lk 216.[5] EÜT L 136, 20.5.1974, lk 1.[6] EÜT L 291, 19.11.1969, lk 9.[7] Käesolev direktiiv tehti liikmesriikidele teatavaks 10. jaanuaril 1989.--------------------------------------------------I LISAEridirektiividega hõlmatud materjali- ja tooterühmade loeteluPlastid, sealhulgas lakk ja kiledRegenereeritud tselluloosElastomeerid ja kummPaber ja pappKeraamikaKlaasMetallid ja sulamidPuit, sealhulgas korkTekstiilitootedParafiinvahad ja mikrokristallvahad--------------------------------------------------II LISAEridirektiivide väljatöötamisel kohaldatavad tervisekriteeriumid1. Vajaduse korral koostatakse toiduainetega kokkupuutumiseks ettenähtud materjalides ja toodetes lubatud ainete loetelud. Aine vastuvõetavus lubatud ainete loetellu määratakse kindlaks, pidades silmas nii toiduainetesse tõenäoliselt kanduvat ainekogust kui ka aine toksilisust.2. Aine võetakse lubatud ainete loetellu ainult siis, kui see materjali või toote sisaldusest tavapärastes või prognoositavates kasutustingimustes tõenäoliselt ei kandu toiduainetesse koguses, mis võib kujutada endast ohtu inimeste tervisele.3. Teatavate materjalide puhul võib lubatud ainete loetelu koostamine mitte sobida, sest sellest loetelust ei oleks inimeste tervise kaitsele mingit konkreetset tulu. Sellisel juhul tuleb kindlaks määrata kõik ained, mille puhul on vaja kehtestada konkreetsed piirmäärad, et takistada nende ainete kandumist toiduainetesse kogustes, mis tõenäoliselt põhjustavad ohtu tervisele. Lõigetes 1 ja 2 sätestatud kriteeriume kohaldatakse ka nende ainete suhtes.4. Kõik ained tuleb uuesti üle vaadata ja uuesti hinnata, kui selleks annavad põhjust uued teadusandmed või olemasolevate teadusandmete ümberhindamine.5. Kui mingi konkreetse aine puhul on kehtestatud vastuvõetav päevane kogus või lubatud päevane kogus, tuleb kaaluda ülekandumise konkreetse piirmäära kehtestamise vajadust, et vältida selle koguse ületamist. Kui selline konkreetne ülekandumise piirmäär kehtestatakse, tuleb erilist tähelepanu pöörata muudele võimalikele selle ainega kokkupuutumise allikatele.6. Teatavatel asjaoludel võib aine ülekandumise konkreetne piirmäär mitte olla parim võimalik inimeste tervise kaitsmise vahend. Sellisel juhul tuleb kõige otstarbekamat toimimisviisi kindlaks määrates silmas pidada eelkõige vajadust kaitsta inimeste tervist.--------------------------------------------------III LISAVASTAVUSTABELDirektiiv 76/893/EMÜ | Käesolev direktiiv |Artikkel 1 | Artikkel 1 |Artikkel 2 | Artikkel 2 |Artikkel 3 | Artikkel 3 |Artikkel 4 | Artikkel 4 |Artikkel 5 | Artikkel — |Artikkel 6 | Artikkel 5 |Artikkel 7 | Artikkel 6 |Artikkel 8 | Artikkel 7 |Artikkel — | Artikkel 8 |Artikkel 9 | Artikkel — |Artikkel 10 | Artikkel 9 |Artikkel — | Artikkel 10 |Artikkel 11 | Artikkel — |Artikkel 12 | Artikkel 12 |Artikkel 13 | Artikkel 11 |Artikkel 14 | Artikkel — |Artikkel 15 | Artikkel 13 |--------------------------------------------------