title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/75/EÜ, 13. juuli 2009 , põllu- või metsamajanduslike ratastraktorite ümbermineku kaitsekonstruktsioonide kohta (staatiline testimine) (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               3.10.2009

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 261/40

      EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2009/75/EÜ,
   13. juuli 2009,
   põllu- või metsamajanduslike ratastraktorite ümbermineku kaitsekonstruktsioonide kohta (staatiline testimine)
   (kodifitseeritud versioon)
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 95,
   võttes arvesse komisjoni ettepanekut,
   võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
   toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (2)

   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Nõukogu 25. juuni 1979. aasta direktiivi 79/622/EMÜ põllu- või metsamajanduslike ratastraktorite ümbermineku kaitsekonstruktsioone puudutavate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (staatiline testimine) (3) on korduvalt oluliselt muudetud (4). Selguse ja otstarbekuse huvides tuleks kõnealune direktiiv kodifitseerida.

               (2)

               Direktiiv 79/622/EMÜ on üks mitmest üksikdirektiivist, mis kuuluvad nõukogu 4. märtsi 1974. aasta direktiiviga 74/150/EMÜ (põllu- ja metsamajanduslike ratastraktorite tüübikinnitust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta), mis on asendatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. mai 2003. aasta direktiiviga 2003/37/EÜ (põllu- või metsamajanduslike traktorite, nende haagiste ja pukseeritavate vahetatavate masinate, ja nende masinate jaoks mõeldud süsteemide, nende osade ja eraldi seadmestike tüübikinnituse andmise kohta) (5) ette nähtud EÜ tüübikinnituse süsteemi ja millega sätestatakse põllu- või metsamajanduslike traktorite disaini ja ehituse tehnilised näitajad ümbermineku kaitsekonstruktsioonide osas (staatiline testimine). Kõnealused tehnilised näitajad on seotud liikmesriikide õigusaktide lähendamisega direktiivile 2003/37/EÜ, millega sätestatakse EÜ tüübikinnituse menetlus, mida tuleb kohaldada igat tüüpi traktoritele. Sellest tulenevalt kohaldatakse käesoleva direktiivi suhtes direktiivi 2003/37/EÜ sätteid põllu- või metsamajanduslike traktorite, nende haagiste ja pukseeritavate vahetatavate masinate kohta, ja nende masinate jaoks mõeldud süsteemide, nende osade ja eraldi seadmestike kohta.

               (3)

               Käesolev direktiiv ei tohiks mõjutada liikmesriikide kohustusi, mis on seotud X lisa B osas esitatud direktiivide ülevõtmise tähtpäevadega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Käesolevat direktiivi kohaldatakse direktiivi 2003/37/EÜ artikli 2 punktis j määratletud järgmiste tehniliste näitajatega traktorite suhtes:

               a)

               põhja kõrgus tagateljest tagapool mitte üle 1 000 mm;

               b)

               ühe vedava telje fikseeritud või reguleeritav rööbe 1 150 mm või rohkem;

               c)

               mitmekohalise haakeseadme paigaldamise võimalus eemaldatavate tööriistade ja järelhaagise jaoks;

               d)

               mass koos vastavalt käesolevale direktiivile paigaldatud ümbermineku kaitsekonstruktsiooni ja tootja poolt soovitatavate suurimate rehvidega 800 kg või rohkem, mis vastab traktori tühimassile vastavalt direktiivi 2003/37/EÜ I lisa punktis 2.1.1 määratletule.

         Artikkel 2
   1.   Liikmesriik väljastab osa tüübikinnituse ümbermineku kaitsekonstruktsioonile ja selle traktorile kinnitamise seadmele, kui see vastab käesoleva direktiivi I–V lisas sätestatud ehitus- ja katsetusnõuetele.
   2.   Osa EÜ tüübikinnituse andnud liikmesriik võtab vajaduse korral koostöös teiste liikmesriikide pädevate asutustega vajalikud meetmed, et vajalikus ulatuses kontrollida tootmisnäidiste vastavust kinnitatud tüübile. Niisugune kontroll piirdub pistelise kontrolliga.
   Artikkel 3
   Liikmesriigid annavad iga nende poolt artikli 2 kohaselt kinnitatud traktori või ümbermineku kaitsekonstruktsiooni tootjale või tootja volitatud esindajale osa EÜ tüübikinnitusmärgi, mis vastab käesoleva direktiivi VI lisas esitatud näidisele.
   Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed, et välistada niisuguste märkide kasutamist, mis võivad artikli 2 kohaselt osa tüübikinnituse saanud ümbermineku kaitsekonstruktsioonide ja muude seadmete vahel segadust tekitada.
   Artikkel 4
   Liikmesriik ei tohi keelata osa EÜ tüübikinnitusmärki omavate ümbermineku kaitsekonstruktsioonide ega nende traktorile kinnitamise seadmete turustamist ehituslike iseärasuste tõttu.
   Siiski võib liikmesriik keelata niisuguste osa EÜ tüübikinnitusmärgiga ümbermineku kaitsekonstruktsioonide turustamise, mis järjekindlalt ei vasta kinnitatud tüübile.
   Kõnealune liikmesriik teavitab viivitamatult teisi liikmesriike ja komisjoni võetud meetmetest ning põhjendab oma otsust.
   Artikkel 5
   Liikmesriigi pädevad asutused saadavad teiste liikmesriikide pädevatele asutustele ühe kuu jooksul VII lisas esitatud näidisele vastava EÜ tüübikinnitustunnistuse koopia iga ümbermineku kaitsekonstruktsiooni tüübi kohta, millele nad tüübikinnituse annavad või andmisest keelduvad.
   Artikkel 6
   1.   Kui osa EÜ tüübikinnituse andnud liikmesriik leiab, et teatav hulk samasugust osa EÜ tüübikinnitusmärki kandvaid ümbermineku kaitsekonstruktsioone ei vasta tema poolt kinnitatud tüübile, siis võtab see liikmesriik tootmisnäidiste kinnitatud tüübile vastavuse tagamiseks vajalikud meetmed.
   Kõnealuse liikmesriigi pädevad asutused teavitavad teiste liikmesriikide pädevaid asutusi võetud meetmetest, mis vajaduse korral, tõsise ja korduva nõuetest kõrvalekaldumise esinemisel võivad viia osa EÜ tüübikinnituse tühistamiseni.
   Nimetatud liikmesriikide asutused võtavad pärast teise liikmesriigi pädevatelt asutustelt nõuetest kõrvalekaldumise teate saamist samasugused meetmed.
   2.   Liikmesriikide pädevad asutused teavitavad üksteist igast EÜ tüübikinnituse tühistamisest ja selle põhjustest ühe kuu jooksul.
   Artikkel 7
   Käesoleva direktiivi rakendamisel vastu võetud sätetele vastav otsus ümbermineku kaitsekonstruktsioonidele ja nende traktorile kinnitamise seadmetele osa EÜ tüübikinnituse andmisest keeldumise või selle tühistamise või nende turustamise või kasutamise keelamise kohta peab olema üksikasjalikult põhjendatud.
   Niisugusest otsusest teatatakse asjaomasele osapoolele ning samal ajal teavitatakse teda liikmesriikides kehtivate seaduste alusel tema käsutuses olevatest õiguskaitsevahenditest ja nimetatud õiguskaitsevahendite kasutamise tähtaegadest.
   Artikkel 8
   1.   Liikmesriik ei tohi keelduda traktoritüübile EÜ tüübikinnituse, direktiivi 2003/37/EÜ artikli 2 punktis u sätestatud dokumendi ega siseriikliku tüübikinnituse andmisest ümbermineku kaitsekonstruktsioonide tõttu, kui need vastavad I–IX lisas esitatud nõuetele.
   2.   Liikmesriigid ei väljasta direktiivi 2003/37/EÜ artikli 2 punktis u sätestatud dokumenti traktoritüübile, mis ei vasta käesoleva direktiivi nõuetele.
   Liikmesriigid võivad keelduda siseriikliku tüübikinnituse andmisest traktoritüübile, mis ei vasta käesoleva direktiivi nõuetele.
   Artikkel 9
   Liikmesriik ei tohi keelduda traktorite registreerimisest ega keelata nende müüki, esimest kasutuselevõtmist või kasutamist ümbermineku kaitsekonstruktsioonide tõttu, kui need vastavad I–IX lisas esitatud nõuetele.
   Artikkel 10
   EÜ tüübikinnituse kontekstis peab iga artiklis 1 nimetatud traktor olema varustatud I–IV lisas esitatud nõuetele vastava ümbermineku kaitsekonstruktsiooniga.
   Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta direktiivi 2009/57/EÜ (põllu- või metsamajanduslike ratastraktorite ümbermineku kaitsekonstruktsioonide kohta) (6) artiklis 1 määratletud traktoritele võib siiski paigaldada nimetatud direktiivi I–IV lisas sätestatud nõuetele vastava ümbermineku kaitsekonstruktsiooni.
   Artikkel 11
   Muudatused, mis on vajalikud I–IX lisas esitatud nõuete kohandamiseks tehnika arenguga, võetakse vastu vastavalt direktiivi 2003/37/EÜ artikli 20 lõikes 3 osutatud menetlusele.
   Artikkel 12
   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastu võetud siseriiklike põhiliste õigusnormide teksti.
   Artikkel 13
   Direktiiv 79/622/EMÜ, mida on muudetud X lisa A osas loetletud õigusaktidega, tunnistatakse kehtetuks, ilma et see mõjutaks liikmesriikide kohustusi, mis on seotud X lisa B osas esitatud direktiivide siseriiklikku õigusesse ülevõtmise tähtpäevadega.
   Viiteid kehtetuks tunnistatud direktiivile käsitatakse viidetena käesolevale direktiivile ning neid loetakse vastavalt XI lisas esitatud vastavustabelile.
   Artikkel 14
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2010.
   Artikkel 15
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 13. juuli 2009

            Euroopa Parlamendi nimel

            president

         H.-G. PÖTTERING

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         E. ERLANDSSON

      (1)  ELT C 211, 19.8.2008, lk 17.

      (2)  Euroopa Parlamendi 17. juuni 2008. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 22. juuni 2009. aasta otsus.

      (3)  EÜT L 179, 17.7.1979, lk 1.

      (4)  Vt X lisa A osa.

      (5)  ELT L 171, 9.7.2003, lk 1.

      (6)  Vt käesoleva Euroopa Liidu Teataja lk 1.

      LISADE LOETELU

                     I LISA

               Osa EÜ tüübikinnituse taotlemine

                     II LISA

               Ümbermineku kaitsekonstruktsioonide ja nende traktorile kinnitamise seadmete tugevuse katsetamise tingimused

                     III LISA

               Katsemenetlused

                     IV LISA

               Joonised

                     V LISA

               Näidis kaitsekonstruktsiooni (turvaraam või kabiin) osa EÜ tüübikinnituse katseprotokolli kaitsekonstruktsiooni ja selle traktorile kinnituste tugevuse kohta

                     VI LISA

               Märgid

                     VII LISA

               Osa EÜ tüübikinnitustunnistus

                     VIII LISA

               Osa EÜ tüübikinnituse taotlemine

                     IX LISA

               Lisa EÜ traktoritüübi tüübikinnitustunnistusele ümbermineku kaitsekonstruktsiooni ja selle traktorile kinnitamise seadme tugevuse osas (staatilised katsed)

                     X LISA

                  A osa: Kehtetuks tunnistatud direktiiv koos muudatustega
                  B osa: Siseriiklikku õigusesse ülevõtmise tähtpäevad

                     XI LISA

               Vastavustabel

         I LISA

            Osa EÜ tüübikinnituse taotlemine

         1.   MÕISTE

                     1.1.

                     Ümbermineku kaitsekonstruktsioon (turvakabiin või raam) – edaspidi nimetatud „kaitsekonstruktsioon”, on traktorile paigaldatud tarind, mille esmaseks eesmärgiks on traktori tavakasutamisel vältida või vähendada juhile ümberminekust tingitud ohte.

                     1.2.

                     Punktis 1.1 nimetatud tarindile on iseloomulik asjaolu, et ümbermineku korral säilib selle sisemuses juhi kaitsmiseks piisava suurusega vaba ruum.

               2.   ÜLDNÕUDED

                     2.1.

                     Kõik ümbermineku kaitsekonstruktsioonid ja nende kinnitused traktorile peavad olema projekteeritud ja ehitatud selliselt, et punktis 1 nimetatud põhieesmärk oleks täidetud.

                     2.2.

                     Nimetatud tingimus loetakse täidetuks juhul, kui II ja III lisas sätestatud nõuded on rahuldatud.

               3.   OSA EÜ TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE

                     3.1.

                     Traktori osa EÜ tüübikinnituse taotluse ümbermineku kaitsekonstruktsiooni ja selle traktorile kinnitamise seadme tugevuse osas esitab traktori või kaitsekonstruktsiooni tootja või tema volitatud esindaja.

                     3.2.

                     Igale osa EÜ tüübikinnituse taotlusele lisatakse kolm eksemplari järgmistest dokumentidest ja andmetest:

                                 —

                                 üldjoonis, mis vastab joonisel märgitud mõõtkavale või esitab ümbermineku kaitsekonstruktsiooni peamised mõõtmed. Eelkõige peab see andma üksikasjaliku ülevaate monteerimisdetailidest;

                                 —

                                 külg- ja tagantvaates fotod, millel monteerimisdetailid on selgelt nähtavad;

                                 —

                                 ümbermineku kaitsekonstruktsiooni lühikirjeldus, mis sisaldab konstruktsiooni tüüpi, traktorile monteerimise detaile, vajaduse korral välisvooderduse kirjeldust, sisse- ja väljapääsude, sisepolsterduse ja rullumist takistavate omaduste ning kütte ja ventilatsiooni kirjeldust;

                                 —

                                 konstruktsioonielementide, kaasa arvatud paigalduskronsteinide ja kinnituspoltide materjalide üksikasjalik kirjeldus (vt V lisa).

                     3.3.

                     Osa tüübikinnituskatsete läbiviimise eest vastutavale tehnilisele teenistusele esitatakse sellele traktoritüübi representatiivtraktor, mille jaoks on mõeldud kaitsekonstruktsioon, millele kinnitust taotletakse. Nimetatud traktor on varustatud kaitsekonstruktsiooniga.

                     3.4.

                     Tüübikinnituse omanik võib taotleda selle laiendamist teistele traktoritüüpidele. Esmase osa EÜ tüübikinnituse andnud pädev asutus väljastab ka laienduse, kui kinnitatud kaitsekonstruktsioon ja traktori tüüp (tüübid), millele laiendust taotletakse, vastavad järgmistele tingimustele:

                                 —

                                 II lisa punktis 1.3 määratletud koormamata traktori mass ei ületa katsetamisel kasutatud etalonmassi enam kui 5 % võrra;

                                 —

                                 kinnitamise meetod ja traktori osad, mille külge kinnitus teostatakse, on identsed;

                                 —

                                 mis tahes osad (näiteks porilauad ja kapotikaaned), mis võivad kaitsekonstruktsiooni toetada, on identsed;

                                 —

                                 istme asend ja selle olulised mõõtmed kaitsekonstruktsiooni sees ning kaitsekonstruktsiooni ja traktori suhtelised asendid peavad olema niisugused, et turvatsoon jääks katsete ajal alati deformeerunud konstruktsiooni sisemusse.

               4.   MÄRGISTAMINE

                     4.1.

                     Iga kinnitatud tüübile vastav kaitsekonstruktsioon peab olema märgistatud järgmiselt:

                                 4.1.1.

                                 kaubamärk või -nimi;

                                 4.1.2.

                                 osa tüübikinnitusmärk, mis vastab IV lisas esitatud näidisele;

                                 4.1.3.

                                 kaitsekonstruktsiooni seerianumber;

                                 4.1.4.

                                 traktori(te) mark ja tüüp (tüübid), millele kaitsekonstruktsioon on mõeldud.

                     4.2.

                     Kõik nimetatud andmed peavad olema toodud väikesel plaadil.

                     4.3.

                     Märgistus peab olema nähtav, loetav ja kustumatu.

         II LISA

            Ümbermineku kaitsekonstruktsioonide ja nende traktoritele kinnitamise seadmete tugevuse katsetamise tingimused

         1.   ÜLDNÕUDED
         1.1.   Katse eesmärgid
         Spetsiaalseadmete abil teostatavate katsete eesmärgiks on tekitada niisuguseid koormusi, mis mõjutavad ümbermineku kaitsekonstruktsiooni traktori ümberpaiskumisel. Need, III lisas kirjeldatud katsed peavad võimaldama hinnata ümbermineku kaitsekonstruktsiooni, selle traktorile kinnitamise kronsteinide ja mis tahes katsel rakendatavat jõudu üle kandvate traktoriosade tugevust.
         1.2.   Katseks valmistumine
         1.2.1.   Kaitsekonstruktsioon peab vastama seeriatootmise tehnilistele spetsifikatsioonidele. See tuleb kinnitada vastavalt tootja poolt ette nähtud meetodile ühele traktoritüüpidest, millel kasutamiseks konstruktsioon on projekteeritud. Kompleksset traktorit katse läbiviimiseks vaja ei lähe; siiski moodustavad kaitsekonstruktsioon ja traktori osad, mille külge viimane kinnitatakse, töötava terviku (edaspidi nimetatud „agregaat”).
         1.2.2.   Agregaat tuleb alusplaadi külge kinnitada selliselt, et agregaati alusplaadiga ühendavad osad koormuse all oleva kaitsekonstruktsiooni suhtes märkimisväärselt ei deformeeruks. Agregaadi alusplaadi külge kinnitamise meetod ei tohi agregaadi tugevust muuta.
         1.2.3.   Agregaat peab olema toestatud ja kinnitatud või modifitseeritud selliselt, et kogu katseenergia mõjuks kaitsekonstruktsioonile ja selle traktori jäikade osade külge kinnitustele.
         1.2.3.1.   Punkti 1.2.3 nõuete täitmiseks peab modifikatsioon lukustama traktori mis tahes sõiduvedrustuse, tagades, et see ei neela katseenergiat.
         1.2.4.   Katse jaoks tuleb traktorile paigaldada kõik seeriatootmise konstruktsioonielemendid, mis võivad mõjutada kaitsekonstruktsiooni tugevust või olla tugevuskatse jaoks vajalikud.
         Samuti tuleb paigaldada osad, mis võivad põhjustada ohtu liikumisruumis, et uurida nende vastavust käesoleva lisa 4. punkti nõuetele.
         Katsest jäetakse välja kõik koostisosad, mida juht saab ise ära võtta. Kui traktori kasutamise ajal on võimalik uksi ja aknaid lahti hoida või need ära võtta, siis tuleb need avada või eemaldada ka katsete läbiviimise ajal, et mitte suurendada ümbermineku kaitsekonstruktsioonide koormust. Kui uksed ja aknad on sellises asendis juhile ohtlikud, tuleb see katseraportis ära märkida.
         1.3.   Traktori mass
         Valemites (vt III lisa) energiate ja muljumisjõu arvutamiseks kasutatav etalonmass mt peab olema vähemalt nii suur, nagu sätestatud direktiivi 2003/37/EÜ I lisa punktis 2.1.1 (st lisaseadmeteta, kuid koos jahutusvedelike, õlide, kütuse, tööriistade ja juhiga) pluss kaitsekonstruktsioon miinus 75 kg.
         Kaasa ei ole arvatud vabalt valitavaid eesmisi ega tagumisi ballastraskusi, rehviballasti, külgemonteeritud lisaseadmeid ja -varustust ega mis tahes eriosi.
         2.   APARATUUR JA VARUSTUS
         2.1.   Horisontaalsed koormuskatsed (külg- ja pikisuunalised)
         2.1.1.   Materjal, varustus ja piisavad kinnitusvahendid, mis tagavad agregaadi kindla rehvidest (kui on olemas) sõltumatu alusplaadile kinnitamise.
         2.1.2.   Vahendid kaitsekonstruktsioonile horisontaaljõu rakendamiseks jäiga talaga, nagu näidatud IV lisa joonistel 1 ja 2.
         2.1.2.1.   Jäiga tala vertikaalse esikülje läbimõõt peab olema 150 mm.
         2.1.2.2.   Tuleb luua niisugused tingimused, et koormus jaguneks selle rakendamise suunas ühtlaselt mööda tala, mille pikkus on vahemikus 250 ja 700 mm täpselt 50-kordne.
         2.1.2.3.   Kaitsekonstruktsiooniga kokku puutuvad tala servad peavad olema kaardunud, maksimaalse raadiusega 50 mm.
         2.1.2.4.   Universaalliigendite vms abil tuleb tagada, et koormuse rakendamise vahend ei piiraks konstruktsiooni pöörlemist ega ülekannet mis tahes muus suunas peale koormuse rakendamise suuna.
         2.1.2.5.   Kui kaitsekonstruktsiooni horisontaalpikkus, mille suhtes koormust rakendatakse, ei moodusta koormuse rakendamise suunaga sirgjoont, tuleb ruum täita selliselt, et koormus jaguneks üle selle pikkuse.
         2.1.3.   Varustus kaitsekonstruktsiooni ja traktori jäikade osade, mille külge see on kinnitatud, poolt neelatud energia tehniliselt võimalikult täpseks mõõtmiseks, näiteks rakendatud jõu mõõtmiseks piki selle rakendamise suunda ja vastava läbipainde mõõtmiseks traktori šassiil asuva punkti suhtes.
         2.1.4.   Katse ajal liikumisruumi puutumatuse tagavad vahendid. Kasutada võib IV lisa joonistel 6a, 6b, ja 6c näidatud seadiseid.
         2.2.   Muljumistestid (ees ja taga)
         2.2.1.   Materjal, varustus ja piisavad kinnitusvahendid, mis tagavad agregaadi kindla rehvidest (kui on olemas) sõltumatu alusplaadile kinnitamise.
         2.2.2.   Vahendid kaitsekonstruktsioonile vertikaaljõu rakendamiseks, nagu näidatud IV lisa joonisel 3, kaasa arvatud jäik muljumistala laiusega 250 mm.
         2.2.3.   Vahendid kogu rakendatava vertikaaljõu mõõtmiseks.
         2.2.4.   Katse ajal liikumisruumi puutumatust tagavad vahendid. Kasutada võib IV lisa joonistel 6a, 6b, ja 6c näidatud seadiseid.
         2.3.   Mõõtmiste tolerantsid
         2.3.1.   Mõõtmed: ± 3 mm.
         2.3.2.   Läbipaine: ± 3 mm.
         2.3.3.   Traktori mass: ± 20 kg.
         2.3.4.   Koormused ja jõud: ± 2 %.
         2.3.5.   Koormuse rakendamise suund: III lisas täpsustatud kõrvalekalded horisontaal- ja vertikaalsuunast:

                     —

                     katse algul, nullkoormusel: ± 2°;

                     —

                     katse vältel, koormuse rakendamisel: horisontaaltasapinnast 10° üles- ja 20° allapoole. Nimetatud hälbed tuleb hoida minimaalsed.

               3.   KATSED
         3.1.   Üldnõuded
         3.1.1.   Katsete järjekord
         3.1.1.1.   Katsete järjekord on alljärgnev.

                     3.1.1.1.1.

                     Pikisuunaline koormus (III lisa punkt 1.2)
                     Traktoritele, mille massist vastavalt punktis 1.3 määratletule vähemalt 50 % lasub tagaratastel, rakendatakse pikisuunalist koormust tagant (variant 1). Muudele traktoritele rakendatakse pikisuunalist koormust eest (variant 2).

                     3.1.1.1.2.

                     Esimene muljumiskatse
                     Esimene muljumiskatse tehakse samale kaitsekonstruktsiooni osale, nagu pikisuunalise koormuse puhul, st:

                                 —

                                 1. variandi puhul tagant (III lisa punkt 1.5) või

                                 —

                                 2. variandi puhul eest (III lisa punkt 1.6).

                     3.1.1.1.3.

                     Koormus küljelt (III lisa punkt 1.3)

                     3.1.1.1.4.

                     Teine muljumiskatse
                     Teise muljumiskatse puhul rakendatakse jõudu pikisuunalise jõu rakendamisele vastupidiselt, st:

                                 —

                                 1. variandi puhul eest (III lisa punkt 1.6) või

                                 —

                                 2. variandi puhul tagant (III lisa punkt1.5).

                     3.1.1.1.5.

                     Teine pikisuunaline koormus (III lisa punkt 1.7)
                     Teist pikisuunalist koormust rakendatakse traktoritele, mis on varustatud niisuguse kaitsekonstruktsiooniga, mis on projekteeritud kalduma juhul, kui pikisuunalise koormuse rakendamise suund (vt punkt 3.1.1.1.1) ei ole kaitsekonstruktsiooni kallutanud.

               3.1.1.2.   Kui mis tahes kinnitusvahendi osa katse ajal liigub või puruneb, alustatakse katset uuesti.
         3.1.1.3.   Katsete ajal ei tohi traktorit ega kaitsekonstruktsiooni parandada ega reguleerida.
         3.1.2.   Rattarööpme laius
         Rattad eemaldatakse või reguleeritakse niisuguse rööpmelaiusega, mis välistab katsete ajal nende kokkupuute kaitsekonstruktsiooniga.
         3.1.3.   Ohtu mittetekitavate osade eemaldamine
         Testitav traktor peab olema varustatud kõigi traktori ja ümbermineku kaitsekonstruktsiooni osadega, mis kompleksse tervikuna on mõeldud juhi kaitseks, kaasa arvatud kaitseks ilmastiku mõjude eest.
         Lubatud on niisuguste turvaklaasist või samalaadsest materjalist esi-, külg- ja tagaakende ning mis tahes eemaldatavate paneelide, lisaseadmete ja tarvikute eemaldamine, millel puudub konstruktsiooni tugevdav funktsioon ja mis ümberpaiskumise korral endast ohtu ei kujuta.
         3.1.4.   Mõõteriistad
         Kaitsekonstruktsioon peab olema varustatud seadmetega, mis on vajalikud jõu läbipainde diagrammi (vt IV lisa joonis 4) joonistamiseks vajaminevate andmete saamiseks. Katse igas staadiumis mõõdetakse ja märgitakse üles kaitsekonstruktsiooni kogu- ja püsiläbipaine (vt IV lisa joonis 5).
         3.1.5.   Koormuse suund
         Traktori puhul, mille iste ei paikne kesktasapinnal ja/või mille konstruktsiooni tugevus on ebasümmeetriline, rakendatakse koormust sellelt küljelt, mille puhul liikumisruumi kahjustamine katsete ajal on tõenäolisem (vt ka III lisa punkt 1.3).
         4.   NÕUETELE VASTAVUSE TINGIMUSED
         4.1.   Osa EÜ tüübikinnituse saamiseks esitatud kaitsekonstruktsioon loetakse tugevusnõuetele vastavaks juhul, kui pärast katsete teostamist on täidetud järgmised tingimused:

                     4.1.1.

                     III lisa punktides 1.2, 1.3, 1.5, 1.6 ja vajaduse korral 1.7 kirjeldatud katsete ajal ei jäänud ükski III lisa punktis 3.2 kirjeldatud liikumisruumi osa kaitsekonstruktsioonist kaitsest väljapoole ning sellesse ei sisenenud ükski kaitsekonstruktsiooni osa.
                     Ülekoormuskatse läbiviimisel ei tohi jõud katse vastava energia neeldumise staadiumis olla nõrgem kui 0,8 maksimaalsest jõust, mis esineb nii põhikatse kui vastava ülekoormuskatse ajal (vt IV lisa joonised 4b ja 4c).

                     4.1.2.

                     Katsete ajal ei tohi kaitsekonstruktsioon istmele mingit survet avaldada.

                     4.1.3.

                     Punktis, kus on saavutatud iga konkreetse horisontaalse koormustesti puhul nõutav energiatase, peab jõud ületama 0,8 Fmax.

               4.2.   Lisaks ei tohi esineda mingeid muid juhile konkreetset ohtu kujutavaid detaile, näiteks ebapiisav polsterdus katuses või kohas, mille vastu juht võib pea lüüa.
         5.   KATSEPROTOKOLL
         5.1.   Katseprotokoll lisatakse VII lisas nimetatud osa EÜ tüübikinnitustunnistusele. Protokolli näidis on esitatud V lisas. Protokoll peab sisaldama järgmist:

                     5.1.1.

                     kaitsekonstruktsiooni kuju ja ehituse üldine kirjeldus (kohustuslikud mõõtmed on esitatud V lisas), sh tavaline sisse- ja väljapääs ning varuväljapääs; kütte- ja ventilatsioonisüsteem ning muud lisatarvikud, kui need on olemas ning võivad liikumisruumi mõjutada või ohtu tekitada;

                     5.1.2.

                     eriseadmete, näiteks traktori rullumist takistavate vahendite kirjeldus;

                     5.1.3.

                     sisepolsterduse lühikirjeldus;

                     5.1.4.

                     aruanne paigaldatud tuuleklaasi ja teiste klaaside tüübi ning sellega kaasneva EÜ või mis tahes muu kinnitusmärgistuse kohta.

               5.2.   Kui osa EÜ tüübikinnitust laiendatakse teistele traktoritüüpidele, peab protokoll sisaldama täpset viidet algsele osa EÜ tüübikinnitusele ning osutama korrektselt I lisa punktis 3.4 kehtestatud nõuetele.
         5.3.   Protokollis tuleb selgelt määratleda katsetamiseks kasutatud traktori tüüp (mark, tüüp, kaubanduslik kirjeldus jne) ning tüübid, millel kasutamiseks nimetatud ümbermineku kaitsekonstruktsioon on mõeldud.
         6.   TÄHISED

                     mt

                     =

                     traktori etalonmass (kg) nagu määratletud punktis 1.3.

                     D

                     =

                     konstruktsiooni läbipaine (mm) koormuse rakendamise punktis ja suunas.

                     D'

                     =

                     konstruktsiooni läbipaine (mm) nõutava arvestusliku energia puhul.

                     F

                     =

                     staatilise koormuse jõud (N) (njuutonites)

                     Fmax

                     =

                     koormuse rakendamise ajal esinev maksimaalne staatilise koormuse jõud (N), erandiks on ülekoormus.

                     F'

                     =

                     jõud kalkuleeritud nõutava energia puhul.

                     F-D

                     =

                     jõu/läbipainde kõver.

                     Eis

                     =

                     neelatav energia külgkoormuse rakendamise ajal (J) (džaulides).

                     Eil 1

                     =

                     neelatav energia pikisuunalise koormuse rakendamise ajal (J).

                     Eil 2

                     =

                     sisendenergia, mis neelatakse teisel pikisuunalisel koormuse (J) rakendamisel.

                     Fr

                     =

                     muljumiskatsel tagant rakendatav jõud (N).

                     Ff

                     =

                     muljumiskatsel eest rakendatav jõud (N).

         III LISA

            KATSEMENETLUSED

         1.   HORISONTAALSED KOORMUS- JA MULJUMISKATSED
         1.1.   Horisontaalsete koormuskatsete üldsätted
         1.1.1.   Kaitsekonstruktsioonile rakendatavad koormused tuleb jagada jäiga tala abil, mis vastab II lisa punktis 2.1.2 sätestatud nõuetele ja paikneb koormuse rakendamise suunas; jäik tala võib olla varustatud vahenditega, mis takistavad selle külgsuunalist nihkumist. Läbipainde suhteline kiirus ei tohi koormuse rakendamisel olla suurem kui 5 mm/s. Täpsuse tagamiseks registreeritakse F ja D koormuse rakendamisel läbipainde muutudes 15 mm või vähem üheaegselt. Kui koormus on rakendatud, ei tohi seda kuni katse lõpetamiseni vähendada; kuid soovi korral on lubatud koormuse suurendamine lõpetada, näiteks mõõtmistulemuste registreerimiseks.
         1.1.2.   Kui konstruktsioonielement, millele koormust rakendatakse, on kõverjooneline, tuleb järgida II lisa punktis 2.1.2.5 toodud nõudeid. Koormuse rakendamine peab siiski vastama ülaltoodud punkti 1.1.1 ja II lisa punkti 2.1.2 nõuetele.
         1.1.3.   Kui koormuse rakendamise punktis ei ole ristsuunalisi konstruktsiooniosi, võib katsemenetluse teostamiseks kasutada asendustala, mis ei lisa konstruktsioonile tugevust.
         1.1.4.   Koormuse eemaldamisel pärast iga koormuskatse lõpetamist uuritakse konstruktsiooni visuaalselt. Kui koormuse rakendamisel on tekkinud pragusid või rebendeid, tuleb enne II lisa punktis 3.1.1.1 toodud järjekorra alusel teostatavat järgmist koormuskatset viia läbi punktis 1.4 kirjeldatud ülekoormuskatse.
         1.2.   Pikisuunaline koormus (vt IV lisa joonis 2)
         Koormust rakendatakse horisontaalselt ja traktori vertikaalse kesktasapinnaga paralleelselt.
         Traktorite puhul, mille massist vastavalt II lisa punktis 1.3 defineeritule vähemalt 50 % lasub tagaratastel, rakendatakse pikisuunalist koormust tagant ja küljelt kaitsekonstruktsiooni pikisuunalise kesktasandi erinevatelt pooltelt. Traktorite puhul, mille massist vähemalt 50 % lasub esiratastel, rakendatakse pikisuunalist koormust eest kaitsekonstruktsiooni samale poolele kui külgkoormust.
         Seda rakendatakse kaitsekonstruktsiooni kõrgeimale ristisuunalisele konstruktsiooniosale (st osale, mis ümberpaiskumise korral tõenäoliselt kõige esimesena maad puudutab).
         Rakenduspunkt paikneb välisnurgast mõõdetuna ühe kuuendiku võrra kaitsekonstruktsiooni katuse laiusest seespool. Kaitsekonstruktsiooni laiuseks arvestatakse vahemaa kahe joone vahel, mis on traktori vertikaalse kesktasandiga paralleelsed ning puudutavad ülemiste ristsuunaliste konstruktsiooniosade ülaserva puudutavas horisontaaltasandis kaitsekonstruktsiooni äärmiseid välispunkte.
         Tala ei tohi olla lühem kui üks kolmandik kaitsekonstruktsiooni laiusest (nagu eelnevalt kirjeldatud) ning mitte üle 49 mm miinimumist pikem.
         Pikisuunalist koormust rakendatakse tagant või eest, nagu defineeritud II lisa punktis 3.1.1.1.
         Katse lõpetatakse alati, kui:

                     a)

                     kaitsekonstruktsiooni poolt neelatud deformatsioonienergia on nõutava sisendenergiaga Eil 1 (kus Eil 1 = 1,4 mt) võrdne või sellest suurem;

                     b)

                     konstruktsioon tungib liikumisruumi või jätab selle kaitseta.

               1.3.   Koormuse rakendamine küljelt (vt IV lisa joonis 1)
         Koormust rakendatakse horisontaalselt, traktori vertikaalse kesktasandi suhtes 90° nurga all. Seda tuleb rakendada kaitsekonstruktsiooni ülemisele, kõige äärmisele punktile 300 mm istme võrdluspunktist eespool, kusjuures iste on kõige tagumises asendis, nagu määratletud allpool punktis 2.3.1. Kui kaitsekonstruktsioonil on mõni eenduv osa, mis külili paiskumisel kindlasti esimesena maad puudutab, rakendatakse koormust sellele punktile. Kui traktor on pööratava istmega, tuleb koormus asetada ümbermineku kaitsekonstruktsiooni ülemisse serva poolele teele kahe istme võrdluspunkti vahel.
         Tala peab olema sobiva pikkusega, kuid mitte pikem kui 700 mm.
         Katse lõpetatakse alati, kui:

                     a)

                     kaitsekonstruktsiooni poolt neelatud deformatsioonienergia on nõutava sisendenergiaga Eis (kus Eis = 1,75 mt) võrdne või sellest suurem või

                     b)

                     konstruktsioon tungib liikumisruumi või jätab selle kaitseta.

               1.4.   Ülekoormuse katse (vt IV lisa joonised 4a, 4b ja 4c)
         1.4.1.   Ülekoormuse katse tuleb teostada siis, kui jõud väheneb viimase 5 % saavutatud läbipainde jooksul, kus struktuur neelab vajaliku energiahulga, rohkem kui 3 % võrra (vt joonis 4b).
         1.4.2.   Ülekoormuskatse tähendab horisontaalse koormuse järkjärgulist suurendamist esialgselt nõutud energiakoguse suurendamisel 5 % muutude kaupa kuni maksimaalselt 20 % lisaenergia saavutamiseni (vt joonis 4c).
         1.4.2.1.   Ülekoormuskatse tulemused on rahuldavad, kui pärast nõutava energiahulga suurendamist 5 %, 10 % või 15 % võrra väheneb jõud 5-protsendilise muudu kohta vähem kui 3 % ja jääb suuremaks kui 0,8 Fmax.
         1.4.2.2.   Ülekoormuskatse tulemused on rahuldavad, kui pärast 20 % lisaenergia neelamist konstruktsiooni poolt ületab jõud 0,8 Fmax.
         1.4.2.3.   Ülekoormuskatse ajal on lubatud elastse läbipainde tõttu tekkinud lisapraod või -murrud ja/või tungimine liikumisruumi või kaitse puudumine seal. Samas ei tohi konstruktsioon pärast koormuse eemaldamist tungida liikumisruumi, mis on täielikult kaitstud.
         1.5.   Muljumine tagant
         Tala asetatakse konstruktsiooni tagumiste ülemiste osade kohale ning muljumisjõudude resultant peab asuma vertikaalsel pikisuunalisel baastasandil. Rakendatakse jõudu Fr = 20 mt.
         Kui kaitsekonstruktsiooni katuse tagumine osa täielikku muljumisjõudu välja ei kannata, rakendatakse jõudu, kuni katus paindub niivõrd, et ühtib tasandiga, mis ühendab ümbermineku kaitsekonstruktsiooni ülaosa traktori tagakülje selle osaga, mis suudab ümberpaiskumise korral kogu sõiduki massi toetada. Seejärel jõu rakendamine lõpetatakse ning traktor või ballastjõud paigutatakse ümber selliselt, et tala paikneb kaitsekonstruktsiooni selle punkti kohal, mis traktorit täielikul ümberpaiskumisel toetab. Seejärel rakendatakse jõudu Fr.
         Jõudu Fr rakendatakse vähemalt viie sekundi jooksul pärast visuaalselt jälgitava läbipainde lakkamist.
         Katse lõpetatakse, kui konstruktsioon tungib liikumisruumi või jätab liikumisruumi kaitseta.
         1.6.   Muljumine eest
         Tala asetatakse konstruktsiooni eesmiste ülemiste osade kohale ning muljumisjõudude resultant peab asuma vertikaalsel pikisuunalisel baastasandil. Rakendatakse jõudu Ff = 20 mt.
         Kui kaitsekonstruktsiooni katuse esimene osa täielikku muljumisjõudu välja ei kannata, rakendatakse jõudu, kuni katus paindub niivõrd, et ühtib tasandiga, mis ühendab ümbermineku kaitsekonstruktsiooni ülaosa traktori esikülje selle osaga, mis suudab ümberpaiskumise korral kogu sõiduki massi toetada. Seejärel jõu rakendamine lõpetatakse ning traktor või ballastjõud paigutatakse ümber selliselt, et tala paikneb kaitsekonstruktsiooni selle punkti kohal, mis traktorit täielikul ümberpaiskumisel toetab. Seejärel rakendatakse jõudu Ff.
         Jõudu Ff rakendatakse vähemalt viie sekundi jooksul pärast visuaalselt jälgitava läbipainde lakkamist.
         Katse lõpetatakse, kui konstruktsioon tungib liikumisruumi või jätab liikumisruumi kaitseta.
         1.7.   Teistkordne pikisuunaline koormus
         Koormust rakendatakse horisontaalselt, paralleelselt traktori vertikaalse kesktasandiga.
         Teistkordset pikisuunalist koormust rakendatakse tagant või eest, vastavalt II lisa punktis 3.1.1.1 defineeritule.
         Koormust rakendatakse punktis 1.2 kirjeldatud pikisuunalise koormuse suhtes vastassuunaliselt sellest kõige kaugemal asuvale nurgale.
         Koormust rakendatakse kaitsekonstruktsiooni ülemisele ristsuunalisele konstruktsiooniosale (st osale, mis ümberpaiskumise korral tõenäoliselt esimesena maad puudutab).
         Koormuse rakenduspunkt peab paiknema kaitsekonstruktsiooni ülaserva laiusest ühe kuuendiku võrra välisnurgast seespool. Kaitsekonstruktsiooni laiuseks arvestatakse vahemaa kahe joone vahel, mis on traktori vertikaalse kesktasandiga paralleelsed ning puudutavad ülemiste ristsuunaliste konstruktsiooniosade ülaserva puudutavas horisontaaltasandis kaitsekonstruktsiooni äärmiseid välispunkte.
         Tala ei tohi olla lühem kui üks kolmandik kaitsekonstruktsiooni laiusest (nagu eelnevalt kirjeldatud) ning mitte üle 49 mm miinimumist pikem.
         Katse lõpetatakse alati, kui:

                     a)

                     kaitsekonstruktsiooni poolt neelatud deformatsioonienergia on nõutava sisendenergiaga Eil 2 (kus Eil 2 = 0,35 mt) võrdne või sellest suurem või

                     b)

                     konstruktsioon tungib liikumisruumi või jätab selle kaitseta.

               2.   LIIKUMISRUUM
         2.1.   Liikumisruum on näidatud IV lisa joonisel 6 ning see on traktori suhtes määratud tavaliselt pikisuunalise vertikaalse baastasandiga, mis läbib punktis 2.3 kirjeldatud istme võrdluspunkti ning rooliratta keset. Eeldatakse, et koormuse rakendamise ajal liigub baastasand koos istme ja roolirattaga horisontaalselt, ent jääb traktori põranda või kaitsekonstruktsiooni suhtes risti (kui viimane on elastselt monteeritud).
         Kui rooliratas on reguleeritav, peab see paiknema normaalses juhtimisasendis.
         2.2.   Liikumisruumi piire arvestatakse järgmiselt:
         2.2.1.   250 mm vertikaaltasandid baastasandi kummalgi küljel, mis ulatuvad istme võrdluspunktist 300 mm ülespoole;
         2.2.2.   paralleeltasandid, mis ulatuvad punktis 2.2.1 nimetatud tasandi ülaservast maksimaalselt 900 mm istme võrdluspunktist kõrgemale ja on kaldu nii, et külgkoormusega mõjutataval küljel asuva tasandi ülaserv paikneb baastasandist vähemalt 100 mm kaugusel;
         2.2.3.   horisontaaltasand 900 mm kõrgusel istme võrdluspunkti kohal;
         2.2.4.   baastasandiga risti olev kaldpind, mis hõlmab 900 mm kõrgusel otse istme võrdluspunkti kohal olevat punkti ja istme seljatoe kõige kaugemat punkti;
         2.2.5.   baastasandiga ristsuunaliste sirgjoontega pind (vajaduse korral kumer), mis ulatub istme tagumisest punktist allapoole ning on istme seljatoega selle kogupikkuses kokkupuutes;
         2.2.6.   baastasandiga risti olev kõverjooneline pind raadiusega 120 mm, punktides 2.2.3 ja 2.2.4 märgitud tasandite suhtes tangensiaalne;
         2.2.7.   baastasandiga risti olev 900 mm raadiusega kõverjooneline pind, mis ulatub 400 mm punktis 2.2.3 märgitud tasandist ettepoole ning on viimasega istme võrdluspunktist 150 mm eespool asuvas punktis tangensiaalne;
         2.2.8.   baastasandiga risti olev kaldpind, mis ühineb punktis 2.2.7 märgitud tasandiga selle esiservas ja möödub roolirattast 40 mm kauguselt. Rooliratta kõrge asendi korral asendatakse see tasand punktis 2.2.7 märgitud pinnaga puutuva tasandiga;
         2.2.9.   baastasandiga risti olev vertikaaltasand 40 mm roolirattast eespool;
         2.2.10.   istme võrdluspunkti läbiv horisontaaltasand;
         2.2.11.   pööratava sõidusuunaga traktori puhul peab turvapiirkond olema rooli ja istme kahe asendi jaoks määratud kahe turvapiirkonna kombinatsioon;
         2.2.12.   kui traktorile on võimalik paigaldada lisaistmeid, tuleb katsed teostada kombineeritud istme võrdluspunkti turvapiirkonna põhjal kõigile võimalikele istme variantidele. Ümbermineku kaitsekonstruktsioon ei tohi siseneda erinevate istmete võrdluspunktide kombineeritud turvapiirkonda;
         2.2.13.   kui pärast katset soovitakse istme jaoks uut kohta, tuleb arvutada, kas uue istme võrdluspunkti turvapiirkond jääb täielikult saavutatud turvapiirkonna sisse. Kui nii ei ole, tuleb teha uus katse.
         2.3.   Istme asukoht ja võrdluspunkt
         2.3.1.   Punktis 2.1. nimetatud liikumisruumi määramiseks peab iste paiknema horisontaalse reguleerimisvahemiku kõige tagumises punktis. Kui kõrgust on võimalik reguleerida horisontaalasendist sõltumatult, paikneb iste vertikaalse reguleerimisvahemiku kõrgeimas punktis.
         Võrdluspunkt määratakse IV lisa joonistel 7 ja 8 toodud aparatuuri abil, simuleerides inimkeha koormust. Aparatuur koosneb istmeosa tahvlist ja seljatoe tahvlitest. Seljatoe alumine tahvel liigendatakse istmikuluu (A) ja niuete (B) piirkonnas, kusjuures liigenduse B kõrgus on reguleeritav.
         2.3.2.   Võrdluspunktiks on punkt istme pikisuunalises kestasandis, kus lõikuvad seljatoe alumise osa tangensiaaltasand ja horisontaaltasand. Nimetatud horisontaaltasand lõikab istmeosa tahvli alumist osa 150 mm ülalnimetatud puutujast eespool.
         2.3.3.   Kui istmel on vabalt liikuv vedrustus (olgu see juhi kaalu järgi reguleeritav või mitte), siis peab iste olema reguleeritud nimetatud vahemiku keskpunkti.
         Aparatuur asetatakse istmele. Seejärel rakendatakse sellele 50 mm liigendusest A eespool asuvas punktis jõudu 550 N ning kaks seljatoe tahvli osa surutakse tangensiaalselt kergelt vastu seljatuge.
         2.3.4.   Kui igale seljatoe piirkonnale (nimmepiirkonnast üleval ja all) pole võimalik kindlaid puutujaid määrata, tuleb toimida järgmiselt:

                     2.3.4.1.

                     kui alumise piirkonna puutujat pole võimalik täpselt määrata, surutakse seljatoetahvli alumine osa vertikaalselt vastu seljatuge;

                     2.3.4.2.

                     kui ülemise piirkonna puutujat pole võimalik täpselt määrata, fikseeritakse liigendus B 230 mm kõrgusel istme võrdluspunkti kohal (kui seljatoe tahvli alumine osa on vertikaalne). Seejärel surutakse seljatoe tahvli kaks osa kergelt vastu seljatuge.

               3.   TEOSTATAVAD KONTROLLIMISED JA MÕÕTMISED
         3.1.   Liikumisruum
         Iga katse järel tuleb ümbermineku kaitsekonstruktsiooni kontrollida ja vaadata, ega mõni selle osa pole tunginud punktis 2.1 kirjeldatud, juhiistme ümber paiknevasse liikumisruumi. Lisaks tuleb kontrollida kaitsekonstruktsiooni ja määrata kindlaks, kas mõni selle osa jääb kaitsekonstruktsiooni kaitsest väljapoole. Liikumisruum loetakse kaitsekonstruktsiooni kaitsest väljaspool asuvaks juhul, kui mõni selle osa on ümberpaiskumisel traktori rakendatud koormuse suunas maapinnaga kokku puutunud. Selleks peavad rehvid ja teljelaius olema tootja poolt lubatud väikseima suurusega.
         3.2.   Lõplik püsiläbipaine
         Pärast katseid tuleb registreerida kaitsekonstruktsiooni lõplik püsiläbipaine. Selleks tuleb enne katsete algust registreerida peamiste ümbermineku kaitsekonstruktsiooni osade asend istme võrdluspunkti suhtes.

         IV LISA

            JOONISED

                     Joonis 1

                     :

                     Külgkoormuse rakenduspunkt

                     Joonis 2

                     :

                     Tagumise pikisuunalise koormuse rakenduspunkt

                     Joonis 3

                     :

                     Muljumiskatse korralduse näidis

                     Joonis 4a

                     :

                     Jõu/läbipainde kõver – ülekoormuskatse pole vajalik

                     Joonis 4b

                     :

                     Jõu/läbipainde kõver – ülekoormuskatse on vajalik

                     Joonis 4c

                     :

                     Jõu/läbipainde kõver – jätkata ülekoormuskatset

                     Joonis 5

                     :

                     Näide püsiva, elastse ja täieliku läbipainde tingimustest

                     Joonis 6a

                     :

                     Liikumisruumi külgvaade

                     Joonis 6b

                     :

                     Liikumisruumi eest-/tagantvaade

                     Joonis 6c

                     :

                     Isomeetriline vaade

                     Joonis 7

                     :

                     Istme võrdluspunkti määramise seadmed

                     Joonis 8

                     :

                     Istme võrdluspunkti määramise meetod

         V LISA

         VI LISA

            MÄRGID

         Osa EÜ tüübikinnitusmärk koosneb väikest e-tähte ümbritsevast ristkülikust, millele järgneb/järgnevad osa tüübikinnituse andnud liikmesriigi number:
         1– Saksamaa;
         2– Prantsusmaa;
         3– Itaalia;
         4– Madalmaad;
         5– Rootsi;
         6– Belgia;
         7– Ungari;
         8– Tšehhi Vabariik;
         9– Hispaania;
         11– Ühendkuningriik;
         12– Austria;
         13– Luksemburg;
         17– Soome;
         18– Taani;
         19– Rumeenia;
         20– Poola;
         21– Portugal;
         23– Kreeka;
         24– Iirimaa;
         26– Sloveenia;
         27– Slovakkia;
         29– Eesti;
         32– Läti;
         34– Bulgaaria;
         36– Leedu;
         49– Küpros;
         50– Malta.
         Ristküliku läheduses peab paiknema ka osa EÜ tüübikinnitusnumber, mis ühtib kaitsekonstruktsiooni tugevuse ja selle traktorile kinnitamise seadme kohta väljastatud osa EÜ tüübikinnitustunnistuse numbriga.

            Osa EÜ tüübikinnitusmärgi näidis

         Osa EÜ tüübikinnitusmärgile lisatakse tähis „S”.

         VII LISA

         VIII LISA

            Osa EÜ tüübikinnituse taotlemine

                     1.

                     Osa EÜ tüübikinnituse taotluse traktori kaitsekonstruktsiooni ja selle traktorile kinnitamise seadme tugevuse osas esitab traktori tootja või tema volitatud esindaja.

                     2.

                     Tüübikatsetuste eest vastutavale tehnilisele teenistusele esitatakse tüübikinnituskatsete läbiviimiseks kinnitatud traktoritüübi representatiivtraktor, millel on nõuetekohaselt monteeritud kaitsekonstruktsioon ja selle kinnitused.

                     3.

                     Tüübikatsetuste läbiviimise eest vastutav tehniline teenistus kontrollib, kas kinnitatud kaitsekonstruktsiooni tüüp sobib paigaldamiseks sellele traktoritüübile, mille jaoks tüübikinnitust taotletakse. Eelkõige tehakse kindlaks, kas kaitsekonstruktsiooni kinnitus vastab kinnitusele, mida katsetati osa EÜ tüübikinnituse andmisel.

                     4.

                     Tüübikinnituse omanik võib taotleda selle laiendamist muudele kaitsekonstruktsioonide tüüpidele.

                     5.

                     Pädevad asutused annavad kõnealuse laienduse järgmistel tingimustel:

                                 5.1.

                                 uut tüüpi kaitsekonstruktsioon ja selle kinnitus traktorile on saanud osa EÜ tüübikinnituse;

                                 5.2.

                                 see on projekteeritud paigaldamiseks traktoritüübile, mille jaoks EÜ tüübikinnitust taotletakse;

                                 5.3.

                                 kaitsekonstruktsiooni traktorile kinnitamise seade vastab kinnitusele, mida katsetati osa EÜ tüübikinnituse andmisel.

                     6.

                     Tunnistus, mille näidis on esitatud IX lisas, lisatakse osa EÜ tüübikinnitustunnistusele iga antud/andmisest keeldutud tüübikinnituse või tüübikinnituse laienduse puhul.

                     7.

                     Kui EÜ tüübikinnituse taotlus traktoritüübile esitatakse samaaegselt sellele traktoritüübile paigaldamiseks mõeldud kaitsekonstruktsiooni osa EÜ tüübikinnituse taotlusega, ei teostata punktides 2 ja 3 sätestatud kontrolli.

         IX LISA

         X LISA
         A   OSA

            Kehtetuks tunnistatud direktiiv koos muudatustega

         (märgitud artiklis 13)

                     Nõukogu direktiiv 79/622/EMÜ
                     (EÜT L 179, 17.7.1979, lk 1)

                     Komisjoni direktiiv 82/953/EMÜ
                     (EÜT L 386, 31.12.1982, lk 31)

                     1985. aasta ühinemisakti I lisa punkt IX.A.15.(h)
                     (EÜT L 302, 15.11.1985, lk 213)

                     Nõukogu direktiiv 87/354/EMÜ
                     (EÜT L 192, 11.7.1987, lk 43)

                     Ainult osa, mis puudutab artiklis 1 ja lisa punkti 9 alapunktis h olevat viidet direktiivile 79/622/EMÜ

                     Komisjoni direktiiv 88/413/EMÜ
                     (EÜT L 200, 26.7.1988, lk 32)

                     1994. aasta ühinemisakti I lisa punkt XI.C.II.4
                     (EÜT C 241, 29.8.1994, lk 206)

                     Komisjoni direktiiv 1999/40/EÜ
                     (EÜT L 124, 18.5.1999, lk 11)

                     2003. aasta ühinemisakti II lisa punkt I.A.29
                     (ELT L 236, 23.9.2003, lk 61)

                     Nõukogu direktiiv 2006/96/EÜ
                     (ELT L 363, 20.12.2006, lk 81)

                     Ainult osa, mis puudutab artiklis 1 ja lisa punktis A.28 olevat viidet direktiivile 79/622/EMÜ

               B   OSA

            Siseriiklikku õigusesse ülevõtmise tähtpäevad

         (märgitud artiklis 13)

                     Direktiiv

                     Ülevõtmise tähtpäev

                     79/622/EMÜ

                     27. detsember 1980

                     82/953/EMÜ

                     30. september 1983 (1)

                     87/354/EMÜ

                     31. detsember 1987

                     88/413/EMÜ

                     30. september 1988 (2)

                     1999/40/EÜ

                     30. juuni 2000 (3)

                     2006/96/EÜ

                     31. detsember 2006

            (1)  Vastavalt direktiivi 82/953/EMÜ artiklile 2:

            „1.   Alates 1. oktoobrist 1983 ei tohi liikmesriigid:

                        —

                        keelduda traktoritüübile EMÜ tüübikinnituse andmisest, direktiivi 74/150/EMÜ artikli 10 lõike 1 viimases taandes nimetatud dokumendi väljastamisest ega siseriikliku tüübikinnituse andmisest, ega

                        —

                        keelata traktorite kasutuselevõtmist,

                  kui nimetatud traktoritüübile või traktorite tüüpidele mõeldud ümbermineku kaitsekonstruktsioon vastab käesoleva direktiivi sätetele.
            2.   Alates 1. oktoobrist 1984 liikmesriigid:

                        —

                        ei anna enam välja direktiivi 74/150/EMÜ artikli 10 lõike 1 viimases taandes sätestatud dokumenti traktoritüübile, mille ümbermineku kaitsekonstruktsioon ei vasta käesoleva direktiivi sätetele,

                        —

                        võivad keelduda siseriikliku tüübikinnituse andmisest traktoritüübile, mille ümbermineku kaitsekonstruktsioon ei vasta käesoleva direktiivi sätetele.

                  3.   Alates 1. oktoobrist 1985 võivad liikmesriigid keelata niisuguste traktorite kasutuselevõtu, mille ümbermineku kaitsekonstruktsioon ei vasta käesoleva direktiivi sätetele.
            4.   Lõigete 1–3 sätted ei välista direktiivi 77/536/EMÜ sätteid.”

            (2)  Vastavalt direktiivi 88/413/EMÜ artiklile 2:

            „1.   Alates 1. oktoobrist 1988 ei tohi liikmesriigid:

                        —

                        keelduda traktoritüübile EMÜ tüübikinnituse andmisest, direktiivi 74/150/EMÜ artikli 10 lõike 1 viimases taandes nimetatud dokumendi väljastamisest ega siseriikliku tüübikinnituse andmisest või

                        —

                        keelata traktorite kasutuselevõtmist,

                  kui kõnealus(t)e traktori(te) ümbermineku kaitsekonstruktsioonid vastavad käesoleva direktiivi sätetele.
            2.   Alates 1. oktoobrist 1989 liikmesriigid:

                        —

                        ei väljasta direktiivi 74/150/EMÜ artikli 10 lõike 1 viimases taandes sätestatud dokumenti ühelegi traktoritüübile, mille ümbermineku kaitsekonstruktsioon ei vasta käesoleva direktiivi sätetele;

                        —

                        võivad keelduda siseriikliku tüübikinnituse andmisest traktoritüübile, mille ümbermineku kaitsekonstruktsioon ei vasta käesoleva direktiivi sätetele.”

            (3)  Vastavalt direktiivi 1999/40/EÜ artiklile 2:

            „1.   Alates 1. juulist 2000 ei tohi liikmesriigid:

                        —

                        keelduda traktoritüübile EÜ tüübikinnituse andmisest, direktiivi 74/150/EMÜ artikli 10 lõike 1 kolmandas taandes nimetatud dokumendi väljastamisest ega siseriikliku tüübikinnituse andmisest ega

                        —

                        keelata traktorite kasutuselevõtmist,

                  kui kõnealused traktorid vastavad direktiivi 79/622/EMÜ (muudetud käesoleva direktiiviga) nõuetele.
            2.   Alates 1. jaanuarist 2001 liikmesriigid:

                        —

                        ei väljasta enam nõukogu direktiivi 74/150/EMÜ artikli 10 lõike 1 kolmandas taandes sätestatud dokumenti ühelegi traktoritüübile, mis ei vasta direktiivi 79/622/EMÜ (muudetud käesoleva direktiiviga) nõuetele;

                        —

                        võivad keelduda siseriikliku tüübikinnituse andmisest traktoritüübile, mis ei vasta direktiivi 79/622/EMÜ (muudetud käesoleva direktiiviga) nõuetele.”

         XI LISA

            VASTAVUSTABEL

                     Direktiiv 79/622/EMÜ

                     Direktiiv 1999/40/EÜ

                     Käesolev direktiiv

                     Artiklid 1 ja 2

                     Artiklid 2 ja 3

                     Artikli 3 lõige 1

                     Artikli 4 esimene lõik

                     Artikli 3 lõige 2

                     Artikli 4 teine ja kolmas lõik

                     Artiklid 4 ja 5

                     Artiklid 5 ja 6

                     Artikli 6 esimene lause

                     Artikli 7 esimene lõik

                     Artikli 6 teine lause

                     Artikli 7 teine lõik

                     Artikkel 2

                     Artikkel 8

                     Artikkel 8

                     Artikkel 9

                     Artikli 9 sissejuhatav lause

                     Artikli 1 sissejuhatav lause

                     Artikli 9 esimene taane

                     Artikli 1 punkt a

                     Artikli 9 teine taane

                     Artikli 1 punkt b

                     Artikli 9 kolmas taane

                     Artikli 1 punkt c

                     Artikli 9 neljas taane

                     Artikli 1 punkt d

                     Artiklid 10 ja 11

                     Artiklid 10 ja 11

                     Artikli 12 lõige 1

                     —

                     Artikli 12 lõige 2

                     Artikkel 12

                     —

                     Artiklid 13 ja 14

                     Artikkel 13

                     Artikkel 15

                     I–IX lisa

                     I–IX lisa

                     —

                     X lisa

                     —

                     XI lisa


title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2006/116/EÜ, 12. detsember 2006 , autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste kaitse tähtaja kohta (kodifitseeritud versioon)

text:
               27.12.2006

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 372/12

      EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2006/116/EÜ,
   12. detsember 2006,
   autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste kaitse tähtaja kohta
   (kodifitseeritud versioon)
   EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 47 lõiget 2, artiklit 55 ja artiklit 95,
   võttes arvesse komisjoni ettepanekut,
   võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust, (1)

   toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (2)

   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Nõukogu 29. oktoobri 1993. aasta direktiivi 93/98/EMÜ autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste kaitse tähtaja ühtlustamine (3) on oluliselt muudetud (4). Selguse ja otstarbekuse huvides tuleks kõnealune direktiiv kodifitseerida.

               (2)

               Berni kirjandus- ja kunstiteoste kaitse konventsioonis ja teose esitaja, fonogrammitootja ja ringhäälinguorganisatsiooni kaitse rahvusvahelise konventsioonis (Rooma konventsioon) on sätestatud ainult osutatud õiguste kaitse miinimumtähtajad ning pikemate tähtaegade lubamise õigus on jäetud lepinguosalistele riikidele. Teatavad liikmesriigid on seda õigust kasutanud. Lisaks sellele ei ole teatavad liikmesriigid Rooma konventsiooni lepinguosalised.

               (3)

               Sellest tulenevalt on autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste kaitse tähtaega reguleerivate siseriiklike õiguste vahel erinevusi, mis võivad takistada kaupade vaba liikumist ja teenuste osutamise vabadust ning moonutada konkurentsi ühisturul. Siseturu tõrgeteta toimimiseks tuleks ühtlustada liikmesriikide õigusnormid, et sellega muuta kaitse tähtajad kogu ühenduses ühesugusteks.

               (4)

               On vaja sätestada nii kaitse tähtajad kui ka teatavad rakenduskorraga seotud sätted, näiteks see, millisest kuupäevast kaitse tähtaega arvutatakse.

               (5)

               Käesoleva direktiivi sätted ei tohiks mõjutada Berni konventsiooni artikli 14a lõike 2 punktide b, c ja d ega artikli 14a lõike 3 kohaldamist.

               (6)

               Berni konventsioonis sätestatud minimaalne kaitse tähtaeg, s.o autori eluaeg ja 50 aastat pärast tema surma pidi tagama kaitse autorile ja tema järeltulijate kahele esimesele põlvkonnale. Keskmine eluiga ühenduses on pikenenud ja nimetatud tähtaeg ei ole enam piisavalt pikk, et hõlmata kaht põlvkonda.

               (7)

               Teatavad liikmesriigid on pikendanud kaitse tähtaega üle 50 aasta pärast autori surma, et tasakaalustada maailmasõdade mõju autori teoste kasutamisele.

               (8)

               Teatavate autoriõigusega kaasnevate õiguste kaitsmise tähtajaks on teatavad liikmesriigid kehtestanud 50 aastat pärast õiguspärast avaldamist või üldsusele edastamist.

               (9)

               Ülemaailmse Intellektuaalse Omandi Organisatsiooni (WIPO) egiidi all 1996. aasta detsembris peetud diplomaatiline konverents viis WIPO esituse ja fonogrammide lepingu vastuvõtmiseni, mis käsitleb autorite ning esitajate ja fonogrammitootjate kaitset. Nimetatud leping tugevdab oluliselt autoriõigusega kaasnevate õiguste rahvusvahelist kaitset.

               (10)

               Ühenduse õiguskorraga kaitstavate õigusnormide üks üldisi põhimõtteid on kehtivate õiguste nõuetekohane arvestamine. Seepärast ei tohi ühenduse õigusel põhineva autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste kaitse tähtajad vähendada enne direktiivi 93/98/EMÜ kehtima hakkamist ühenduses õiguste omanikele tagatud kaitset. Selleks, et üleminekumeetmete mõju oleks minimaalne ja siseturg saaks tõhusalt toimida, peaks kaitsetähtaegade ühtlustamine toimuma pika aja jooksul.

               (11)

               Autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste kaitstuse tase peab olema kõrge, sest need õigused on intellektuaalse loomingu jaoks vajalikud. Nende õiguste kaitse tagab loomingulisuse säilimise ja arengu autorite, kultuuritööstuse, tarbijate ja ühiskonna kui terviku huvides.

               (12)

               Tagamaks kaitstuse kõrget taset, mis vastaks samal ajal ka siseturu nõudmistele ja vajadusele luua ühenduses kirjandusliku ja kunstilise loomingu harmoonilist arengut soodustav õiguslik keskkond, peaks ühtlustatud kaitse tähtaeg autoriõiguse puhul olema 70 aastat pärast autori surma või 70 aastat pärast seda, kui teos on õiguspäraselt üldsusele kättesaadavaks tehtud, ning autoriõigusega kaasnevate õiguste puhul 50 aastat alates sündmusest, millest arvestatakse tähtaja algust.

               (13)

               Kogumikke kaitstakse Berni konventsiooni artikli 2 lõike 5 kohaselt siis, kui sisu valiku ja korralduse põhjal on nende näol tegemist intellektuaalse loominguga. Kõnealuseid teoseid kaitstakse sellistena nagu nad on, ilma et see piiraks iga sellisesse kogumikku kuuluva teose autoriõigust. Seetõttu võib kogumikes sisalduvate teoste suhtes kohaldada spetsiifilisi kaitsetähtaegu.

               (14)

               Alati kui autoritena on nimetatud üks või mitu füüsilist isikut, tuleks kaitsetähtaeg arvutada nende surmast alates. Kogu teose või mõne selle osa autorsuse küsimus on faktiline asjaolu, mille võivad otsustada liikmesriigi kohtud.

               (15)

               Kaitsetähtaega tuleks arvestada alates Berni ja Rooma konventsioonide kohasele asjaomasele sündmusele järgnenud aasta esimesest jaanuarist.

               (16)

               Fotode kaitse kord on liikmesriikides erinev. Fotograafiateos Berni konventsiooni tähenduses on algupärane, kui see on autori enda intellektuaalne looming, mis kajastab tema isiksust ning sealjuures ei võeta arvesse muid tingimusi, näiteks väärtust ega otstarvet. Muude fotode kaitsega peaks tegelema siseriiklik õigus.

               (17)

               Vältimaks erinevusi autoriõigusega kaasnevate õiguste kaitse tähtaegades, tuleb kogu ühenduses kaitse tähtaja arvestamiseks sätestada sama alghetk. Esitamist, salvestamist, ülekandmist, õiguspärast avaldamist ja õiguspärast üldsusele edastamist, st autoriõigusega kaasneva õiguse objekti kõigil võimalikel viisidel avalikkusele tajutavaks muutmise mooduseid tuleks kaitse tähtaja arvutamisel arvesse võtta olenemata sellest, millises riigis toimub kõnealune esitamine, salvestamine, ülekandmine, õiguspärane avaldamine või õiguspärane üldsusele edastamine.

               (18)

               Ringhäälinguorganisatsioonide õigused oma ringhäälingusaadete suhtes, mida edastatakse kaabel- või kaablita sidevahendite, sh kaabli või satelliidi kaudu, ei tohiks olla alalised. Seepärast tuleb kaitse tähtaega arvestada ainult konkreetse ringhäälingusaate esmaülekandest. Käesolevat sätet tuleks tõlgendada selliselt, et oleks välistatud uue kaitse tähtaja alustamine, kui ühe ringhäälingusaate edastus on varasemaga identne.

               (19)

               Liikmesriikidele peaks jääma vabadus säilitada või kehtestada muid autoriõigusega kaasnevaid õigusi, eelkõige seoses kriitiliste ja teaduslike väljaannete kaitsega. Ühenduse tasandil läbipaistvuse tagamiseks peavad liikmesriigid, kes kehtestavad uusi autoriõigusega kaasnevaid õigusi, sellest siiski komisjonile teatama.

               (20)

               Tuleks täpsustada, et käesolev direktiiv ei kehti moraalsete õiguste suhtes.

               (21)

               Teoste puhul, mille päritoluriik Berni konventsiooni tähenduses on kolmas riik ja mille autor ei ole ühenduse kodanik, tuleks kaitse tähtaegu võrrelda tingimusel, et ühenduses kohaldatav tähtaeg ei ole pikem kui käesoleva direktiiviga kehtestatud.

               (22)

               Kui õiguste omanikul, kes ei ole ühenduse kodanik, on rahvusvahelise kokkuleppe alusel õigus kaitsele, peaks autoriõigusega seotud õiguste kaitse tähtaeg olema sama, mis on ette nähtud käesoleva direktiiviga. Siiski ei tohiks see olla pikem kui selle kolmanda riigi kehtestatud tähtaeg, mille kodanik õiguse omanik on.

               (23)

               Tähtaegade võrdlemise tagajärjel ei tohiks liikmesriigid sattuda vastuollu oma rahvusvaheliste kohustustega.

               (24)

               Liikmesriikidele peaks jääma vabadus võtta vastu sätteid kaitstud teoste ja muude kaitstud objektide kasutamist käsitlevate ja enne käesolevast direktiivist tulenevat kaitse tähtaja pikendamist sõlmitud lepingute tõlgendamise, kohandamise ja täiendava rakendamise kohta.

               (25)

               Omandatud õiguste ja õiguspäraste ootuste austamine on ühenduse õiguskorra osa. Liikmesriigid võivad eelkõige sätestada, et teatavatel tingimustel ei tekita käesoleva direktiivi kohaselt taastunud autoriõigus ja sellega kaasnenud õigused tasu maksmise kohustust isikutele, kes kasutasid teoseid heauskselt ajal, mil sellised teosed olid üldkasutatavad.

               (26)

               Käesolev direktiiv ei mõjuta liikmesriikide kohustusi, mis on seotud I lisa B osas esitatud direktiivide siseriiklikku õigusesse ülevõtmise ja kohaldamise tähtaegadega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Autori õiguste ajaline kehtivus
   1.   Berni konventsiooni artiklis 2 osutatud kirjandus- või kunstiteose autori õigused kehtivad autori eluajal ja 70 aastat pärast tema surma olenemata kuupäevast, mil teos muutus õiguspäraselt üldsusele kättesaadavaks.
   2.   Mitme autori loodud teose puhul arvutatakse lõikes 1 osutatud tähtaega viimase elusolnud autori surmast.
   3.   Anonüümse või pseudonüümi all loodud teose puhul on kaitse tähtaeg 70 aastat pärast seda, kui teos õiguspäraselt üldsusele avaldati. Kui autori kasutatud pseudonüüm ei jäta tema isiku suhtes kahtlust või kui autor avaldab oma isiku esimeses lauses osutatud aja jooksul, siis kohaldatakse siiski lõikes 1 osutatud kaitse tähtaega.
   4.   Kui liikmesriik näeb ette erisätted, mis käsitlevad autoriõigust kollektiivse teose puhul või juriidilise isiku määramist õiguste omanikuks, arvutatakse kaitse tähtaeg vastavalt lõike 3 sätetele, välja arvatud juhul, kui teose kui sellise loonud füüsilised isikud on üldsusele avaldatud teose versioonis autoritena identifitseeritud. Käesolev lõige ei piira identifitseeritud autorite õigusi, kelle identifitseeritavat panust sellised teosed sisaldavad, ning sellise panuse suhtes kohaldatakse lõigete 1 või 2 sätteid.
   5.   Kui teos avaldatakse köidete, osade, vihikute, numbrite või seeriatena ja kaitse tähtaeg algab hetkest, mil teos õiguspäraselt üldsusele avaldati, arvestatakse iga sellise elemendi kaitse tähtaega eraldi.
   6.   Kui teose kaitse tähtaega ei arvestata autori või autorite surmast ja teost ei ole üldsusele õiguspäraselt avaldatud 70 aasta jooksul pärast selle loomist, siis kaitse lõpetatakse.
   Artikkel 2
   Kinematograafilised ja audiovisuaalsed teosed
   1.   Kinematograafilise või audiovisuaalse teose peamist režissööri loetakse sellise teose autoriks või üheks selle autoritest. Liikmesriikidele jääb vabadus määrata teisi kaasautoreid.
   2.   Kinematograafilise või audiovisuaalse teose kaitse tähtaeg lõpeb 70 aastat pärast järgmistest isikutest viimasena elus olnud isiku surma olenemata sellest, kas need isikud on määratud kaasautoriks või ei: peamine režissöör, stsenaariumi autor, dialoogi autor ning spetsiaalselt kinematograafilises või audiovisuaalses teoses kasutamiseks loodud muusika helilooja.
   Artikkel 3
   Autoriõigusega kaasnevate õiguste ajaline kehtivus
   1.   Esitajate õigused aeguvad 50 aastat pärast esituse kuupäeva. Kui esituse salvestus on õiguspäraselt avaldatud või kõnealuse ajavahemiku jooksul õiguspäraselt üldsusele edastatud, aeguvad õigused 50 aastat pärast esimese sellise avaldamise või esimese sellise üldsusele edastamise kuupäeva olenevalt sellest, kumb kuupäev on varasem.
   2.   Fonogrammitootjate õigused lõpevad 50 aastat pärast salvestuse tegemist. Seevastu juhul, kui fonogramm on nimetatud ajavahemiku jooksul seaduspäraselt välja antud, lõpevad nimetatud õigused 50 aastat pärast seaduspärase esmaväljaande kuupäeva. Kui esimeses lauses nimetatud tähtaja jooksul ei ole seaduspärast väljaandmist toimunud ning fonogramm on selle tähtaja jooksul seaduspäraselt üldsusele edastatud, lõpevad nimetatud õigused 50 aastat pärast esimese seaduspärase üldsusele edastamise kuupäeva.
   Siiski ei too käesolev lõige kaasa fonogrammitootjate õiguste uuesti kaitse alla võtmist, juhul kui direktiivi 93/98/EMÜ artikli 3 lõikega 2 enne selle Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2001. aasta direktiiviga 2001/29/EÜ (autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste teatavate aspektide ühtlustamise kohta infoühiskonnas) muutmist kehtinud redaktsiooni kohaselt antud kaitsetähtaja lõppemise tagajärjel ei olnud nende õigused 22. detsembril 2002. aastal enam kaitstud.
   3.   Filmi esmasalvestuse tootjate õigused aeguvad 50 aastat pärast salvestuse tegemist. Kui film on õiguspäraselt avaldatud või kõnealuse ajavahemiku jooksul õiguspäraselt üldsusele edastatud, aeguvad õigused siiski 50 aastat pärast esimese sellise avaldamise või esimese sellise üldsusele edastamise kuupäeva olenevalt sellest, kumb kuupäev on varasem. Termin “film” tähendab kinematograafilist või audiovisuaalset teost või liikuvaid pilte, koos heliga või ilma.
   4.   Ringhäälinguorganisatsioonide õigused aeguvad 50 aastat pärast ringhäälingusaate esmakordset edastamist kaabel- või kaablita sidevahendite, sh kaabli või satelliidi kaudu.
   Artikkel 4
   Varem avaldamata teoste kaitse
   Isikule, kes pärast autoriõigusega antava kaitse aegumist esmakordselt avaldab või edastab õiguspäraselt üldsusele varem avaldamata teose, tagatakse autori majanduslike õiguste kaitsega samaväärne kaitse. Selliste õiguste kaitse tähtaeg on 25 aastat alates ajast, mil teos esmakordselt õiguspäraselt avaldati või üldsusele edastati.
   Artikkel 5
   Kriitilised ja teaduslikud väljaanded
   Liikmesriigid võivad kaitsta avalikkusele kättesaadavaks saanud kriitilisi ja teaduslikke väljaandeid. Selliste õiguste kaitse maksimaalne tähtaeg on 30 aastat alates ajast, mil väljaanne esmakordselt õiguspäraselt avaldati.
   Artikkel 6
   Fotode kaitse
   Fotosid, mis on algupärased, s.o mille puhul on tegemist autori enda intellektuaalse loominguga, kaitstakse vastavalt artiklile 1. Kaitse kohaldamise otsuse tegemisel ei kohaldata muid kriteeriume. Liikmesriigid võivad ette näha muude fotode kaitse.
   Artikkel 7
   Kaitse kolmandate riikide puhul
   1.   Kui teose päritoluriik Berni konventsiooni tähenduses on kolmas riik ja teose autor ei ole ühenduse kodanik, aegub liikmesriikides tagatava kaitse tähtaeg teose päritoluriigis tagatava kaitse aegumise kuupäeval, kuid see tähtaeg ei või olla pikem kui sätestatud artiklis 1.
   2.   Artiklis 3 sätestatud kaitse tähtaegu kohaldatakse ka õiguste omanike suhtes, kes ei ole ühenduse kodanikud, kui liikmesriigid neile seda kaitset pakuvad. Ilma et see piiraks liikmesriikide rahvusvahelisi kohustusi, aegub liikmesriikides pakutava kaitse tähtaeg hiljemalt kuupäeval, mil aegub kaitse selles riigis, mille kodanik õiguste omanik on, ning see tähtaeg ei või olla pikem kui on sätestatud artiklis 3.
   3.   Kui liikmesriigis kehtis 29. oktoobril 1993. aastal eelkõige rahvusvahelistest kohustustest tulenevalt pikem kaitse tähtaeg kui lõigete 1 ja 2 sätetega ette nähtud, võivad nad sellise kaitse säilitada kuni sõlmitakse rahvusvahelised kokkulepped autoriõiguse ja sellega kaasnevate õigustega antava kaitse tähtaegade kohta.
   Artikkel 8
   Tähtaegade arvutamine
   Käesoleva direktiiviga ettenähtud tähtaegu arvutatakse nende aluseks olevale sündmusele järgneva aasta esimesest jaanuarist.
   Artikkel 9
   Moraalsed õigused
   Käesolev direktiiv ei piira liikmesriikide õigusnorme, mis reguleerivad moraalseid õigusi.
   Artikkel 10
   Ajaline kohaldatavus
   1.   Kui 1. juulil 1995. aastal oli liikmesriigis juba alanud kaitse tähtaeg, mis on pikem kui käesoleva direktiiviga ettenähtud vastav tähtaeg, ei lühenda käesoleva direktiivi mõju kõnealust kaitse tähtaega selles liikmesriigis.
   2.   Käesolevas direktiivis sätestatud kaitse tähtaegu kohaldatakse kõigi teoste ja kaitstavate objektide suhtes, mis olid lõikes 1 osutatud kuupäeval vähemalt ühes liikmesriigis kaitstud autoriõigust või sellega kaasnevaid õigusi käsitlevate siseriiklike sätetega või mis vastavad [nõukogu 19. novembri 1992. aasta direktiivi 92/100/EMÜ rentimis- ja laenutamisõiguse ja teatavate autoriõigusega kaasnevate õiguste kohta intellektuaalomandi vallas] (5) kohase kaitse kriteeriumidele.
   3.   Käesolev direktiiv ei piira kasutamist, mis on toimunud enne lõikes 1 osutatud kuupäeva. Liikmesriigid võtavad vastu eelkõige kolmandate isikute omandatud õiguste kaitseks vajalikud sätted.
   4.   Liikmesriigid ei pea kohaldama artikli 2 lõike 1 sätteid enne 1. juulit 1994 loodud kinematograafiliste ja audiovisuaalsete teoste suhtes.
   Artikkel 11
   Teatamine ja edastamine
   1.   Liikmesriigid teatavad komisjonile viivitamata kõigist valitsuse plaanidest kehtestada uusi autoriõigusega kaasnevaid õigusi ning edastavad ka nende õiguste kehtestamise põhjused ja nende kaitse kavandatava tähtaja.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide tekstid.
   Artikkel 12
   Kehtetuks tunnistamine
   Direktiiv 93/98/EMÜ tunnistatakse kehtetuks; see ei mõjuta liikmesriikide kohustusi, mis on seotud I lisa B osas esitatud direktiivide siseriiklikusse õigusesse ülevõtmise ja kohaldamise tähtaegadega.
   Viiteid kehtetuks tunnistatud direktiivile käsitatakse viidetena käesolevale direktiivile ja neid tuleks lugeda kooskõlas II lisas esitatud vastavustabeliga.
   Artikkel 13
   Jõustumine
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 14
   Adressaadid
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Strasbourg, 12. Detsember 2006.

            Euroopa Parlamendi nimel

            president

         J. BORRELL FONTELLES

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         M. PEKKARINEN

      (1)  26. oktoobri 2006. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).

      (2)  Euroopa Parlamendi 12. oktoobri 2006. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 30. novembri 2006. aasta otsus.

      (3)  EÜT L 290, 24.11.1993, lk 9. Direktiivi on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2001/29/EÜ (EÜT L 167, 22.6.2001, lk 10).

      (4)  Vt I lisa A osa.

      (5)  EÜT L 346, 27.11.1992, lk 61. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2001/29/EÜ.

      LISA I
      A OSA
      Kehtetuks tunnistatud direktiiv koos muudatusega

                  Nõukogu direktiiv 93/98/EMÜ
                  (EÜT L 290, 24.11.1993, lk 9)

                  ainult artikli 11 lõige 2

                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2001/29/EÜ
                  (EÜT L 167, 22.6.2001, lk 10)

            B OSA
      Siseriiklikku õigusesse ülevõtmise ja kohaldamise tähtajad

         (osundatud artiklis 12)

                  Direktiiv

                  ülevõtmise tähtaeg

                  kohaldamise tähtaeg

                  93/98/EMÜ

                  1. juuli 1995 (artiklid 1 kuni 11)

                  19. november 1993 (artikkel 12)
                  Kuni 1. juuli 1997 selles osas, mis puudutab artikli 2 lõiget 1 (artikli 10 lõige 5)

                  2001/29/EÜ

                  22. detsember 2002

      LISA II
      Vastavustabel

                  Direktiiv 93/98/EMÜ

                  Käesolev direktiiv

                  Artiklid 1 kuni 9
                  Artikli 10 lõiked 1 kuni 4
                  Artikkel 10 lõige 5
                  Artikkel 11
                  Artikkel 12
                  Artikli 13 lõike 1 esimene lõik
                  Artikli 13 lõike 1 teine lõik
                  Artikli 13 lõike 1 kolmas lõik
                  Artikli 13 lõige 2
                  —
                  —
                  Artikkel 14
                  —
                  —

                  Artiklid 1 kuni 9
                  Artikli 10 lõiked 1 kuni 4
                  —
                  —
                  Artikli 11 lõige 1
                  —
                  —
                  Artikli 11 lõige 2
                  —
                  Artikkel 12
                  Artikkel 13
                  Artikkel 14
                  Lisa I
                  Lisa II


title: Nõukogu direktiiv, 4. märts 1974, põllu- ja metsamajanduslike ratastraktorite maksimaalset valmistajakiirust ja koormaplatvorme käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31974L0152

Euroopa Liidu Teataja L 084 , 28/03/1974 Lk 0033 - 0035 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 3 Lk 0250  Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 2 Lk 0234  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 3 Lk 0250  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 3 Lk 0206  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 13 Köide 3 Lk 0206

		Nõukogu direktiiv,4. märts 1974,põllu- ja metsamajanduslike ratastraktorite maksimaalset valmistajakiirust ja koormaplatvorme käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta(74/152/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [2]ning arvestades, et:tehnilised nõuded, millele traktorid peavad siseriiklike õigusaktide alusel vastama, on muu hulgas seotud maksimaalse valmistajakiiruse ja koormaplatvormidega;need nõudmised erinevad liikmesriigiti; seepärast on vajalik, et kõik liikmesriigid võtaksid lisaks olemasolevatele eeskirjadele või nende asemel vastu samad nõuded, eelkõige selleks, et oleks võimalik kohaldada iga traktoriliigi suhtes EMÜ tüübikinnitusmenetlust, mis kehtestati nõukogu 4. märtsi 1974. aasta direktiiviga [3] põllu- või metsamajanduslike ratastraktorite tüübikinnitust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 11. Põllumajandus- või metsatraktor on rataste või roomikutega varustatud mistahes mootorsõiduk, millel on vähemalt kaks telge ja mille tähtsaim omadus on veojõud ning mis on mõeldud teatavate põllu- või metsamajanduses kasutatavate tööriistade, masinate või haagiste tõmbamiseks, lükkamiseks, vedamiseks või käitamiseks. See võib olla ette nähtud nii koormate kui ka kaassõitjate vedamiseks.2. Käesolevat direktiivi kohaldatakse üksnes selliste eelmises lõikes määratletud traktorite suhtes, mis on varustatud õhkrehvidega ning millel on kaks telge ja mille maksimaalne valmistajakiirus on 6–25 km/h.Artikkel 2Ükski liikmesriik ei tohi keelduda EMÜ või siseriikliku tüübikinnituse andmisest sõidukile maksimaalse valmistajakiiruse või koormaplatvormidega seotud põhjustel, kui need vastavad lisas sätestatud nõuetele.Artikkel 3Ükski liikmesriik ei tohi keelduda traktorite registreerimisest või keelata nende müüki, kasutuselevõtmist või kasutamist maksimaalse valmistajakiiruse või koormaplatvormidega seotud põhjustel, kui need vastavad lisas sätestatud nõuetele.Artikkel 41. Ükski liikmesriik ei või keelata koormaplatvormide paigaldamist või nõuda, et traktoritele paigaldataks selline platvorm või mitu sellest platvormi.2. Ükski liikmesriik ei tohi keelata vedada sellistel platvormidel tooteid, mida nad lubavad vedada põllumajanduslikul või metsanduslikul otstarbel kasutatavatel haagistel; tootja kehtestatud piirides on lubatud maksimaalne koormus, mis moodustab vähemalt 80 % sõidukorras traktori kaalust.Artikkel 5Kõik muudatused, mis on vajalikud lisas esitatud nõuete kohandamiseks tehnika arenguga, võetakse vastu põllu- ja metsamajanduslike ratastraktorite tüübikinnitust käsitleva nõukogu direktiivi artiklis 13 sätestatud korras.Artikkel 61. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigusnormid 18 kuu jooksul alates direktiivi teatavakstegemisest ning teatavad sellest viivitamata komisjonile.2. Liikmesriigid tagavad, et käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike põhiliste õigusnormide tekst edastatakse komisjonile.Artikkel 7Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 4. märts 1974Nõukogu nimeleesistujaW. Scheel[1] EÜT 28, 17.2.1967, lk 462/67.[2] EÜT 42, 7.3.1967, lk 620/67.[3] EÜT L 84, 28.3.1974, lk 10.--------------------------------------------------LISA1. MAKSIMAALNE VALMISTAJAKIIRUS1.1. Tüübikinnituskatsete korral mõõdetakse keskmist kiirust sirgel rajal, mille traktor läbib mõlemas suunas lendstardist. Raja pinnas peab olema stabiliseeritud, rada peab olema tasane ja vähemalt 100 meetri pikkune; sellel esinevad kalded ei tohi olla suuremad kui 1,5 %.1.2. Katse ajal peab traktor olema koormamata ja sõidukorras, ilma lisaraskusteta ja erivarustuseta ning rehvide rõhk peab olema selline, nagu on ette nähtud maanteel sõiduks.1.3. Katse ajaks peavad traktorile olema paigaldatud uued rehvid, mille maksimaalsed mõõdud on traktori jaoks kindlaks määranud tootja.1.4. Katse jooksul kasutatud jõuülekande suhtearv peab võimaldama sõidukil saavutada maksimaalse kiiruse ja seguklapp peab olema täielikult avatud.1.5. Arvestamaks mitmesuguseid mittevälditavaid vigu, mille põhjuseks on eelkõige mõõtmisvõtted ja osalise koormusega töötava mootori pöörete arvu suurenemine, on tüübikinnituskatse jaoks vastuvõetav tulemus, mis on 10 % suurem kui kiirus 25 km/h.1.6. Et traktorite tüübikinnituste küsimuses pädevad ametiasutused saaksid arvutada nende maksimaalse teoreetilise kiiruse, peab tootja määrama suunisena kindlaks ülekandearvu, vedavate rataste tegeliku edasiliikumise ühe täispöörde kohta ja pöörete arvu minutis maksimaalse võimsuse korral nii, et seguklapp on täielikult avatud ja kiirusregulaator, kui see on paigaldatud, on reguleeritud vastavalt tootja ettekirjutustele.2. KOORMAPLATVORMID2.1. Platvormi raskuskese peab asetsema telgede vahel.2.2. Platvormi mõõtmed peavad olema sellised, et:- selle pikkus ei ületaks 1,4kordselt traktori eesmise või tagumise roomiku pikkust, olenevalt sellest, kumb on suurem;- selle laius ei ületaks varustuseta traktori maksimaalset kogulaiust.2.3. Platvorm tuleb asetada kohale sümmeetriliselt traktori keskpikitasandi suhtes.2.4. Koormaplatvormi kõrgus maapinnast ei tohi olla rohkem kui 150 cm.2.5. Platvormi tüüp ja selle paigaldusviis peavad olema sellised, et tavalise koormuse korral jääb juhi vaateväli küllaldaseks ja mitmesugused kohustuslikud valgustus- ja valgussignaalseadmed saaksid korralikult edasi funktsioneerida.2.6. Koormaplatvorm peab olema eemaldatav; see peab olema paigaldatud traktorile nii, et vältida mis tahes juhusliku lahtitulemise ohtu.--------------------------------------------------