title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2012/23/EL, 12. september 2012 , millega muudetakse direktiivi 2009/138/EÜ (Solventsus II) seoses selle ülevõtmise ja kohaldamise tähtpäevade ning teatavate direktiivide kehtetuks tunnistamise kuupäevaga  EMPs kohaldatav tekst

text:
               14.9.2012

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 249/1

         EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2012/23/EL,
   12. september 2012,
   millega muudetakse direktiivi 2009/138/EÜ (Solventsus II) seoses selle ülevõtmise ja kohaldamise tähtpäevade ning teatavate direktiivide kehtetuks tunnistamise kuupäevaga
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 53 lõiget 1 ja artiklit 62,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
   olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
   toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (1)

   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. novembri 2009. aasta direktiiviga 2009/138/EÜ kindlustus- ja edasikindlustustegevuse alustamise ja jätkamise kohta (Solventsus II) (2) on ette nähtud tänapäevane riskipõhine süsteem liidu kindlustus- ja edasikindlustusandjate reguleerimiseks ja järelevalveks. See süsteem on oluline, et tagada turvaline ja tugev kindlustussektor, mis suudab pakkuda jätkusuutlikke kindlustustooteid ning toetada reaalmajandust, julgustades pikaajalisi investeeringuid ja täiendavat stabiilsust.

               (2)

               Direktiiviga 2009/138/EÜ on kehtestatud ülevõtmise tähtpäevaks 31. oktoober 2012 ja kohaldamise tähtpäevaks 1. november 2012. Veelgi enam, nimetatud direktiiv näeb ette, et 1. novembril 2012 tunnistatakse kehtetuks kindlustust ja edasikindlustust käsitlevad kehtivad direktiivid (edaspidi koos „Solventsus I”) (3).

               (3)

               19. jaanuaril 2011 võttis komisjon vastu seadusandliku akti ettepaneku (Omnibus II ettepanek), et muu hulgas muuta direktiivi 2009/138/EÜ, võtmaks arvesse kindlustuse uut järelevalvestruktuuri, nimelt Euroopa Järelevalveasutuse (Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve) asutamist. Omnibus II ettepanek sisaldab ka sätteid lükata edasi direktiivi 2009/138/EÜ ülevõtmise ja kohaldamise tähtpäev ning Solventsus I kehtetuks tunnistamise kuupäev.

               (4)

               Võttes arvesse Omnibus II ettepaneku keerukust, on oht, et see ei jõustu enne direktiivi 2009/138/EÜ ülevõtmise ja kohaldamise tähtpäevi. Kui kõnealused tähtpäevad jääksid muutmata, tuleks direktiivi 2009/138/EÜ rakendada enne üleminekusätete ja asjaomaste Omnibus II ettepanekus sätestatud kohanduste jõustumist.

               (5)

               Selleks et vältida direktiivist 2009/138/EÜ ja hiljem Omnibus II ettepanekuga kavandatud uuest struktuurist tulenevaid liikmesriikide jaoks liigselt koormavaid õigusloomealaseid kohustusi, on asjakohane direktiivi 2009/138/EÜ ülevõtmise tähtpäev edasi lükata.

               (6)

               Et järelevalveasutused ning kindlustus- ja edasikindlustusandjad saaksid valmistuda uue järelevalvestruktuuri kohaldamiseks, on samuti asjakohane näha direktiivi 2009/138/EÜ puhul ette selle hilisem kohaldamise tähtpäev.

               (7)

               Õiguskindluse huvides tuleks Solventsus I kehtetuks tunnistamise kuupäev vastavalt edasi lükata.

               (8)

               Võttes arvesse, et direktiivis 2009/138/EÜ sätestatud tähtpäevadeni on jäänud vähe aega, peaks käesolev direktiiv jõustuma viivitamata,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 2009/138/EÜ muudetakse järgmiselt.

               1)

               Artikli 309 lõiget 1 muudetakse järgmiselt:

                           a)

                           esimeses lõigus asendatakse kuupäev „31. oktoobriks 2012” kuupäevaga „30. juuniks 2013”;

                           b)

                           esimese lõigu järele lisatakse järgmine lõik:
                           „Esimeses lõigus osutatud õigus- ja haldusnorme kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2014.”

               2)

               Artikli 310 esimeses lõigus asendatakse kuupäev „1. novembrist 2012” kuupäevaga „1. jaanuarist 2014”.

               3)

               Artikli 311 teises lõigus asendatakse kuupäev „1. novembrist 2012” kuupäevaga „1. jaanuarist 2014”.

         Artikkel 2
   Käesolev direktiiv jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Strasbourg, 12. september 2012

            Euroopa Parlamendi nimel

            president

         M. SCHULZ

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         A. D. MAVROYIANNIS

      (1)  Euroopa Parlamendi 3. juuli 2012. aasta seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 5. septembri 2012. aasta otsus.

      (2)  ELT L 335, 17.12.2009, lk 1.

      (3)  Nõukogu 25. veebruari 1964. aasta direktiiv 64/225/EMÜ asutamisvabaduse ja teenuste osutamise vabaduse piirangute kaotamise kohta edasikindlustuse ja retrosessiooni puhul (EÜT 56, 4.4.1964, lk 878/64); esimene nõukogu 24. juuli 1973. aasta direktiiv 73/239/EMÜ otsekindlustustegevuse, välja arvatud elukindlustustegevuse alustamise ja jätkamisega seotud õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta (EÜT L 228, 16.8.1973, lk 3); nõukogu 24. juuli 1973. aasta direktiiv 73/240/EMÜ, millega kaotatakse asutamisvabaduse piirangud otsekindlustuse, välja arvatud elukindlustuse puhul (EÜT L 228, 16.8.1973, lk 20); nõukogu 29. juuni 1976. aasta direktiiv 76/580/EMÜ, millega muudetakse direktiivi 73/239/EMÜ (EÜT L 189, 13.7.1976, lk 13); nõukogu 30. mai 1978. aasta direktiiv 78/473/EMÜ ühenduse kaaskindlustust käsitlevate õigusnormide kooskõlastamise kohta (EÜT L 151, 7.6.1978, lk 25); nõukogu 10. detsembri 1984. aasta direktiiv 84/641/EMÜ, millega muudetakse eriti turistiabi osas esimest direktiivi 73/239/EMÜ (EÜT L 339, 27.12.1984, lk 21); nõukogu 22. juuni 1987. aasta direktiiv 87/344/EMÜ kohtukulude kindlustusega seotud õigusnormide kooskõlastamise kohta (EÜT L 185, 4.7.1987, lk 77); teine nõukogu 22. juuni 1988. aasta direktiiv 88/357/EMÜ otsekindlustustegevusega, välja arvatud elukindlustustegevusega seotud õigusnormide kooskõlastamise kohta, millega nähakse ette sätted teenuste osutamise vabaduse tegeliku kasutamise hõlbustamiseks (EÜT L 172, 4.7.1988, lk 1); nõukogu 18. juuni 1992. aasta direktiiv 92/49/EMÜ otsekindlustustegevusega, välja arvatud elukindlustustegevusega seotud õigusnormide kooskõlastamise kohta (kolmas kahjukindlustuse direktiiv) (EÜT L 228, 11.8.1992, lk 1); Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. oktoobri 1998. aasta direktiiv 98/78/EÜ kindlustusandjate gruppi kuuluvate kindlustusseltside täiendava järelevalve kohta (EÜT L 330, 5.12.1998, lk 1); Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. märtsi 2001. aasta direktiiv 2001/17/EÜ kindlustusseltside saneerimise ja likvideerimise kohta (EÜT L 110, 20.4.2001, lk 28); Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. novembri 2002. aasta direktiiv 2002/83/EÜ elukindlustuse kohta (EÜT L 345, 19.12.2002, lk 1); Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2005. aasta direktiiv 2005/68/EÜ, mis käsitleb edasikindlustust (ELT L 323, 9.12.2005, lk 1).


title: Nõukogu direktiiv, 4. juuni 1974, asutamisvabaduse ja teenuste osutamise vabaduse saavutamise kohta seoses füüsilisest isikust ettevõtjate ja vahendajate tegutsemisega toksiliste toodetega kauplemise ja nende turustamise valdkonnas

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31974L0557

Euroopa Liidu Teataja L 307 , 18/11/1974 Lk 0005 - 0009 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 6 Köide 1 Lk 0167  Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 06 Köide 1 Lk 0184  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 6 Köide 1 Lk 0167  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 06 Köide 1 Lk 0178  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 06 Köide 1 Lk 0178

		Nõukogu direktiiv,4. juuni 1974,asutamisvabaduse ja teenuste osutamise vabaduse saavutamise kohta seoses füüsilisest isikust ettevõtjate ja vahendajate tegutsemisega toksiliste toodetega kauplemise ja nende turustamise valdkonnas(74/557/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 54 lõikeid 2 ja 3 ning artikli 63 lõikeid 2 ja 3,võttes arvesse asutamispiirangute kaotamise üldprogrammi, [1] eriti selle IV A ja C jaotist,võttes arvesse teenuste osutamise vabaduse piirangute kaotamise üldprogrammi, [2] eriti selle V C jaotist,võttes arvesse nõukogu 25. veebruari 1964. aasta direktiivi 64/233/EMÜ asutamisvabaduse ja teenuste osutamise vabaduse saavutamise kohta hulgimüügi valdkonnas, [3]võttes arvesse nõukogu 25. veebruari 1964. aasta direktiivi 64/224/EMÜ asutamisvabaduse ja teenuste osutamise vabaduse saavutamise kohta kaubanduse, tööstuse ja käsitööndusega seotud vahendustegevuse valdkonnas, [4]võttes arvesse nõukogu 15. oktoobri 1968. aasta direktiivi 68/363/EMÜ asutamisvabaduse ja teenuste osutamise vabaduse saavutamise kohta füüsilisest isikust ettevõtjate tegevuse osas jaemüügi valdkonnas, [5]võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [6]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [7]ning arvestades, et:üldprogrammid sätestavad asutamise ja teenuste osutamise osas igasuguse kodakondsusel põhineva diskrimineerimise kaotamise- kaubanduse, tööstuse ja käsitööndusega seotud vahendajate hulgimüügi valdkonnas enne teise etapi teise aasta lõppu,- jaemüügi valdkonnas pärast üleminekuperioodi teise etapi teise aasta lõppu ja enne teise etapi lõppu;direktiive 64/223/EMÜ, 64/224/EMÜ ja 68/363/EMÜ ei kohaldata toksiliste toodete suhtes, vaid neid reguleerivad rahvatervise kaitsest tulenevate konkreetsete probleemide tõttu liikmesriikides õigus- ja haldusnormidega ettenähtud sätted;eespool nimetatud direktiive 64/223/EMÜ ja 68/363/EMÜ ei kohaldata samuti patogeenide hulgimüügi, vahenduse ja jaemüügiga seotud tegevuste suhtes; lisaks patogeenidele, mis on liigitatud inimestele või loomadele mõeldud meditsiinitoodeteks nõukogu 26. jaanuari 1965. aasta ravimpreparaatidega seotud õigusaktide ühtlustamist käsitleva direktiivi 65/65/EMÜ [8] (muudetud direktiiviga 66/454/EMÜ [9] tähenduses, kuuluvad nimetatud tegevuste alla ainult patogeenid, mida nimetatakse põllumajanduses kasutatavateks bioloogilisteks pestitsiidideks; seetõttu võib teenuste osutamise vabaduse ja asutamisvabaduse piirangute tühistamine patogeenide osas piirduda selliste patogeenide kauplemise ja nende turustamisega;seetõttu on saanud ilmseks, et soovitav ja õigeaegne on võtta meetmeid kahes eelmises lõigus nimetatud meetmete reguleerimiseks ühenduse tasandil, võttes arvesse ohtlikku mõju, mida toksilised tooted võivad keskkonna kaudu otseselt või kaudselt avaldada inimeste, loomade ja taimede tervisele;vahendustegevust kaubanduse, tööstuse ja käsitöönduse valdkonnas käsitlevad direktiivid 64/224/EMÜ ja 68/363/EMÜ; vahendajate tegevus toksiliste toodete ja patogeenide osas on nende direktiivide reguleerimisalast välja jäetud; samuti on käesolev direktiiv kavandatud vahendustegevuse liberaliseerimiseks; terminid "kauplemine ja turustamine" tähendavad käesolevas direktiivis vastavalt ka vahendajate tegevust nendes valdkondades;asutamispiirangute kaotamise üldprogramm sätestab, et kutse- või majandusorganisatsioonidega liitumise õiguse kasutamisel tuleb piirangud kaotada, kui kõnealuse isiku kutsetegevus hõlmab selle õiguse kasutamist;selle isikuga töösuhtes olevate teenuseid pakkuvate või tema nimel tegutsevate palgaliste töötajate seisundit reguleerivad vastavalt asutamislepingu artiklitele 48 ja 49 ettenähtud sätted;vastu on võetud või võetakse vastu eraldi direktiivid, mida kohaldatakse kõigi füüsilistest isikutest ettevõtjate tegevuste suhtes kasusaajate liikumise ja elukoha osas, ning vajaduse korral direktiivid kaitsemeetmete kooskõlastamise kohta, mida liikmesriigid nõuavad äriühingutelt liikmete ja teiste isikute kaitseks;mõnedes liikmesriikides reguleerivad toksiliste toodetega kauplemist, nende turustamist ja erialast kasutamist selle erialaga tegelemise alustamist käsitlevad eeskirjad, teised riigid aga kehtestavad vajaduse korral sellised eeskirjad; seetõttu sätestatakse eraldi direktiiviga teatavad erilised üleminekumeetmed, mille eesmärk on teha teiste liikmesriikide kodanikele toksiliste toodetega kauplemise valdkonna tegevuste alustamine ja jätkamine lihtsamaks,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Liikmesriigid tühistavad asutamisvabaduse ja teenuste osutamise vabaduse piirangute tühistamise üldprogrammide I jaotisega hõlmatud füüsiliste isikute ja äriühingute (edaspidi "kasusaajad") suhtes nende üldprogrammide III jaotises nimetatud piirangud, mis mõjutavad õigust alustada ja jätkata artiklis 2 nimetatud tegevusi.Artikkel 21. Käesolevat direktiivi kohaldatakse füüsilisest isikust ettevõtjate suhtes toksiliste toodete (ainete ja valmististe) ning põllumajanduses kasutatavate bioloogiliste pestitsiididega kauplemise ning nende levitamise valdkonnas, mis on välja arvatud direktiivi 64/223/EMÜ artikli 2 lõike 1, direktiivi 64/224/EMÜ artikli 4 lõike 1 viienda taande ja direktiivi 68/363/EMÜ artikli 2 lõike 1 reguleerimisalast.2. Lõikes 1 nimetatud tooteid reguleeritakse ohtliku mõju tõttu, mida nad võivad avaldada inimeste, loomade ja taimede tervisele, vastavalt liikmesriikide õigusaktidele eraldi sätetega, (asjakohased tooted on esitatud lisas). Liikmesriigi muudatused neisse nimekirjadesse edastatakse komisjonile, kes juhib neile liikmesriikide tähelepanu.3. Käesolevat direktiivi ei kohaldata direktiivis 65/65/EMÜ määratletud meditsiinitoodetega kauplemise ja nende turustamise või tänava- ja koduuksekauplejate äritegevuse suhtes.Artikkel 31. Artiklis 2 sätestatud tegevuste piirangud tühistatakse vaatamata sellist tegevust jätkava isiku kirjeldusele.2. Praegu liikmesriikides kasutatavad tavapärased kirjeldused isikute määratlemiseks, kes jätkavad ärilist vahendustegevust, on esitatud nõukogu direktiivi 64/224/EMÜ artiklis 3.Artikkel 41. Liikmesriigid tühistavad eelkõige järgmised piirangud:a) need, mis takistavad kasusaajatel asutamist või teenuste osutamist vastuvõtvates liikmesriikides samadel tingimustel ja samade õigustega kui nende kodanikel on;b) need, mis on olemas haldustavade tõttu, mille tulemusel kasusaajate suhtes kohaldatakse korda, mis on kodanike suhtes kohaldatavaga võrreldes diskrimineeriv.2. Tühistatavad piirangud on eelkõige need, mis tulenevad sätetest, mis takistavad või piiravad kasusaajatel asutamist või teenuste osutamist järgmiste vahenditega:a) Belgias:kohustus omada carte professionelle'i (19. veebruari 1965. aasta seaduse artikkel 1);b) Prantsusmaal:- kohustus omada carte d'identité d'étranger commerçant'i (12. novembri 1938. aasta décret-loi, 2. veebruari 1939. aasta décret, 8. oktoobri 1940. aasta seadus, 10. aprilli 1954. aasta seadus, 9. juuli 1959. aasta décret nr 59-852);- väljajätmine kasutusrentide uuendusõigusest (30. septembri 1953. aasta décret' artikkel 38);c) Luksemburgis:välisriigi kodanikele antavate lubade piiratud kehtivusaeg (2. juuni 1962. aasta seaduse artikkel 21).Artikkel 51. Liikmesriigid tagavad, et kasusaajatel on õigus liituda kutse- või majandusorganisatsioonidega samadel tingimustel ning samade õiguste ja kohustustega kui nende oma kodanikel.2. Asutamise korral hõlmab õigus liituda kutse- või majandusorganisatsioonidega õigust olla valitud või määratud selliste organisatsioonide juhtivasse ametisse. Kui kõnealune organisatsioon on vastavalt mõnele seaduse või määruse sättele seotud avaliku võimu teostamisega, võib need ametikohad anda kodanikele.3. Luksemburgi Suurhertsogiriigis ei anna Chambre de commerce'i ja Chambre des métiers'i liikmeksolek kasusaajatele õigust võtta osa nende kodade juhtorganite valimistest.Artikkel 6Ükski liikmesriik ei anna oma kodanikele, kes lähevad teise liikmesriiki mõne artiklis 2 nimetatud tegevuse jätkamiseks, abi, mis võiks moonutada asutamistingimusi.Artikkel 71. Kui vastuvõttev liikmesriik nõuab oma kodanikelt, kes soovivad hakata tegutsema mõnel artikli 2 lõikes 2 nimetatud kutsealal, hea maine tõendamist ja tõendit selle kohta, et nad ei ole parajasti ega ole ka varem olnud pankrotis, või üht neist, aktsepteerib see riik teiste liikmesriikide kodanike puhul piisava tõendina väljavõtet karistusregistrist või selle puudumisel samaväärset dokumenti, mille on välja andnud välisriigi kodaniku päritolu- või lähteliikmesriigi pädev kohtu- või haldusasutus ning milles tõendatakse, et kõnealused nõuded on täidetud.2. Kui päritoluliikmesriik esitab oma kodanikele, kes soovivad alustada artiklis 2 nimetatud tegevust, maine kohta teatavaid nõudeid, aga lõikes 1 nimetatud dokument ei sisalda tõestust nende nõuete täitmise kohta, loeb see riik teiste liikmesriikide kodanike puhul piisavaks tõestuseks tõendit, mille on välja andnud välisriigi kodaniku päritolu- või lähteliikmesriigi pädev kohtu- või haldusasutus ning milles tõendatakse, et kõnealused nõuded on täidetud. Kõnealused tunnistused peavad sisaldama konkreetseid andmeid, mida vastuvõttev riik loeb asjakohaseks.3. Kui välisriigi kodaniku päritolu- või lähteriik ei väljasta lõikes 1 nimetatud dokumenti või lõikes 2 nimetatud tõendit, mis tõestab head mainet või varasema pankroti puudumist, võib sellise tõestuse asendada vandetõotusega – või riikides, kus vandetõotus ei ole sätestatud, pühaliku tõotusega –, mille asjaomane isik annab pädeva kohtu- või haldusasutuse või vajaduse korral notari ees oma lähteriigis; selline asutus või notar annab välja tunnistuse, mis tõendab vandetõotuse või pühaliku tõotuse autentsust. Avalduse selle kohta, et isik ei ole varem pankrotis olnud, võib teha ka nimetatud riigi pädeva kutse- või majandusorganisatsiooni ees.4. Vastavalt lõigetele 1 ja 2 antud dokumente ei või esitada hiljem kui kolm kuud pärast nende andmise kuupäeva.5. Liikmesriigid määravad artiklis 8 nimetatud tähtaja jooksul asutused ja organid, kellel on õigus lõigetes 1 ja 2 nimetatud dokumente väljastada, ning teatavad sellest viivitamata teistele liikmesriikidele ja komisjonile.6. Kui vastuvõtvas liikmesriigis nõutakse finantsolukorra tõendamist, loeb see riik välisriigi kodaniku päritolu- või lähteriigi pankade antud tõendeid võrdseks tema oma territooriumil antud tõenditega.Artikkel 8Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud meetmed kuue kuu jooksul alates direktiivi teatavakstegemisest ning teatavad sellest viivitamata komisjonile.Artikkel 9Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Luxembourg, 4. juuni 1974Nõukogu nimeleesistujaJ. Ertl[1] EÜT 2, 15.1.1962, lk 36/62.[2] EÜT 2, 15.1.1962, lk 32/62.[3] EÜT 56, 4.4.1964, lk 863/64.[4] EÜT 56, 4.4.1964, lk 869/64.[5] EÜT L 260, 22.10.1968, lk 1[6] EÜT C 63, 28.5.1969, lk 21.[7] EÜT C 10, 27.1.1970, lk 23.[8] EÜT 22, 9.2.1965, lk 369/65.[9] EÜT 144, 5.8.1966, lk 2658/66.--------------------------------------------------LISALiikmesriikides kehtib erikord (4. juuni 1974 seisuga) järgmiste artikli 2 lõikes 2 nimetatud tooteliikide kohta:- Belgia:Toksilised ained ja valmistised1. Mida loetleb 1946. aasta 6. veebruari arrêté du Régent (muudatustega), mis reguleerib mürgiste ja toksiliste ainete säilitamist ja tarnimist (24. veebruari 1921. aasta seaduse rakendamiseks);2. mis on liigitatud 31. mai 1958. aasta arrêté royali kategooriates 1 ja 2, mis reguleerib pestitsiidide ja fütofarmatseutiliste toodete säilitamist, kasutamist ja nendega kauplemist.- Taani:1. a) Mürgised või toksilised ained, mida nimetatakse 3. mai 1961. aasta seaduse nr 119 lisas ja 9. oktoobri 1961. aasta dekreedis (bekendtgørelse) nr 305 (välja antud viimase rakendamiseks), mis kehtestab nende mürkide ja toodete valmistamise, vastuvõtmise, ladustamise ja väljaandmise eeskirjad;b) mürgised või toksilised ained ja kahjulikud tooted, mis on sätestatud 9. oktoobri 1961. aasta dekreedis (bekendtgørelse) nr 304, millega kehtestatakse nende mürkide ja toodete kasutamise eeskirjad.2. Tooted (fütofarmatseutilised tooted, umbrohumürgid, pestitsiidid, taimekasvu regulaatorid), mis on esitatud 3. mai 1961. aasta seaduses nr 118 ja mida nimetatakse selle seaduse rakendamiseks tehtud dekreetides (bekendtgørelser), mis sätestavad, et neid tooteid ei tohi turustada või kaubanduses kasutada, kui need ei ole mürginõukogus (giftnevnet) heaks kiidetud ja liigitatud, ning mis samuti sätestavad nende toodete vastuvõtmise, ladustamise, pakendamise, etikettimise jne üksikasjalikud eeskirjad.3. Tooted (fütofarmatseutilised tooted, umbrohumürgid, pestitsiidid, taimekasvu regulaatorid), mida nimetatakse 25. septembri 1961. aasta dekreedis (bekendtgørelse), mis sätestab, et Xga tähistatud toodete kasutamise eeltingimus on tavaliselt, et kasutaja läbiks mürginõukogu (giftuævnet) korraldatud toksikoloogia kursuse.- Saksamaa:Toksilised ained ja valmistised, mis on liigitatud kategooriatesse 1, 2 ja 3 liidumaade fütosanitaarsete toksiliste toodete ja taimede tervisele toksilise mõjuga toodetega kauplemist ja nende turustamist käsitlevates õigusaktides ning äriseadustiku (Gewerbeordnung) 15. veebruari 1963. aasta versiooni lõike 34 punktis 5.- Prantsusmaa:1. Mürgised ained, mis on loetletud 26. novembri 1956. aasta Décret' 56-1197 (Code de la Santé publique, V raamat, 2. osa, III jagu, 1. peatükk, I ja II jaotis, artiklid R 5149–5168) I jaotise tabelites A (toksilised tooted) ja C (ohtlikud tooted).2. Tööstuses kasutatavad mürgised tooted, mis on täpsustatud Code du travail' II raamatu II jaotise artiklites 67, 2, 78, 79 ja 80 ning nende sätete rakendamiseks tehtud määrustes ja dekreetides.3. Kahjulikud tooted, mis on täpsustatud vastavalt 19. detsembri 1917. aasta seaduse artikitele 5 ja 7 kehtestatud ohtlike, ebatervislike ja sobimatute ruumide nimekirjas.4. Põllumajanduses kasutatavad kahjuritõrjetooted (2. novembri 1943. aasta seadus, muudetud 30. juuli 1963. aasta seadusega; 6. septembri 1954. aasta arrêté põllumajanduses kasutatavate märgistatud kahjuritõrjetoodete heakskiitmise kohta, mida täiendab 6. veebruari 1962. aasta arrêté).- Iirimaa:Mürgid, mis on seni loetletud 1961. aasta mürgiakti määrustes ja mille müük on keelatud, välja arvatud teatavate volitatud isikute poolt.- Itaalia:1. Toksilised gaasid (artikkel 58 – 18. juuni 1931. aasta kuningliku dekreediga nr 773 heakskiidetud avalikku turvalisust käsitlevate seaduste ühtne tekst; 9. jaanuari 1927. aasta kuninglik dekreet; toksiliste gaaside tabelid, mis on lisatud 6. veebruari 1935. aasta ministrite dekreedile ja selle hilisematele parandustele).2. Tööstuses kasutatavad mürgised ained (artikkel 147 – 27. juuli 1934. aasta kuningliku dekreediga heakskiidetud tervishoiu seaduste ühtne tekst).3. Meditsiini- ja kirurgiatoodete (bakteritsiidid, pisikuhävitajad ja desinfektsioonivahendid) (6. detsembri 1928. aasta kuninglik dekreet nr 3112 ja 6. detsembri 1928. aasta kuningliku dekreediga nr 3112 heakskiidetud 23. juuni 1927. aasta seaduse nr 1070 rakendusmäärus) ning meditsiinitooted (fütofarmatseutilised tooted ja toidu säilitusainetena kasutatavad tooted) (30. aprilli 1962. aasta seaduse nr 283 artikkel 6, muudetud 26. veebruari 1963. aasta seaduse nr 441 artikliga 4, ja vabariigi presidendi 3. augusti 1968. aasta dekreediga heakskiidetud määrused, mis reguleerivad fütofarmatseutiliste toodete ja toidu säilitusainetena kasutatavate toodete tootmist, nendega kauplemist ja nende müüki).4. Tinavalge (1961. aasta 19. juuli seadus nr 706).5. Benseen (1963. aasta 5. märtsi seadus nr 245).6. Mürgiseid aineid sisaldavad kosmeetikatooted ja värvained (30. oktoobri 1924. aasta kuningliku dekreedi nr 1938 artikkel 7).- Luksemburg:1. Teatavate toodetega kauplemine ja nende turustamine (25. septembri 1953. aasta seadus – 10. oktoobri 1953. aasta memoriaal nr 62).2. Fütofarmatseutiliste toodetega kauplemine ja nende kasutamine (põllumajanduses kasutatavad pestitsiidid, taimekasvu regulaatorid, säilitusained, herbitsiidid, mikroorganismid ja viirused kahjuritõrjevahenditena…) (20. veebruari 1968. aasta seadus, 12. märtsi 1968. aasta memoriaal nr 9 – suurvürsti 29. mai 1970. aasta määrus, 15. juuni 1970. aasta memoriaal nr 33).- Madalmaad:Mürgised ained ja valmistised, seadus (1962. aasta Bestrijdingsmiddelenwet).- Ühendkuningriik:1. Mürgid, mis on seni loetletud mürkide nimekirja järjekorras ja mille kohta kehtivad 1933. aasta farmaatsia- ja mürgiakt ning mürkide eeskirjad, või mürgid mürkide nimekirjas, mille kohta kehtivad 1925.–1967. aasta farmaatsia- ja mürgiaktid (Põhja-Iirimaa) ning mürgimäärused (Põhja-Iirimaa).2. Ained, mis on hõlmatud 1967. aasta põllundus- ja aianduskemikaalide seadusega ning määrustega.3. Ained, mis on hõlmatud 1952. aasta põllumajandusseadusega (mürgised ained) ja määrustega.--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv, 22.juuni 1988, millega kohandatakse tehnika arenguga nõukogu direktiivi 80/720/EMÜ põllu- ja metsamajanduslike ratastraktorite juhtimisruumi, ligipääsu juhtimiskohale ning uksi ja aknaid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31988L0414

Euroopa Liidu Teataja L 200 , 26/07/1988 Lk 0034 - 0036 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 17 Lk 0108  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 17 Lk 0108

		Komisjoni direktiiv,22.juuni 1988,millega kohandatakse tehnika arenguga nõukogu direktiivi 80/720/EMÜ põllu- ja metsamajanduslike ratastraktorite juhtimisruumi, ligipääsu juhtimiskohale ning uksi ja aknaid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta(88/414/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 4. märtsi 1974. aasta direktiivi 74/150/EMÜ põllu- ja metsamajanduslike ratastraktorite tüübikinnitust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, [1] viimati muudetud direktiiviga 88/297/EMÜ, [2] eriti selle artiklit 11,ning arvestades, et:omandatud kogemusi silmas pidades on nüüd võimalik täpsustada ja täiendada nõukogu direktiivi 80/720/EMÜ, [3] viimati muudetud direktiiviga 82/890/EMÜ, [4] teatud sätteid;käesolevas direktiivis ettenähtud meetmed on kooskõlas põllumajandus- ja metsatraktorite kaubanduselt tehniliste tõkete kõrvaldamist käsitlevate direktiivide tehnika arenguga kohandamise komitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 80/720/EMÜ I lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi lisale.Artikkel 21. Alates 1. oktoobrist 1988 ei tohi liikmesriigid:- keelduda traktoritüübile EMÜ tüübikinnituse andmisest, direktiivi 74/150/EMÜ artikli 10 lõike 1 viimases taandes sätestatud dokumendi väljastamisest ega siseriikliku tüübikinnituse andmisest, ega- keelata traktoritüübi või traktorite kasutuselevõttu, kui traktoritüübi või traktorite juhtimisruum, ligipääs juhtimiskohale, uksed ja aknad vastavad käesoleva direktiivi sätetele.2. Alates 1. oktoobrist 1989 liikmesriigid:- ei anna välja direktiivi 74/150/EMÜ artikli 10 lõike 1 viimases taandes sätestatud dokumenti traktoritüübile, mille juhtimisruum, ligipääs juhtimiskohale, uksed ja aknad ei vasta käesoleva direktiivi sätetele;- võivad keelduda siseriikliku tüübikinnituse andmisest traktoritüübile, mille juhtimisruum, ligipääs juhtimiskohale, uksed ja aknad ei vasta käesoleva direktiivi sätetele.Artikkel 3Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 30. septembril 1988 ning teatavad sellest viivitamata komisjonile.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 22. juuni 1988Komisjoni nimelasepresidentCockfield[1] EÜT L 84, 28.3.1974, lk 10.[2] EÜT L 126, 20.5.1988, lk 52.[3] EÜT L 194, 28.7.1980, lk 1.[4] EÜT L 378, 31.12.1982, lk 45.--------------------------------------------------LISADirektiivi 80/720/EMÜ I lisa muudetakse järgmiselt:- punkti I.4 esimeses reas lisatakse sõnade"roolisamba ja rooliratta iga asendi korral"järele tekst "v.a nende asendite korral, mis on mõeldud ainult sisenemise ja väljumise hõlbustamiseks".- punktis I.7asendatakse sõnad"lae igast punktist"sõnadega "jäiga laeosa igast punktist".Lisatakse järgmine lause:"Laepolstri kaugus istme võrdluspunktist peab olema vähemalt 1000 mm."- Punkti I.7 järele lisatakse järgmine uus punkt I.8:"1.8. Juhikabiini tagaseina ja kabiini katuse vahelise pinna kõverusraadius võib olla maksimaalselt 150 mm."- punktis III.3 lisatakse sõna"Tuulutusaknad"järele sõnad "kui neid on".- punkti III.5 kolmanda lõike viimases reas lisatakse sõna"avada"järele sõnad "või teisaldada".- joonised 1, 2 ja 3 asendatakse järgmiste joonistega 1, 2 ja 3:+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 2004/43/EÜ, 13. aprill 2004, millega muudetakse direktiive 98/53/EÜ ja 2002/26/EÜ imiku- ja väikelapsetoitudes aflatoksiini ja ohratoksiin A sisalduse ametlikuks kontrolliks mõeldud proovivõtu- ja analüüsimeetodite kohtaEMPs kohaldatav tekst.

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32004L0043

Euroopa Liidu Teataja L 113 , 20/04/2004 Lk 0014 - 0016

		Komisjoni direktiiv 2004/43/EÜ,13. aprill 2004,millega muudetakse direktiive 98/53/EÜ ja 2002/26/EÜ imiku- ja väikelapsetoitudes aflatoksiini ja ohratoksiin A sisalduse ametlikuks kontrolliks mõeldud proovivõtu- ja analüüsimeetodite kohta(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 20. detsembri 1985. aasta direktiivi 85/591/EMÜ inimtarbimiseks ettenähtud toiduainete kontrolliks vajalike ühenduse proovivõtu- ja analüüsimeetodite kohta, [1] eriti selle artiklit 1,ning arvestades järgmist:(1) Komisjoni 8. märtsi 2001. aasta määruses (EÜ) nr 466/2001 toiduainetes teatavate saasteainete piirmäärade sätestamise kohta [2] on fikseeritud imiku- ja väikelapsetoitude aflatoksiin B1, aflatoksiin M1 ja ohratoksiin A sisalduse piirmäärad.(2) Aflatoksiinide ja ohratoksiin A sisalduse määramise täpsus sõltub oluliselt proovide võtmisest. Komisjoni 16. juuli 1998. aasta direktiivi 98/53/EÜ, milles sätestatakse proovivõtu- ja analüüsimeetodid toiduainetes teatavate saasteainete sisalduse ametlikuks kontrolliks, [3] ja komisjoni 13. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/26/EÜ, milles sätestatakse proovivõtu- ja analüüsimeetodid ohratoksiin A sisalduse ametlikuks kontrolliks toiduainetes, [4] tuleks muuta, lisades imiku- ja väikelapsetoite käsitlevad sätted.(3) On väga oluline, et analüüsitulemuste kohta esitatakse aruanne ja neid tõlgendatakse ühtses vormis, et tagada kogu Euroopa Liidus rakendamise ühtlustatud lähenemisviis. Need tõlgenduseeskirjad on ametlikul kontrollimisel võetud proovidest saadud analüüsitulemuste rakendamiseks. Kaubanduse kaitse ja võrdlemise eesmärgil tehtud analüüside puhul kohaldatakse siseriiklikke eeskirju.(4) Direktiive 98/53/EÜ ja 2002/26/EÜ tuleks seetõttu vastavalt muuta.(5) Käesolevas direktiivis sätestatud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 98/53/EÜ I ja II lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi I lisale.Artikkel 2Direktiivi 2002/26/EÜ I ja II lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi II lisale.Artikkel 31. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 12 kuu jooksul alates selle jõustumisest. Liikmesriigid edastavad kõnealuste sätete teksti ning kõnealuste sätete ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi sätestavad liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide teksti.Artikkel 4Käesolev direktiiv jõustub 20. päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.Artikkel 5Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 13. aprill 2004Komisjoni nimelkomisjoni liigeDavid Byrne[1] EÜT L 372, 31.12.1985, lk 50. Direktiivi on muudetud määrusega (EÜ) nr 1882/2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1).[2] EÜT L 77, 16.3.2001, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 455/2004 (ELT L 74, 12.3.2004, lk 11).[3] EÜT L 201, 17.7. 1998, lk 93. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2003/121/EÜ (ELT L 332, 19.12.2003, lk 38).[4] EÜT L 75, 16.3.2002, lk 38.--------------------------------------------------I LISADirektiivi 98/53/EÜ I ja II lisa muudetakse järgnevalt.1. Direktiivi 98/53/EÜ I lisa punkti 5.6 järele lisatakse alljärgnev punkt 5.7:"5.7. Imikutele ja väikelastele mõeldud toidud5.7.1. Proovivõtu menetlusKohaldatakse punktides 5.4, 5.5 ja 5.6 sätestatud piima, piimatoodete ja liittoitude proovivõtu menetlust.5.7.2. Partii heakskiitmine- Partii kiidetakse heaks, kui koondproov vastab lubatud piirmäärale, kusjuures võetakse arvesse mõõtemääramatus ja saagise parandus.- Partii lükatakse tagasi, kui koondproov ületab ilma kahtlusteta piirnormi, võetakse arvesse mõõtemääramatus ja saagise parandus."2. II lisa punkt 2 sõnastatakse järgmiselt:"2. Laborisse saabunud proovi töötlemineIga koondproov jahvatatakse peeneks ja segatakse hoolikalt, kasutades sealjuures meetodit, mis tagab täieliku homogeniseerumise.Kuivaine kohta kehtivate piirmäärade puhul määratakse kuivaine sisaldus kindlaks homogeniseeritud proovi osal, kasutades meetodit, mis tagab kuivaine täpse määramise."--------------------------------------------------II LISADirektiivi 2002/26/EÜ I ja II lisa muudetakse järgnevalt.1. I lisa muudetakse järgnevalt:a) punkt 4.6 sõnastatakse järgmiselt:"4.6. Imikutele ja väikelastele mõeldud toidu proovivõtumenetlusRakendatakse käesoleva lisa punktis 4.5 sätestatud teravilja ja teraviljatoodete proovivõtumenetlust. See tähendab, et võetavate proovide arv sõltub partii massist ning ei ole väiksem kui 10 ja suurem kui 100, kooskõlas punkti 4.5 tabeliga 2.- Ühe proovi mass peaks olema umbes 100 grammi. Jaemüügipakendite puhul sõltub proovi mass pakendi massist.- Koguproovi mass = 1–10 kg piisavalt segatuna.";b) lisatakse järgnev punkt 4.7:"4.7. Proovide võtmine jaemüügis olevatest toodetestJaemüügis olevatest toodetest tuleks võimaluse korral proove võtta kooskõlas eelnenud proovide võtmist reguleerivate sätetega. Kui see pole võimalik, siis võib kasutada muid tõhusaid menetlusi, tingimusel et need tagavad proovide piisava representatiivsuse kontrollitava partii suhtes.";c) punkt 5 sõnastatakse järgmiselt:"5. Partii või osapartii heakskiitmine- Partii kiidetakse heaks, kui koondproov vastab lubatud piirmäärale, võetakse arvesse mõõtemääramatus ja saagise parandus.- Partii lükatakse tagasi, kui koondproov ületab ilma kahtlusteta piirnormi, võttes arvesse mõõtemääramatust ja saagise parandust."2. II lisa muudetakse järgnevalt:a) punkt 2 sõnastatakse järgmiselt:"2. Laborisse saabunud proovi töötlemineIga koondproov jahvatatakse peeneks ja segatakse hoolikalt, kasutades sealjuures meetodit, mis tagab täieliku homogeniseerumise.Kuivaine kohta kehtivate piirmäärade puhul määratakse kuivaine sisaldus kindlaks homogeniseeritud proovi osal, kasutades meetodit, mis tagab kuivaine täpse määramise.";b) punkt 4.4 sõnastatakse järgmiselt:"4.4. Saagise arvutamine ja tulemuste esitamineAnalüüsitulemus tuleb esitada saagise suhtes korrigeeritud või korrigeerimata kujul. Tuleb teatada tulemuse esitamise viis ja saagise määr. Saagise suhtes korrigeeritud analüüsitulemust kasutatakse vastavuse kontrollimiseks (vt I lisa punkt 5).Analüüsitulemus esitatakse kujul x +/– U, kus x on analüüsitulemus ja U on laiendatud mõõtemääramatus.U on laiendatud mõõtemääramatus, kusjuures kasutatakse kattuvuskoefitsienti 2, mis annab usaldusväärsuse taseme ligikaudu 95 %."--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 2006/3/EÜ,  9. jaanuar 2006 , millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 96/74/EÜ (tekstiilinimetuste kohta) I ja II lisa, et kohandada neid tehnika arenguga   (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               10.1.2006

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 5/14

      KOMISJONI DIREKTIIV 2006/3/EÜ,
   9. jaanuar 2006,
   millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 96/74/EÜ (tekstiilinimetuste kohta) I ja II lisa, et kohandada neid tehnika arenguga
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 1996. aasta direktiivi 96/74/EÜ tekstiilinimetuste kohta, (1) eriti selle artikli 16 lõiget 1,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Direktiivis 96/74/EÜ on sätestatud reeglid toodete märgistamiseks, arvestades nende tekstiilkiu sisaldust, et tagada tarbijahuvide kaitse. Tekstiiltooteid võib viia ühenduse turule ainult siis, kui need vastavad käesoleva direktiivi sätetele.

               (2)

               Arvestades tehnilise töörühma hiljutisi järeldusi, on direktiivi 96/74/EÜ kohandamiseks tehnika arenguga vaja lisada käesoleva direktiivi I ja II lisas esitatud kiudude loendisse kiunimetus “elastomultiester”.

               (3)

               Seetõttu tuleks direktiivi 96/74/EÜ vastavalt muuta.

               (4)

               Käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas direktiivides tekstiilinimetusi ja märgistamist käsitleva komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 96/74/EÜ muudetakse järgmiselt:

               1.

               I lisale lisatakse 45. rida:

                           “45

                           Elastomultiester

                           kiud, mis on tekkinud kahe või enama keemiliselt erineva lineaarse makromolekuli koostoimel kahes või enamas eri faasis (millest ühegi osakaal ei ületa 85 massiprotsenti), mis sisaldab estrirühmi kui domineerivaid funktsionaalseid lülisid (vähemalt 85 %) ja mis pärast sobivat töötlust esialgse pikkusega võrreldes poolteist korda pikemaks venitatuna ja vabastatuna taastab kiiresti ja peaaegu täielikult oma esialgse pikkuse”

               2.

               II lisale lisatakse kirje 45:

                           “45

                           Elastomultiester

                           1,50”

         Artikkel 2
   1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 9. jaanuariks 2007. Liikmesriigid edastavad komisjonile viivitamata nende õigusnormide teksti ning kõnealuste õigusnormide ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli.
   Kui liikmesriigid need õigusnormid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 9. jaanuar 2006

            Komisjoni nimel

            asepresident

         Günter VERHEUGEN

      (1)  EÜT L 32, 3.2.1997, lk 38. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2004/34/EÜ (ELT L 89, 26.3.2004, lk 35).


title: Komisjoni direktiiv 2003/12/EÜ, 3. veebruar 2003, rinnaimplantaatide ümberliigitamise kohta meditsiiniseadmeid käsitleva direktiivi 93/42/EMÜ raamesEMPs kohaldatav tekst.

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32003L0012

Euroopa Liidu Teataja L 028 , 04/02/2003 Lk 0043 - 0044

		Komisjoni direktiiv 2003/12/EÜ,3. veebruar 2003,rinnaimplantaatide ümberliigitamise kohta meditsiiniseadmeid käsitleva direktiivi 93/42/EMÜ raames(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 14. juuni 1993. aasta direktiivi 93/42/EMÜ, [1] viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2001/104/EÜ, [2] eriti selle artikli 13 lõike 1 punkti b,võttes arvesse Prantsusmaa ja Ühendkuningriigi esitatud taotlustning arvestades järgmist:(1) Direktiivi 93/42/EMÜ IX lisas sätestatud liigitamiskriteeriumide alusel on rinnaimplantaadid põhimõtteliselt klassi IIb kuuluvad meditsiiniseadmed.(2) Erandina direktiivi 93/42/EMÜ IX lisast taotlesid Prantsusmaa ja Ühendkuningriik rinnaimplantaatide liigitamist klassi III kuuluvate meditsiiniseadmetena.(3) Selleks, et tagada rinnaimplantaatide maksimaalne ohutuse tase, peaksid teavitatud asutused täieliku kvaliteeditagamise süsteemi alusel kooskõlas direktiivi 93/42/EMÜ II lisa punktiga 4 läbi viima toote kavandi dokumentide kontrollimise. Seetõttu on vaja rinnaimplantaadid ümber liigitada klassi III kuuluvateks meditsiiniseadmeteks.(4) Tuleb kindlaks määrata kord, mida kohaldatakse enne 1. septembrit 2003 direktiivi 93/42/EMÜ artikli 11 lõike 3 punkti a või artikli 11 lõike 3 punktib alapunkti iii alusel turule viidud rinnaimplantaatide suhtes.(5) Käesolevas direktiivis sätestatud meetmed on kooskõlas nõukogu 20. juuni 1990. aasta direktiivi (aktiivseid siirdatavaid meditsiiniseadmeid käsitlevate õigusaktide ühtlustamise kohta, [3] viimati muudetud direktiiviga 93/68/EMÜ [4] artikli 6 lõikega 2 loodud meditsiiniseadmete komitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Erandina direktiivi 93/42/EMÜ IX lisas sätestatud eeskirjadest liigitatakse rinnaimplantaadid ümber klassi III kuuluvate meditsiiniseadmete hulka.Artikkel 21. Enne 1. septembrit 2003 vastavalt direktiivi 93/42/EMÜ artikli 11 lõike 3 punktile a või artikli 11 lõike 3 punkti b alapunktile iii turule viidud rinnaimplantaatide suhtes kohaldatakse III klassi kuuluvate meditsiiniseadmete vastavushindamismenetlust enne 1. märtsi 2004.2. Erandina direktiivi 93/42/EMÜ artikli 11 lõikest 11 ei tohi teavitatud astutuste poolt enne 1. septembrit 2003 direktiivi 93/42/EMÜ artikli 1 lõike 3 punkti a alusel rinnaimplantaatide osas vastu võetud otsuse kehtivusaega pikendada.Artikkel 31. Liikmesriigid võtavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid vastu ja avaldavad need hiljemalt 1. augustil 2003. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Liikmesriigid kohaldavad neid meetmeid alates 1. septembrist 2003.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide teksti.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 3. veebruar 2003Komisjoni nimelkomisjoni liigeErkki Liikanen[1] EÜT L 169, 12.7.1993, lk 1.[2] EÜT L 6, 10.1.2002, lk 50.[3] EÜT L 189, 20.7.1990, lk 17.[4] EÜT L 229, 30.8.1993, lk 1.--------------------------------------------------


title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2006/118/EÜ, 12. detsember 2006 , mis käsitleb põhjavee kaitset reostuse ja seisundi halvenemise eest

text:
               27.12.2006

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 372/19

      SEISUNDI HALVENEMISE EESTEUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2006/118/EÜ,
   12. detsember 2006,
   mis käsitleb põhjavee kaitset reostuse ja seisundi halvenemise eest
   EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 175 lõiget 1,
   võttes arvesse komisjoni ettepanekut,
   võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust, (1)

   võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust, (2)

   toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras, (3) arvestades lepituskomitee poolt 28. novembril 2006. aastal heakskiidetud ühist teksti
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Põhjavesi on väärtuslik loodusvara, mida tuleks seetõttu kaitsta seisundi halvenemise ja keemilise reostuse eest. See on eriti oluline põhjaveest sõltuvate ökosüsteemide puhul ja põhjavee kasutamisel inimeste joogiveena.

               (2)

               Põhjavesi on kõige tundlikum ja kõige suurem mageveekogum Euroopa Liidus ning ennekõike avaliku joogiveevarustuse peamine allikas paljudes piirkondades.

               (3)

               Põhjavesi veekogumites, mida kasutatakse joogivee võtmiseks või mida kavatsetakse sel eesmärgil tulevikus kasutada, peab olema kaitstud selliselt, et hoitakse ära nende kvaliteedi halvenemine, eesmärgiga vähendada joogivee tootmiseks nõutavate puhastustoimingute ulatust, kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2000. aasta direktiivi 2000/60/EÜ (millega kehtestatakse ühenduse veepoliitika alane tegevusraamistik) (4) artikli 7 lõigetega 2 ja 3.

               (4)

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. juuli 2002. aasta otsus nr 1600/2002/EÜ (millega võetakse vastu ühenduse kuues keskkonnaalane tegevusprogramm) (5) sisaldab eesmärki saavutada vee kvaliteet, mis ei põhjusta olulist mõju ega riske inimeste tervisele ja keskkonnale.

               (5)

               Keskkonna tervikuna ja inimeste tervise kaitsmise huvides tuleb kahjulike saasteainete kontsentratsioone põhjavees vältida, seda ära hoida või vähendada.

               (6)

               Direktiiv 2000/60/EÜ sisaldab üldiseid sätteid põhjavee kaitse ja säilitamise kohta. Nimetatud direktiivi artikli 17 kohaselt tuleb võtta vastu meetmed põhjavee reostuse ärahoidmiseks ja piiramiseks, sealhulgas kriteeriumid põhjavee hea keemilise seisundi hindamiseks ning kriteeriumid oluliste ja püsivate kasvutendentside kindlaks tegemiseks ja kasvutendentsi langusele pöördumise punktide kindlaksmääramiseks.

               (7)

               Võttes arvesse vajadust saavutada põhjavee järjepidev kaitstuse tase, tuleks kehtestada kvaliteedistandardid ja läviväärtused ning välja töötada ühisel lähenemisviisil põhinev metoodika, et näha ette kriteeriumid põhjaveekogude keemilise seisundi hindamiseks.

               (8)

               Nitraatide, taimekaitsevahendite ja biotsiidide kvaliteedistandardid tuleks kehtestada põhjaveekogude keemilise seisundi hindamise ühenduse kriteeriumitena ning tuleks tagada nende vastavus nõukogu 12. detsembri 1991. aasta direktiivile 91/676/EMÜ (veekogude kaitsmise kohta põllumajandusest lähtuva nitraadireostuse eest), (6) nõukogu 15. juuli 1991. aasta direktiivile 91/414/EMÜ (taimekaitsevahendite turuleviimise kohta) (7) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 98/8/EÜ (mis käsitleb biotsiidide turuleviimist) (8).

               (9)

               Mõnes piirkonnas tuleb põhjavee kaitsmiseks teha muudatusi põllumajandus- või metsanduspraktikas, millega võib kaasneda sissetuleku kaotus. Ühises põllumajanduspoliitikas nähakse ette ühenduse standardite järgimiseks võetavate meetmete rahastamismehhanism, nimelt nõukogu 20. septembri 2005. aasta määruse (EÜ) nr 1698/2005 (Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta) (9). Liikmesriigid on kohustatud määrama kindlaks prioriteedid ja valima projektid seoses põhjavee kaitse meetmetega.

               (10)

               Põhjavee keemilist seisundit käsitlevaid sätteid ei kohaldata kõrgetele looduslikult esinevatele ainete või ioonide või nende näitajate tasemetele põhjaveekogumis või sellega seotud pinnaveekogus hüdrogeoloogiliste eritingimuste tõttu, mida reostuse määratlus ei hõlma. Samuti ei kohaldata neid sätteid geograafiliselt piiratud ajutistele voolusuuna ja keemilise koostise muutustele, mida ei peeta sekkumisteks.

               (11)

               Tuleks kehtestada kriteeriumid saasteainete sisalduse oluliste ja püsivate kasvutendentside kindlaks tegemiseks ning kasvutendentsi langusele pöördumise punktide kindlaksmääramiseks, võttes arvesse sellega seotud veeökosüsteemide või sellest sõltuvate maismaaökosüsteemide suhtes esineva kahjuliku mõju tõenäosust.

               (12)

               Võimaluse korral peaksid liikmesriigid kasutama statistilist menetlust eeldusel, et see vastab rahvusvahelistele standarditele ja soodustab seiretulemuste võrreldavust liikmesriikide vahel pikema aja jooksul.

               (13)

               Direktiivi 2000/60/EÜ artikli 22 lõike 2 kolmanda taande kohaselt tunnistatakse alates 22. detsembrist 2013 kehtetuks nõukogu 17. detsembri 1979. aasta direktiiv 80/68/EMÜ (põhjavee kaitse kohta teatavatest ohtlikest ainetest lähtuva reostuse eest) (10). On vaja tagada direktiivis 80/68/EMÜ ette nähtud kaitse järjepidevus meetmete suhtes, mille eesmärk on ära hoida või piirata saasteainete otsest ja kaudset põhjavette viimist.

               (14)

               On vaja teha vahet ohtlike ainete, mille põhjavette viimist tuleks ära hoida, ja muude saasteainete vahel, mille põhjavette viimist tuleks piirata. Ohtlike ja mitteohtlike ainete, mis kujutavad olemasolevat või võimalikku reostusohtu, kindlaksmääramiseks tuleks kasutada direktiivi 2000/60/EÜ VIII lisa, milles on loetletud peamised veekeskkonna seisukohalt olulised saasteained.

               (15)

               Meetmed, millega hoida ära või piirata saasteainete viimist direktiivi 2000/60/EÜ artikli 7 lõikes 1 osutatud põhjaveekogumitesse, mida kasutatakse või kavatsetakse tuleviku kasutada inimtarbimiseks ettenähtud joogivee võtmiseks, peavad kooskõlas nimetatud direktiivi artikli 7 lõikega 2 hõlmama selliseid meetmeid, mida on vaja, et kohaldatava veepuhastusrežiimi alusel ja kooskõlas ühenduse õigusega tagatakse saadud vee vastavusnõukogu 3. novembri 1998. aasta direktiivi 98/83/EÜ (millega kehtestatakse ühenduse veepoliitika alane tegevusraamistik) (11) nõuetele. Kooskõlas direktiivi 2000/60/EÜ artikli 7 lõikega 3 võivad nimetatud meetmed samuti hõlmata liikmesriikide poolset kaitsevööndite kehtestamist, mille suuruse määrab kindlaks liikmesriigi pädev asutus, lähtuvalt joogivee allikate kaitsmise vajadusest. Sellised kaitsevööndid võivad hõlmata kogu liikmesriigi territooriumi.

               (16)

               Põhjavee järjekindla kaitse tagamiseks peaksid põhjaveekogusid jagavad liikmesriigid kooskõlastama oma tegevust järelevalve, läviväärtuste kehtestamise ja asjakohaste ohtlike ainete kindlaksmääramise osas.

               (17)

               Põhjavee seire usaldusväärsed ja võrreldavad meetodid on põhjavee kvaliteedi hindamise oluline vahend, nagu ka kõige sobivamate meetmete valimine. Direktiivi 2000/60/EÜ artikli 8 lõikes 3 ja artiklis 20 sätestatakse vee seisundi analüüsimise ja seire standardmeetodite ning vajadusel nende rakendamise, sealhulgas seire juhtnööride vastuvõtmine.

               (18)

               Teatud tingimustel peaks liikmesriikidel olema õigus teha saasteainete põhjavette viimise ärahoidmist või piiramist käsitlevatest meetmetest erandeid. Iga erand peab põhinema läbipaistvatel kriteeriumitel ja olema täpsustatud vesikondade majandamiskavades.

               (19)

               Analüüsida tuleks, millist mõju avaldavad keskkonnakaitse tasemele ja siseturu toimimisele liikmesriikide määratletavad põhjavee erinevad läviväärtused.

               (20)

               Tuleks läbi viia teaduslik uurimustöö, et esitada paremaid kriteeriume põhjavee ökosüsteemide kvaliteedi ja kaitse tagamiseks. Vajadusel tuleb saadud tulemusi arvestada käesoleva direktiivi rakendamisel või ülevaatamisel. Sellist uurimustööd, samuti teadmiste, kogemuste ja uurimustulemuste levitamist, tuleb toetada ja rahastada.

               (21)

               On vaja sätestada üleminekumeetmed seoses ajavahemikuga käesoleva direktiivi rakendamise kuupäeva ja direktiivi 80/68/EMÜ kehtetuks tunnistamise kuupäeva vahel.

               (22)

               Direktiivis 2000/60/EÜ sätestatakse kontrollinõue, mis hõlmab põhjaveekogumite kunstliku toitmise või suurendamise eelloanõuet, tingimusel et asjaomase allika kasutamine ei sea ohtu selle allika ega toidetud või suurendatud põhjaveekogumi jaoks seatud keskkonnaalase eesmärgi saavutamist.

               (23)

               Direktiiv 2000/60/EÜ sisaldab artikli 11 lõikes 2 ja VI lisa B osa meetmete programmi kohta lisameetmete mitteammendavat nimekirja, mille liikmesriigid võivad vastu võtta osana meetmete programmist, muu hulgas:

                           —

                           õigusaktid;

                           —

                           haldusaktid ja

                           —

                           läbirääkimiste tulemusel sõlmitud keskkonnakaitselepingud.

               (24)

               Käesoleva direktiivi rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta direktiivile 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused. (12)

               (25)

               Eelkõige tuleks järgida kontrolliga regulatiivmenetlust üldmeetmete puhul, mille eesmärgiks on käesoleva direktiivi vähemoluliste sätete muutmine, sealhulgas mõningaid selliseid sätteid välja jättes või käesolevasse direktiivi uusi vähemolulisi sätteid juurde lisades,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Eesmärk
   1.   Käesoleva direktiiviga kehtestatakse direktiivi 2000/60/EÜ artikli 17 lõigetes 1 ja 2 ettenähtud erimeetmed põhjavee reostuse ärahoidmiseks ja piiramiseks. Need meetmed käsitlevad eelkõige järgmist:

               a)

               kriteeriumid põhjavee hea keemilise seisundi hindamiseks ja

               b)

               kriteeriumid oluliste ja püsivate kasvutendentside kindlaks tegemiseks ja tagasipööramiseks ning kasvutendentsi langusele pöördumise punktide kindlaksmääramiseks.

         2.   Käesoleva direktiiviga täiendatakse direktiivis 2000/60/EÜ juba sisalduvaid sätteid saasteainete põhjavette viimise ärahoidmiseks või piiramiseks ning sätteid kõigi põhjaveekogude seisundi halvenemise ärahoidmiseks.
   Artikkel 2
   Mõisted
   Lisaks direktiivi 2000/60/EÜ artiklis 2 sätestatutele kasutatakse käesolevas direktiivis järgmisi mõisteid:

               1)

                  põhjavee kvaliteedistandard – keskkonnakvaliteedi standard, mis väljendub teatava saasteaine, saasteaineterühma või reostuse näitaja kontsentratsioonina põhjavees, mida ei tohiks inimeste tervise ja keskkonna kaitsmise huvides ületada;

               2)

                  läviväärtus– liikmesriikide poolt kooskõlas artikliga 3 kehtestatud põhjavee kvaliteedistandard;

               3)

                  oluline ja jätkuv kasvutendents – põhjavees esineva saasteaine, saasteaineterühma kontsentratsiooni või reostuse näitaja statistiliselt ja keskkonna seisukohast oluline kasv, mille puhul peetakse vajalikuks kasvutendentsile tagasikäigu andmist kooskõlas artikliga 5;

               4)

                  saasteainete põhjavette viimine – inimtegevuse tulemusena saasteainete otsene või kaudne põhjavette viimine;

               5)

                  taustanivoo – aine sisaldus või indikaatorväärtus põhjaveekogumis, milles ei esine või milles esineb väga vähe selle keemilise koostise suhtes mõjuvaid inimtekkelisi muutusi;

               6)

                  lähtetase – vähemalt võrdlusaastatel 2007 ja 2008 mõõdetud aine keskmine väärtus põhjaveekogumis direktiivi 2000/60/EÜ artiklis 8 kehtestatud seireprogrammide alusel või juhul, kui ained määratakse pärast võrdlusaastaid, esimese perioodi jooksul, mille kohta on olemas esindava tähtaja jooksul kogutud seireandmed.

         Artikkel 3
   Põhjavee keemilise seisundi hindamise kriteeriumid
   1.   Põhjaveekogu või põhjaveekogude rühma keemilise seisundi hindamisel direktiivi 2000/60/EÜ V lisa punkti 2.3 alusel kasutavad liikmesriigid järgmisi kriteeriumeid:

               a)

               I lisas osutatud põhjavee kvaliteedi standardid;

               b)

               II lisa A osas kirjeldatud menetlusega kooskõlas liikmesriikide kehtestatavad läviväärtused saasteainetele, saasteaineterühmadele ning reostuse näitajatele, mida liikmesriigi territooriumil peetakse sellisteks, mille tulemusena saab põhjaveekogusid või põhjaveekogude rühmi pidada ohustatuks, võttes arvesse vähemalt II lisa B osas sisalduvat loendit.

         Põhjavee läviväärtused, mida kohaldatakse hea keemilise seisundi suhtes, põhinevad põhjaveekogu kaitsel kooskõlas II lisa A osa punktidega 1, 2 ja 3, võttes eelkõige arvesse selle mõju pinnavetele ning sellest otse sõltuvatele maismaaökosüsteemidele ja märgaladele ning nende vastastikust seotust põhjaveekoguga, ning mille puhul arvestatakse muuhulgas inimtoksikoloogia ja ökotoksikoloogia alaseid teadmisi.
   2.   Läviväärtused võib kehtestada riiklikul tasandil, rahvusvahelise valglapiirkonna või liikmesriigi territooriumile jääva valglapiirkonna osa tasandil või põhjaveekogu või põhjaveekogude rühma tasandil.
   3.   Liikmesriigid tagavad, et kahe või enama liikmesriigi poolt jagatavate põhjaveekogude ning põhjaveekogude puhul, mis ületab liikmesriigi piiri, kehtestatakse läviväärtused direktiivi 2000/60/EÜ artikli 3 lõike 4 alusel ja asjaomaste liikmesriikide vahelise kooskõlastuse tulemusel.
   4.   Juhul kui põhjaveekogu või põhjaveekogude rühm ulatub väljapoole ühenduse territooriumi, püüavad asjaomased liikmesriigid direktiivi 2000/60/EÜ artikli 3 lõike 5 alusel kehtestada läviväärtused kooskõlas asjaomaste kolmandate riikidega.
   5.   Esmakordselt kehtestavad liikmesriigid lõike 1 punti b alusel läviväärtused 22. detsembriks 2008.
   Kõik läviväärtused avaldatakse vesikonna majandamiskavades, mis tuleb esitada direktiivi 2000/60/EÜ artikli 13 alusel, sealhulgas kokkuvõte käesoleva direktiivi II lisa C osas ettenähtud teabest.
   6.   Seejärel muudavad liikmesriigid läviväärtuste loendit, kui saasteaineid, saasteaineterühmi või reostuse näitajaid puudutav uus teave viitab sellele, et inimeste tervise ja keskkonna kaitsmise huvides tuleks läviväärtus kehtestada veel mõne aine kohta või et kehtivat läviväärtust tuleks muuta või et eelnevalt loendist eemaldatud läviväärtus tuleks sinna taas lisada.
   Läviväärtusi võib loendist eemaldada, kui asjaomast põhjaveekogu ei ohusta enam vastavad saasteained, saasteaineterühmad või reostuse näitajad.
   Sellistest muudatustest läviväärtuste loendis antakse aru vesikonna majandamiskavade korrapärase läbivaatamise raames.
   7.   Komisjon avaldab aruande liikmesriikide poolt kooskõlas lõikega 5 esitatud teabe põhjal 22. detsembriks 2009.
   Artikkel 4
   Põhjavee keemilise seisundi hindamise menetlus
   1.   Liikmesriigid kasutavad lõikes 2 kirjeldatud menetlust, et hinnata põhjaveekogu keemilist seisundit. Vajadusel võivad liikmesriigid selle menetluse läbiviimisel grupeerida põhjaveekogud kooskõlas direktiivi 2000/60/EÜ V lisaga.
   2.   Põhjaveekogu või põhjaveekogude rühma peetakse heas keemilises seisundis olevaks, kui:

               a)

               asjakohane seire näitab, et direktiivi 2000/60/EÜ V lisa tabelis 2.3.2 sätestatud tingimused on täidetud; või

               b)

               I lisas loetletud põhjavee kvaliteedi standardite väärtusi ning kooskõlas artikliga 3 ja II lisaga kehtestatud asjakohaseid läviväärtusi ei ole ületatud selle põhjaveekogu või põhjaveekogude rühma üheski vaatluspunktis; või

               c)

               kui põhjavee kvaliteedistandardi väärtus või läviväärtus ületatakse ühes või enamas vaatluspunktis, kuid III lisa kohane asjakohane analüüs kinnitab, et:

                           i)

                           III lisa punktis 3 osutatud hindamise alusel ei peeta põhjavee kvaliteedistandardeid või läviväärtusi ületavat saasteainete kontsentratsioone selliseks, mis kujutaks märkimisväärset keskkonnaohtu, võttes vajadusel arvesse reostatud põhjaveekogu ulatuse;

                           ii)

                           direktiivi 2000/60/EÜ V lisa tabelis 2.3.2. sätestatud põhjavee hea keemilise seisundi muud tingimused on täidetud kooskõlas käesoleva direktiivi III lisa punktiga 4;

                           iii)

                           põhjaveekogumitele, mis on kindlaks tehtud vastavalt direktiivi 2000/60/EÜ artikli 7 lõikele 1, on selle direktiivi artikli 7 lõike 3 nõuded täidetud, vastavalt selle direktiivi III lisa lõikele 4;

                           iv)

                           põhjaveekogu või põhjaveekogude rühma mis tahes veekogu võime rahuldada inimeste/inimkasutuse vajadusi ei ole reostuse tagajärjel märkimisväärselt halvenenud.

         3.   Põhjavee seirekohtade valikul peab täitma direktiivi 2000/60/EÜ V lisa punkti 2.4 nõudeid, mis on koostatud selliselt, et oleks võimalik teha põhjavee keemilise seisundi ühtne ja terviklik ülevaade ning esitada esindavad seireandmed.
   4.   Liikmesriigid avaldavad vesikonna majandamiskavade raames kokkuvõtte põhjavee keemilise seisundi hindamisest kooskõlas direktiivi 2000/60/EÜ artikliga 13.
   Nimetatud kokkuvõte, mis on koostatud rahvusvahelise valglapiirkonna või liikmesriigi territooriumile jääva valglapiirkonna osa tasandil, sisaldab ka selgitust selle kohta, kuidas lõpphinnangus on põhjavee kvaliteedistandardite või läviväärtuste ületamine erinevates vaatluspunktides arvesse võetud.
   5.   Kui põhjaveekogu liigitatakse vastavalt lõike 2 punktile c heas seisundis olevaks, võtavad liikmesriigid kooskõlas direktiivi 2000/60/EÜ artikliga 11 meetmed, mida on vaja, et kaitsta veeökosüsteeme, maismaaökosüsteeme ning inimeste poolt põhjavee kasutamist, mille puhul sõltutakse sellest põhjaveekogu osast, mida esindavad vaatluspunkt või vaatluspunktid, milles põhjavee kvaliteedistandardi väärtus või läviväärtus on ületatud.
   Artikkel 5
   Oluliste ja püsivate kasvutendentside kindlaks tegemine ja kasvutendentsi langusele pöördumise punktid
   1.   Liikmesriigid teevad kindlaks olulised ja püsivad kasvutendentsid ohustatuks peetavates põhjaveekogudes või põhjaveekogude rühmades olevate saasteainete, saasteaineterühmade või reostuse näitajate kontsentratsioonides ning määravad kooskõlas IV lisaga kindlaks kasvutendentsi langusele pöördumise punkti.
   2.   Põhjavee reostuse järkjärgulise vähendamise ja selle seisundi halvenemise ärahoidmise eesmärgil annavad liikmesriigid kooskõlas IV lisa B osaga direktiivi 2000/60/EÜ artiklis 11 osutatud meetmeprogrammi abil tagasikäigu kasvutendentsidele, mis võivad märkimisväärselt kahjustada veeökosüsteemide või maismaaökosüsteemide kvaliteeti, inimeste tervist või veekeskkonna seaduslikul otstarbel tegelikku või võimalikku kasutamist.
   3.   Liikmesriigid määravad kindlaks kasvutendentsi langusele pöördumise punkti protsendina I lisas sätestatud põhjavee kvaliteedistandardite tasemest ning artikli 3 kohaselt kehtestatud läviväärtustest, arvestades kooskõlas IV lisa B osa punktiga 1 kindlaks tehtud tendentsi ja sellega seotud keskkonnariski.
   4.   Kooskõlas direktiivi 2000/60/EÜ artikliga 13 esitatavate majandamiskavade raames teevad liikmesriigid kokkuvõtte:

               a)

               viisist, kuidas kasvutendentsi hindamine põhjaveekogu või põhjaveekogude rühma erinevates vaatluspunktides on aidanud kaasa nimetatud direktiivi V lisa punkti 2.5 kohaselt selle kindlaks tegemisele, et nimetatud kogude puhul on tegemist mis tahes saasteaine kontsentratsiooni olulise ja püsiva kasvutendentsiga või selle tendentsi langusega, ning

               b)

               lõike 3 alusel kindlaksmääratud punktide põhjustest.

         5.   Kui on vaja hinnata põhjaveekogudes esineva reostatud ala mõju, mis võib ohustada direktiivi 2000/60/EÜ artiklis 4 sätestatud eesmärkide täitmist ning eelkõige punktallikatest ja saastatud pinnasest alguse saanud reostuse mõju, viivad liikmesriigid läbi tuvastatud saasteaineid puudutavaid täiendavaid kasvutendentsi hindamisi, et reostatud ala edasi ei leviks, ei kahjustaks põhjaveekogu või põhjaveekogude rühma keemilist seisundit ega kujutaks endast ohtu inimese tervisele ja keskkonnale. Nimetatud hindamiste tulemustest tehakse kokkuvõte kooskõlas direktiivi 2000/60/EÜ artikliga 13 esitatavate majandamiskavade raames.
   Artikkel 6
   Meetmed saasteainete põhjavette viimise ärahoidmiseks või piiramiseks
   1.   Saasteainete põhjavette viimise ärahoidmise või piiramise eesmärgil, mis on sätestatud direktiivi 2000/60/EÜ artikli 4 lõike 1 punkti b alapunkti i põhjal, tagavad liikmesriigid, et nimetatud direktiivi artikli 11 alusel loodud meetmeprogramm sisaldaks:

               a)

               kõiki vajalikke meetmeid, mille eesmärk on püüda ära hoida mis tahes ohtlike ainete põhjavette viimine, ilma et see piiraks lõigete 2 ja 3 kohaldamist. Selliste ainete tuvastamisel võtavad liikmesriigid eelkõige arvesse ohtlikke aineid, mis kuuluvad direktiivi 2000/60/EÜ VIII lisa punktide 1 kuni 6 all osutatud saasteaineliikidesse või -rühmadesse ning aineid, mis kuuluvad kõnealuse lisa punktide 7 kuni 9 all osutatud saasteaineliikidesse või -rühmadesse, kui neid peetakse ohtlikuks;

               b)

               direktiivi 2000/60/EÜ VIII lisas loetletud saasteainete osas, mida ei peeta ohtlikuks, ning kõigi teiste kõnealuses lisas nimetamata mitteohtlike saasteainete osas, mis liikmesriikide arvates kujutavad olemasolevat või võimalikku reostusohtu, kõiki vajalikke meetmeid ainete põhjavette viimise piiramiseks, tagades et selline vette viimine ei põhjusta põhjavee seisundi halvenemist ega saasteaine kontsentratsiooni olulisi ja jätkuvaid kasvutendentse põhjavees. Selliste meetmete rakendamisel võetakse arvesse vähemalt väljakujunenud häid tavasid, sealhulgas asjakohastes ühenduse õigusaktides sätestatud häid keskkonnatavasid ja parimaid olemasolevaid meetodeid.

         Punktides a ja b nimetatud meetmete rakendamise eesmärgil võivad liikmesriigid esimeses etapis teha kindlaks asjaolud, mille puhul tuleb direktiivi 2000/60/EÜ VIII lisas osutatud saasteaineid, eelkõige kõnealuse lisa punktis 7 nimetatud olulisi metalle ja nende ühendeid pidada ohtlikuks või mitteohtlikuks.
   2.   Kui tehniliselt on võimalik, siis võetakse arvesse hajureostusallikatest pärinevate saasteainete põhjavett mõjutav viimine põhjavette.
   3.   Ilma et see piiraks muudes ühenduse õigusaktides esitatud rangemaid nõudeid, võivad liikmesriigid lõikes 1 nõutud meetmete kohaldamisalast jätta välja nende saasteainete põhjavette viimise, mis on:

               a)

               direktiivi 2000/60/EÜ artikli 11 lõike 3 punkti j alusel lubatud otseheite tagajärg;

               b)

               pädevate asutuste arvates oma kvantiteedilt ja kontsentratsioonilt nii väikesed, et vastuvõtva põhjavee kvaliteedi halvenemise ohtu hetkel ega tulevikus ei ole;

               c)

               õnnetuste või looduslike erandlike asjaolude tagajärg, mida ei olnud võimalik ette näha, vältida või leevendada;

               d)

               direktiivi 2000/60/EÜ artikli 11 lõike 3 punkti f alusel lubatud põhjaveekogude kunstliku toitmise või suurendamise tagajärg;

               e)

               pädevate asutuste arvates sellised, mida ei ole tehniliselt võimalik ära hoida või piirata, ilma et kasutataks:

                           i)

                           meetmeid, mis suurendaksid ohte inimeste tervisele või keskkonna kvaliteedile tervikuna või

                           ii)

                           ebaproportsionaalselt kulukaid meetmeid, et eemaldada saasteainete kogused saastatud pinnasest või aluspinnasest või muidu kontrollida nende perkolatsiooni saastatud pinnasesse või aluspinnasesse või;

               f)

               muu hulgas üleujutuste ja põudade mõju leevendamise ning veemajanduse ja veeteede majandamise eesmärgil pinnavette sekkumise tagajärg, sealhulgas rahvusvahelisel tasemel. Selliseid toiminguid, sealhulgas setete kaevandamine, süvendamine, ümberpaigutamine ja uputamine pinnavetes, teostatakse kooskõlas liikmesriikide selles osas väljatöötatud üldiste siduvate eeskirjadega ning kui see on asjakohane, nende eeskirjade alusel väljaantud lubadega, tingimusel et need ei ohusta asjakohaste veekogude jaoks kooskõlas direktiivi 2000/60/EÜ artikli 4 lõike 1 punktiga b seatud keskkonnaalaste eesmärkide saavutamist.

         Punktide a–f kohaseid erandeid võib kasutada ainult siis, kui liikmesriikide pädevad asutused on teinud kindlaks, et toimib asjaomase põhjaveekogumi tõhus seire kooskõlas direktiivi 2000/60/EÜ V lisa punktiga 2.4.2 või muu asjakohane seire.
   4.   Liikmesriikide pädevad asutused peavad nimekirja lõikes 3 nimetatud eranditest, et teatada nendest komisjonile viimase nõudmisel.
   Artikkel 7
   Üleminekukord
   Ajavahemikul alates 16. jaanuar 2009 ja kuni 22. detsembrini 2013 võetakse igas uues direktiivi 80/68/EMÜ artiklite 4 ja 5 kohases loa andmise menetluses arvesse käesoleva direktiivi artiklites 3, 4 ja 5 ettenähtud nõudeid.
   Artikkel 8
   Tehnilised kohandused
   1.   II lisa A ja C osa ning III ja IV lisa võib teaduse ja tehnika arenguga kohandamiseks muuta kooskõlas artikli 9 lõikes 2 osutatud kontrolliga regulatiivkomitee menetlusega, võttes arvesse direktiivi 2000/60/EÜ artikli 13 lõikes 7 osutatud vesikonna majandamiskavade ülevaatamise ja ajakohastamise tähtaegu.
   2.   II lisa B osa võib muuta kooskõlas artikli 9 lõikes 2 osutatud kontrolliga regulatiivkomitee menetlusega, eesmärgiga lisada uusi saasteaineid või näitajaid.
   Artikkel 9
   Komiteemenetlus
   1.   Komisjoni abistab komitee.
   2.   Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikli 5a lõikeid 1–4 ja artiklit 7, võttes arvesse selle otsuse artikli 8 sätteid.
   Artikkel 10
   Ülevaatamine
   Ilma et see piiraks artikli 8 kohaldamist, vaatab komisjon käesoleva direktiivi I ja II lisa üle 16. jaanuar 2013, ning seejärel kord kuue aasta jooksul. Ülevaatuse põhjal esitab komisjon vajadusel seadusandlikud ettepanekud lisade I ja/või II muutmiseks kooskõlas asutamislepingu artiklis 251 sätestatud menetlusega. Selles ülevaatamise ja ettepanekute koostamise käigus võtab komisjon arvesse kogu asjakohast teavet, mille hulka võivad kuuluda direktiivi 2000/60/EÜ artikli 8 alusel rakendatavate seireprogrammide ja ühenduse teadusprogrammide tulemused ja/või tervise- ja keskkonnariskide teaduskomitee, liikmesriikide, Euroopa Parlamendi, Euroopa Keskkonnaagentuuri, Euroopa majandusorganisatsioonide ja Euroopa keskkonnaorganisatsioonide soovitused.
   Artikkel 11
   Hindamine
   Direktiivi 2000/60/EÜ artikli 18 lõikes 1 sätestatud aruandes hinnatakse põhjavee osas käesoleva direktiivi mõju teistele asjakohastele keskkonnadirektiividele, sealhulgas mõju nendevahelisele järjepidevusele.
   Artikkel 12
   Rakendamine
   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 16 jaanuar 2009. Liikmesriigid teatavad neist viivitamata komisjonile.
   Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   Artikkel 13
   Jõustumine
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 14
   Adressaadid
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Strasbourg, 12. Detsember 2006.

            Euroopa Parlamendi nimel

            president

         J. BORRELL FONTELLES

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         M. PEKKARINEN

      (1)  ELT C 112, 30.4.2004, lk 40.

      (2)  ELT C 109, 30.4.2004, lk 29.

      (3)  Euroopa Parlamendi 28. aprilli 2005. aasta arvamus (ELT C 45 E, 23.2.2006, lk 15), nõukogu 23. jaanuari 2006. aasta ühine seisukoht (ELT C 126 E, 30.5.2006, lk 1) ja Euroopa Parlamendi 13. juuni 2006. aasta seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata). Euroopa Parlamendi 12. detsembri 2006. aasta õigusloomega seotud resolutsioon (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 11. detsembri 2006. aasta otsus.

      (4)  EÜT L 327, 22.12.2000, lk 1. Direktiivi on muudetud otsusega nr 2455/2001/EÜ (EÜT L 331, 15.12.2001, lk 1).

      (5)  EÜT L 242, 10.9.2002, lk 1.

      (6)  EÜT L 375, 31.12.1991, lk 1. Direktiivi on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1882/2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1).

      (7)  EÜT L 230, 19.8.1991, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2006/85/EÜ (ELT L 293, 24.10.2006, lk 3).

      (8)  EÜT L 123, 24.4.1998, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2006/50/EÜ (ELT L 142, 30.5.2006, lk 6).

      (9)  ELT L 277, 21.10.2005, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1463/2006 (ELT L 277, 9.10.2006, lk 1).

      (10)  EÜT L 20, 26.1.1980, lk 43. Direktiivi on muudetud direktiiviga 91/692/EMÜ (EÜT L 377, 31.12.1991, lk 48).

      (11)  EÜT L 330, 5.12.1998, lk 32. Direktiivi on muudetud määrusega (EÜ) nr 1882/2003.

      (12)  EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23. Otsust on muudetud otsusega 2006/512/EÜ (ELT L 200, 22.7.2006, lk 11).

      I LISA
      PÕHJAVEE KVALITEEDI STANDARDID

                  1.

                  Artikli 4 kohase põhjavee keemilise seisundi hindamisel on kvaliteedistandarditeks järgnevad põhjavee kvaliteedi standardid, millele on osutatud direktiivi 2000/60/EÜ V lisa tabelis 2.3.2 ja mis on kehtestatud vastavalt nimetatud direktiivi artiklile 17.

                              Saasteaine

                              Kvaliteedinõuded

                              Nitraadid

                              50 mg/l

                              Pestitsiidide toimeained, sealhulgas nende asjakohased metaboliidid, lagunemis- ja reaktsioonisaadused (1)

                              0,1 μg/l
                              0,5 μg/l (kokku) (2)

                  2.

                  Käesoleva direktiivi kohaselt määratletud viisil pestitsiidide kvaliteedistandardite kohaldamise tulemused ei piira direktiiviga 91/414/EMÜ või direktiiviga 98/8/EÜ nõutud riski hindamise menetluste tulemusi.

                  3.

                  Kui põhjaveekogu puhul leitakse, et põhjavee kvaliteedi standardid võivad põhjustada direktiivi 2000/60/EÜ artiklis 4 sätestatud keskkonnaalaste eesmärkide ebaõnnestumist seotud pinnavete osas või selliste kogude ökoloogilise või keemilise kvaliteedi märkimisväärset halvenemist või märkimisväärset kahju maismaaökosüsteemidele, mis sõltuvad otseselt põhjaveekogust, tuleb kehtestada palju rangemad läviväärtused vastavalt artiklile 3 ja II lisale. Seoses sellise läviväärtusega vajalikke programme ja meetmeid kohaldatakse samuti direktiivi 91/676/EMÜ reguleerimisalasse kuuluvate tegevuste suhtes.

         (1)  “Pestitsiidid” tähendavad taimekaitsevahendeid ja biotsiide vastavalt direktiivi 91/414/EMÜ artiklis 2 ja direktiivi 98/8/EÜ artiklis 2 määratletule.

         (2)  “Kokku” tähendab kõikide seire käigus tuvastatud ja kvantifitseeritud pestitsiidide, sealhulgas nende asjakohaste metaboliitide lagunemis- ja reaktsioonisaaduste koguste summat.

      II LISA
      PÕHJAVEE SAASTEAINETE JA REOSTUSE NÄITAJATE LÄVIVÄÄRTUSED
      A Osa
      Suunised läviväärtuste kehtestamiseks liikmesriikides vastavalt artiklile 3
      Liikmesriigid kehtestavad läviväärtused kõigile saasteainetele ja reostuse näitajatele, mis vastavalt direktiivi 2000/60/EÜ artiklis 5 esitatud tunnuste analüüsile näitavad ohu olemasolu, et põhjaveekogud või põhjaveekogude rühmad ei vasta põhjavee hea keemilise seisundi nõuetele.
      Läviväärtused tuleb kehtestada selliselt, et kui seire tulemused tüüpilises vaatluspunktis peaksid lävesid ületama, osutab see ohule, et üks või mitu artikli 4 lõike 2 punkti c alapunktides ii, iii ja iv osutatud põhjavee hea keemilise seisundi tingimustest ei ole täidetud.
      Liikmesriigid võtavad läviväärtuste kehtestamisel arvesse järgmisi suuniseid:

                  1.

                  läviväärtuste määramine peaks põhinema järgmisel:

                              a)

                              põhjavee ning sellega seotud veeökosüsteemide ja sellest sõltuvate maismaaökosüsteemide vastastoime ulatus;

                              b)

                              põhjavee praegustesse või tulevastesse õigustatud kasutustesse või funktsioonidesse sekkumine;

                              c)

                              kõik saasteained, mis näitavad, et põhjaveekogud on ohustatud, võttes arvesse B osas esitatud miinimumloendit;

                              d)

                              hüdrogeoloogilised tunnused, sealhulgas teave taustanivoo ja vee tasakaalu kohta;

                  2.

                  läviväärtuste määramisel tuleks samuti võtta arvesse saasteainete päritolu, nende võimalikku esinemist looduses, nende toksikoloogiat ja levikukalduvust, nende püsivust ja bioakumulatsiooni potentsiaali;

                  3.

                  kui ainete või ioonide või nende näitajate kõrgendatud taustanivood esinevad looduslikel hüdrogeoloogilistel põhjustel, võetakse läviväärtuste määramisel asjaomase põhjaveekogumi tausttasemeid arvesse;

                  4.

                  läviväärtuste määramist tuleks toetada kogutud andmete kontrollmehhanismiga, mis põhineb andmete kvaliteedi hindamisel, analüütilistel kaalutlustel ja ainete taustanivool, mis võivad esineda nii looduslikult kui ka inimtegevuse tulemusel.

            B Osa
      Saasteainete miinimumloend ja vastavad reostuse näitajad, mille suhtes liikmesriigid peavad kaaluma läviväärtuste kehtestamist vastavalt artiklile 3

                  1.

                  Toimeained või ioonid või näitajad, mis võivad esineda nii looduslikult kui ka inimtegevuse tulemusena

                              Arseen

                              Kaadmium

                              Plii

                              Elavhõbe

                              Ammoonium

                              Kloor

                              Sulfaat

                  1.

                  Sünteetilised ained

                              Trikloroetüleen

                              Tetrakloroetüleen

                  3.

                  Soolase või muu aine põhjavette sissetungi iseloomustavad parameetrid (1)

                              Elektrijuhtivus

            C Osa
      Liikmesriikide esitatav teave saasteainete ja nende indikaatorite kohta, millele on kehtestatud läviväärtused
      Liikmesriigid teevad direktiivi 2000/60/EÜ artikli 13 kohaselt esitatud vesikonna majandamiskavas kokkuvõtte sellest, kuidas on kinni peetud käesoleva lisa A osas sätestatud korrast.
      Eelkõige esitavad liikmesriigid, kui see on võimalik, järgmise:

                  a)

                  teave ohustatuks peetavate põhjaveekogude või põhjaveekogude rühmade arvu kohta ning saasteainete ja reostuse näitajate kohta, mis põhjustavad sellist klassifikatsiooni, sealhulgas täheldatud kontsentratsioonid/väärtused;

                  b)

                  teave iga ohustatuks peetava põhjaveekogu kohta, eelkõige kogude suurus, põhjaveekogude ja nendega seotud pinnavee ja nendest otseselt sõltuvate maismaaökosüsteemide vaheline suhe ning looduses esinevate ainete puhul nende looduslik taustanivoo põhjaveekogus;

                  c)

                  läviväärtused, kui neid kohaldatakse riiklikul tasandil, valglapiirkonna või liikmesriigi territooriumile jääva rahvusvahelise valglapiirkonna osa tasandil või põhjaveekogu või põhjaveekogude rühma tasandil;

                  d)

                  suhe läviväärtuste ja

                              i)

                              looduslikult esinevate ainete puhul täheldatud taustanivoode vahel,

                              ii)

                              keskkonna kvaliteedialaste eesmärkide ja muude veekaitse standardite vahel, mis kehtivad riiklikul, ühenduse või rahvusvahelisel tasemel ja

                              iii)

                              mis tahes asjakohase teabe vahel, mis käsitleb saasteainete toksikoloogiat, ökotoksikoloogiat, püsivust, bioakumulatsiooni potentsiaali ja levikukalduvust.

         (1)  Inimtegevuse tagajärjel soolase vee põhjavette sissetungil võivad liikmesriigid otsustada kehtestada läviväärtused sulfaadile ja kloorile või elektrijuhtivusele.

      III LISA
      PÕHJAVEE KEEMILISE SEISUNDI HINDAMINE

                  1.

                  Põhjaveekogu või põhjaveekogude rühma keemilise seisundi hindamismenetlus viiakse läbi seoses kõikide ohustatuks peetavate põhjaveekogude või põhjaveekogude rühmadega ja seoses kõikide saasteainetega, mis põhjustavad põhjaveekogu või põhjaveekogude rühma sellise liigituse.

                  2.

                  Liikmesriigid peavad artikli 4 lõike 2 punktis c osutatud analüüsi läbiviimisel võtma arvesse:

                              a)

                              teavet, mis on kogutud direktiivi 2000/60/EÜ artikli 5 ja selle II lisa punktide 2.1, 2.2 ja 2.3 alusel läbiviidava analüüsi osana;

                              b)

                              põhjavee seirevõrgust direktiivi 2000/60/EÜ V lisa punkti 2.4 kohaselt saadud tulemusi; ning

                              c)

                              mis tahes asjakohast teavet, mis sisaldab vaatluspunktis asjakohaste saasteainete kontsentratsiooni aastase aritmeetilise keskmise võrdlust põhjavee kvaliteedi standarditega, mis on kehtestatud I lisas, ja läviväärtustega, mis liikmesriigid on kehtestanud vastavalt artiklile 3 ja II lisale.

                  3.

                  Analüüsimisel, kas artikli 4 lõike 2 punkti c alapunktides i ja iv osutatud põhjavee hea keemilise seisundi tingimused on täidetud, peavad liikmesriigid – kui see on asjakohane ja vajalik ning seiretulemuste asjakohase koondamise alusel, vajadusel koos kontsentratsiooni prognoosidega, mis põhinevad põhjaveekogu või põhjaveekogude rühma teoreetilisel mudelil – prognoosima põhjaveekogu hulga, mille saasteaine kontsentratsiooni aastane aritmeetiline keskmine on kõrgem kui põhjavee kvaliteedistandard või läviväärtus.

                  4.

                  Analüüsimisel, kas artikli 4 lõike 2 punkti c alapunktides ii ja iii osutatud põhjavee hea keemilise seisundi tingimused on täidetud, peavad liikmesriigid – kui see on asjakohane ja vajalik ning asjakohaste seiretulemuste ja põhjaveekogu asjakohase teoreetilise mudeli alusel – hindama järgmist:

                              a)

                              saasteainete mõju põhjaveekogumis;

                              b)

                              saasteainete, mida kantakse või võidakse kanda põhjaveekogult üle sellega seotud pinnavette või sellest otseselt sõltuvatele maismaaökosüsteemidele, kogused ja kontsentratsioonid;

                              c)

                              seotud pinnaveele ja otseselt sõltuvatele maismaaökosüsteemidele üle kantud saasteainete koguste ja kontsentratsioonide võimalik mõju;

                              d)

                              soolase vee või muu aine sissetungi ulatus põhjaveekogusse ning

                              e)

                              oht, et põhjaveekogus esinevad saasteained mõjutavad sellise vee kvaliteeti, mida võetakse või kavatsetakse põhjaveekogust inimtarbeks võtta.

                  5.

                  Liikmesriigid esitavad põhjaveekogu või põhjaveekogude rühma põhjavee keemilise seisundi kaartidel vastavalt direktiivi 2000/60/EÜ V lisa punktide 2.4.2 ja 2.5. Lisaks näitavad liikmesriigid, kui see on asjakohane ja võimalik, neil kaartidel ära kõikide vaatluspunktide asukohad, kus põhjavee kvaliteedi standardid ja/või läviväärtused on ületatud.

      IV LISA
      OLULISTE JA PÜSIVATE KASVUTENDENTSIDE KINDLAKS TEGEMINE JA LANGUSELE PÖÖRDUMINE
      A Osa
      Oluliste ja püsivate kasvutendentside kindlaks tegemine
      Liikmesriigid teevad kindlaks olulised ja püsivad kasvutendentsid kõikides ohustatuks peetavates põhjaveekogudes või põhjaveekogude rühmades vastavalt direktiivi 2000/60/EÜ II lisale, võttes arvesse järgmisi nõudeid:

                  1.

                  seireprogramm on vastavalt direktiivi 2000/60/EÜ V lisa punktile 2.4 koostatud selliselt, et saab tuvastada vastavalt artiklile 3 kindlaks tehtud saasteainete kontsentratsioonide olulisi ja püsivaid kasvutendentse;

                  2.

                  oluliste ja püsivate kasvutendentside kindlaks tegemise kord põhineb järgmistel elementidel:

                              a)

                              seire sagedused ja asukohad valitakse selliselt, et need on piisavad:

                                          i)

                                          pakkumaks vajalikku teavet selleks, et tagada selliste kasvutendentside eristamine looduslikest kõrvalekalletest piisava usaldusväärsuse ja täpsusega;

                                          ii)

                                          võimaldamaks selliste kasvutendentside kindlaks tegemist piisava aja jooksul, et lubada meetmete rakendamist, mille eesmärgiks on vältida või vähemalt võimaluste piires leevendada keskkonna suhtes olulisi negatiivseid muutusi põhjavee kvaliteedis. Kindlaks tegemine viiakse esimest korda läbi aastaks 2009, võimalusel ja olemasolevat teavet arvesse võttes direktiivi 2000/60/EÜ artiklis 13 sätestatud esimeses vesikonna majandamiskavas sisalduvaid kasvutendentse käsitleva aruande raames, ja pärast seda vähemalt iga kuue aasta järel;

                                          iii)

                                          võtmaks arvesse põhjaveekogu muutlikke füüsilisi ja keemilisi omadusi, sealhulgas põhjavee liikumise tingimusi ja toitumismäära ning perkolatsiooni aega läbi pinnase või aluspinnase;

                              b)

                              kasutatakse seire ja analüüsi meetodeid, mis vastavad rahvusvahelise kvaliteedikontrolli põhimõtetele, sealhulgas vajaduse korral CENi või siseriiklikke standardmeetodeid, et tagada samaväärse teadusliku kvaliteedi ja võrreldavusega andmete saamine;

                              c)

                              hindamine põhineb statistilisel meetodil, nagu näiteks regressioonianalüüsil, erinevates vaatluspunktides kasvutendentsi analüüsimiseks aegrivis;

                              d)

                              kasvutendentsi kindlaks tegemise kõrvalekalde vältimiseks kehtestatakse kõik kvantifikatsioonipiirist madalamad mõõtmised aegrivis esineva kõrgeima kvantifikatsioonipiiri poolel väärtusetasemel, välja arvatud pestitsiidide koguväärtuse osas;

                  3.

                  nii looduslikult esinevate kui ka inimtegevuse tagajärjel tekkivate ainete kontsentratsioonides oluliste ja jätkuvate kasvutendentside määramisel arvestatakse lähtetasemeid ja kui vastavad andmed on kättesaadavad, siis enne seireprogrammi algust kogutud andmeid, et esitada kasvutendentsi määramine esimeses vesikondade majandamiskavas, nagu on osutatud direktiivi 2000/60/EÜ artiklis 13.

            B Osa
      kasvutendentsi langusele pöördumise punktid
      Liikmesriigid annavad artikli 5 kohaselt tagasikäigu olulistele ja püsivatele kasvutendentsidele, võttes arvesse järgmisi nõudeid:

                  1.

                  rakendusmeetmete oluliste ja püsivate kasvutendentside langusele pöördumise punkt on selline, kus saasteaine kontsentratsioon jõuab 75 %ni I lisas sätestatud põhjavee kvaliteedistandardite ja vastavalt artiklile 3 kehtestatud läviväärtuste parameetrite väärtusest, välja arvatud juhul, kui:

                              a)

                              nõutav on varasem kasvutendentsi langusele pöördumise punkt, et võimaldada tendentsi tagasipööramise meetmetega vältida kõige kulutasuvamalt, või vähemalt leevendada nii palju kui võimalik, keskkonna suhtes olulisi kahjulikke muutusi põhjavee kvaliteedis;

                              b)

                              erinev langusele pöördumise punkt on õigustatud, kui avastamiskünnis ei luba tendentsi kehtestamist 75 %le parameetrite väärtusest või

                              c)

                              tendentsi kasvu ja pöördumise määr on sellised, et tendentsi langusele pöördumise meetmete hilisem alguspunkt võimaldaks siiski selliste meetmetega vältida kõige kulutasuvamalt, või vähemalt leevendada nii palju kui võimalik, keskkonna suhtes olulisi kahjulikke muutusi põhjavee kvaliteedis. Selline hilisem alguspunkt ei tohi kaasa tuua ühtegi viivitust keskkonnaeesmärkide täitmise tähtpäevades.

                        Direktiivi 91/676/EMÜ reguleerimisalasse kuuluvate tegevuste puhul kehtestatakse olulise ja püsiva kasvutendentsi langusele pöördumise meetmete rakendamise alguspunkt kooskõlas käesoleva direktiiviga ja direktiiviga 2000/60/EÜ ning eelkõige järgides direktiivi 2000/60/EÜ artiklis 4 esitatud veekaitse keskkonnaalaseid eesmärke;

                  2.

                  kui pöördumise punkt on kehtestatud põhjaveekogu suhtes, mida peetakse ohustatuks direktiivi 2000/60/EÜ V lisa punkti 2.4.4 kohaselt ja vastavalt ülaltoodud punktile 1, ei saa seda muuta direktiivi 2000/60/EÜ artikli 13 alusel nõutava vesikonna majanduskava kuueaastase tsükli jooksul;

                  3.

                  tendentsi langusele pöördumist näidatakse, võttes arvesse asjakohaseid A osa punktis 2 sisalduvaid seirega seotud sätteid.