title: Komisjoni direktiiv, 13. aprill 1981, millega kohandatakse tehnika arenguga nõukogu direktiivi 70/157/EMÜ mootorsõidukite lubatud mürataset ja heitgaasisüsteemi käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31981L0334

Euroopa Liidu Teataja L 131 , 18/05/1981 Lk 0006 - 0027 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 11 Lk 0118  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 11 Lk 0179  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 11 Lk 0118  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 13 Köide 11 Lk 0179

		Komisjoni direktiiv,13. aprill 1981,millega kohandatakse tehnika arenguga nõukogu direktiivi 70/157/EMÜ mootorsõidukite lubatud mürataset ja heitgaasisüsteemi käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta(81/334/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 6. veebruari 1970. aasta direktiivi 70/156/EMÜ mootorsõidukite ja nende haagiste tüübikinnitust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, [1] viimati muudetud direktiiviga 80/1267/EMÜ, [2] eriti selle artiklit 13,võttes arvesse nõukogu 6. veebruari 1970. aasta direktiivi 70/157/EMÜ mootorsõidukite lubatud mürataset ja heitgaasisüsteemi käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, [3] viimati muudetud direktiiviga 77/212/EMÜ, [4] eriti selle artiklit 3,ning arvestades, et:tänu selles valdkonnas omandatud kogemustele ja praegust tehnika taset silmas pidades on nüüd saanud võimalikuks muuta liikuvate ja seisvate sõidukite müra mõõtmise meetodiga seotud nõudeid, viimaks need vastavusse tegelike töötamistingimustega;direktiivi 70/157/EMÜ artikli 3 sätted jätavad tehnika arenguga kohandamise menetlusest välja piirväärtuste muutmise; käesolevasse direktiivi on sobilik teavitamise eesmärgil lisada piirväärtused, nagu need esinevad direktiivis 77/212/EMÜ; siiski kavatsetakse neid piirväärtusi sobival ajal vastavalt kõnealuses küsimuses ettenähtud menetlusele vähendada;nii heitgaasisüsteeme kui nende teatavaid osasid turustatakse eraldi varuosadena; kuivõrd neid on võimalik kontrollida ka enne sõidukile paigaldamist, oleks nende vaba liikumist võimalik hõlbustada, seades sisse EMÜ tüübikinnitusmenetluse kõnealuste eraldi süsteemide suhtes, mida direktiiviga 78/315/EMÜ [5] direktiivile 70/156/EMÜ lisatud artiklis 9a määratletud tähenduses käsitletakse eraldi seadmestikena;käesoleva direktiivi sätted on kooskõlas mootorsõidukikaubanduses tehniliste tõkete kõrvaldamist käsitlevate direktiivide tehnika arenguga kohandamise komitee seisukohaga,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 70/157/EMÜ muudetakse järgmiselt.1. Artikkel 2 asendatakse järgmisega:"Artikkel 2Ükski liikmesriik ei tohi lubatud mürataseme ja heitgaasisüsteemiga seotud põhjustel keelduda EMÜ tüübikinnituse või siseriikliku tüübikinnituse andmisest mootorsõiduki tüübile või heitgaasisüsteemi või sellise süsteemi eraldi seadmestikuna käsitletava osa tüübile, kui:- sõiduk vastab mürataseme ja heitgaasisüsteemi osas I lisa nõuetele,- heitgaasisüsteem või selle mis tahes osa, mida käsitletakse direktiivi 70/156/EMÜ artiklis 9a määratletud tähenduses eraldi seadmestikuna, vastab II lisa nõuetele."2. Artikkel 2a asendatakse järgmisega:"Artikkel 2a1. Ükski liikmesriik ei tohi lubatud mürataseme ja heitgaasisüsteemiga seotud põhjustel keelduda ühegi sellise sõiduki registreerimisest või keelata ühegi sellise sõiduki müüki, kasutuselevõtmist või kasutamist, mille müratase ja heitgaasisüsteem vastavad I lisa nõuetele.2. Ükski liikmesriik ei tohi lubatud mürataseme ja heitgaasisüsteemiga seotud põhjustel keelata heitgaasisüsteemi või selle direktiivi 70/156/EMÜ artiklis 9a määratletud tähenduses eraldi seadmestikuna käsitletava osa turuletoomist, kui nimetatud heitgaasisüsteem või selle osa kuulub tüübikinnitust omavasse tüüpi artiklis 2 määratletud tähenduses."3. Artiklis 3 asendatakse tekst "punktide I.1 ja I.4.1.4" tekstiga "I lisa punktide 5.2.2.1 ja 5.2.2.5".4. Lisa asendatakse käesoleva direktiivi I, II, III ja IV lisaga.Artikkel 21. Alates 1. jaanuarist 1982 tohi liikmesriigid lubatud mürataseme või heitgaasisüsteemiga seotud põhjustel:- keelduda mootorsõiduki tüübile EMÜ tüübikinnituse andmisest, direktiivi 70/156/EMÜ artikli 10 lõike 1 viimases taandes nimetatud dokumendi väljastamisest ega siseriikliku tüübikinnituse andmisest ega- keelata sõidukite kasutuselevõtmist,kui kõnealuse sõidukitüübi või kõnealuste sõidukite müratase ja heitgaasisüsteem vastavad käesoleva direktiiviga muudetud direktiivi 70/157/EMÜ sätetele.2. Alates 1. oktoobrist 1984:- ei anna liikmesriigid enam välja direktiivi 70/156/EMÜ artikli 10 lõike 1 viimases taandes nimetatud dokumenti mootorsõiduki tüübile, mille müratase ja heitgaasisüsteem ei vasta käesoleva direktiiviga muudetud direktiivi 70/157/EMÜ sätetele,- võivad liikmesriigid keelduda siseriikliku tüübikinnituse andmisest mootorsõiduki tüübile, mille müratase ja heitgaasisüsteem ei vasta käesoleva direktiiviga muudetud direktiivi 70/157/EMÜ sätetele.3. Liikmesriigid võivad alates 1. oktoobrist 1985 keelata selliste sõidukite kasutuselevõtmise, mille müratase ja heitgaasisüsteem ei vasta käesoleva direktiiviga muudetud direktiivi 70/157/EMÜ sätetele.Artikkel 3Liikmesriigid kohaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikke sätteid 1. jaanuariks 1982. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 13. aprill 1981Komisjoni nimelkomisjoni liigeKarl-Heinz Narjes[1] EÜT L 42, 23.2.1970, lk 1.[2] EÜT L 375, 31.12.1980, lk 34.[3] EÜT L 42, 23.2.1970, lk 16.[4] EÜT L 66, 12.3.1977, lk 33.[5] EÜT L 81, 28.3.1978, lk 1.--------------------------------------------------I LISAEMÜ TÜÜBIKINNITUS SEOSES SÕIDUKITÜÜBI MÜRATASEMEGA1. MÕISTED1.1. Sõidukitüüp selle mürataset käsitleva EMÜ tüübikinnituse tähendusesKäesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid. Sõidukitüüp – sõidukid, mis ei erine oluliselt järgmiste omaduste poolest:1.1.1. kere kuju või materjalid (eriti mootoriruum ja selle helipidavus);1.1.2. sõiduki pikkus ja laius;1.1.3. mootori tüüp (kahe- või neljataktiline, kolb- või rootormootor, silindrite arv ja maht, karburaatorite või sissepritsesüsteemide arv ja tüüp, klappide paigutus, nimivõimsus ja sellele vastav mootori pöörlemiskiirus S);1.1.4. jõuülekandesüsteem, eriti käikude arv ja ülekandearvud;1.1.5. heitgaasisüsteemide arv, tüüp ja paigutus;1.1.6. sisselaskesüsteemide arv, tüüp ja paigutus.1.2. Heitgaasi- ja sisselaskesüsteemid1.2.1. Heitgaasisüsteem – sõiduki mootori väljalaskemüra vähendamiseks vajalike osade terviklik komplekt.1.2.2. Sisselaskesüsteem – sõiduki mootori sisselaskemüra vähendamiseks vajalike osade terviklik komplekt.1.2.3. Käesoleva direktiivi kohaldamisel ei hõlma need süsteemid kollektoreid.1.3. Eri tüüpi heitgaasi- või sisselaskesüsteemidEri tüüpi heitgaasi- või sisselaskesüsteemid – süsteemid, mida iseloomustavad olulised erinevused, nagu näiteks:1.3.1. erinevate kaubamärkide või kaubanimedega süsteemid;1.3.2. süsteemid, mille mõne osa materjalide omadused on erinevad või mille osad on erineva kuju või suurusega; plakeerimisprotsessi muudatusi (galvaniseerimine, alumiiniumikihiga katmine jms) ei käsitleta tüübierinevusena;1.3.3. süsteemid, milles vähemalt ühe osa tööpõhimõte on erinev;1.3.4. süsteemid, mille osad on erinevalt ühendatud.1.4. Heitgaasi- või sisselaskesüsteemi osaHeitgaasi- või sisselaskesüsteemi osa – üks eraldi osadest, mis koos moodustavad heitgaasisüsteemi (nt väljalasketorustik, summuti kitsas tähenduses) või sisselaskesüsteemi (nt õhufilter).2. EMÜ TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE2.1. EMÜ tüübikinnitustaotluse seoses sõidukitüübi müratasemega peab esitama sõiduki tootja või tema volitatud esindaja.2.2. Taotlusele tuleb lisada allpool nimetatud dokumendid kolmes eksemplaris koos järgmise teabega:2.2.1. sõidukitüübi kirjeldus vastavalt eespool punktis 1.1 nimetatud punktidele. Tuleb ära tuua mootori- ja sõidukitüübi kindlaksmääramist võimaldavad numbrid ja/või tähised;2.2.2. heitgaasi- ja sisselaskesüsteemide asjakohaselt identifitseeritud koostisosade loetelu;2.2.3. kogu heitgaasisüsteemi joonis koos viitega selle asukohale sõidukis;2.2.4. iga osa üksikasjalik joonis selle hõlpsaks ülesleidmiseks ja tuvastamiseks ning viide kasutatud materjalidele.2.3. Sõiduki tootja või tema volitatud esindaja peab esitama katsete eest vastutavale tehnilisele teenistusele seda sõidukitüüpi esindava sõiduki, millele tüübikinnitust taotletakse.2.4. Tehnilise teenistuse nõudel tuleb esitada ka heitgaasisüsteemi näidis ja mootor, mille silindrimaht ja nimivõimsus on vähemalt sama suured kui sellele sõidukile paigaldatud mootoril, mille suhtes tüübikinnitust taotletakse.3. MÄRGISTUS3.1. Heitgaasi- ja sisselaskesüsteemi osadele, välja arvatud kinnitusvahenditele ja torudele, peab olema kantud:3.1.1. süsteemide ja nende osade tootja kaubamärk või kaubanimi;3.1.2. tootja kaubanduslik kirjeldus.3.2. Märgistus peab olema selgesti loetav ja kustumatu.4. EMÜ TÜÜBIKINNITUS4.1. Punktis 2.1 määratletud tähenduses käsitatava taotluse heakskiitmisel koostab pädev asutus tunnistuse, mis vastab III lisas esitatud näidisele ja mis lisatakse sõiduki EMÜ tüübikinnitustunnistusele.5. SPETSIFIKATSIOONID5.1. Üldnõuded5.1.1. Sõiduk, selle mootor ning heitgaasi- ja sisselaskesüsteem peavad olema kavandatud, ehitatud ja paigaldatud nii, et tavakasutuse tingimustes ja olenemata neile mõjuda võivast vibratsioonist on tagatud sõiduki vastavus käesoleva direktiivi nõuetele.5.1.2. Süsteemid peavad olema kavandatud, ehitatud ja paigaldatud nii, et oleks tagatud nende piisav korrosioonikindlus, võttes arvesse sõiduki kasutamistingimusi.5.2. Müratasemega seotud nõuded5.2.1. Mõõtmismeetod5.2.1.1. EMÜ tüübikinnituse saamiseks esitatud sõidukitüübi tekitatavat müra tuleb mõõta kummagi meetodi kohaselt, mida on kirjeldatud vastavalt liikuvaid sõidukeid käsitlevas punktis 5.2.2.4 ja seisvaid sõidukeid käsitlevas punktis 5.2.3.4 [1].5.2.1.2. Eespool punkti 5.2.1.1 kohaselt mõõdetud kaks väärtust tuleb kanda katseprotokolli ja III lisas esitatud näidisele vastavale tunnistusele.5.2.2. Liikuvate sõidukite müratase5.2.2.1. PiirväärtusedKäesoleva lisa punktide 5.2.2.2–5.2.2.5 (k.a) kohaselt mõõdetud müratase ei ületa järgmisi piirmäärasid:| Sõidukikategooria | Väärtus, väljendatuna A-korrigeeritud detsibellides (dB(A)) |5.2.2.1.1. | Sõidukid, mis on ette nähtud reisijateveoks ning millel on koos juhiistmega kuni üheksa istekohta | 80 |5.2.2.1.2. | Sõidukid, mis on ette nähtud reisijateveoks, millel on koos juhiistmega üle üheksa istekoha ja mille lubatud täismass on kuni 3,5 tonni | 81 |5.2.2.1.3. | Sõidukid, mis on ette nähtud kaubaveoks ning mille lubatud täismass on kuni 3,5 tonni | 81 |5.2.2.1.4. | Sõidukid, mis on ette nähtud reisijateveoks, millel on koos juhiistmega üle üheksa istekoha ja mille lubatud täismass on üle 3,5 tonni | 82 |5.2.2.1.5. | Sõidukid, mis on ette nähtud kaubaveoks ning mille lubatud täismass on üle 3,5 tonni | 86 |5.2.2.1.6. | Sõidukid, mis on ette nähtud reisijateveoks, millel on koos juhiistmega üle üheksa istekoha ja mille mootori võimsus on vähemalt 147 kW | 85 |5.2.2.1.7. | Sõidukid, mis on ette nähtud kaubaveoks, mille mootori võimsus on vähemalt 147 kW ja mille lubatud täismass on üle 12 tonni | 88 |5.2.2.2. Mõõtevahendid5.2.2.2.1. Akustilised mõõtmisedMürataseme mõõtmiseks tuleb kasutada sellist liiki täppismüramõõturit, mida kirjeldatakse Rahvusvahelise Elektrotehnikakomisjoni (IEC) väljaande nr 179 "Täppismüramõõturid" teises trükis. Mõõtmistel tuleb kasutada müramõõturi tundlikkusastet "kiire" ja A-sageduskorrektsiooni, mida samuti kirjeldatakse kõnealuses väljaandes.Iga mõõteseeria eel ja järel tuleb müramõõtur vastavalt valmistaja juhistele kalibreerida, kasutades selleks asjakohast heliallikat (näiteks pistofoni). Kui nimetatud kalibreerimise ajal registreeritud müramõõturi viga ületab 1 dB, tuleb katse lugeda kehtetuks.5.2.2.2.2. KiirusemõõtmisedMootori pöörlemiskiirus ja sõiduki kiirus katserajal määratakse vähemalt kolmeprotsendilise täpsusega.5.2.2.3. Mõõtmistingimused5.2.2.3.1. KatseplatsKatseplats peab koosnema praktiliselt tasase katsealaga ümbritsetud kesksest kiirenduslõigust. Kiirenduslõik peab olema horisontaalne; raja pind peab olema kuiv ja sellel tekkiv veeremismüra väike.Katserada peab olema selline, et vaba helifoon heliallika ja mikrofoni vahel jääks 1 dB piiresse. See tingimus loetakse täidetuks juhul, kui kiirenduslõigu keskpunkti läheduses ei paikne 50 meetri raadiuses suuri heli peegeldavaid objekte, nagu näiteks tarad, kaljud, sillad või hooned. Platsi pind peab vähemalt 10 meetri raadiuses kiirenduslõigu keskpunktist olema kõvast materjalist, näiteks betoonist, asfaldist või akustiliselt samaväärsest materjalist, ning sellel ei tohi olla lahtist lund, kõrget rohtu, lahtist mulda ega räbu.Platsil ei tohi olla mingeid takistusi, mis võivad mõjutada helifooni mikrofoni läheduses, ning mikrofoni ja heliallika vahel ei tohi viibida inimesi. Mõõtmisi teostav vaatleja peab seisma nii, et ta ei mõjutaks mõõtevahendi näitusid.5.2.2.3.2. IlmastikutingimusedMõõtmisi ei tohi sooritada halbades ilmastikutingimustes. Tuleb tagada, et tuulepuhangud ei mõjutaks tulemusi.5.2.2.3.3. Ümbritsev müraMõõtmiste käigus peab muude heliallikate kui katsetatava sõiduki ja tuule A-korrigeeritud müratase olema vähemalt 10 dB(A) võrra sõiduki tekitatud mürast madalam. Mikrofonile võib paigaldada sobiva tuulevarju tingimusel, et võetakse arvesse selle mõju mikrofoni tundlikkusele ja suunaomadustele.5.2.2.3.4. Sõiduki seisundSõiduk peab kõnealuste mõõtmiste teostamisel olema vastavalt direktiivi 70/156/EMÜ I lisa punkti 2.6 määratlusele töökorras ning ilma haagise või poolhaagiseta, välja arvatud sõidukite puhul, mille haagiseid ei ole võimalik lahti haakida.Sõiduki rehvid peavad olema sama tüüpi kui need, mida tootja tavaliselt sellistele sõidukitele paigaldab, ning nende rõhk/rõhud peab/peavad vastama tühimassiga sõidukile ettenähtud väärtus(t)ele.Enne mõõtmisi tuleb mootor viia vastavalt vajadusele temperatuuri, seadistuste, kütuse, süüteküünalde, karburaatori(te) jms osas tavapäraseid töötingimusi peegeldavasse seisundisse. Kui sõidukile on paigaldatud automaatse käivitusmehhanismiga ventilaator(id), ei tohi seda süsteemi mõõtmiste ajal reguleerida.Sõidukite puhul, millel on rohkem kui kaks veoratast, tohib kasutada ainult tavaliseks maanteesõiduks ettenähtud veotelge.5.2.2.4. Mõõtmismeetod5.2.2.4.1. Mõõtmiste laad ja arvMaksimaalset mürataset, mida väljendatakse A-korrigeeritud detsibellides (dB(A)), mõõdetakse sõiduki liikumisel joonte AA’ ja BB’ vahel (joonis 1). Kui tippväärtuse ja üldise mürataseme vahel registreeritakse ebanormaalne erinevus, loetakse mõõtmistulemused kehtetuks.Kummalgi pool sõidukit tuleb sooritada vähemalt kaks mõõtmist.5.2.2.4.2. Mikrofoni paigutamineMikrofon peab paiknema raja võrdlusjoonest CC’ 7,5 ± 0,2 m kaugusel (joonis 1) ja maapinnast 1,2 ± 0,1 m kõrgusel. Mikrofoni suurima tundlikkuse telg peab olema horisontaalne ja risti sõiduki liikumisteega (joon CC’).5.2.2.4.3. Katsetustingimused5.2.2.4.3.1. ÜldtingimusedSõidukit tuleb kõikide mõõtmiste puhul juhtida kogu kiirendusalas sirgjooneliselt nii, et sõiduki keskpikitasapind oleks joonele CC’ võimalikult lähedal.Sõiduk peab lähenema joonele AA’ punktides 5.2.2.4.3.2 ja 5.2.2.4.3.3 määratletud esialgsel ühtlasel maanteesõidu kiirusel. Kui sõiduki esiosa jõuab jooneni AA’, tuleb seguklapp avada nii kiiresti kui võimalik. Seguklapp jäetakse sellesse asendisse kuni sõiduki tagaosa jõudmiseni jooneni BB’; seejärel tuleb seguklapp seada võimalikult kiiresti tagasi algasendisse.Liigendatud sõidukite haagiseid, mida ei ole võimalik sõiduki küljest lahti haakida, ei võeta joone BB’ ületamisel arvesse.5.2.2.4.3.2. LähenemiskiirusSõiduk peab lähenema joonele AA’ ühtlase kiirusega, mis vastab järgmisest kahest kiirusest madalamale:- kiirus, mis vastab mootori pöörlemiskiirusele, mis võrdub kolmveerandiga mootori nimivõimsuse saavutamiseks vajalikust pöörlemiskiirusest S,- 50 km/h.Kui sõidukile on paigaldatud automaatkäigukast, millel puudub manuaalne käiguvalija, tuleb sõidukit katsetada erinevatel lähenemiskiirustel: 30, 40 ja 50 km/h või kolmveerandil maksimaalsest maanteesõidu kiirusest, kui see väärtus on väiksem. Katsetulemuseks on tulemus, mis saadakse maksimaalsele müratasemele vastaval kiirusel.5.2.2.4.3.3. Ülekandearvu valimine (käigukastiga sõidukite puhul)5.2.2.4.3.3.1. Käsilülitusega mitteautomaatkäigukast5.2.2.4.3.3.1.1. Kuni nelja edasikäigu ülekandearvuga käigukasti sisaldavate M1- ja N1-kategooria [2] sõidukite katsetamisel tuleb kasutada teist käiku.Kõnealustesse kategooriatesse kuuluvate, enam kui nelja edasikäigu ülekandearvuga käigukasti sisaldavate sõidukite katsetamisel tuleb kasutada kordamööda teist ja kolmandat käiku. Arvesse tuleb võtta ainult neid ülekandearve, mis on ette nähtud tavakasutamiseks maanteel. Tuleb välja arvutada kummalgi juhul registreeritud müratasemete aritmeetiline keskmine.5.2.2.4.3.3.1.2. Muude kui kategooriatesse M1 ja N1 [3] kuuluvate sõidukite puhul, millel on kokku X edasikäigu ülekandearvu (sealhulgas abikäigukasti või mitme ülekandearvuga veotelje abil saavutatud ülekandearvud), tuleb katsetamisel kasutada kordamööda ülekandearve, mis on võrdsed või suuremad kuiX2[4]. Katsetulemuseks on tulemus, mis saadakse maksimaalsele müratasemele vastava ülekandearvu puhul.Olenemata punktide 1.1.2 ja 1.1.4 sätetest võib sama tüüpi mootori ning heitgaasi- ja sisselaskesüsteemiga, kuid erineva pikkuse või laiuse ja erineva ülekandearvuga sõidukeid lugeda sama tüüpi sõidukiteks. Sel juhul piisab põhimõtteliselt ühe kõnealust tüüpi esindava sõiduki katsetamisest, valides katsesõidukiks sõiduki, mille mass on töökorras olekus väikseim.X2–X, loetakse valitud sõiduk antud tüüpi esindavaks sõidukiks.Vastasel korral peavad katsed hõlmama kõiki seda tüüpi sõidukite puhul arvesse võtmist vajavaid ülekandearve.5.2.2.4.3.3.2. Manuaalse käiguvalijaga automaatkäigukastKui sõiduk on varustatud manuaalse käiguvalijaga, millel on X edasikäiguasendit, tuleb katse teostamisel seada käiguvalija asendisse X; madalama käigu tahtliku sisselülitamise võimalus (näiteks gaasipedaali lõpuni allavajutamise teel) peab olema välistatud. Kui pärast joone AA’ ületamist toimub automaatne lülitumine madalamale käigule, tuleb katset alustada uuesti, valides vastavalt vajadusele käiguvalija asendite X-1 ja X-2 hulgast sellise kõrgema asendi, mis võimaldab katset teostada ilma automaatse lülitumiseta madalamale käigule (madalama käigu tahtliku sisselülitamise võimalus peab endiselt olema välistatud).Kui sõiduk on varustatud käsilülitusega abikäigukasti või mitme ülekandearvuga veoteljega, tuleb kasutada asendit, mis vastab tavalisele linnasõidule. Käiguvalija aeglaseks manööverdamiseks või pidurdamiseks mõeldud eriasendite kasutamine ei ole lubatud.5.2.2.5. Tulemuste tõlgendamine5.2.2.5.1. Võtmaks arvesse mõõtevahendite ebatäpsusi, lahutatakse iga mõõtmistulemuse puhul näidust 1 dB(A).5.2.2.5.2. Mõõtmised loetakse kehtivaks, kui kahe järjestikuse samal pool sõidukit tehtud mõõtmise vaheline erinevus ei ületa 2 dB(A).5.2.2.5.3. Katsetulemuseks on suurim mõõdetud müratase. Kui tulemus ületab kontrollitava sõidukikategooria maksimaalset lubatud mürataset 1 dB(A) võrra, sooritatakse veel kaks mõõtmist. Sel viisil saadud neljast mõõtmistulemusest kolm peavad jääma ettenähtud piiridesse.5.2.3. Seisva sõiduki müratase5.2.3.1. Müratase sõidukite lähedusesKasutuselolevate sõidukite hilisema kontrollimise hõlbustamiseks tuleb vastavalt järgmistele nõuetele mõõta mürataset ka heitgaasisüsteemi väljalaskeava läheduses ning märkida mõõtmistulemused III lisas osutatud tunnistuse väljastamiseks koostatavasse katseprotokolli.5.2.3.2. Mõõtevahendid5.2.3.2.1. Akustilised mõõtmisedMõõtmistel tuleb kasutada punkti 5.2.2.2.1 määratluse kohast täppismüramõõturit.5.2.3.2.2. Mootori pöörlemiskiiruse mõõtmineMootori pöörlemiskiirust mõõdetakse tahhomeetri abil, mille täpsus on vähemalt 3 %. Kasutada tuleb muud kui sõiduki enese tahhomeetrit.5.2.3.3. Mõõtmistingimused5.2.3.3.1. Katseplats (joonis 2)Katseplatsina võib kasutada mis tahes ala, kus ei esine märkimisväärseid akustilisi häireid. Eriti sobilikud on betooni, asfaldi või mõne muu kõva materjaliga kaetud tasased pinnad, mis peegeldavad hästi heli; katseid ei tohi teostada tambitud pinnasega pinnal. Katseplats peab olema kujult ristkülik, mille küljed jäävad sõiduki välisservast vähemalt 3 meetri kaugusele. Selle ristküliku piires ei tohi esineda märkimisväärseid takistusi, näiteks inimesi peale vaatleja ja sõidukijuhi. Sõiduk peab asetsema eespool nimetatud ristküliku piirides nii, et mikrofon jääb võimalikest äärekividest vähemalt 1 meetri kaugusele.5.2.3.3.2. IlmastikutingimusedMõõtmisi ei tohi sooritada halbades ilmastikutingimustes. Tuleb tagada, et tuulepuhangud ei mõjutaks tulemusi.5.2.3.3.3. Ümbritsev müraMõõtevahendite näidud, mis tulenevad ümbritsevast mürast ja tuulest, peavad olema vähemalt 10 dB(A) võrra mõõdetavast müratasemest madalamad. Mikrofonile võib paigaldada sobiva tuulevarju tingimusel, et võetakse arvesse selle mõju mikrofoni tundlikkusele.5.2.3.3.4. Sõiduki seisundEnne mõõtmiste alustamist tuleb sõiduki mootor viia normaalsele töötemperatuurile. Kui sõidukile on paigaldatud automaatse käivitusmehhanismiga ventilaator(id), ei tohi seda süsteemi mõõtmiste ajal reguleerida.Mõõtmiste ajal peab käigukang olema vabakäigu asendis.5.2.3.4. Mõõtmismeetod5.2.3.4.1. Mõõtmiste laad ja arvA-korrigeeritud detsibellides (dB(A)) väljendatavat maksimaalset mürataset tuleb mõõta punktis 5.2.3.4.3 määratletud töötamisaja jooksul.Igas mõõtepunktis tuleb teostada vähemalt kolm mõõtmist.5.2.3.4.2. Mikrofoni paigutamine (joonis 2)Mikrofon tuleb paigutada väljalaskeavaga ühele kõrgusele või 0,2 m kõrgusele katseraja pinnast, kui viimane asend on kõrgem. Mikrofoni membraan peab olema suunatud väljalaskeava poole, jäädes sellest 0,5 m kaugusele. Mikrofoni suurima tundlikkuse telg peab olema raja pinnaga paralleelne ja heitgaasi väljumise suunaga määratud vertikaaltasapinna suhtes 45° ± 10° nurga all.Mikrofon tuleb paigutada nimetatud vertikaaltasapinna sellele küljele, kus vahemaa mikrofoni ja sõiduki piirjoonte vahel on võimalikult suur.Kui heitgaasisüsteemil on üle ühe väljalaskeava, mille keskpunktid ei asetse üksteisest kaugemal kui 0,3 m ja mis on ühendatud sama summutiga, tuleb mikrofon suunata sõiduki piirjoontele lähima väljalaskeava poole või raja pinnast kõige kõrgemal asuva väljalaskeava poole. Muudel juhtudel tuleb iga väljalaskeava puhul teostada eraldi mõõtmised, kusjuures katsetulemuseks loetakse registreeritud väärtustest suurim.Vertikaalse väljalaskeavaga sõidukite puhul (nt kaubanduslikud sõidukid) tuleb mikrofon paigutada väljalaskeavaga ühele kõrgusele nii, et see on suunatud ülespoole ja selle telg on vertikaalne. Mikrofon tuleb asetada väljalaskeavale kõige lähemal asuvast sõiduki küljest 0,5 m kaugusele.Kui sõiduki kuju ei võimalda tänu sõiduki osaks olevatele takistustele (nt varuratas, kütusepaak, akuruum) paigutada mikrofoni joonisel 2 näidatud viisil, tuleb mõõtmiste sooritamisel koostada selgelt mikrofoni asukohta näitav joonis. Võimaluse korral peab mikrofon asuma lähimast takistusest enam kui 0,5 m kaugusel ning selle suurima tundlikkuse telg peab olema suunatud väljalaskeava poole asendist, mille puhul eespool nimetatud takistuste varjav mõju on kõige väiksem.5.2.3.4.3. Mootori töötingimusedMootori pöörlemiskiirus peab olema stabiilne, vastates kolmele neljandikule pöörlemiskiirusest S, mille puhul mootor saavutab nimivõimsuse.Kui mootor on saavutanud ühtlase pöörlemiskiiruse, tuleb seguklapp kiiresti algasendisse tagasi seada. Mürataset tuleb mõõta tööperioodi vältel, mis hõlmab lühikest mootori ühtlasel pöörlemiskiirusel töötamise etappi ja kogu aeglustusperioodi, kusjuures katsetulemuseks loetakse müramõõturi suurim näit.5.2.3.5. Tulemused (katseprotokoll)5.2.3.5.1. III lisas osutatud tunnistuse väljastamiseks koostatavas katseprotokollis tuuakse ära kõik asjakohased andmed, eriti need, mida kasutati seisva sõiduki müra mõõtmisel.5.2.3.5.2. Mõõtevahendilt tuleb lugeda lähima täisdetsibellini ümardatud näidud.Arvesse võetakse ainult neid kolme järjestikuse mõõtmise tulemusena saadud väärtusi, mis ei erine üksteisest rohkem kui 2 dB(A) võrra.5.2.3.5.3. Katsetulemuseks loetakse nendest kolmest väärtusest suurim.5.3. Kiulisi materjale sisaldavad heitgaasisüsteemid5.3.1. Summutite konstruktsioonis tohib kiulisi materjale kasutada ainult siis, kui kavandamis- või tootmisetapis võetakse sobilikud meetmed, tagamaks punktis 5.2.2.1 kehtestatud piirmäärade järgimiseks vajaliku tõhususe saavutamine maanteeoludes. Sellist summutit peetakse maanteeoludes tõhusaks, kui heitgaasid ei puutu kiuliste materjalidega kokku või kui punktide 5.2.2 ja 5.2.3 nõuete kohaselt katsetatud sõiduki prototüübi summuti on enne mürataseme mõõtmist viidud tavapärasele maanteeoludes kasutamisele vastavasse olekusse. Seda võib teha, kasutades ühte allpool punktides 5.3.1.1, 5.3.1.2 ja 5.3.1.3 kirjeldatud kolmest katsest või eemaldades summutist kiulised materjalid.5.3.1.1. Pidev kasutamine maanteel 10000 km vältel5.3.1.1.1. Umbes poole sellest läbisõidust moodustab linnasõit ja teise poole suurel kiirusel läbitavad pikad vahemaad; pideva kasutamise maanteel võib asendada vastava katserajal testimise programmiga.5.3.1.1.2. Neid kahte kiiruserežiimi tuleb vahetada mitmel korral.5.3.1.1.3. Täismahus katsetamisprogramm peab sisaldama minimaalselt kümmet vähemalt kolme tunni pikkust pausi, võimaldamaks hinnata jahtumise ja võimaliku kondenseerumise mõju.5.3.1.2. Konditsioneerimine katsestendil5.3.1.2.1. Summuti paigaldatakse standardosi kasutades ja sõidukitootja juhiseid järgides mootori külge, mis on ühendatud dünamomeetriga.5.3.1.2.2. Katse viiakse läbi kuuest kuuetunnisest ajavahemikust koosneva seeriana, kusjuures igale ajavahemikule järgneb vähemalt 12-tunnine paus, võimaldamaks hinnata jahtumise ja võimaliku kondenseerumise mõju.5.3.1.2.3. Iga kuuetunnise ajavahemiku vältel töötab mootor järjestikku järgmistes tingimustes:1. viieminutiline etapp tühikäigu pöörlemiskiirusel;2. ühetunnine etapp veerandkoormusel kolmel neljandikul maksimumvõimsusele vastavast pöörlemiskiirusest S;3. ühetunnine etapp poolkoormusel kolmel neljandikul maksimumvõimsusele vastavast pöörlemiskiirusest S;4. kümneminutiline etapp täiskoormusel kolmel neljandikul maksimumvõimsusele vastavast pöörlemiskiirusest S;5. viieteistkümneminutiline etapp poolkoormusel maksimumvõimsusele vastaval pöörlemiskiirusel S;6. kolmekümneminutiline etapp veerandkoormusel maksimumvõimsusele vastaval pöörlemiskiirusel S.Kuue etapi koguvältus: kolm tundi.Iga ajavahemik peab hõlmama kahte eespool nimetatud kuuest etapist koosnevat tsüklit.5.3.1.2.4. Katse vältel ei tohi summutit jahutada sundõhuvooluga, mis simuleerib tavapärast sõiduki ümber tekkivat õhuvoolu. Tootja taotlusel võib summutit siiski jahutada, et mitte ületada maksimumkiirusel liikuva sõiduki summuti sisselaskeava juures mõõdetud temperatuuri.5.3.1.3. Konditsioneerimine pulseerimise teel5.3.1.3.1. Heitgaasisüsteem või selle osad tuleb paigaldada punktis 2.3 osutatud sõidukile või punktis 2.4 osutatud mootori külge. Esimesel juhul tuleb sõiduk paigutada rulldünamomeetrile. Teisel juhul tuleb mootor ühendada dünamomeetriga.Katseseade, mille üksikasjalik skeem on esitatud joonisel 3, paigaldatakse heitgaasisüsteemi väljalaskeavale. Võib kasutada ka muid seadmeid, millega saadakse võrdväärsed tulemused.5.3.1.3.2. Katseseade tuleb reguleerida nii, et kiirventiil kordamööda katkestab ja taastab heitgaasivoolu 2500 tsükli vältel.5.3.1.3.3. Ventiil peab avanema, kui sisselaskeäärikust voolusuunas vähemalt 100 mm kaugusel mõõdetud heitgaasi vasturõhk saavutab väärtuse vahemikus 0,35–0,40 baari. Ventiil peab sulguma siis, kui rõhk ei erine avatud ventiili korral saavutatavast stabiilsest väärtusest rohkem kui 10 % võrra.5.3.1.3.4. Viitlüliti tööintervall seatakse selliselt, et eespool punktis 5.3.1.3.3 sätestatud heitgaasi voolamise nõuded oleksid täidetud.5.3.1.3.5. Mootori pöörlemiskiirus peab olema 75 % pöörlemiskiirusest S, mille puhul mootor saavutab maksimumvõimsuse.5.3.1.3.6. Dünamomeetriga registreeritav võimsus peab olema 50 % täielikult avatud seguklapi puhul saavutatavast võimsusest, mõõdetuna pöörlemiskiirusel, mis võrdub 75 protsendiga maksimumvõimsusele vastavast mootori pöörlemiskiirusest S.5.3.1.3.7. Katse ajal peavad kõik tühjendusavad olema suletud.5.3.1.3.8. Katse kogukestus ei tohi olla pikem kui 48 tundi.Vajadusel tuleb iga tunni järel näha ette üks jahtumisperiood.5.3.2. Juhul, kui kohaldatakse EMÜ tüübikinnitust käsitleva direktiivi 70/156/EMÜ artikli 8 lõike 3 sätteid, tuleb kasutada eespool punktis 5.3.1.2 sätestatud katsemeetodit.+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++Kõik vahemaad on antud meetrites+++++ TIFF +++++1. Sisselaskeäärik või hülss seadme ühendamiseks katsetatava heitgaasisüsteemi väljalaskeavaga2. Käsitsi seadistatav reguleerklapp3. Kompensatsioonipaak mahuga 35–40 liitrit4. Rõhulüliti tööpiirkonnaga 0,05–2,5 baari5. Viitlüliti6. Impulsiloendur7. Kiirventiil, näiteks mootorpiduriklapp läbimõõduga 60 mm, mille paneb liikuma pneumosilinder, mille avaldatav jõud rõhul 4 baari on 120 N; reageerimisaeg ei tohi avanemisel ega sulgumisel ületada 0,5 sekundit8. Heitgaaside ärajuhtimine9. Painduv toru10. Manomeeter[1] Seisvat sõidukit katsetatakse eesmärgiga kehtestada kontrollväärtus asutuste jaoks, kes kasutavad seda meetodit kasutuselolevate sõidukite kontrollimiseks.[2] Vastavalt direktiivi 70/156/EMÜ I lisa punktis 0.4 toodud määratlusele (EÜT L 42, 23.2.1970).[3] Vastavalt direktiivi 70/156/EMÜ I lisa punktis 0.4 toodud määratlusele (EÜT L 42, 23.2.1970).[4] Kui X2 ei ole täisarv, tuleb kasutada sellele lähimat suuremat ülekandearvu.--------------------------------------------------II LISAERALDI SEADMESTIKENA KÄSITLETAVATE HEITGAASISÜSTEEMIDE (VARUHEITGAASISÜSTEEMIDE) EMÜ TÜÜBIKINNITUS0. RAKENDUSALAKäesolevat lisa kohaldatakse M1- ja N1-kategooriasse kuuluvatele ühte või mitut konkreetset tüüpi mootorsõidukitele varuosadena paigaldatavate selliste heitgaasisüsteemide või nende osade tüübikinnituse suhtes, mida direktiivi 70/156/EMÜ artikli 9a tähenduses käsitletakse eraldi seadmestikena.1. MÕISTED1.1. Varuheitgaasisüsteem või selle osa – I lisa punktis 1.2.1 määratletud heitgaasisüsteemi mis tahes osa, mis on ette nähtud sõiduki sellist tüüpi osa asendamiseks varuosana, mis on vastavalt I lisale saanud koos sõidukiga EMÜ tüübikinnituse.2. EMÜ TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE2.1. EMÜ tüübikinnitustaotluse eraldi seadmestikuna käsitletava varuheitgaasisüsteemi või selle osa kohta esitab kõnealust eraldi seadmestikku valmistav sõidukitootja või tema volitatud esindaja.2.2. EMÜ tüübikinnitustaotlusele iga varuheitgaasisüsteemi või selle osa tüübi kohta lisatakse allpool nimetatud dokumendid kolmes eksemplaris koos järgmise teabega:2.2.1. — sõidukitüübi/sõidukitüüpide kirjeldus, millele kõnealust süsteemi või selle osi soovitakse paigaldada, pidades silmas I lisa punktis 1.1 nimetatud näitajaid. Tuleb ära tuua mootori- ja sõidukitüübi kindlaksmääramist võimaldavad numbrid ja/või tähised;2.2.2. — varuheitgaasisüsteemi kirjeldus koos viitega süsteemi iga osa asukohale teiste osade suhtes ning paigaldusjuhistega;2.2.3. — iga osa üksikasjalikud joonised nende hõlpsaks ülesleidmiseks ja tuvastamiseks ning viide kasutatud materjalidele.Kõnealustel joonistel peab olema ära toodud ka kohustusliku EMÜ tüübikinnitusmärgi jaoks ettenähtud koht.2.3. Asjaomase tehnilise teenistuse nõudel peab taotleja esitama:2.3.1. — selle süsteemi kaks näidist, mille kohta EMÜ tüübikinnitustaotlus on esitatud;2.3.2. — seda tüüpi heitgaasisüsteemi, mis oli EMÜ tüübikinnituse andmise ajal algselt sõidukile paigaldatud;2.3.3. — sõiduki, mis esindab sõidukitüüpi, millele süsteemi soovitakse paigaldada, ning:- mis vastab liikuva sõiduki mürataseme osas I lisa punktis 5.2.2.1 sätestatud piirmääradele ega ületa tüübikatsetuste ajal registreeritud väärtusi rohkem kui 3 dB(A) võrra ja- mis vastab seisva sõiduki mürataseme osas tüübikinnituse käigus registreeritud väärtustele;2.3.4. — eraldi mootori, mis vastab eespool kirjeldatud sõidukitüübile.3. MÄRGISTUS3.1. Varuheitgaasisüsteemile või selle osadele, välja arvatud kinnitusvahenditele ja torudele, peab olema kantud:3.1.1. – varusüsteemi ja selle osade tootja kaubamärk või kaubanimi;3.1.2. – tootja kaubanduslik kirjeldus;3.1.3. — EMÜ tüübikinnitusnumber, millele eelneb/eelnevad EMÜ tüübikinnituse andnud riigi eraldustäht/eraldustähed [1].3.2. Märgistus peab olema selgesti loetav ja kustumatu.4. EMÜ TÜÜBIKINNITUS4.1. Punktis 2.1 määratletud tähenduses käsitatava taotluse heakskiitmisel koostab pädev asutus tunnistuse, mis vastab IV lisas esitatud näidisele. Tüübikinnitusnumbrile peab/peavad eelnema EMÜ tüübikinnituse andnud riigi eraldustäht/eraldustähed.5. SPETSIFIKATSIOONID5.1. Üldnõuded5.1.1. Varuheitgaasisüsteem või selle osad peavad olema kavandatud, ehitatud ja paigaldatavad nii, et tavakasutuse tingimustes ja olenemata neile mõjuda võivast vibratsioonist on tagatud sõiduki vastavus käesoleva direktiivi nõuetele.5.1.2. Heitgaasisüsteem või selle osad peavad olema kavandatud, ehitatud ja paigaldatavad nii, et oleks tagatud nende piisav korrosioonikindlus, võttes arvesse sõiduki kasutamistingimusi.5.2. Müratasemega seotud nõuded5.2.1. Varuheitgaasisüsteemi või selle osa akustilise tõhususe kontrollimisel tuleb kasutada I lisa punktides 5.2.2.4 ja 5.2.3.4 kirjeldatud meetodeid.Kui varuheitgaasisüsteem või selle osa on paigaldatud käesoleva lisa punktis 2.3.3 nimetatud sõidukile, peavad kahe meetodi abil (seisva ja liikuva sõiduki puhul) mõõdetud mürataseme väärtused vastama ühele järgmistest tingimustest:5.2.1.1. need ei tohi ületada väärtusi, mis registreeriti kõnealusele sõidukitüübile EMÜ tüübikinnituse andmise ajal;5.2.1.2. need ei tohi ületada punktis 2.3.3 nimetatud sõiduki puhul mõõdetud mürataseme väärtusi, kui sõidukile paigaldatud heitgaasisüsteem on sama tüüpi kui EMÜ tüübikinnituse andmise ajal sellele paigaldatud süsteem.5.3. Sõiduki tööomaduste mõõtmine5.3.1. Varuheitgaasisüsteem või selle osad peavad tagama sõiduki selliste tööomaduste saavutamise, mis on võrreldavad originaalvarustusse kuuluva heitgaasisüsteemi või selle osa kasutamisel saavutatavate tööomadustega.5.3.2. Sõltuvalt tootja valikust tuleb kas varuheitgaasisüsteemi või selle osasid võrrelda originaalvarustusse kuuluva heitgaasisüsteemi või selle osadega, mis peavad samuti olema uued, paigaldades need kordamööda punktis 2.3.3 nimetatud sõidukile.5.3.3. Kõnealune kontrollimine peab toimuma rõhukao mõõtmise teel punktides 5.3.4.1 või 5.3.4.2 sätestatud tingimustel. Varuheitgaasisüsteemi puhul mõõdetud väärtus ei tohi allpool nimetatud tingimuste järgimisel ületada originaalvarustusse kuuluva süsteemi puhul mõõdetud väärtust rohkem kui 25 % võrra.5.3.4. Katsemeetod5.3.4.1. Mootori katsetamise meetodMõõtmiste teostamisel tuleb kasutada punktis 2.3.4 nimetatud mootorit, mis on ühendatud dünamomeetriga.Seguklapp peab olema täielikult avatud ja stendi tuleb reguleerida nii, et saavutatakse mootori nimivõimsusele vastav mootori pöörlemiskiirus S.Vasturõhu mõõtmisel peab rõhumõõtekoht asuma väljalaskekollektorist joonistel 1, 2 ja 3 näidatud kaugusel.5.3.4.2. Sõiduki katsetamise meetodMõõtmiste teostamisel tuleb kasutada punktis 2.3.3 nimetatud sõidukit.Katse tuleb teostada:- maanteel või- rulldünamomeetril.Seguklapp peab olema täielikult avatud ja mootorit tuleb koormata nii, et saavutatakse mootori nimivõimsusele vastav mootori pöörlemiskiirus S.Vasturõhu mõõtmisel peab rõhumõõtekoht asuma väljalaskekollektorist joonistel 1, 2 ja 3 näidatud kaugusel.5.4. Kiulisi materjale sisaldavaid heitgaasisüsteeme või nende osi puudutavad lisasättedVaruheitgaasisüsteemide või nende osade konstruktsioonis tohib kiulisi materjale kasutada ainult siis, kui kavandamis- või tootmisetapis võetakse sobilikud meetmed, tagamaks I lisa punktis 5.2.2.1 kehtestatud piirmäärade järgimiseks vajaliku tõhususe saavutamine.Sellist summutisüsteemi peetakse liiklusoludes tõhusaks, kui heitgaasid ei puutu kiuliste materjalidega kokku või kui sõidukile paigaldatud, I lisa punktides 5.2.2 ja 5.2.3 kirjeldatud meetodite kohaselt kontrollitud heitgaasisüsteemi puhul vastab müratase pärast kiuliste materjalide eemaldamist eespool punktis 5.2.1 sätestatud nõuetele.Kui see tingimus ei ole täidetud, tuleb kogu heitgaasisüsteem konditsioneerida. Selleks tuleb kasutada ühte I lisa punktides 5.3.1.1, 5.3.1.2 ja 5.3.1.3 kirjeldatud kolmest meetodist.Pärast konditsioneerimist tuleb mürataset kontrollida eespool punktis 5.2.1 sätestatud viisil.Punktis 5.2.1.2 kirjeldatud menetluse rakendamisel võib EMÜ tüübikinnituse taotleja paluda originaalvarustusse kuuluva heitgaasisüsteemi konditsioneerimist või esitada tühjendatud süsteemi.6. TOODANGU VASTAVUS6.1. Mis tahes varuheitgaasisüsteem või selle osa, mis kannab vastavalt käesolevale direktiivile EMÜ tüübikinnitusnumbrit, peab vastama kinnitatud heitgaasisüsteemi tüübile ja punkti 5 nõuetele eespool.6.2. Eespool punkti 6.1 nõuete kohase vastavuse kontrollimiseks tuleb seeriast valida EMÜ tüübikinnitusnumbrit kandev heitgaasisüsteem või selle osa. Toodang loetakse käesoleva direktiivi nõuetele vastavaks, kui punkti 5.2 kohaselt mõõdetud müratase ei ületa kõnealust tüüpi heitgaasisüsteemi või selle osa EMÜ tüübikatsetuste ajal mõõdetud mürataset rohkem kui 1 dB(A) võrra.Vasturõhk – mõõtmispunktid+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++[1] B = Belgia, D = Saksamaa Liitvabariik, DK = Taani, F = Prantsusmaa, GR = Kreeka, I = Itaalia, IRL = Iirimaa, L = Luksemburg, NL = Madalmaad, UK = Ühendkuningriik.[2] Selle võimaluse puudumisel järgitakse joonist 3.--------------------------------------------------III LISANÄIDISSuurim formaat: A4 (210 × 297 mm)+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------IV LISANÄIDISSuurim formaat: A4 (210 mm × 297 mm)+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2005/1/EÜ, 9. märts 2005, millega muudetakse nõukogu direktiive 73/239/EMÜ, 85/611/EMÜ, 91/675/EMÜ, 92/49/EMÜ ja 93/6/EMÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 94/19/EÜ, 98/78/EÜ, 2000/12/EÜ, 2001/34/EÜ, 2002/83/EÜ ja 2002/87/EÜ ning luuakse finantsteenuste komiteede uus organisatsiooniline struktuur  (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               24.3.2005

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 79/9

         EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2005/1/EÜ,
   9. märts 2005,
   millega muudetakse nõukogu direktiive 73/239/EMÜ, 85/611/EMÜ, 91/675/EMÜ, 92/49/EMÜ ja 93/6/EMÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 94/19/EÜ, 98/78/EÜ, 2000/12/EÜ, 2001/34/EÜ, 2002/83/EÜ ja 2002/87/EÜ ning luuakse finantsteenuste komiteede uus organisatsiooniline struktuur
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 47 lõiget 2,
   võttes arvesse komisjoni ettepanekut,
   võttes arvesse Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, (1)

   olles konsulteerinud regioonide komiteega,
   võttes arvesse Euroopa Keskpanga arvamust, (2)

   toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (3)

   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjoni 11. mai 1999. aasta teatises pealkirjaga “Finantsturgude raamistiku rakendamine: tegevuskava” määratletakse rida meetmeid, mis on vajalikud finantsteenuste ühtse turu ülesehitamiseks.

               (2)

               23. ja 24. märtsil 2000 Lissabonis toimunud kohtumisel soovitas Euroopa Ülemkogu selle tegevuskava rakendada aastaks 2005.

               (3)

               17. juulil 2000 moodustas nõukogu asjatundjate komitee Euroopa väärtpaberituru reguleerimiseks. Asjatundjate komitee kutsus oma lõpparuandes üles looma neljatasandilist reguleerivat raamistikku, et muuta väärtpabereid käsitlevate ühenduse õigusaktide andmise menetlus paindlikumaks, tulemuslikumaks ja läbipaistvamaks.

               (4)

               23. ja 24. märtsil 2001 Stockholmis kokku tulnud Euroopa Ülemkogu tervitas oma Euroopa Liidu väärtpaberituru tõhusamat reguleerimist käsitlevas resolutsioonis asjatundjate komitee aruannet ning kutsus üles rakendama neljatasandilist lähenemisviisi.

               (5)

               Komisjon võttis neid arenguid silmas pidades 6. juunil 2001 vastu otsused 2001/527/EÜ (4) ja 2001/528/EÜ, (5) millega luuakse vastavalt Euroopa väärtpaberituru reguleerijate komitee ja Euroopa väärtpaberikomitee.

               (6)

               Niinimetatud Lamfalussy' menetlusele ja selle laiendusele peavad olema iseloomulikud demokraatlik kontroll ja läbipaistvus, mida on võimalik piisaval määral tagada ainult austades institutsioonidevahelist tasakaalu seoses rakendusmeetmetega.

               (7)

               Käesolev direktiiv muudab nõukogu 24. juuli 1973. aasta direktiivi 73/239/EMÜ otsekindlustustegevuse, välja arvatud elukindlustustegevuse alustamise ja jätkamisega seotud õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta, (6) nõukogu 20. detsembri 1985. aasta direktiivi 85/611/EMÜ avatud investeerimisfonde (UCITS) käsitlevate õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta, (7) nõukogu 19. detsembri 1991. aasta direktiivi 91/675/EMÜ kindlustuskomitee loomise kohta, (8) nõukogu 18. juuni 1992. aasta direktiivi 92/49/EMÜ otsekindlustustegevusega, välja arvatud elukindlustustegevusega seotud õigusnormide kooskõlastamise kohta (kolmas kahjukindlustuse direktiiv) (9) ja nõukogu 15. märtsi 1993. aasta direktiivi 93/6/EMÜ investeerimisühingute ja krediidiasutuste kapitali adekvaatsuse kohta (10) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 1994. aasta direktiivi 94/19/EÜ hoiuste tagamise skeemide kohta, (11) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. oktoobri 1998. aasta direktiivi 98/78/EÜ kindlustusandjate gruppi kuuluvate kindlustusseltside täiendava järelevalve kohta, (12) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. märtsi 2000. aasta direktiivi 2000/12/EÜ krediidiasutuste asutamise ja tegevuse kohta, (13) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. mai 2001. aasta direktiivi 2001/34/EÜ, mis käsitleb väärtpaberite ametlikku noteerimist väärtpaberibörsil ja nende väärtpaberite kohta avaldatavat teavet, (14) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. novembri 2002. aasta direktiivi 2002/83/EÜ elukindlustuse kohta (15) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2002. aasta direktiivi 2002/87/EÜ, milles käsitletakse finantskonglomeraati kuuluvate krediidiasutuste, kindlustusseltside ja investeerimisühingute täiendavat järelevalvet. Käesoleva direktiivi eesmärgiks on ainult teatavate muudatuste tegemine komiteede organisatsioonilises struktuuris. Mitte ühegi muudatusega ei laiendata nendes direktiivides komisjonile rakendusmeetmete vastuvõtmiseks antud volitusi ega direktiivis 93/6/EMÜ nõukogule antud volitusi.

               (8)

               Oma 5. veebruari 2002. aasta resolutsioonis kiitis Euroopa Parlament väärtpaberitealase neljatasandilise lähenemisviisi heaks piduliku kinnitusega, mille komisjon esitas parlamendi ees samal päeval, ning parlamendi majandus- ja rahanduskomisjoni esimehele adresseeritud siseturu voliniku 2. oktoobri 2001. aasta kirja põhjal, mis käsitleb Euroopa Parlamendi rolli kindlustamist kõnealuses protsessis. Oma 21. novembri 2002. aasta resolutsioonis kutsus parlament üles laiendama kõnealuse lähenemise teatavaid aspekte pangandus- ja kindlustussektorile, eeldusel et nõukogu kohustub selgelt tagama nõuetekohase institutsioonidevahelise tasakaalu.

               (9)

               Väärtpabereid käsitlevate õigusaktide osas ülalnimetatud komisjoni 5. veebruari 2002. aasta deklaratsiooni ja 2. oktoobri 2001. aasta kirjaga võetud kohustused peaksid olema täiendatud nõuetekohase institutsioonidevahelise tasakaalu tagavate piisavate tagatistega.

               (10)

               Nõukogu kutsus 3. detsembril 2002 komisjoni üles rakendama ülejäänud finantsteenuste sektorite suhtes meetmeid asjatundjate komitee lõpparuande põhjal.

               (11)

               Kuna ELi institutsioonid ei oma veel neljatasandilise Lamfalussy' lähenemisviisi osas ulatuslikke praktilisi kogemusi, on neljatasandilise lähenemisviisi laiendamisega seoses samuti vaja kaitsemeetmeid. Peale selle tegi Lamfalussy' menetluse üle järelvalvet teostav institutsioonidevaheline järelvalverühm oma esimeses ja teises vahearuandes teatavaid märkusi ja kriitikat protsessi toimimise kohta.

               (12)

               Õigusaktide vastuvõtmise kiirus ja õigusaktide kvaliteet on Lamfalussy' menetluse põhieesmärkideks. Lamfalussy' menetluse edu sõltub rohkem institutsionaalsete partnerite poliitilisest tahtest luua õigusaktide vastuvõtmiseks sobiv raamistik kui seonduvate tehniliste delegeeritud sätete kiirendatud sisseseadmisest. Peale selle võib delegeeritud sätete sisseseadmise kiiruse ületähtsustamine põhjustada olulisi probleeme kõnealuste sätete kvaliteedi osas.

               (13)

               Lamfalussy' menetluse laiendamine ei piira järelevalve korralduse alaste võimalike otsuste vastuvõtmist Euroopa tasandil.

               (14)

               Sellel eesmärgil peaks pangandussektori osas kohandama direktiiviga 2000/12/EÜ loodud panganduse nõuandekomitee rolli.

               (15)

               Võtmaks arvesse kohandatud rolli, tuleb panganduse nõuandekomitee asendada Euroopa panganduskomiteega.

               (16)

               Direktiivi 2000/12/EÜ rakendamiseks vajalikud meetmed on üldised ja need tuleks vastu võtta kooskõlas nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsuse 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendamisvolituste kasutamise menetlused, (16) artikliga 5.

               (17)

               Vastuvõetud rakendusmeetmed ei tohiks muuta direktiivide olulisi sätteid.

               (18)

               Euroopa Parlamendile tuleb pärast rakendusmeetmete eelnõu esmakordset esitamist anda kolm kuud nende läbivaatamiseks ja oma arvamuse avaldamiseks. Kiireloomulistel ja nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel peaks olema võimalik seda tähtaega lühendada. Kui Euroopa Parlament võtab selle aja jooksul vastu resolutsiooni, vaatab komisjon meetmete eelnõu uuesti läbi.

               (19)

               Oma rakendusvolituste kasutamisel peaks komisjon arvesse võtma järgmisi põhimõtteid: vajadust tagada investorite hulgas usaldus finantsturgude vastu, edendades nende turgude läbipaistvuse kõrget taset; vajadust pakkuda investoritele palju erinevaid konkureerivaid investeerimisvõimalusi ning nende olukorrale kohane avalikustatava informatsiooni tase ja nende kaitse; vajadust tagada, et sõltumatud reguleerivad asutused rakendavad eeskirju järjekindlalt, eriti võitluses majanduskuritegevuse vastu; vajadust tagada läbipaistvuse ning kõikide turuosaliste ja Euroopa Parlamendi ning nõukoguga konsulteerimise kõrge tase; vajadust soodustada uuendusi finantsturgudel, et viimased oleksid dünaamilised ja tõhusad; vajadust tagada turgude ausus finantsuuenduste range järelevalve ja nendele reageerimise abil; kapitali maksumuse vähendamise ja selle kättesaadavuse suurendamise tähtsust; pikaajalistele turuosalistele (kaasa arvatud väikese ja keskmise suurusega ettevõtted ning väikeinvestorid) kõigist rakendusmeetmetest tuleneva kulu ja tulu tasakaal; vajadust soodustada EL finantsturgude rahvusvahelist konkurentsivõimet, ilma et see piiraks väga vajalikku rahvusvahelise koostöö laiendamist; vajadust luua võrdsed võimalused kõigile turuosalistele, kehtestades kogu EL hõlmavaid eeskirju alati kui see on kohane; vajadust arvestada siseriiklike turgude erinevusi, kui need ei nõrgenda põhjendamatult ühtse turu terviklikkust; ning vajadust tagada kooskõla muude ühenduse õigusaktidega selles valdkonnas, sest teabe erinevused ja läbipaistvuse puudumine võivad ohustada turgude toimimist ning kahjustada eeskätt tarbijaid ja väikeinvestoreid.

               (20)

               Teatud olemasolevad sätted direktiivis 2000/12/EÜ tehniliste muudatuste tegemise kohta tuleb viia vastavusse otsusega 1999/468/EÜ.

               (21)

               Selleks et tagada institutsionaalne ja õiguslik järjepidevus teistes ühenduse sektorites kasutuselevõetud lähenemisviisiga, loodi komisjoni otsusega 2004/10/EÜ (17) nõuandva pädevusega Euroopa panganduskomitee, mis abistab komisjoni ühenduse pangandusalaste õigusaktide väljatöötamise küsimustes. Direktiivis 2000/12/EÜ sisalduvad viited panganduse nõuandekomitee nõuandefunktsioonidele tuleb seega välja jätta.

               (22)

               Kapitali adekvaatsuse nõuete ühtlustamist ja krediidiasutuste poolt oma likviidsusriskide mõõtmise ning haldamise meetodite arenguid silmas pidades ei ole panganduse nõuandekomitee pädevus krediidiasutuste makse- ja likviidsusvõime järelevalves kasutatavate suhtarvude seirel enam vajalik.

               (23)

               Lisaks on märkimisväärne edu järelevalveasutuste vahelises koostöös ja teabevahetuses, eelkõige vastastikuse mõistmise memorandumi kaudu, muutnud ülearuseks komisjonipoolse teatavate üksikute järelevalveotsuste korrapärase kontrolli ja panganduse nõuandekomitee süstemaatilise teavitamise nimetatud otsustest.

               (24)

               Euroopa panganduskomitee loomine ei tohiks välistada krediidiasutuste üle järelevalvet teostavate asutuste vahelisi teisi koostöövorme, eelkõige komisjoni otsusega 2004/5/EÜ (18) loodud Euroopa pangandusinspektorite komitee raames.

               (25)

               Direktiivi 91/675/EMÜ alusel loodud kindlustuskomitee abistab komisjoni talle kindlustuse valdkonnas vastu võetud direktiividega antud rakendusvolituste kasutamisel, eelkõige vajalike tehniliste kohanduste tegemisel, et võtta arvesse kindlustussektoris toimunud arenguid; nimetatud meetmed on võetud tarvitusele kooskõlas otsusega 1999/468/EÜ.

               (26)

               Direktiivi 91/675/EMÜ alusel vaatab kindlustuskomitee lisaks läbi kõik kindlustussektoriga seotud ühenduse sätete kohaldamisega seotud küsimused ning eelkõige nõustab komisjoni õigusaktide ettepanekute osas, mida komisjon kavatseb esitada Euroopa Parlamendile ja nõukogule.

               (27)

               Selleks et luua siseturg, kus kindlustusvõtjad ja soodustatud isikud on nõuetekohaselt kaitstud, kehtivad siseturul asutamisvabaduse ja teenuste osutamise vabaduse põhimõtete alusel tegutsevate kindlustus- ja kutsealase pensionikindlustuse ettevõtete suhtes spetsiaalsed ühenduse õigusaktid. Siseturu nõuetekohase toimimise tagamiseks ning finantsstabiilsuse säilitamiseks peab olema võimalik nimetatud õigusakte kiiresti kohandada kõnealuseid sektoreid mõjutavate turumuudatustega, eelkõige seoses finants- ja tehniliste aspektidega.

               (28)

               Kindlustuskomitee rolli tuleks seetõttu vastavalt kohandada ning see komitee tuleks vastavalt ümber nimetada Euroopa kindlustuse ja kutsealase pensionikindlustuse komiteeks. Kutsealase pensionikindlustuse valdkonnas ei peaks Euroopa kindlustuse ja kutsealase pensionikindlustuse komitee siiski käsitlema töö- ja sotsiaalõiguse aspekte nagu töörežiimi korraldus, eelkõige kohustuslik liitumine kollektiivlepingutega ja nende tagajärjed.

               (29)

               Direktiiviga 91/675/EMÜ hõlmatud õigusaktide rakendamiseks vajalikud meetmed on üldised ja need tuleks vastu võtta kooskõlas otsuse 1999/468/EÜ artikliga 5.

               (30)

               Et tagada institutsionaalne ja õiguslik järjekindlus teistes ühenduse sektorites kasutatava lähenemisviisiga, loodi komisjoni otsusega 2004/9/EÜ (19) nõuandva pädevusega Euroopa kindlustuse ja kutsealase pensionikindlustuse komitee, mis abistab komisjoni kindlustuse ja kutsealase pensionikindlustuse valdkondades. Direktiivis 91/675/EMÜ sisalduvad viited kindlustuskomitee nõuandefunktsioonidele tuleb seega välja jätta.

               (31)

               Direktiiviga 85/611/EMÜ asutati komisjoni abistav avatud investeerimisfondide kontaktkomitee, mis hõlbustab käesoleva direktiivi ühtlast rakendamist korrapäraste konsultatsioonide teel, edendab liikmesriikidevahelisi läbirääkimisi ja nõustab vajadusel komisjoni muudatuste osas, mis tuleks nimetatud direktiivi teha.

               (32)

               Avatud investeerimisfondide kontaktkomitee toimib ka kui “komiteemenetluse” komitee otsuse 1999/468/EÜ tähenduses, et aidata komisjoni tehniliste muudatuste osas, mis tuleks teha direktiivi 85/611/EMÜ.

               (33)

               Nõukogu kutsus 3. detsembril 2002 komisjoni üles võtma meetmeid, et anda Euroopa väärtpaberikomiteele muuhulgas üle avatud investeerimisfondide kontaktkomitee komisjoni nõustav funktsioon komisjoni rakendusvolituste teostamisel.

               (34)

               Et täielikult rakendada hiljutistes väärtpaberituru valdkonna direktiivides esitatud näidist, eelkõige Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2003. aasta direktiivis 2003/6/EÜ siseringitehingute ja turuga manipuleerimise (turu kuritarvitamise) kohta (20) — mis annab Euroopa väärtpaberikomiteele komisjoni nõuandva funktsiooni viimase rakendusvolituste teostamisel, jättes samal ajal Euroopa väärtpaberikomitee töökorralduse teised aspektid otsuse 2001/528/EÜ reguleerida — on vaja välja jätta direktiiv 85/611/EMÜ artikli 53 sätted, mis reguleerivad praeguse avatud investeerimisfondide kontaktkomitee korraldust ja ülesandeid väljaspool tema “komiteemenetluse” pädevust.

               (35)

               Euroopa väärtpaberikomiteele direktiiviga 2003/6/EÜ antud pädevust tuleks seetõttu sõnaselgelt laiendada, et täita praegu direktiivis 85/611/EMÜ sätestatud ülesandeid. Viimati nimetatud direktiivi rakendamiseks vajalikud meetmed on üldised ja need tuleks vastu võtta kooskõlas otsuse 1999/468/EÜ artikliga 5.

               (36)

               Seepärast on vaja vastavalt muuta direktiive 73/239/EMÜ, 85/611/EMÜ, 91/675/EMÜ, 92/49/EMÜ, 93/6/EMÜ, 94/19/EÜ, 98/78/EÜ, 2000/12/EÜ, 2001/34/EÜ, 2002/83/EÜ ja 2002/87/EÜ,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   I PEATÜKK
   PANGANDUSSEKTORIT KÄSITLEVATE DIREKTIIVIDE 93/6/EMÜ, 94/19/EÜ JA 2000/12/EÜ MUUTMINE

      Artikkel 1

      Direktiiv 93/6/EMÜ

   Direktiivi 93/6/EMÜ artikli 7 lõike 9 kolmandast lausest jäetakse välja sõnad “ja panganduse konsultatiivkomiteele”.

      Artikkel 2

      Direktiiv 94/19/EÜ

   Direktiivi 94/19/EÜ artikli 3 lõike 1 kolmandas lõigus asendatakse sõnad “panganduse nõuandekomiteele” sõnadega “Euroopa panganduskomiteele”.

      Artikkel 3

      Direktiiv 2000/12/EÜ

   Direktiivi 2000/12/EÜ muudetakse järgmiselt:

               1)

               artikli 2 lõige 4 asendatakse järgmisega:

                           “4.

                           Lõikes 3 olevas nimekirjas muudatuste tegemise otsustab komisjon artikli 60 lõikes 2 viidatud korras.”;

               2)

               artikli 2 lõike 5 kolmas lõik asendatakse järgmisega:
               “Muude krediidiasutuste puhul peale nende, mis on asutatud hiljuti merest tammidega eraldatud piirkondades või mis on tekkinud olemasolevate, keskasutustest sõltuvate või nende ees vastutavate asutuste jagunemise või ühinemise tagajärjel, võib komisjon artikli 60 lõikes 2 viidatud korras ette näha teise lõigu kohaldamise täiendavad eeskirjad, sealhulgas esimeses lõigus sätestatud vabastuse kehtetuks tunnistamise, kui ta leiab, et selliste uute asutuste liitumine, kelle suhtes kehtiks teises lõigus sätestatud kord, kahjustaks konkurentsi.”;

               3)

               artikkel 4 asendatakse järgmisega:
               “Artikkel 4

                  Tegevusluba

               Liikmesriigid nõuavad, et krediidiasutused omandaksid enne tegevuse alustamist tegevusloa. Võttes arvesse artikleid 5—9 sätestavad nad vastava tegevusloa andmise tingimused ning teatavad nendest komisjonile.”;

               4)

               artikli 22 lõike 9 teine lause jäetakse välja;

               5)

               artikli 22 lõike 10 teine lause jäetakse välja;

               6)

               artikli 23 lõige 1 asendatakse järgmisega:

                           “1.

                           Liikmesriikide pädevad asutused teatavad komisjonile ja teiste liikmesriikide pädevatele asutustele:

                                       a)

                                       igast tegevusloa andmisest tütarettevõtjale, mida otseselt või kaudselt kontrollib vähemalt üks kolmanda riigi seaduse alusel tegutsev emaettevõtja;

                                       b)

                                       kui selline emaettevõtja omandab sellise osaluse ühenduse krediidiasutuses, et sellest saab tema tütarettevõtja.
                                       Kui tegevusluba on antud tütarettevõtjale, mida otseselt või kaudselt kontrollib vähemalt üks kolmanda riigi seaduse alusel tegutsev emaettevõtja, täpsustavad pädevad asutused sellise kontserni struktuuri teatises, mis esitatakse komisjonile vastavalt artiklile 11.”;

               7)

               artikli 24 lõikes 2 asendatakse sõnad “panganduse nõuandekomiteed” sõnadega “Euroopa panganduskomiteed”;

               8)

               artikli 25 lõige 3 asendatakse järgmisega:

                           “3.

                           Komisjon tutvub Euroopa panganduskomitee abiga põhjalikult lõikes 1 nimetatud läbirääkimiste tulemustega ja nendest tuleneva olukorraga, ilma et see piiraks asutamislepingu artikli 300 lõike 1 ja lõike 2 kohaldamist”;

               9)

               artikli 49 lõike 2 kolmandas lauses asendatakse sõnad “panganduse nõuandekomiteele” sõnadega “Euroopa panganduskomiteele”;

               10)

               artikli 52 lõike 9 kolmas lause asendatakse järgmisega:
               “Asjaomane pädev asutus edastab sellise teabe teiste liikmesriikide pädevatele asutustele”;

               11)

               artikli 56a teise lõigu esimeses lauses asendatakse sõnad “Panganduse nõuandekomitee võib” sõnadega “Komisjon võib paluda Euroopa panganduskomiteel”;

               12)

               VI jaotis jäetakse välja;

               13)

               artikli 60 lõige 2 asendatakse järgmisega:

                           “2.

                           Komisjoni abistab Euroopa panganduskomitee (edaspidi “komitee”), mis on asutatud komisjoni otsusega 2004/10/EÜ. (21)

                  (21)  ELT L 3, 7.1.2004, lk 36”"

               Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7, võttes arvesse selle artikli 8 sätteid.
               Otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikes 6 sätestatud tähtajaks kehtestatakse kolm kuud.
               Komitee võtab vastu oma töökorra.

               14)

               artikli 64 lõikes 2 ja lõikes 6 jäetakse välja sõnad “ja panganduse nõuandekomiteele”.

         II PEATÜKK
   KINDLUSTUSE JA KUTSEALASE PENSIONIKINDLUSTUSE SEKTOREID KÄSITLEVATE DIREKTIIVIDE 73/239/EMÜ, 91/675/EMÜ, 92/49/EMÜ, 98/78/EÜ JA 2002/83/EÜ MUUTMINE

      Artikkel 4

      Direktiiv 73/239/EMÜ

   Direktiivi 73/239/EMÜ muudetakse järgmiselt:

      “Artikkel 29a
      1.   Liikmesriikide pädevad asutused teatavad komisjonile ja teiste liikmesriikide pädevatele asutustele:

                  a)

                  igast tegevusloa andmisest tütarettevõtjale, mida otseselt või kaudselt kontrollib vähemalt üks kolmanda riigi seaduse alusel tegutsev emaettevõtja;

                  b)

                  kui selline emaettevõtja omandab sellise osaluse ühenduse kindlustusseltsis, et sellest saab tema tütarettevõtja.

            2.   Kui lõike 1 punktis a osutatud tegevusluba on antud tütarettevõtjale, mida otseselt või kaudselt kontrollib vähemalt üks kolmanda riigi seaduse alusel tegutsev emaettevõtja, täpsustavad pädevad asutused sellise kontserni struktuuri teatises, mis esitatakse komiteele.”;

   2)   artikli 29b lõike 4 teine lõik asendatakse järgmisega:
   “Esimeses lõigus kirjeldatud olukorras võib lisaks läbirääkimiste algatamisele igal ajal otsuse 1999/468/EÜ (22) artiklis 5 sätestatud korras ning artikkel 7 lõiku 3 ja artiklit 8 järgides otsustada, et liikmesriikide pädevad asutused peavad piirama või edasi lükkama oma otsuseid, mis käsitlevad:
                  a)

                  loataotlusi, mis on menetluses otsuse tegemise ajal või esitatud pärast otsust;

                  b)

                  osaluse omandamist tütarettevõtjas, keda otseselt või kaudselt kontrollivad kõnealuse kolmanda riigi seaduse alusel tegutsevad emaettevõtjad.”.

      Artikkel 5

      Direktiiv 91/675/EMÜ

   Direktiivi 91/675/EMÜ muudetakse järgmiselt:
   1)   pealkirjas asendatakse sõna “kindlustuskomitee” sõnadega “Euroopa kindlustuse ja kutsealase pensionikindlustuse komitee”;
   2)   artikkel 1 asendatakse järgmisega:

      “Artikkel 1
      1.   Komisjoni abistab Euroopa kindlustuse ja kutsealase pensionikindlustuse komitee (edaspidi “komitee”), mis on asutatud komisjoni otsusega 2004/9/EÜ. (23)

      2.   Komisjoni otsusega 2004/6/EÜ (24) loodud Euroopa kindlustuse ja kutsealase pensionikindlustuse komitee esimees osaleb komitee koosolekutel vaatlejana.
      3.   Komitee võib kutsuda eksperte ja vaatlejaid oma koosolekutel osalema.
      4.   Komisjon tagab komiteele sekretariaaditeenused.

   3)   artikkel 2 asendatakse järgmisega:

      “Artikkel 2
      Kui otsese kahju- ja elukindlustuse, edasikindlustuse ning kutsealase pensionikindlustuse valdkondades vastuvõetavad õigusaktid delegeerivad enda kehtestatud eeskirjade rakendamise volitused komisjonile, kohaldatakse nõukogu otsuse 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused, (25) artikleid 5 ja 7, võttes arvesse selle artikli 8 sätteid.
      Otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikes 6 sätestatud tähtajaks kehtestatakse kolm kuud.
      2.   Komitee võtab vastu oma töökorra.

   4)   artiklid 3 ja 4 jäetakse välja.

      Artikkel 6

      Direktiiv 92/49/EMÜ

   Direktiivi 92/49/EMÜ artikli 40 lõike 10 esimeses lauses asendatakse sõnad “esitab komisjon direktiiviga 91/675/EMÜ loodud kindlustuskomiteele aruande, mis koondab nende juhtude hulga ja liigid” sõnadega “teavitab komisjon Euroopa kindlustuse ja kutsealase pensionikindlustuse komiteed nende juhtude arvust ja liikidest”.

      Artikkel 7

      Direktiiv 98/78/EÜ

   Direktiivi 98/78/EÜ muudetakse järgmiselt:
   1)   artikli 10a lõige 3 asendatakse järgmisega:

                  “3.

                  Komisjon tutvub Euroopa kindlustuse ja kutsealase pensionikindlustuse komitee abiga põhjalikult lõikes 1 nimetatud läbirääkimiste tulemustega ja nendest johtuva olukorraga, ilma et see piiraks asutamislepingu artikli 300 lõigete 1 ja 2 kohaldamist.”;

   2)   artikli 11 lõige 5 asendatakse järgmisega:

                  “5.

                  Komisjon esitab hiljemalt 1. jaanuaril 2006 aruande käesoleva direktiivi kohaldamise ja vajaduse korral täiendava ühtlustamise vajaduse kohta.”.

      Artikkel 8

      Direktiiv 2002/83/EÜ

   Direktiivi 2002/83/EÜ muudetakse järgmiselt:

               1)

               artikli 46 lõike 9 esimeses lauses asendatakse sõnad “komisjon esitab kindlustuskomiteele iga kahe aasta järel aruande, mis võtab iga liikmesriigi kohta kokku nende juhtude arvu ja tüübi” sõnadega “komisjon teavitab Euroopa kindlustuse ja kutsealase pensionikindlustuse komiteed iga kahe aasta järel iga liikmesriigi kohta nende juhtude arvust ja tüüpidest”;

               2)

               artikkel 58 asendatakse järgmisega:
               “Artikkel 58

                  Liikmesriikide teave komisjonile

               Liikmesriikide pädevad asutused teatavad komisjonile ja teiste liikmesriikide pädevatele asutustele:

                           a)

                           igast tegevusloa andmisest tütarettevõtjale, mida otseselt või kaudselt kontrollib vähemalt üks kolmanda riigi seaduse alusel tegutsev emaettevõtja;

                           b)

                           kui selline emaettevõtja omandab sellise osaluse ühenduse elukindlustusseltsis, et sellest saab tema tütarettevõtja.

                     Kui punktis a osutatud tegevusluba on antud tütarettevõtjale, mida otseselt või kaudselt kontrollib vähemalt üks kolmanda riigi seaduse alusel tegutsev emaettevõtja, täpsustavad pädevad asutused sellise kontserni struktuuri teatises, mis esitatakse komisjonile ja teistele pädevatele asutustele.”;

               3)

               artikli 65 lõige 1 asendatakse järgmisega:

                           “1.

                           Komisjoni abistab Euroopa kindlustuse ja kutsealase pensionikindlustuse komitee, mis on asutatud komisjoni otsusega 2004/9/EÜ. (26)”.

                  (26)  ELT L 3, 7.1.2004, lk 34."

         III PEATÜKK
   VÄÄRTPABERISEKTORIT KÄSITLEVATE DIREKTIIVIDE 85/611/EMÜ JA 2001/34/EÜ MUUTMINE

      Artikkel 9

      Direktiiv 85/611/EMÜ

   Direktiivi 85/611/EMÜ muudetakse järgmiselt:

               1)

               artiklit 6c muudetakse järgmiselt:

                           a)

                           lõike 9 teine lause asendatakse järgmisega:
                           “Iga kahe aasta järel esitab komisjon ettekande selliste juhtumite kohta.”;

                           b)

                           lõike 10 teine lause asendatakse järgmisega:
                           “Iga kahe aasta järel esitab komisjon ettekande selliste juhtumite kohta.”;

               2)

               artikli 14 lõike 6 teine lõik jäetakse välja;

               3)

               artikli 21 lõike 4 kolmas lause asendatakse järgmisega:
               “Euroopa väärtpaberikomitee võib sellise teabe üle arvamusi vahetada.”;

               4)

               artikli 22 lõike 4 kolmanda lõigu neljas lause asendatakse järgmisega:
               “Euroopa väärtpaberikomitee võib selliste teatiste üle arvamusi vahetada.”;

               5)

               jaotise X pealkiri asendatakse järgmisega:
               “Euroopa väärtpaberikomitee”;

               6)

               artikkel 53 jäetakse välja;

               7)

               artikkel 53a asendatakse järgmisega:
               “Artikkel 53a

               Järgmistes valdkondades võetakse käesolevas direktiivis tehtavad tehnilised muudatused vastu artikli 53b lõikes 2 sätestatud korras:

                           a)

                           määratluste selgitamine käesoleva direktiivi ühtse kohaldamise tagamiseks kogu ühenduses;

                           b)

                           terminite ühtlustamine ja määratluste vormistamine kooskõlas hilisemate avatud investeerimisfonde ja nendega seotud küsimusi reguleerivate õigusaktidega.”;

               8)

               lisatakse järgmine artikkel:
               “Artikkel 53b

               1.   Komisjoni abistab Euroopa väärtpaberikomitee (edaspidi “komitee”), mis on asutatud komisjoni otsusega 2001/528/EÜ. (27)

               Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ (28) artikleid 5 ja 7, võttes arvesse selle artikli 8 sätteid.
               Otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikes 6 sätestatud tähtajaks kehtestatakse kolm kuud.
               3.   Komitee võtab vastu oma töökorra.

                  (27)  EÜT L 191, 13.7.2001, lk 45. Otsust on muudetud otsusega 2004/8/EÜ (ELT L 3, 7.1.2004, lk 33"

                  (28)  EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.”."

      Artikkel 10

      Direktiiv 2001/34/EÜ

   Direktiivi 2001/34/EÜ muudetakse järgmiselt:

               1)

               artikkel 108 jäetakse välja;

               2)

               artikkel 109 asendatakse järgmisega:
               “Artikkel 109
               1.   Selleks et majandusliku olukorra vajadusi arvestades kohandada artikli 43 lõikes 1 sätestatud eeldatava turuväärtuse alammäära, esitab komisjon võetavate meetmete eelnõu Euroopa väärtpaberikomiteele, mis on asutatud komisjoni 6. juuni 2001. aasta otsusega 2001/528/EÜ. (29)

               Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsuse 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused, (30) artikleid 5 ja 7, võttes arvesse selle artikli 8 sätteid.
               Otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikes 6 sätestatud tähtajaks kehtestatakse kolm kuud.
               3.   Komitee võtab vastu oma töökorra.

                  (29)  EÜT L 191, 13.7.2001, lk 45. Otsust on muudetud otsusega 2004/8/EÜ (ELT L 3, 7.1.2004, lk 33)."

                  (30)  EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.”."

         IV PEATÜKK
   FINANTSKONGLOMERAATE KÄSITLEVA DIREKTIIVI 2002/87/EÜ MUUTMINE

      Artikkel 11

      Direktiiv 2002/87/EÜ

   Direktiivi 2002/87/EÜ artikli 19 lõige 2 asendatakse järgmisega:

                  “2.

                  Komisjon tutvub Euroopa panganduskomitee, Euroopa kindlustuse ja kutsealase pensionikindlustuse komitee ning finantskonglomeraatide komitee abiga põhjalikult lõikes 1 nimetatud läbirääkimiste tulemustega ja nendest tuleneva olukorraga, ilma et see piiraks asutamislepingu artikli 300 lõike 1 ja lõike 2 kohaldamist”.

   V PEATÜKK
   LÕPPSÄTTED

      Artikkel 12

      Rakendusmeetmed

   1.   Rakendusmeetmed, mis on vastuvõetud otsuse 1999/468/EÜ artiklites 5 ja 7 osutatud korra kohaselt ning võttes arvesse nimetatud otsuse artikli 8 sätteid, ei tohi muuta direktiivide olulisi sätteid.
   2.   Otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikes 6 sätestatud tähtajaks kehtestatakse kolm kuud.
   3.   Kui asutamislepingus kehtestatud komisjoni rakendusvolituste kasutamise tingimused peaksid muutuma, vaatab komisjon käesoleva direktiivi läbi ja teeb vajaduse korral ettepanekuid muudatuste tegemiseks. Selline läbivaatamine toimub igal juhul hiljemalt 31. detsembril 2007.

      Artikkel 13

      Ülevõtmine

   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid 13. mail 2005.
   Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.

      Artikkel 14

      Jõustumine

   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

      Artikkel 15

      Adressaadid

   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Strasbourg, 9. märts 2005

            Euroopa Parlamendi nimel

            president

         J.P. BORRELL FONTELLES

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         N. SCHMIT

      (1)  ELT C 112, 30.4.2004, lk 21.

      (2)  ELT C 58, 6.3.2004, lk 23.

      (3)  Euroopa Parlamendi 31. märtsi 2004. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 11. mai 2004. aasta otsus.

      (4)  EÜT L 191, 13.7.2001, lk 43.

      (5)  EÜT L 191, 13.7.2001, lk 45. Otsust on muudetud otsusega 2004/8/EÜ (ELT L 3, 7.1.2004, lk 33).

      (6)  EÜT L 228, 16.8.1973, lk 3. Direktiivi on viimati muudetud 2003. aasta ühinemisaktiga.

      (7)  EÜT L 375, 31.12.1985, lk 3. Direktiivi on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2004/39/EÜ (ELT L 145, 30.4.2004, lk 1).

      (8)  EÜT L 374, 31.12.1991, lk 32. Direktiivi on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1882/2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1).

      (9)  EÜT L 228, 11.8.1992, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2002/87/EÜ (ELT L 35, 11.2.2003, lk1).

      (10)  EÜT L 141, 11.6.1993, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2004/39/EÜ.

      (11)  EÜT L 135, 31.5.1994, lk 5. Direktiivi on muudetud 2003. aasta ühinemisaktiga.

      (12)  EÜT L 330, 5.12.1998, lk 1. Direktiivi on muudetud direktiiviga 2002/87/EÜ.

      (13)  EÜT L 126, 26.5.2000, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2004/69/EÜ (ELT L 125, 28.4.2004, lk 44).

      (14)  EÜT L 184, 6.7.2001, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2004/109/EÜ (ELT L 390, 31.12.2004, lk 38).

      (15)  EÜT L 345, 19.12.2002, lk 1. Direktiivi on muudetud nõukogu direktiiviga 2004/66/EÜ (ELT L 168, 1.5.2004, lk 35).

      (16)  EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.

      (17)  ELT L 3, 7.1.2004, lk 36.

      (18)  ELT L 3, 7.1.2004, lk 28.

      (19)  ELT L 3, 7.1.2004, lk 34.

      (20)  ELT L 96, 12.4.2003, lk 16.