title: Euroopa Parlamendi Ja Nõukogu direktiiv 97/7/EÜ, 20. mai 1997, tarbijate kaitse kohta sidevahendi abil sõlmitud lepingute korral

text:
Avis juridique important

|

31997L0007

Official Journal L 144 , 04/06/1997 P. 0019 - 0027

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 97/7/EÜ,20. mai 1997,tarbijate kaitse kohta sidevahendi abil sõlmitud lepingute korralEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100a,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,[1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust,[2]toimides asutamislepingu artiklis 189b sätestatud korras[3] vastavalt lepituskomitees 27. novembril 1996 heakskiidetud ühistekstilening arvestades, et:1) seoses siseturu eesmärkide saavutamisega tuleb võtta meetmed kõnealuse turu järkjärguliseks tugevdamiseks;2) kauba ja teenuste vaba liikumine mõjutab peale ärisektori ka üksikisikuid; see tähendab, et tarbijatel peaks olema juurdepääs teise liikmesriigi kaubale ja teenustele samadel tingimustel, nagu on kõnesoleva riigi elanikkonnal;3) tarbijate jaoks võiks olla siseturule ülemineku üks peamistest käegakatsutavatest tulemustest piiriülene kaugmüük, nagu on muu hulgas nimetatud nõukogule esitatud komisjoni teatises pealkirjaga "Turustamise ühtse siseturu poole"; siseturu tõrgeteta toimimiseks on oluline, et tarbijatel oleksid ärisuhted väljaspool oma riiki asuva ettevõttega, isegi kui sellel on tütarettevõte tarbija elukohariigis;4) uute tehnoloogiate kasutuselevõtmine annab tarbijatele rohkem võimalusi saada teavet pakkumiste kohta kõikjal ühenduses ning esitada tellimusi; mõned liikmesriigid on juba võtnud erinevaid või lahknevaid tarbijakaitsemeetmeid seoses kaugmüügiga ja see on kahjustanud ettevõtetevahelist konkurentsi siseturul; seetõttu on käesolevas valdkonnas vaja kehtestada minimaalsed ühiseeskirjad ühenduse tasandil;5) nõukogu 14. aprilli 1975. aasta resolutsiooni (Euroopa Majandusühenduse tarbijate kaitse ja teavitamise poliitika esialgse programmi kohta)[4] lisa lõigetes 18 ja 19 rõhutatakse vajadust kaitsta kauba ja teenuste ostjaid tellimata kauba eest maksmise ja agressiivsete müügiviiside eest;6) nõukogu 23. juuni 1986. aasta resolutsiooniga[5] heakskiidetud nõukogule esitatud komisjoni teatise "Tarbijakaitse uus suund" lõikes 33 väidetakse, et komisjon esitab ettepanekud seoses uute infotehnoloogiate kasutamisega, mis võimaldavad tarbijatel esitada tarnijatele tellimusi oma kodust;7) nõukogu 9. novembri 1989. aasta resolutsioonis tarbijakaitsepoliitika uuendamise tulevaste prioriteetide kohta[6] kutsutakse komisjoni üles määrama eelisvaldkondadeks kõnealuse resolutsiooni lisas nimetatud valdkonnad; kõnealuses lisas nimetatakse kaugostu hõlmavaid uusi tehnoloogiaid; vastuseks kõnealusele resolutsioonile võttis komisjon vastu Euroopa Majandusühenduse kolmeaastase tarbijakaitse tegevuskava (1990-1992); kõnealuses kavas nähakse ette direktiivi vastuvõtmine;8) sidevahendi abil sõlmitud lepingutes kasutatavate keelte kindlaksmääramine on liikmesriikide ülesanne;9) sidevahendi abil sõlmitud lepingud hõlmavad ühe või mitme sidevahendi kasutamist; eri sidevahendeid kasutatakse sellise kaugmüügi või -teenuste osutamise skeemi osana, milles tarnija ja tarbija ei pea üheaegselt kohal viibima; kõnealuste sidevahendite pidev areng ei võimalda koostada nendest täielikku loetelu, kuid nõuab selliste põhimõtete kindlaksmääramist, mis kehtivad ka nende vahendite suhtes, mida veel laialdaselt ei kasutata;10) üks ja sama tehing, mis koosneb järjestikustest toimingutest või aja jooksul eraldi tehtavatest toimingutest, võib liikmesriikide õigusaktidest olenevalt olla õiguslikult erinevalt määratletud; käesoleva direktiivi sätteid ei saa liikmesriikide õigusaktide kohaselt eri viisil kohaldada, välja arvatud artiklist 14 lähtumisel; seetõttu on põhjust arvata, et käesoleva direktiivi sätetest on kinni peetud vähemalt esimese toimingu puhul, mis kuulub järjestikuste toimingute jadasse, või esimese toimingu puhul aja jooksul eraldi tehtavate toimingute jadast, kui neid saab pidada tervikuks, olenemata sellest, kas toimingu või toimingute jada suhtes kehtib üks leping või mitu järjestikust lepingut;11) sidevahendite kasutamine ei tohi kaasa tuua tarbijale antava teabe vähendamist; teave, mis tuleb tarbijale saata, peaks seetõttu olema kindlaks määratud kasutatavatest sidevahenditest olenemata; antav teave peab samuti vastama ühenduse muudele asjakohastele eeskirjadele, eelkõige nendele, mis on sätestatud nõukogu 10. septembri 1984. aasta direktiiviga 84/450/EMÜ ja käsitleb eksitava reklaamiga seotud liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamist;[7] kui tehakse erandeid teabe andmise kohustuses, peab tarbija oma äranägemisel nõudma teatavaid alusandmeid, nagu tarnija isikusamasus, kauba või teenuste põhiomadused ja hind;12) telefonikõne korral peab tarbija saama vestluse alguses piisavalt teavet, et otsustada, kas jätkata või mitte;13) teatavate elektrooniliste kataloogide abil levitatav teave on tihti laadilt ajutine, kuivõrd seda ei võeta vastu püsikandjal; seetõttu peab tarbija saama piisavalt vara kirjaliku teatise lepingu nõuetekohaseks toimimiseks vajaliku teabega;14) tarbija ei saa tegelikult toodet näha ega osutatava teenuse laadiga tutvuda enne lepingu sõlmimist; tuleks sätestada lepingust taganemise õigus, kui käesoleva direktiiviga ei ole ette nähtud teisiti; et kõnealune õigus ei oleks pelgalt vormiline, peavad tarbija võimalikud kantavad kulutused taganemisõiguse kasutamise korral piirduma kauba tagastamisega seotud otseste kulutustega; taganemisõigus ei piira tarbija siseriiklikest õigusaktidest tulenevaid õigusi, eelkõige selliste toodete või teenuste saamisel, mis on ebakvaliteetsed või ei vasta kõnealuse toodete või teenuste pakkumises esitatud kirjeldusele; liikmesriikide ülesandeks on kindlaks määrata taganemisõiguse kasutamisest tulenevad muud tingimused ja kokkulepped;15) tuleb ette näha ka lepingu täitmise tähtaeg, kui see ei ole tellimise ajal kindlaks määratud;16) ei saa lubada müügiedendusviise, mille puhul tarbijale saadetakse tasu eest toode või osutatakse teenus, mida ta ei ole tellinud või mille kohta ta ei ole selgesõnalist nõusolekut andnud, kui ei ole tegemist asendustoote või -teenusega;17) kohaldatakse 4. novembril 1950. aastal allakirjutatud Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artiklitega 8 ja 10 sätestatud põhimõtteid; tuleks tunnustada tarbija õigust eraelu puutumatusele, eelkõige kaitset teatavate eriti pealetükkivate sidevahendite eest; seetõttu tuleks sätestada konkreetsed piirangud selliste vahendite kasutamisel; liikmesriigid peavad võtma asjakohased meetmed, et tõhusalt kaitsta selliste kontaktide eest neid tarbijaid, kes ei soovi, et nendega võetakse ühendust teatavate sidevahendite kaudu, ilma et see piiraks konkreetsete kaitsemeetmete rakendamist, mis on tarbijale kättesaadavad ühenduse õiguse alusel seoses isikuandmete ja eraelu puutumatuse kaitsega;18) on tähtis, et käesolevas direktiivis sisalduvaid siduvaid miinimumeeskirju täiendatakse vajaduse korral asjaomaste ettevõtjate vaheliste vabatahtlike kokkulepetega vastavalt komisjoni 7. aprilli 1992. aasta soovitusele 92/295/EMÜ tarbijakaitsealaste tegevusjuhiste kohta sidevahendi abil sõlmitud lepingute puhul;[8]19) tarbija parima kaitstuse huvides on tähtis, et tarbijaid teavitataks piisavalt käesoleva direktiivi sätetest ja tegevusjuhistest, mis võivad käesolevas valdkonnas olemas olla;20) käesoleva direktiivi täitmata jätmine võib kahjustada mitte ainult tarbijaid, vaid ka konkurente; seetõttu võib vastu võtta sätted, mis võimaldavad avalikel asutustel või nende esindajatel või tarbijaorganisatsioonidel, kellel on siseriiklike õigusaktide alusel õigustatud huvi tarbijat kaitsta, või kutseorganisatsioonidel, kellel on õigustatud huvi alustada menetlust, jälgida direktiivi kohaldamist;21) tarbijakaitset silmas pidades on tähtis käsitleda piiriüleste kaebuste küsimust niipea, kui see on võimalik; komisjon avaldas 14. veebruaril 1996 tegevuskava tarbijate kohtumenetluse lihtsustamiseks ja tarbijavaidluste lahendamiseks siseturul; see tegevuskava sisaldab konkreetseid algatusi kohtuvälise menetluse soodustamiseks; kõnealuse menetluse usaldusväärsuse tagamiseks pakutakse välja objektiivsed kriteeriumid (II lisa) ning nähakse ette kaebuse standardvormide kasutamine (III lisa);22) uute tehnoloogiate kasutamise korral ei kontrolli tarbija kasutatavaid sidevahendeid; seetõttu on vaja sätestada, et tõendamiskohustus on tarnijal;23) teatavatel juhtudel esineb oht, et tarbija võib jääda ilma käesoleva direktiiviga sätestatud kaitsest, kui lepingu suhtes rakendatakse kolmanda riigi õigusakte; seetõttu peaks käesolev direktiiv sisaldama sätteid, mille eesmärk on kõnealune oht kõrvaldada;24) liikmesriik võib üldistes huvides keelata oma territooriumil teatava kauba ja teatavate teenuste turustamise sidevahendi abil sõlmitud lepingute alusel; kõnealune keeld peab vastama ühenduse eeskirjadele; kõnealused keelud on näiteks seoses ravimitega juba sätestatud nõukogu 3. oktoobri 1989. aasta direktiiviga 89/552/EMÜ teleringhäälingutegevust käsitlevate liikmesriikide teatavate õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta[9] ja nõukogu 31. märtsi 1992. aasta direktiiviga 92/28/EMÜ tervishoius kasutatavate ravimite reklaamimise kohta,[10]ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1EesmärkKäesoleva direktiivi eesmärk on ühtlustada liikmesriikide õigus- ja haldusnormid, mis käsitlevad tarbijate ja tarnijate vahel sidevahendi abil sõlmitud lepinguid.Artikkel 2MõistedKäesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:1) sidevahendi abil sõlmitud leping - tarnija ja tarbija vahel sõlmitav kauba ja teenuste leping sellise kaugmüügi või -teenuste osutamise skeemi alusel, mida pakub tarnija, kasutades üksnes üht või mitut sidevahendit kuni lepingu sõlmimiseni, viimane kaasa arvatud;2) tarbija - füüsiline isik, kes käesoleva direktiiviga hõlmatavate lepingute alusel toimib eesmärkidel, mis ei ole seotud tema majandus- ega kutsetegevusega;3) tarnija - füüsiline või juriidiline isik, kes oma majandus- või kutsetegevuse raames tegutseb käesoleva direktiiviga hõlmatavate lepingute alusel;4) sidevahendid - vahendid, mida võib kasutada sidevahendi abil lepingu sõlmimiseks tarnija ja tarbija vahel, ilma et nad peaksid üheaegselt füüsiliselt kohal viibima. Käesoleva direktiiviga hõlmatavate vahendite soovituslik loetelu on I lisas;5) sidevõrgu operaator - füüsiline või avalik- või eraõiguslik juriidiline isik, kelle kutse- või majandustegevus on seotud ühe või mitme sidevahendi kättesaadavaks tegemisega tarnijatele.Artikkel 3Erandid1. Käesolevat direktiivi ei kohaldata lepingute suhtes, mis on sõlmitud:- seoses finantsteenustega, mille mittetäielik loetelu on esitatud II lisas,- müügiautomaate või automatiseeritud äriruume kasutades,- telekommunikatsioonivõrgu operaatoriga taksofoni kasutades,- kinnisvara ehitamiseks ja müümiseks või mis on seotud muude kinnisvaraõigustega, välja arvatud rendiõigused,- enampakkumisel.2. Artikleid 4, 5, 6 ja artikli 7 lõiget 1 ei kohaldata:- tarnelepingute suhtes, mille alusel kauba kohaletoojad toimetavad regulaarselt tarbijale koju, tema elu- või töökohta toiduaineid, jooke või muud igapäevaseks tarbimiseks mõeldud kaupa,- lepingute suhtes, mille alusel osutatakse majutus-, transpordi-, toitlustus- või vaba aja veetmise teenuseid, mille puhul tarnija võtab lepingu sõlmimisel kohustuse osutada kõnealuseid teenuseid kindlal kuupäeval või konkreetse aja jooksul; seoses vabaõhumeelelahutusüritustega võib tarnija erandina reserveerida õiguse artikli 7 lõiget 2 teatavate asjaolude korral mitte kohaldada.Artikkel 4Eelteave1. Tarbijale antakse piisavalt vara enne sidevahendi abil lepingu sõlmimist järgmine teave:a) tarnija isikusamasus ning aadress, kui lepinguga on ette nähtud ettemaks;b) kauba või teenuste põhiandmed;c) kauba või teenuste hind koos kõigi maksudega;d) kättetoimetamiskulud, vajaduse korral;e) maksmise, kättetoimetamise või täitmise kord;f) taganemisõiguse olemasolu, välja arvatud artikli 6 lõikes 3 nimetatud juhtudel;g) sidevahendi kasutamise maksumus, kui seda ei arvutata põhitariifi alusel;h) aeg, mille jooksul pakkumine või hind kehtib;i) vajaduse korral lepingu minimaalne kehtivusaeg lepingute puhul, mille alusel tarnitakse tooteid või osutatakse teenuseid pidevalt või korduvalt.2. Lõikes 1 nimetatud teave, mille kaubanduslik eesmärk peab olema selgesti väljendatud, esitatakse selgelt ja arusaadavalt, kasutatud sidevahendile vastaval viisil, võttes eelkõige nõuetekohaselt arvesse äritehingute suhtes kehtivaid hea usu põhimõtteid ja põhimõtteid, mis reguleerivad nende isikute kaitset, kes ei saa liikmesriikide õiguse kohaselt oma nõusolekut anda, näiteks alaealised.3. Telefonikõnede puhul tuleb tarnija isikusamasus ja telefonikõne kaubanduslik eesmärk selgesti esitada iga tarbijaga peetava vestluse alguses.Artikkel 5Teavet kinnitav kiri1. Tarbija peab saama artikli 4 lõike 1 punktides a-f nimetatud teabe kohta kinnituse kas kirjalikult või mõne muu talle kättesaadava ja tema poolt kasutatava püsiva andmekandja kaudu aegsasti lepingu täitmise ajal ning hiljemalt tarnimise ajal, kui kaup ei ole mõeldud tarnimiseks kolmandatele isikutele, juhul kui tarbija ei ole enne lepingu sõlmimist juba saanud teavet kirjalikult või mõne muu talle kättesaadava ja tema poolt kasutatava püsiva andmekandja kaudu.Igal juhul tuleb esitada järgmine teave:- kirjalik teave taganemisõiguse kasutamise tingimuste ja korra kohta artikli 6 tähenduses, kaasa arvatud artikli 6 lõike 3 esimeses taandes nimetatud juhud,- tarnija tegevuskoha geograafiline aadress, millele tarbija võib saata kaebusi,- teave olemasolevate müügijärgsete teenuste ja garantiide kohta,- otsus lepingu lõpetamise kohta, kui lepingu kestus on määramata või pikem kui üks aasta.2. Lõiget 1 ei kohaldata teenuste suhtes, mida osutatakse sidevahendeid kasutades, kui teenuseid osutatakse ainult ühel korral ja nende kohta esitab arve sidevõrgu operaator. Sellest hoolimata peab tarbijal olema siiski võimalus igal juhul saada tarnija tegevuskoha geograafiline aadress, millele ta võib saata kaebusi.Artikkel 6Taganemisõigus1. Tarbijal on õigus vähemalt seitsme tööpäeva jooksul igast sidevahendi abil sõlmitud lepingust taganeda ilma sanktsioonide ja põhjendusteta. Ainus taganemisõiguse kasutamisega seotud maks, mida võib tarbijalt nõuda, on kauba tagastamise otsesed kulud.Kõnealuse õiguse kasutusaeg algab:- kauba puhul alates päevast, mil tarbija võttis kauba vastu, kui on täidetud artikliga 5 ettenähtud kohustused,- teenuste puhul alates lepingu sõlmimise päevast või päevast, mil täideti artikliga 5 sätestatud kohustused, kui need täidetakse pärast lepingu sõlmimist, tingimusel, et kõnealune aeg ei ületa järgmises lõigus nimetatud kolmekuulist tähtaega.Kui tarnija ei ole täitnud artikliga 5 ettenähtud kohustusi, on see tähtaeg kolm kuud. Tähtaeg algab:- kauba puhul päevast, mil tarbija võttis kauba vastu,- teenuste puhul lepingu sõlmimise päevast.Kui artiklis 5 nimetatud teave esitatakse kõnealuse kolme kuu jooksul, algab esimeses lõigus nimetatud seitsme tööpäeva pikkune ajavahemik teabe esitamise hetkest.2. Kui tarbija on kasutanud taganemisõigust käesoleva artikli alusel, on tarnija kohustatud tasuta tagastama tarbija makstud summad. Ainus taganemisõiguse kasutamisega seotud maks, mida võib tarbijalt nõuda, on kauba tagastamise otsesed kulud. Kõnealune tagasimakse tuleb teha võimalikult kiiresti, kuid igal juhul 30 päeva jooksul.3. Kui lepinguosalised ei ole kokku leppinud teisiti, ei saa tarbija kasutada lõikega 1 ettenähtud taganemisõigust lepingute suhtes, mis on seotud:- teenuste osutamisega, kui teenust on hakatud osutama tarbija nõusolekul enne lõikes 1 nimetatud seitsme tööpäeva pikkuse tähtaja lõppu,- kauba tarnimise või teenuste osutamisega, mille hind sõltub finantsturu kõikumisest, mida tarnija ei saa mõjutada,- kauba tarnimisega, mis on valmistatud tarbija spetsiifiliste iseärasuste kohaselt või mis on selgesti isikuga seotud või mida kauba laadi tõttu ei saa tagasi saata või mis võib kiiresti rikneda või aeguda,- audio- või videosalvestuste või arvutitarkvara tarnimisega, kui tarbija on pakendi avanud,- ajalehtede, perioodiliste väljaannete ja ajakirjade tarnimisega,- mängu- ja loteriiteenustega.4. Liikmesriigid sätestavad oma õigusaktides, et:- juhul kui tarnija krediteerib täielikult või osaliselt kauba või teenuste hinna, või- juhul kui hind kaetakse täielikult või osaliselt laenuga, mille annab tarbijale kolmas isik kolmanda isiku ja tarnija vahelise kokkuleppe alusel,tühistatakse krediidileping ilma igasuguse sanktsioonita, juhul kui tarbija kasutab oma lõikega 1 sätestatud õigust lepingust taganeda.Liikmesriigid määravad kindlaks krediidilepingu tühistamise üksikasjalikud eeskirjad.Artikkel 7Lepingu täitmine1. Kui lepinguosalised ei ole kokku leppinud teisiti, peab tarnija täitma tellimuse kõige rohkem 30 päeva jooksul alates päevast, mis järgneb päevale, mil tarbija tarnijale tellimuse edastas.2. Kui tarnija ei suuda täita lepingut põhjusel, et tellitud kaup või teenused ei ole kättesaadavad, tuleb tarbijale sellest teatada ja tagastada kõik tarbija makstud summad võimalikult kiiresti, kuid igal juhul 30 päeva jooksul.3. Liikmesriigid võivad sätestada, et tarnija võib tarnida tarbijale samaväärse kvaliteedi ja hinnaga kaupa või teenuseid, kui selline võimalus sätestati enne lepingu sõlmimist või lepinguga. Tarbijale teatatakse sellest võimalusest selgesti ja arusaadavalt. Taganemisõiguse kasutamisest tulenevad kauba tagastamiskulud kannab kõnealusel juhul tarnija ning tarbijale tuleb sellest teatada. Sellistel juhtudel ei saa lugeda kauba müüki või teenuste osutamist tellimata asja saatmiseks või teenuse osutamiseks artikli 9 tähenduses.Artikkel 8KaardimaksedLiikmesriigid tagavad asjakohased meetmed, mis võimaldavad tarbijal:- nõuda makse tühistamist, kui maksekaarti on käesoleva direktiiviga reguleeritavate sidevahendi abil sõlmitud lepingutega seoses kuritahtlikult kasutatud,- maksekaardi kuritahtliku kasutamise korral lasta tasutud summa hüvitada või tagasi maksta.Artikkel 9Tellimata asja saatmine või teenuse osutamineLiikmesriik võtab asjakohased meetmed, et:- keelata selline kauba või teenuste tarnimine, mida tarbija ei ole ette tellinud, kui müügi või teenusega kaasneb maksenõue,- vabastada tarbija kõigist kohustustest nende tarnete puhul, mida ta ei ole tellinud, kusjuures tarbija vastamata jätmist ei saa käsitada nõusolekuna.Artikkel 10Teatavate sidevahendite kasutamise piirangud1. Tarnija ei saa tarbija eelneva nõusolekuta kasutada järgmisi vahendeid:- inimsekkumist mittevajavad automatiseeritud kõnevalimissüsteemid (automaatvalimissüsteemid),- faks.2. Liikmesriigid tagavad, et individuaalsidet võimaldavaid sidevahendeid, mida ei ole nimetatud lõikes 1, võib kasutada ainult siis, kui tarbija ei ole selgesti selle vastu.Artikkel 11Kohtulik ja halduslik kaitsevahend1. Liikmesriigid tagavad, et on olemas sobivad ja tõhusad vahendid, millega kindlustada käesoleva direktiivi täitmine tarbijate huvides.2. Lõikes 1 nimetatud vahendite hulka kuuluvad sätted, mille kohaselt üks või mitu järgmistest siseriikliku õigusega määratud asutustest võib kooskõlas siseriikliku õigusega pöörduda kohtute või järgmiste pädevate haldusasutuste poole, et tagada käesoleva direktiivi rakendamiseks vastuvõetud siseriiklike sätete kohaldamine:a) avalik-õiguslikud asutused või nende esindajad;b) tarbijaorganisatsioonid, kellel on õigustatud huvi tarbijaid kaitsta;c) kutseorganisatsioonid, kellel on õigustatud huvi meetmeid võtta.3. a) Liikmesriigid võivad sätestada, et tarnija peab täitma tõendamiskohustust eelteate, kinnituskirja, tähtaegadest kinnipidamise või tarbija nõusoleku kohta.b) Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed tagamaks, et tarnijad ja sidevõrgu operaatorid lõpetavad võimaluse korral tegevuse, mis on vastuolus käesoleva direktiivi kohaselt vastuvõetud meetmetega.4. Liikmesriigid võivad ette näha, et käesoleva direktiivi sätete täitmist kontrollivad vabatahtlikult isereguleeruvad organisatsioonid ning et lisaks vahenditele, mis liikmesriigid peavad ette nägema, et tagada käesoleva direktiivi sätetele täitmine, on võimalus pöörduda vaidluste lahendamiseks kõnealuste organisatsioonide poole.Artikkel 12Siduvus1. Tarbija ei saa loobuda õigustest, mis ta saab käesoleva direktiivi ülevõtmisega siseriiklikesse õigusaktidesse.2. Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed tagamaks, et tarbija ei kaota käesoleva direktiiviga pakutavat kaitset sel põhjusel, et lepingu suhtes kohaldatavaks õiguseks valitakse kolmanda riigi õigus, kui leping on ühe või mitme liikmesriigi territooriumiga tihedalt seotud.Artikkel 13Ühenduse eeskirjad1. Käesoleva direktiivi sätteid kohaldatakse niivõrd, kuivõrd ühenduse õigusaktides sisalduvates eeskirjades puuduvad teatavat liiki sidevahendi abil sõlmitud lepinguid täielikult hõlmavad konkreetsed sätted.2. Kui teatavad ühenduse eeskirjad sisaldavad ainult kauba tarnimise või teenuste osutamise teatavaid aspekte hõlmavaid sätteid, kohaldatakse sidevahendi abil sõlmitud lepingute kõnealuste konkreetsete aspektide suhtes pigem kõnealuseid kui käesoleva direktiivi sätteid.Artikkel 14MiinimumklauselTarbijakaitse kõrgema taseme tagamiseks võivad liikmesriigid käesoleva direktiivi reguleerimisalas kehtestada või säilitada rangemad sätted, kui need on kooskõlas asutamislepinguga. Kõnealuste sätetega võib liikmesriik vajaduse korral ning üldistes huvides keelata oma territooriumil teatavate kaupade ja teenuste, eeskätt ravimite turustamise sidevahendi abil sõlmitud lepingute alusel, võttes seejuures nõuetekohaselt arvesse asutamislepingut.Artikkel 15Rakendamine1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt kolm aastat pärast direktiivi jõustumist. Liikmesriigid teatavad nendest viivitamata komisjonile.2. Kui liikmesriigid lõikes 1 nimetatud normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.3. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike õigusaktide teksti.4. Hiljemalt neli aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumist esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule ettekande käesoleva direktiivi rakendamise kohta, lisades vajaduse korral ettepanekud selle läbivaatamiseks.Artikkel 16Tarbijate teavitamineLiikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et anda tarbijatele teavet siseriiklike õigusaktide kohta, millesse käesolev direktiiv üle võetakse, ning ergutavad vajaduse korral kutseorganisatsioone tarbijaid oma tegevusjuhistega tutvustama.Artikkel 17Kaebuste esitamise süsteemKomisjon uurib võimalusi luua tõhusad vahendid kaugmüügiga seotud tarbijate kaebuste lahendamiseks. Kahe aasta jooksul pärast käesoleva direktiivi jõustumist esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule uurimistulemuste kohta ettekande, mis vajaduse korral sisaldab ettepanekuid.Artikkel 18Käesolev direktiiv jõustub Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval.Artikkel 19Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 20. mai 1997Euroopa Parlamendi nimelpresidentJ. M. GIL-ROBLESNõukogu nimeleesistujaJ. VAN AARTSENI LISAArtikli 2 lõikega 4 hõlmatud sidevahendid- adressaadita trükis- adressaadiga trükis- tüüpkiri- tellimislehega reklaam ajakirjanduses- kataloog- inimsekkumisega telefoniühendus- inimsekkumiseta telefoniühendus (automaatvalimissüsteem, audiotekst)- raadio- videofon (ekraaniga telefon)- videotekstiseade (mikroarvuti ja teleekraan) klaviatuuri või puuteekraaniga- elektronpost- faks- televiisor (kaugost).II LISAFinantsteenused artikli 3 lõike 1 tähenduses- investeerimisteenused- kindlustus- ja edasikindlustustehingud- pangandusteenused- futuuri- või optsioonitehingutega seotud toimingudSelliste teenuste hulka kuuluvad eelkõige:- direktiivi 93/22/EMÜ[11] lisas nimetatud investeerimisteenused; ühisinvesteerimisettevõtjate teenused,- teenused seoses direktiivi 89/646/EMÜ[12] lisas nimetatud toimingutega, mis eeldavad vastastikust tunnustamist,- kindlustus- ja edasikindlustustegevusega hõlmatavad toimingud, mida nimetatakse:- direktiivi 73/239/EMÜ artiklis 1,[13]- direktiivi 79/267/EMÜ lisas,[14]- direktiivis 64/225/EMÜ,[15]- direktiivides 92/49/EMÜ[16] ja 92/96/EMÜ.[17][1] EÜT C 156, 23.6.1992, lk 14 ja EÜT C 308, 15.11.1993, lk 18.[2] EÜT C 19, 25.1.1993, lk 111.[3] Euroopa Parlamendi 26. mai 1993. aasta arvamus (EÜT C 176, 28.6.1993, lk 95), nõukogu 29. juuni 1995. aasta ühine seisukoht (EÜT C 288, 30.10.1995, lk 1) ja Euroopa Parlamendi 13. detsembri 1995. aasta otsus (EÜT C 17, 22.1.1996, lk 51). Euroopa Parlamendi 16. jaanuari 1997. aasta otsus ja nõukogu 20. jaanuari 1997. aasta otsus.[4] EÜT C 92, 25.4.1975, lk 1.[5] EÜT C 167, 5.7.1986, lk 1.[6] EÜT C 294, 22.11.1989, lk 1.[7] EÜT L 250, 19.9.1984, lk 17.[8] EÜT L 156, 10.6.1992, lk 21.[9] EÜT L 298, 17.10.1989, lk 23.[10] EÜT L 113, 30.4.1992, lk 13.[11] EÜT L 141, 11.6.1993, lk 27.[12] EÜT L 386, 30.12.1989, lk 1. Direktiivi on muudetud direktiiviga 92/30/EMÜ (EÜT L 110, 28.4.1992, lk 52).[13] EÜT L 228, 16.8.1973, lk 3. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 92/49/EMÜ (EÜT L 228, 11.8.1992, lk 1).[14] EÜT L 63, 13.3.1979, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 90/619/EMÜ (EÜT L 330, 29.11.1990, lk 50).[15] EÜT 56, 4.4.1964, lk 878/64. Direktiivi on muudetud 1973. aasta ühinemisaktiga.[16] EÜT L 228, 11.8.1992, lk 1.[17] EÜT L 360, 9.12.1992, lk 1.


title: Komisjoni direktiiv 2011/18/EL, 1. märts 2011 , millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2008/57/EÜ (ühenduse raudteesüsteemi koostalitlusvõime kohta) II, V ja VI lisa  EMPs kohaldatav tekst

text:
               2.3.2011

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 57/21

         KOMISJONI DIREKTIIV 2011/18/EL,
   1. märts 2011,
   millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2008/57/EÜ (ühenduse raudteesüsteemi koostalitlusvõime kohta) II, V ja VI lisa
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. juuni 2008. aasta direktiivi 2008/57/EÜ ühenduse raudteesüsteemi koostalitlusvõime kohta, (1) eriti selle artikli 30 lõiget 3,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Meetmed, mille eesmärk on muuta direktiivi 2008/57/EÜ vähemolulisi sätteid ja mis on seotud kõnealuse direktiivi II–IX lisa kohandamisega, võetakse vastu vastavalt direktiivi 2008/57/EÜ artikli 29 lõikes 4 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.

               (2)

               Kontrolli ja signaalimise allsüsteem koosneb raudteeäärsetest seadmetest ja rongisisestest seadmetest, mida tuleks pidada kaheks eraldi allsüsteemiks. Seepärast tuleks direktiivi 2008/57/EÜ II lisa vastavalt muuta.

               (3)

               Elektritarbimise mõõteseadmed on veeremisse füüsiliselt integreeritud. Seepärast tuleks direktiivi 2008/57/EÜ II lisa vastavalt muuta.

               (4)

               Vastavalt direktiivi 2008/57/EÜ artikli 17 lõikele 3 peaksid liikmesriigid määrama asutused, kes vastutavad siseriiklike eeskirjadega seotud vastavustõendamise menetluse eest. Direktiivi 2008/57/EÜ V ja VI lisa tuleks seega muuta, et täpsustada kõnealuste asutuste poolt kohaldatavat menetlust.

               (5)

               Direktiivi 2008/57/EÜ VI lisa punktis 2 osutatud menetluse ja vastavustõendamise vaheteatise kasutamise korral peaks teavitatud asutus kõigepealt koostama EÜ vastavustõendamise vahesertifikaadi ning taotleja peaks seejärel koostama sellega seotud EÜ vahedeklaratsiooni. Seepärast tuleks direktiivi 2008/57/EÜ V ja VI lisa vastavalt muuta.

               (6)

               Käesolevas direktiivis esitatud meetmed on kooskõlas vastavalt direktiivi 2008/57/EÜ artikli 29 lõikele 1 loodud komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 2008/57/EÜ II, V ja VI lisa asendatakse vastavalt käesoleva direktiivi I, II ja III lisa tekstiga.
   Artikkel 2
   1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 31. detsembriks 2011. Nad edastavad kõnealuste sätete teksti viivitamata komisjonile.
   2.   Kui liikmesriigid need sätted vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   3.   Käesoleva direktiivi ülevõtmise ja rakendamise kohustust ei kohaldata Küprose Vabariigi ja Malta Vabariigi suhtes seni, kuni nende territooriumile ei ole rajatud raudteesüsteemi.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 1. märts 2011

            Komisjoni nimel

            president

         José Manuel BARROSO

      (1)  ELT L 191, 18.7.2008, lk 1.

      I LISA

            „II LISA

               ALLSÜSTEEMID

            1.   Allsüsteemide nimekiri

            Käesoleva direktiivi kohaldamisel võib raudteesüsteemi moodustava süsteemi jaotada järgmisteks allsüsteemideks:

                        a)

                        struktuuriliste valdkondade allsüsteem:

                                    —

                                    infrastruktuur;

                                    —

                                    energia;

                                    —

                                    raudteeäärne kontroll ja signaalimine;

                                    —

                                    rongisisene kontroll ja signaalimine;

                                    —

                                    veerem;

                        b)

                        funktsionaalsete valdkondade allsüsteem:

                                    —

                                    käitamine ja liikluskorraldus;

                                    —

                                    hooldus;

                                    —

                                    telemaatilised seadmed reisijate- ja kaubaveo teenuste jaoks.

                  2.   Allsüsteemide kirjeldus

            Agentuur esitab iga allsüsteemi või allsüsteemi osa kohta koostalitlusvõime komponentide ja aspektide nimekirja asjakohase KTK kavandi koostamise ajal. Ilma et see piiraks koostalitlusvõimega seotud asjaolude ja komponentide valikut või järjekorda, mille alusel nende kohta kehtestatakse KTK, kuuluvad allsüsteemi järgmised osad.
            2.1.   Infrastruktuur

            Rööbastee, pöörangud, rajatised (sillad, tunnelid jne), jaamade infrastruktuur (perroonid, juurdepääsualad, sh piiratud liikumisvõimega isikutele, jne), ohutus- ja kaitsevahendid.
            2.2.   Energia

            Elektrisüsteemid, kaasa arvatud kontaktõhuliinid ja elektritarbimise mõõtesüsteemide raudteeäärsed seadmed.
            2.3.   Raudteeäärne kontroll ja signaalimine

            Kõik raudteeäärsed seadmed, mis on vajalikud ohutuse tagamiseks ning selleks, et kontrollida ja juhtida raudteevõrgustikus liiklemise loaga rongide liikumist.
            2.4.   Rongisisene kontroll ja signaalimine

            Kõik rongisisesed seadmed, mis on vajalikud ohutuse tagamiseks ning selleks, et kontrollida ja juhtida raudteevõrgustikus liiklemise loaga rongide liikumist.
            2.5.   Käitamine ja liikluskorraldus

            Menetlused ja seadmed, mis võimaldavad erinevate struktuuriliste allsüsteemide, eriti rongikoosseisu ja rongijuhtimise, liikluse planeerimise ja liikluskorralduse allsüsteemide järjepidevat käitamist nii normaalsetel kui ka halvenenud tingimustel.
            Töötajate kvalifikatsioon, mida võidakse rahvusvaheliste teenuste osutamisel nõuda.
            2.6.   Telemaatilised seadmed

            Vastavalt I lisale koosneb see allsüsteem kahest osast:

                        a)

                        reisijateveo teenuste seadmed, sealhulgas süsteemid, mis edastavad reisijatele teavet enne reisi ja reisi jooksul, broneerimis- ja maksesüsteemid, pagasi korraldamine ja rongide ning teiste transpordiliikide vaheliste ühenduste haldamine;

                        b)

                        kaubaveoteenuste seadmed, sealhulgas infosüsteemid (kauba ja rongide järelevalve reaalajas), sorteerimis- ja jaotussüsteemid, broneerimis-, makse- ja arvesüsteemid, ühenduste korraldamine teiste transpordiliikidega ning elektrooniliste saatedokumentide koostamine.

                  2.7.   Veerem

            Struktuur, rongi kõikide seadmete juhtimissüsteem, vooluvõtuseadmed, veojõu- ja energiamuundurid, rongisisesed elektritarbimise mõõteseadmed, pidurdussüsteem, haakeseadmed, veermikud (pöördvankrid, teljed jne) ja vedrustus, uksed, inimene/masin-liidesed (vedurijuht, rongi personal ja reisijad, sh piiratud liikumisvõimega isikutele), passiivsed või aktiivsed ohutusseadmed ja reisijate ning rongi personali tervishoiu jaoks vajalikud vahendid.
            2.8.   Hooldus

            Menetlused, seadmed, hooldustööde logistikakeskused ja reservid, mis võimaldavad kohustuslike parandustööde ja ennetavate hooldustööde tegemist, et tagada raudteesüsteemi koostalitlusvõime ja nõutavad tööparameetrid.”

      II LISA

            „V LISA

               ALLSÜSTEEMIDE VASTAVUSTÕENDAMISE DEKLARATSIOON

            1.   Allsüsteemide EÜ vastavustõendamise deklaratsioon

            EÜ vastavustõendamise deklaratsioon ja sellele lisatud dokumendid peavad olema kuupäevastatud ja allkirjastatud.
            Kõnealune deklaratsioon peab põhinema allsüsteemide EÜ vastavustõendamise menetlusel, mida on kirjeldatud VI lisa punktis 2. Deklaratsioon peab olema kirjutatud tehnilise dokumentatsiooniga samas keeles ja see peab sisaldama vähemalt järgmist:

                        —

                        viited direktiivile;

                        —

                        tellija või tootja või tema sellise volitatud esindaja nimi ja aadress, kelle asukoht on Euroopa Liidus (esitada ärinimi ja täielik aadress; volitatud esindaja puhul ka tellija või tootja ärinimi);

                        —

                        allsüsteemi lühike kirjeldus;

                        —

                        teavitatud asutuse nimi ja aadress, kes viis läbi artiklis 18 osutatud EÜ vastavustõendamise;

                        —

                        viited dokumentidele, mis sisalduvad tehnilises dokumentatsioonis;

                        —

                        kõik asjakohased ajutised või lõplikud sätted, mida allsüsteemides peab järgima, ning vajaduse korral igasugused kasutuspiirangud ja -tingimused;

                        —

                        ajutise EÜ deklaratsiooni puhul selle kehtivusaeg;

                        —

                        allakirjutaja ametitõend.

                  Kui VI lisas viidatakse EÜ vastavustõendamise vahedeklaratsioonile, siis kehtivad kõnealusele deklaratsioonile käesoleva punkti sätted.
            2.   Allsüsteemide vastavustõendamise deklaratsioon siseriiklike eeskirjade olemasolu korral

            Kui VI lisas viidatakse allsüsteemide vastavustõendamise deklaratsioonile siseriiklike eeskirjade olemasolu korral, siis kehtivad kõnealusele deklaratsioonile punkti 1 sätted mutatis mutandis.”

      III LISA

            „VI LISA

               ALLSÜSTEEMIDE VASTAVUSTÕENDAMISE MENETLUS

            1.   ÜLDPÕHIMÕTTED
            Allsüsteemi vastavustõendamise menetlus hõlmab kontrollimist ja tõendamist, et kõnealune allsüsteem:

                        —

                        on projekteeritud, ehitatud ja paigaldatud viisil, mis vastab allsüsteemi käsitlevatele olulistele nõuetele, ja

                        —

                        võib saada kasutuselevõtu loa.

                  2.   EÜ VASTAVUSTÕENDAMISE MENETLUS
            2.1.   Sissejuhatus

            EÜ vastavustõendamine on menetlus, mille käigus teavitatud asutus kontrollib ja tõendab, et allsüsteem:

                        —

                        vastab asjakohasele KTKle,

                        —

                        vastab muudele asutamislepingust tulenevatele õigusnormidele.

                  2.2.   Allsüsteemi osad ja etapid

            2.2.1   Vastavustõendamise vaheteatis

            Kui KTKdes on nii määratletud või kui see on asjakohane, siis taotleja nõudmisel võib allsüsteemi teatud osadeks jagada või seda kontrollida vastavustõendamise menetluse teatud etappide jooksul.
            Vastavustõendamise vaheteatise kasutamine on menetlus, mille käigus teavitatud asutus kontrollib ja tõendab allsüsteemi teatud osade vastavust või vastavustõendamise menetluse teatud etappe.
            Vastavustõendamise vaheteatise kasutamise tulemuseks on alati EÜ vastavustõendamise vahesertifikaat, mille väljastab taotleja valitud teavitatud asutus, ning taotleja koostab omakorda EÜ vastavustõendamise vahedeklaratsiooni, kui see on asjakohane. Vastavustõendamise vahesertifikaadil ja vastavustõendamise vahedeklaratsioonil peab olema viide KTKdele, millele vastavust on hinnatud.
            2.2.2   Allsüsteemi osad

            Taotleja võib taotleda vastavustõendamise vaheteatise kasutamist iga osa kohta. Iga osa kontrollitakse igas etapis vastavalt punktile 2.2.3.
            2.2.3   Vastavustõendamise menetluse etapid

            Allsüsteemi või allsüsteemi teatud osasid kontrollitakse igas järgmises etapis:

                        —

                        üldine projekt;

                        —

                        tootmine: ehitamine, sealhulgas eelkõige tsiviilehitustööd, komponentide valmistamine, kokkupanemine ja üldine seadistamine;

                        —

                        lõplik katsetamine.

                  Taotleja võib taotleda vastavustõendamise vaheteatise kasutamist projekteerimisetapi (kaasa arvatud tüübikatsetused) ja tootmisetapi puhul.
            2.3.   Vastavustõendamise sertifikaat

            2.3.1.   EÜ vastavustõendamise eest vastutav teavitatud asutus hindab allsüsteemi projekteerimist, tootmist ja lõplikku katsetamist ning koostab taotlejale mõeldud EÜ vastavustõendamise sertifikaadi ja taotleja koostab omakorda EÜ vastavustõendamise deklaratsiooni. EÜ vastavustõendamise sertifikaadis peab olema viide KTKdele, millele vastavust on hinnatud.
            Kui allsüsteemi vastavust kõigile asjakohastele KTKdele ei ole hinnatud (näiteks erandi, ümberehitamise või uuendamise puhul KTKde osalise rakendamise, KTK üleminekuaja või erijuhtumi korral), siis esitatakse EÜ sertifikaadis täpsed viited nendele KTKdele või nende osadele, millele vastavust ei ole teavitatud asutus EÜ vastavustõendamise menetluse käigus kontrollinud.
            2.3.2.   Kui on väljastatud EÜ vastavustõendamise vahesertifikaat, võtab allsüsteemi EÜ vastavustõendamise eest vastutav teavitatud asutus neid vahesertifikaate arvesse ning teeb enne EÜ vastavustõendamise sertifikaadi väljastamist järgmist:

                        —

                        kontrollib, et EÜ vastavustõendamise vahesertifikaat hõlmaks nõuetekohaselt KTKde asjakohaseid nõudeid;

                        —

                        kontrollib kõiki EÜ vastavustõendamise vahesertifikaadiga hõlmamata aspekte ja

                        —

                        kontrollib allsüsteemi kui terviku lõplikku katsetamist.

                  2.4.   Tehniline dokumentatsioon

            EÜ vastavustõendamise deklaratsiooniga kaasnev tehniline dokumentatsioon peab sisaldama järgmist teavet:

                        —

                        kõnealuse allsüsteemi suhtes asjakohased projekteerimisega seotud tehnilised karakteristikud, nagu näiteks üldised ja detailsed ehitamisega kooskõlas olevad joonised, elektri- ja hüdraulikaskeemid, juhtimisahela skeemid, andmetöötlus- ja automaatikasüsteemide kirjeldus, käitamis- ja hooldusdokumendid jne;

                        —

                        allsüsteemi inkorporeeritud koostalitlusvõime komponentide nimekiri, nagu on viidatud artikli 5 lõike 3 punktis d;

                        —

                        EÜ vastavus- või kasutuskõlblikkuse deklaratsioonide koopiad, millega eespool nimetatud komponendid peavad olema varustatud vastavalt direktiivi artiklile 13; vajaduse korral lisatakse neile vastavad arvestusmärkused ning selliste katsete ja hindamiste protokollide koopiad, mida teostasid teavitatud asutused üldiste tehniliste kirjelduste alusel;

                        —

                        EÜ vastavustõendamise vahesertifikaat, kui see on olemas, ning sel juhul ka EÜ vastavustõendamise sertifikaadi juurde kuuluv EÜ vastavustõendamise vahedeklaratsioon koos teavitatud asutuse poolt sertifikaadile tehtud kehtivuskontrolli tulemustega;

                        —

                        EÜ vastavustõendamise eest vastutava teavitatud asutuse allkirjastatud EÜ vastavustõendamise sertifikaat koos vastavate arvestusmärkustega, milles sätestatakse, et allsüsteem vastab asjakohaste KTKde nõuetele, ning nimetatakse allsüsteemi tegevuse ajal märgitud reservatsioonid, mis jäid kehtima; samuti peaks EÜ vastavustõendamise sertifikaadile lisama inspekteerimis- ja auditeerimisaruanded, mille on koostanud kõnealune asutus seoses vastavustõendamisega, nagu on määratletud punktides 2.5.3 ja 2.5.4;

                        —

                        asutamislepingust tulenevate muude õigusaktidega kooskõlas väljastatud EÜ sertifikaadid;

                        —

                        kui vastavalt komisjoni määrusele (EÜ) nr 352/2009 (1) on nõutav ohutu integreerimine, siis lisab taotleja tehnilisele dokumentatsioonile hindaja aruande direktiivi 2004/49/EÜ artikli 6 lõikes 3 viidatud riskihindamise ühiste ohutusmeetodite kohta.

                  2.5.   Järelevalve

            2.5.1.   EÜ järelevalve eesmärk on tagada tehnilisest dokumentatsioonist tulenevate kohustuste täitmine allsüsteemi tootmise jooksul.
            2.5.2.   Tootmise kontrollimise eest vastutaval teavitatud asutusel peab olema pidev juurdepääs ehitusplatsidele, tootmistsehhidele ja ladustamisaladele ning vajaduse korral eeltöötlemis- ja katsetamiskohtadele ning üldse kõikidele tööpaikadele, mida asutus oma ülesande täitmisel vajalikuks peab. Teavitatud asutus peab taotlejalt saama kõik selleks otstarbeks vajalikud dokumendid, eelkõige allsüsteemiga seotud rakendusplaanid ja tehnilise dokumentatsiooni.
            2.5.3.   Rakendamise kontrollimise eest vastutav teavitatud asutus peab regulaarselt tegema auditeid, et kinnitada vastavust asjakohastele KTKdele. Ta peab rakendamise eest vastutavatele isikutele esitama auditeerimisaruande. Teatavatel ehitamise etappidel võib olla vajalik asutuse kohalolek.
            2.5.4.   Lisaks sellele võib teavitatud asutus ehitusplatsi ja tootmistöökoda ette teatamata külastada. Selliste külaskäikude ajal võib teavitatud asutus teha täieliku või osalise auditi. Ta peab rakendamise eest vastutavatele isikutele esitama inspekteerimisaruande ja vajaduse korral auditeerimisaruande.
            2.5.5.   Eesmärgiga koostada IV lisa punktis 2 nimetatud EÜ vastavus- või kasutuskõlblikkuse deklaratsioon, on teavitatud asutusel võimalus kontrollida koostalitlusvõime komponendiga varustatud allsüsteemi, et hinnata seal, kus vastav KTK seda nõuab, allsüsteemi kasutuskõlblikkust kavandatud raudteeümbruse piires.
            2.6.   Esitamine

            Lõikes 2.4 viidatud täielik dokumentatsioon tuleb esitada taotlejale, et täiendada selle eest vastutava teavitatud asutuse väljastatud EÜ vastavustõendamise vahesertifikaati, kui see on olemas, või et täiendada vastavustõendamise sertifikaati, mille on välja andnud allsüsteemi EÜ vastavustõendamise eest vastutav teavitatud asutus. Dokumentatsioon tuleb lisada EÜ vastavustõendamise deklaratsioonile, mille taotleja saadab pädevale asutusele, kellele ta esitab taotluse kasutuselevõtu loa saamiseks.
            Taotleja peab säilitama dokumentatsiooni koopiat kogu allsüsteemi kasutusaja jooksul. See tuleb saata igale liikmesriigile, kes sellekohast soovi avaldab.
            2.7.   Avalikustamine

            Iga teavitatud asutus peab regulaarselt avaldama asjakohast teavet järgmiste dokumentide kohta:

                        —

                        laekunud EÜ vastavustõendamise ja vastavustõendamise vaheteatise kasutamise taotlused;

                        —

                        koostalitusvõime komponentide vastavuse ja/või kasutuskõlblikkuse hindamise taotlus;

                        —

                        väljastatud või tagasilükatud EÜ vastavustõendamise vahesertifikaadid;

                        —

                        väljastatud või tagasilükatud EÜ vastavustunnistused ja/või kasutuskõlblikkuse EÜ sertifikaadid;

                        —

                        väljastatud või tagasilükatud EÜ vastavustõendamise sertifikaadid.

                  2.8.   Keel

            EÜ vastavustõendamise menetlusega seotud toimikud ja kirjavahetus peavad olema selle ELi liikmesriigi riigikeeles, kus taotleja on registreeritud, või ELi ametlikus keeles, mille taotleja on heaks kiitnud.
            3.   VASTAVUSTÕENDAMISE MENETLUS SISERIIKLIKE EESKIRJADE OLEMASOLU KORRAL
            3.1.   Sissejuhatus

            Vastavustõendamise menetlus siseriiklike eeskirjade olemasolu korral on menetlus, mille käigus artikli 17 lõike 3 alusel määratud asutus (edaspidi „määratud asutus”) kontrollib ja tõendab, et allsüsteem vastab siseriiklikele eeskirjadele, millest on teavitatud vastavalt artikli 17 lõikele 3.
            3.2.   Vastavustõendamise sertifikaat

            Siseriiklike eeskirjade olemasolu korral koostab vastavustõendamise menetluse eest vastutav määratud asutus taotlejale mõeldud vastavustõendamise sertifikaadi.
            Sertifikaat sisaldab täpset viidet siseriiklikule eeskirjale, millele vastavust on määratud asutus vastavustõendamise menetluse käigus kontrollinud, sealhulgas seoses nende eeskirjadega, mis käsitlevad KTK erandiga ümberehitatavaid või uuendatavaid osasid.
            Veeremit moodustavate allsüsteemidega seotud siseriiklike eeskirjade olemasolu korral jagab määratud asutus sertifikaadi kahte ossa. Üks osa hõlmab viiteid nendele siseriiklikele eeskirjadele, mis on rangelt seotud üksnes veeremi ja asjakohase võrgustiku vahelise tehnilise koostalitlusvõimega, ning teine osa hõlmab kõiki ülejäänud siseriiklikke eeskirju.
            3.3.   Tehniline dokumentatsioon

            Siseriiklike eeskirjade olemasolu korral tuleb vastavustõendamise sertifikaadiga kaasnev tehniline dokumentatsioon lisada punktis 2.4 viidatud tehnilisele dokumentatsioonile ja seal peavad olema esitatud andmed, mis on asjakohased allsüsteemi siseriiklikele eeskirjadele vastavuse hindamiseks.”

         (1)  ELT L 108, 22.4.2009, lk 4.


title: Komisjoni direktiiv, 17. juuli 1980, millega muudetakse söödakultuuride seemne turustamist käsitleva nõukogu direktiivi 66/401/EMÜ II lisa

text:
Avis juridique important

|

31980L0754

Official Journal L 207 , 09/08/1980 P. 0036 - 0036 Spanish special edition: Chapter 03 Volume 18 P. 0286  Portuguese special edition Chapter 03 Volume 18 P. 0286  Finnish special edition: Chapter 3 Volume 12 P. 0084  Swedish special edition: Chapter 3 Volume 12 P. 0084

KOMISJONI DIREKTIIV,17. juuli 1980,millega muudetakse söödakultuuride seemne turustamist käsitleva nõukogu direktiivi 66/401/EMÜ II lisa(80/754/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 14. juuni 1966. aasta direktiivi 66/401/EMÜ söödakultuuride seemne turustamise kohta1, viimati muudetud direktiiviga 79/692/EMÜ2, eriti selle artiklit 21a,ning arvestades, et:teaduse ja tehnika arengut silmas pidades tuleks alljärgnevatel põhjustel muuta direktiivi 66/401/EMÜ II lisa;Rumex spp. seemnete maksimaalse sisalduse suhtes kohaldatavat standardit tuleks kohandada, pidades silmas tavapäraselt saavutatava seemnekvaliteedi arengut;käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas alalise põllumajanduse, aianduse ja metsanduse seemnete ja paljundusmaterjali komitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 66/401/EMÜ II lisa muudetakse järgmiselt.1. I jao lõike 2 punktis A asendatakse 14. veeru päis järgmise tekstiga: "Rumex spp., v.a Rumex acetosella ja Rumex maritimus".2. I jao lõike 2 punktis B asendatakse märkuse n tekst järgmisega:"Rumex spp., v.a Rumex acetosella ja Rumex maritimus'eseemnete arvu ei ole vaja kindlaks määrata, välja arvatud juhul, kui tekib kahtlus 14. veerus sätestatud tingimuste täidetuse suhtes".3. II jao lõike 2 punktis A asendatakse 4. veeru päis järgmise tekstiga: "Rumex spp., v.a Rumex acetosella ja Rumex maritimus".Artikkel 21. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid enne 1. juulit 1980.2. Liikmesriigid tagavad, et söödakultuuride seemne suhtes ei kohaldata turustuspiiranguid, mis tulenevad käesoleva direktiivi erinevatest rakenduskuupäevadest.Artikkel 3Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 17. juuli 1980Komisjoni nimelasepresidentFinn GUNDELACH1 EÜT 125, 11.7.1966, lk 2298/66.2 EÜT L 205, 13.8.1979, lk 1.


title: Council Directive 92/101/EEC of 23 November 1992 amending Directive 77/91/EEC on the formation of public limited- liability companies and the maintenance and alteration of their capital

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31992L0101

Euroopa Liidu Teataja L 347 , 28/11/1992 Lk 0064 - 0066 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 17 Köide 1 Lk 0115  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 17 Köide 1 Lk 0115

		Nõukogu direktiiv 92/101/EMÜ,23. november 1992,millega muudetakse direktiivi 77/91/EMÜ aktsiaseltside asutamise ning nende kapitali säilitamise ja muutmise kohtaEUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 54,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1],koostöös Euroopa parlamendiga, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:märgitud kapitali säilitamiseks ja aktsionäride võrdväärse kohtlemise tagamiseks kitsendab direktiiv 77/91/EMÜ [4] aktsiaseltsi õigust oma aktsiaid omandada;piiranguid aktsiaseltsi oma aktsiate omandamisele ei kohaldata mitte ainult aktsiaseltsi enda sooritatud omandamistele, vaid ka igale omandamisele, mille sooritab oma nimel, kuid aktsiaseltsi huvides tegutsev isik;takistamaks aktsiaseltsi kasutamast teist äriühingut, milles talle kuulub häälteenamus või millele ta saab avaldada valitsevat mõju, et sooritada selliseid omandamisi selles suhtes kehtestatud piiranguid järgimata, tuleks aktsiaseltsi oma aktsiate omandamise korda laiendada nii, et see hõlmaks selliste teiste äriühingute kõige tähtsamaid ja sagedasemaid aktsiate omandamise juhte; sellist korda tuleks laiendada, nii et see hõlmaks aktsiaseltsi aktsiate märkimist;selleks et takistada direktiivist 77/91/EMÜ mööda hiilimist, tuleks hõlmata ka direktiiviga 68/151/EMÜ [5] reguleeritavad äriühingud ning kolmandate riikide seadustega reguleeritavad ja samase õigusliku vormiga äriühingud;juhul kui aktsiaseltsi ja sellise teise äriühingu, nagu tähendatud kolmandas lõigus, suhted on ainult kaudsed, oleks tõenäoliselt õigustatud muuta kohaldatavaid õigusnorme leebemaks kui otseste suhete puhul, ette nähes hääleõiguse peatamist kui miinimumabinõu käesoleva direktiivi eesmärkide saavutamiseks;juhul kui liikmesriik näeb ette direktiivis 77/91/EMÜ sätestatuga võrdväärse karistuste süsteemi ja hääleõiguse peatamise, siis võib selliseid õigusakte pidada juba vastavaks käesoleva direktiivi eesmärkidele;on muu hulgas õigustatud lugeda erandiks juhtumeid, mil kutsetegevuse eripära välistab käesoleva direktiivi eesmärkide ohtu sattumise võimaluse;vältimaks liikmesriigi majandusstruktuurist tulenevaid selle riigi rahaturu häireid ning liiga järsku toimet iseregulatsioonile, tuleks sätestada asjakohane kohanemisaeg,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 77/91/EMÜ täiendatakse artikliga 24a järgmises sõnastuses:"Artikkel 24a1. a) Aktsiaseltsi aktsiate märkimist, omandamist või omamist teise äriühingu poolt direktiivi 68/151/EMÜ artikli 1 tähenduses, milles aktsiaseltsil on otse või kaudselt häälteenamus või millele ta saab avaldada valitsevat mõju, loetakse aktsiaseltsi enda sooritatud toiminguteks.b) Punkti a kohaldatakse ka siis, kui teise äriühingu kohta kehtivad kolmanda riigi seadused ning sellel on direktiivi 68/151/EMÜ artiklis 1 loetletud õiguslike vormidega sarnane õiguslik vorm.2. Kui aktsiaseltsil on kaudselt häälteenamus või kui ta saab avaldada kaudselt valitsevat mõju, siis ei tarvitse liikmesriigid lõiget 1 kohaldada, kui nad sätestavad aktsiaseltsi teisele äriühingule kuuluvate aktsiatega seotud hääleõiguse peatamise.3. Kontserne käsitlevate riigi õigusaktide kooskõlastamatuse korral võivad liikmesriigid:a) määratleda juhud, mille puhul aktsiaseltsi käsitletakse võimelisena avaldama teisele äriühingule valitsevat mõju; kui liikmesriik kasutab seda võimalust, siis peab tema siseriikliku õigusega igal juhul sätestama, et valitsevat mõju saab avaldada juhul, kui:- aktsiaseltsil on õigus ametisse määrata või ametist vabastada enamikku haldus-, juht- või järelevalveorgani liikmetest, olles samal ajal äriühingu aktsionär või osanik, või- aktsiaselts on teise äriühingu osanik või aktsionär ning omab ainukontrolli selle osanike või aktsionäride häälteenamuse üle selle äriühingu teiste osanike või aktsionäridega sõlmitud kokkuleppe alusel.Liikmesriigid ei ole kohustatud hoolt kandma muude kui esimeses ja teises taandes tähendatud juhtude eest;b) määratleda juhud, mille puhul aktsiaseltsi käsitletakse kaudselt hääleõiguslikuna või võimelisena kaudselt valitsevat mõju avaldama;c) täpsustada asjaolud, mille puhul aktsiaseltsi käsitletakse hääleõiguslikuna.4. a) Liikmesriigid ei tarvitse kohaldada lõiget 1 juhul, kui märkimine, omandamine või omamine toimub isiku huvides, kes ise ei märgi, omanda ega oma aktsiaid, kes ei ole lõikes 1 tähendatud aktsiaselts ega teine äriühing, milles aktsiaseltsil on otse või kaudselt häälteenamus või millele ta võib otse või kaudselt valitsevat mõju avaldada.b) Liikmesriigid ei tarvitse kohaldada lõiget 1 juhul, kui teine äriühing märgib, omandab või omab aktsiaid erialaselt ja tema kui kutselise väärtpaberivahendaja tegevuse raames, tingimusel et ta on liikmesriigi piires paikneva või toimiva väärtpaberibörsi liige või heaks kiidetud või kontrollitav liikmesriigi ametiasutuse poolt, kes on pädev kontrollima kutselisi väärtpaberivahendajaid, kelle hulka käesoleva direktiivi tähenduses võivad kuuluda ka krediidiasutused.5. Liikmesriigid ei tarvitse kohaldada lõiget 1 juhul, kui aktsiaseltsi teisele äriühingule kuuluvad aktsiad omandati enne kahe äriühingu suhete vastavusse seadmist lõikes 1 sätestatud kriteeriumidega.Selliste aktsiatega seotud hääleõigus peatatakse ning aktsiad võetakse arvesse siis, kui tehakse kindlaks, kas artikli 19 lõike 1 punktis b sätestatud tingimus on täidetud.6. Liikmesriigid ei tarvitse kohaldada artikli 20 lõiget 2 või 3 või artiklit 21 juhul, kui aktsiaseltsi aktsiaid omandab teine äriühing, tingimusel et nad sätestavad:a) aktsiaseltsi teisele äriühingule kuuluvate aktsiatega seotud hääleõiguse peatamise, jab) aktsiaseltsi haldus- või juhtorgani liikmete kohustuse osta teiselt äriühingult tagasi artikli 20 lõigetes 2 ja 3 ning artiklis 21 tähendatud aktsiad hinnaga, mille eest teine äriühing need omandas. Seda sanktsiooni ei kohaldata ainult juhul, kui aktsiaseltsi haldus- või juhtorgani liikmed tõestavad, et sellel äriühingul ei ole vähimatki tegemist kõnealuste aktsiate märkimise või omandamisega."Artikkel 21. Liikmesriigid ei tarvitse kohaldada omandatud aktsiate suhtes direktiivi 77/91/EMÜ artiklit 24a enne artikli 3 lõikes 2 tähendatud kuupäeva.Kuid nende aktsiatega seotud hääleõigus peatatakse ning aktsiad võetakse arvesse siis, kui tehakse kindlaks, et sama direktiivi artikli 19 lõike 1 punktis b sätestatud tingimus on täidetud.2. Vältimaks rahaturu häireid võib Belgia Kuningriik edasi lükata sellise hääleõiguse peatamise kuni 1. jaanuarini 1998 tingimusel, et:- see on seotud aktsiatega, mis omandati enne käesolevast direktiivist teatamist, ja- kõigi äriühingute puhul, kelle suhted aktsiaseltsiga vastavad direktiivi 77/91/EMÜ artikli 24a lõikes 1 sätestatud kriteeriumidele, ei ületa see 10 % aktsiaseltsi aktsiatega seotud hääleõigusest.Artikkel 31. Liikmesriigid võtavad vastu käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid enne 1. jaanuari 1994. Nad teatavad sellest viivitamata komisjonile.2. Liikmesriigid määravad nende sätete jõustumise kuupäevaks hiljemalt 1. jaanuari 1995.3. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastu võetavate põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.4. Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nende ametliku avaldamise ajal nendesse või nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 23. november 1992Nõukogu nimeleesistujaN. Lamont[1] EÜT C 8, 12.1.1991, lk 5 ja EÜT C 317, 7.12.1991, lk 13.[2] EÜT C 240, 16.9.1991, lk 103 ja 28. oktoobri 1992. aasta otsus (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata).[3] EÜT C 269, 14.10.1991, lk 21.[4] EÜT L 26, 31.1.1977, lk 1. Direktiiv viimati muudetud Hispaania ja Portugali ühinemisaktiga.[5] EÜT L 65, 14.3.1968, lk 8.--------------------------------------------------


title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/62/EÜ, 13. juuli 2009 , kahe- ja kolmerattaliste mootorsõidukite tagumise registreerimismärgi paigalduskoha kohta (kodifitseeritud versioon) (EMPs kohaldatav tekst )

text:
               30.7.2009

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 198/20

      EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2009/62/EÜ,
   13. juuli 2009,
   kahe- ja kolmerattaliste mootorsõidukite tagumise registreerimismärgi paigalduskoha kohta
   (kodifitseeritud versioon)
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 95,
   võttes arvesse komisjoni ettepanekut,
   võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
   toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (2)

   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Nõukogu 29. oktoobri 1993. aasta direktiivi 93/94/EMÜ kahe- ja kolmerattaliste mootorsõidukite tagumise registreerimismärgi paigalduskoha kohta (3) on oluliselt muudetud (4). Selguse ja otstarbekuse huvides tuleks kõnealune direktiiv kodifitseerida.

               (2)

               Direktiiv 93/94/EMÜ on üks mitmest üksikdirektiivist, mis kuulub EÜ tüübikinnitusmenetluse süsteemi vastavalt nõukogu 30. juuni 1992. aasta direktiivile 92/61/EMÜ kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite tüübikinnituse kohta, mis on asendatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. märtsi 2002. aasta direktiiviga 2002/24/EÜ kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite tüübikinnituse kohta (5) ja mis sätestab kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite tagumise registreerimismärgi paigalduskoha disaini ja ehitamise tehnilised näitajad. Nende tehniliste näitajate eesmärk on liikmesriikide õigusaktide lähendamine, et võimaldada direktiiviga 2002/24/EÜ sätestatud EÜ tüübikinnitusmenetluse kohaldamist igat tüüpi sõidukitele. Direktiivi 2002/24/EÜ sätteid, mis on seotud sõidukite süsteemide, osade ja eraldiseisvate tehniliste seadmetega, kohaldatakse seepärast ka käesoleva direktiivi suhtes.

               (3)

               Käesoleva direktiivi eesmärk ei ole eri liikmesriikides kasutatud registreerimismärkide mõõtmete ühtlustamine. Seetõttu peaksid liikmesriigid tagama, et registreerimismärkide väljaulatuvad osad oleksid kasutajatele ohutud, ilma et see nõuaks sõiduki ehituse muutmist.

               (4)

               Käesolev direktiiv ei tohiks mõjutada liikmesriikide kohustusi, mis on seotud II lisa B osas esitatud direktiivide ülevõtmise ja kohaldamise tähtpäevadega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Käesolevat direktiivi kohaldatakse direktiivi 2002/24/EÜ artiklis 1 määratletud kõigi mootorsõidukitüüpide tagumise registreerimismärgi paigalduskoha suhtes.
   Artikkel 2
   Osa EÜ tüübikinnituse andmise menetlus kahe- või kolmerattalise mootorsõiduki tüübi tagumise registreerimismärgi paigalduskoha suhtes ja kõnealuste sõidukite vaba liikumist reguleerivad tingimused on sätestatud direktiivi 2002/24/EÜ II ja III peatükis.
   Artikkel 3
   Muudatused, mis on vajalikud I lisas esitatud nõuete kohandamiseks tehnika arenguga, võetakse vastu vastavalt direktiivi 2002/24/EÜ artikli 18 lõikes 2 osutatud menetlusele.
   Artikkel 4
   1.   Liikmesriigid ei või tagumise registreerimismärgi paigalduskohaga seotud põhjustel:

               —

               keelduda EÜ tüübikinnituse andmisest kahe- või kolmerattalise mootorsõiduki tüübile,

               —

               keelata kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite registreerimist, müüki või kasutuselevõtmist,

         kui tagumise registreerimismärgi paigalduskoht vastab käesoleva direktiivi nõuetele.
   2.   Liikmesriigid keelduvad andmast EÜ tüübikinnitust ühelegi kahe- või kolmerattalise mootorsõiduki tüübile tagumise registreerimismärgi paigalduskohaga seotud põhjustel, kui käesoleva direktiivi nõuded ei ole täidetud.
   3.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastu võetud põhiliste riigisiseste õigusnormide teksti.
   Artikkel 5
   Direktiiv 93/94/EMÜ, mida on muudetud II lisa A osas loetletud direktiividega, tunnistatakse kehtetuks; see ei mõjuta liikmesriikide kohustusi, mis on seotud II lisa B osas esitatud direktiivide ülevõtmise ja kohaldamise tähtpäevadega.
   Viiteid kehtetuks tunnistatud direktiivile käsitatakse viidetena käesolevale direktiivile ning neid loetakse vastavalt III lisas esitatud vastavustabelile.
   Artikkel 6
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2010.
   Artikkel 7
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 13. juuli 2009

            Euroopa Parlamendi nimel

            president

         H.-G. PÖTTERING

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         E. ERLANDSSON

      (1)  ELT C 324, 30.12.2006, lk 11.

      (2)  Euroopa Parlamendi 25. septembri 2007. aasta arvamus (ELT C 219 E, 28.8.2008, lk 66) ja nõukogu 22. juuni 2009. aasta otsus.

      (3)  EÜT L 311, 14.12.1993, lk 83.

      (4)  Vt II lisa A osa.

      (5)  EÜT L 124, 9.5.2002, lk 1.

      I LISA
      1.   MÕÕTMED
      Kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite tagumise registreerimismärgi (1) paigalduskoha mõõtmed on järgmised:
      1.1.   Mopeedid ja kerged neljarattalised kereta mootorsõidukid:

                  1.1.1.

                     laius: 100 mm;

                  1.1.2.

                     kõrgus: 175 mm;
                  või

                  1.1.3.

                     laius: 145 mm;

                  1.1.4.

                     kõrgus: 125 mm.

            1.2.   Mootorrattad, kolmerattalised mootorsõidukid maksimaalse võimsusega kuni 15 kW ning neljarattalised kereta mootorsõidukid, v.a kerged neljarattalised mootorsõidukid:

                  1.2.1.

                     laius: 280 mm;

                  1.2.2.

                     kõrgus: 210 mm.

            1.3.   Kolmerattalised mootorsõidukid maksimaalse võimsusega üle 15 kW, kerged neljarattalised kerega mootorsõidukid ning muud neljarattalised kerega mootorsõidukid, v.a kerged neljarattalised mootorsõidukid:

                  1.3.1.

                  kohaldatakse sõiduautode suhtes kehtivaid sätteid, nagu on ette nähtud nõukogu direktiiviga 70/222/EMÜ (2).

            2.   ÜLDINE ASUKOHT

                  2.1.

                  Tagumise registreerimismärgi paigalduskoht sõiduki tagaosal peab olema selline, et:

                  2.1.1.

                  registreerimismärgi saab asetada sõiduki väljaulatuvate osade punkte läbivatele pikitasanditele.

            3.   KALLE

                  3.1.

                  Tagumine registreerimismärk:

                              3.1.1.

                              peab asetsema täisnurga all sõiduki keskpikitasandi suhtes;

                              3.1.2.

                              võib tühja sõiduki korral asetseda vertikaalsuunas kaldu kuni 30o, kui registreerimismärgi kinnituspind on kallutatud ülespoole;

                              3.1.3.

                              võib tühja sõiduki korral asetseda vertikaalsuunas kaldu kuni 15o, kui registreerimismärgi kinnituspind on kallutatud allapoole.

            4.   MAKSIMAALNE KÕRGUS

                  4.1.

                  Registreerimismärgi paigalduskoht ei tohi tühja sõiduki puhul olla maapinnast kõrgemal rohkem kui 1,5 m.

            5.   MINIMAALNE KÕRGUS

                  5.1.

                  Tühja sõiduki puhul peavad registreerimismärgi paigalduskoha kõik punktid olema maapinnast vähemalt 0,20 m kõrgusel või vähemalt kõrgusel, mis ei ole väiksem 0,20 m raadiusega ratta raadiusest.

            6.   GEOMEETRILINE NÄHTAVUS

                  6.1.

                  Registreerimismärgi paigalduskoht peab olema nähtav kahe kahetahulise nurgaga piirnevas ulatuses: üks, mis moodustub horisontaaljoonega ning piirneb registreerimismärgi paigalduskoha ülemist ja alumist horisontaaljoont läbiva kahe tasapinnaga, moodustades horisontaaljoone suhtes nurgad, mis on esitatud joonisel 1; teine, märgatavalt kaldu vertikaaljoonega moodustuv kahetahuline nurk, mis piirneb registreerimismärgi mõlemat serva läbiva kahe tasapinnaga, moodustades sõiduki keskpikitasapinna suhtes nurgad, mis on esitatud joonisel 2.

         (1)  Mopeedide puhul registreerimismärk ja/või tehase andmesilt.

         (2)  EÜT L 76, 6.4.1970, lk 25.

         1. liide

            Teatis kahe- või kolmerattalise mootorsõiduki tüübi tagumise registreerimismärgi paigalduskoha kohta

         (lisatakse osa EÜ tüübikinnituse taotlusele, kui see esitatakse sõiduki EÜ tüübikinnituse taotlusest eraldi)
         Järjekorranumber (määrab taotleja):
         Osa EÜ tüübikinnituse taotlus kahe- või kolmerattalise mootorsõiduki tüübi tagumise registreerimismärgi paigalduskoha suhtes peab sisaldama teavet, mis on sätestatud direktiivi 2002/24/EÜ II lisa 1. osa A jao järgmistes punktides:

                     —

                     0.1;

                     —

                     0.2;

                     —

                     0.4 kuni 0.6;

                     —

                     2.2;

                     —

                     2.2.1;

                     —

                     9.6;

                     —

                     9.6.1.

         2. liide

            Kahe- või kolmerattalise mootorsõiduki tüübi tagumise registreerimismärgi paigalduskoha tüübikinnitustõend

            NÄIDIS

         Tehnilise teenistuse protokoll nr: … Kuupäev: …
         Osa EÜ tüübikinnitus nr: … Laiendamise nr: …

                     1.

                     Kaubamärk või sõiduki nimi: …

                     2.

                     Sõidukitüüp: …

                     3.

                     Tootja nimi ja aadress: …
                     …

                     4.

                     Tootja esindaja (kui on) nimi ja aadress: …
                     …

                     5.

                     Kuupäev, mil sõiduk katsetamiseks esitati: …

                     6.

                     Osa EÜ tüübikinnitus antud / andmisest keeldutud (1).

                     7.

                     Koht: …

                     8.

                     Kuupäev: …

                     9.

                     Allkiri …

            (1)  Mittevajalik maha tõmmata.

      II LISA
      A   OSA

         Kehtetuks tunnistatud direktiiv koos muudatusega

         (märgitud artiklis 5)

                  Nõukogu direktiiv 93/94/EMÜ

                  (EÜT L 311, 14.12.1993, lk 83).

                  Komisjoni direktiiv 1999/26/EÜ

                  (EÜT L 118, 6.5.1999, lk 32).

            B   OSA

         Siseriiklikku õigusesse ülevõtmise ja kohaldamise tähtpäevad

         (märgitud artiklis 5)

                  Direktiiv

                  Ülevõtmise tähtpäev

                  Kohaldamise tähtpäev

                  93/94/EMÜ

                  30. aprill 1995

                  1. november 1995 (1)

                  1999/26/EÜ

                  31. detsember 1999

                  1. jaanuar 2000 (2)

         (1)  Vastavalt direktiivi 93/94/EMÜ artiklile 4:

         „Alates [1. maist 1995] ei tohi liikmesriigid keelata käesoleva direktiivi nõuetele vastavate sõidukite esmakordset kasutuselevõttu tagumise registreerimismärgi paigalduskohaga seotud põhjustel.”

         (2)  Vastavalt direktiivi 1999/26/EÜ artiklile 2:

         „1.   Alates 1. jaanuarist 2000 ei või liikmesriigid tagumise registreerimismärgi paigalduskohaga seotud põhjustel:

                     —

                     keelduda EÜ tüübikinnituse andmisest kahe- või kolmerattalise sõiduki tüübile,

                     —

                     keelata kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite registreerimist, müüki või kasutuselevõtmist,

               kui tagumise registreerimismärgi paigalduskoht vastab käesoleva direktiiviga muudetud direktiivi 93/94/EMÜ nõuetele.
         2.   Alates 1. juulist 2000 ei anna liikmesriigid EÜ tüübikinnitust ühelegi kahe- või kolmerattalise mootorsõiduki tüübile tagumise registreerimismärgi paigalduskohaga seotud põhjustel, kui käesoleva direktiiviga muudetud direktiivi 93/94/EMÜ nõuded ei ole täidetud.”

      III LISA

         Vastavustabel

                  Direktiiv 93/94/EMÜ

                  Direktiiv 1999/26/EÜ

                  Käesolev direktiiv

                  Artiklid 1, 2 ja 3

                  Artiklid 1, 2 ja 3

                  Artikli 2 lõige 1

                  Artikli 4 lõige 1

                  Artikli 2 lõige 2

                  Artikli 4 lõige 2

                  Artikli 4 lõige 1

                  —

                  Artikli 4 lõige 2

                  Artikli 4 lõige 3

                  —

                  Artikkel 5

                  —

                  Artikkel 6

                  Artikkel 5

                  Artikkel 7

                  Lisa

                  I lisa

                  —

                  II lisa

                  —

                  III lisa