title: Nõukogu direktiiv, 27. november 1990, mis käsitleb küülikuliha ja tehistingimustes peetavate ulukite liha tootmist ja turuleviimist mõjutavate terviseohutuse ja loomatervishoiu probleeme

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31991L0495

Euroopa Liidu Teataja L 268 , 24/09/1991 Lk 0041 - 0055 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 39 Lk 0030  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 39 Lk 0030

		Nõukogu direktiiv,27. november 1990,mis käsitleb küülikuliha ja tehistingimustes peetavate ulukite liha tootmist ja turuleviimist mõjutavate terviseohutuse ja loomatervishoiu probleeme(91/495/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 43,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [3]ning arvestades, et:küülikuliha ja tehistingimustes peetavate ulukite liha sisaldub asutamislepingu II lisas esitatud toodete nimekirjas; küülikute ja ulukite pidamine on hõlmatud põllumajandussektorisse ning kujutab endast ühte sissetulekuallikat osale põllumajandusega tegelevast elanikkonnast;kõnealuse sektori ratsionaalse arengu tagamiseks ja tootlikkuse parandamiseks on vaja sätestada ühenduse tasemel eeskirjad, mis käsitlevad küülikuliha ja tehistingimustes peetavate ulukite liha tootmist ja turuleviimist mõjutavate terviseohutuse ja loomatervishoiu probleeme;loomatervishoiu ja terviseohutuse tingimuste erinevused liikmesriigiti tuleks kõrvaldada, et soodustada ühendusesisest kaubandust küülikuliha ja tehistingimustes peetavate ulukite lihaga, pidades silmas siseturu väljakujundamist;koduloomadele ja inimestele edasikanduvad haigused võivad levida küülikuliha ja tehistingimustes peetavate ulukite liha kaudu; seepärast on vaja kehtestada eeskirjad, et võimaldada vastavate riskide kontrollimist;nimetatud liha peab käitlema heades hügieenitingimustes, et vältida toidu kaudu saadavaid nakkushaigusi ja mürgistusi;nõukogu 21. detsembri 1982. aasta direktiivis 82/894/EMÜ (ühendusesisese loomahaigustest teatamise kohta), [4] viimati muudetud direktiiviga 89/162/EMÜ, [5] sätestatakse tingimused teavitamiseks loomahaigustest ühenduses; seepärast on asjakohane saada tehistingimustes peetavaid ulukeid mõjutavate teatavate nakkushaiguste kohta sama teavet nagu teiste koduloomade kohta;nõukogu 26. juuni 1964. aasta direktiivis 64/433/EMÜ (ühendusesisest värske liha kaubastamist mõjutavate tervishoiuprobleemide kohta), [6] viimati muudetud direktiiviga 89/662/EMÜ, [7] ja nõukogu 15. veebruari 1971. aasta direktiivis 71/118/EMÜ (värske linnuliha kaubastamist mõjutavate tervishoiuprobleemide kohta), [8] viimati muudetud direktiiviga 90/539/EMÜ, [9] sätestatakse tervishoiutingimused värskele lihale ja värskele linnulihale; tehistingimustes peetavad metsloomad, keda kasutatakse ulukite tootmiseks, on sarnased tehistingimustes peetavatele imetajatele ja tehistingimustes peetavatele lindudele; seepärast on asjakohane laiendada tehistingimustes peetavate ulukite lihale, võttes arvesse teatavaid konkreetseid 'asjaolusid, tervishoiueeskirju, mida juba kohaldatakse värske liha ja linnuliha kaubastamisele;otstarbekas on sätestada erandid küülikuliha ja tehistingimustes peetavate ulukite liha väikestele kogustele, mida kasutatakse kohalikus kaubanduses;sihtliikmesriigi poolt teostatava kontrolli organiseerimise ja järelmeetmete ning rakendatavate kaitsemeetmete osas tuleks teha viide üldeeskirjadele, mis on sätestatud nõukogu 26. juuni 1990. aasta direktiivis 90/425/EMÜ (milles käsitletakse ühendusesiseses kaubanduses teatavate elusloomade ja toodete suhtes seoses siseturu väljakujundamisega kohaldatavaid veterinaar- ja zootehnilisi kontrolle) [10];komisjonile tuleks teha ülesandeks võtta käesoleva direktiivi rakendusmeetmed, selleks tuleks sätestada kord, mis tagab komisjoni ja liikmesriikide tiheda ja tõhusa koostöö alalises veterinaarkomitees,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:I PEATÜKKÜldsättedArtikkel 1Käesolevas direktiivis on sätestatud nõuded, mis käsitlevad küülikuliha ja tehistingimustes peetavate ulukite liha tootmist ja turuleviimist mõjutavate terviseohutuse ja loomatervishoiu probleeme.Artikkel 2Käesolevas direktiivis kasutatakse direktiivi 64/433/EMÜ artiklis 2 ja direktiivi 71/118/EMÜ artiklis 2 esitatud mõisteid.Kasutatakse ka järgmisi mõisteid:1. küülikuliha — koduküüliku kõik osad, mis on kõlblikud inimtoiduks;2. tehistingimustes peetavate ulukite liha — vangistuses aretatud, kasvatatud ja tapetud maismaa metsimetajate ja metslindude, sealhulgas direktiivi 90/539/EMÜ artikli 2 lõikes 1 viidatud liikide kõik osad, mis on kõlblikud inimtoiduks;3. tehistingimustes peetavad ulukid — maismaaimetajad või linnud, keda ei peeta koduloomadeks või -lindudeks ja kellele ei ole viidatud direktiivi 64/433/EMÜ artikli 1 lõikes 1 või nõukogu direktiivi 71/118/EMÜ artiklis 1, kuid keda peetakse nagu koduloomi või -linde. Metsimetajaid, kes elavad tarastatud territooriumil vabaduses sarnaselt jahiulukitega, ei arvata siiski tehistingimustes peetavate ulukite hulka;4. tootjariik — liikmesriik, mille territooriumil tootmisettevõte asub.II PEATÜKKKüülikuliha tootmisele ja turuleviimisele kohaldatavad eeskirjadArtikkel 31. Liikmesriigid jälgivad, et küülikuliha:a) hangitakse ettevõttest, mis vastab direktiivi 71/118/EMÜ üldtingimustele ja on heaks kiidetud käesoleva peatüki sätete kohaldamiseks kooskõlas artikliga 14;b) on pärit loomadelt põllumajandusettevõtetest või aladelt, kus ei ole kehtestatud keelde veterinaarkontrolli tõttu;c) on pärit loomadelt, kes on läbinud riikliku veterinaararsti või abipersonali poolt teostatud tapaeelse kontrolli kooskõlas direktiivi 71/118/EMÜ artikliga 4, selline kontroll on olnud kooskõlas käesoleva direktiivi I lisa I peatükiga, ning kõnealuseid loomi on pärast sellist kontrolli peetud tapmiseks kõlblikuks;d) on töödeldud rahuldavate hügieeninõuete kohaselt, mis sarnanevad direktiivi 71/118/EMÜ I lisa V peatükis sätestatud nõuetele, välja arvatud punktides 28a ja 28b esitatud nõuete osas;e) on läbinud kooskõlas käesoleva direktiivi I lisa II peatükiga tapajärgse kontrolli, mille on teostanud riiklik veterinaararst või vastavalt direktiivile 71/118/EMÜ abilised, ning ei ole ilmnenud mingeid muutusi, välja arvatud veidi enne tapmist esinenud traumaatilised vigastused või lokaalsed väärmoodustised või muutused, tingimusel et on kindlaks tehtud, vajaduse korral asjakohaste laboratoorsete katsetega, et need ei muuda rümpa või rupsi inimtoiduks kõlbmatuks või inimeste tervisele ohtlikuks;f) omab tervisemärki kooskõlas käesoleva direktiivi I lisa III peatükiga.Vajaduse korral võib võtta vastu otsuse muuta või täiendada eespool nimetatud peatüki sätteid artiklis 20 sätestatud korras, et võtta arvesse eelkõige esitamise erinevaid vorme, tingimusel et need vastavad kehtivatele hügieeninõuetele; eriti ja erandina nimetatud peatükist määratakse kõnealuse korraga — enne 1. jaanuari 1992 esimest korda — tingimused, mille kohaselt võib lubada rümpade, rümpade osade või rupsi, mida ei ole märgistatud kooskõlas mainitud peatüki 11.3 jao punktiga a, märgistamise suurtes pakendites;g) ladustatakse kooskõlas käesoleva direktiivi I lisa IV peatükiga pärast tapajärgset kontrolli rahuldavates hügieenitingimustes ettevõtetes, mis on heaks kiidetud kooskõlas artikliga 14 või ladudes, mis on heaks kiidetud kooskõlas ühenduse eeskirjadega;h) on transporditud rahuldavates hügieenitingimustes kooskõlas käesoleva direktiivi I lisa V peatükiga;i) rümpade või konditustatud liha osade puhul on liha samuti saadud tingimustes, mis sarnanevad direktiivi 71/118/EMÜ artiklis 3 sätestatud tingimustele, ettevõtetest, mis on sel eesmärgil eraldi heaks kiidetud kooskõlas käesoleva direktiivi artikliga 14.2. Iga liikmesriik tagab samuti, et teise liikmesriigi territooriumile saadetud värske küülikulihaga oleks kaasas veterinaarsertifikaat selle transportimisel sihtriiki.Veterinaarsertifikaadi, mis peab olema kaasas värske küülikulihaga selle transportimisel kaubasaajale, peab olema väljastanud riiklik veterinaararst pealelaadimise hetkel. Veterinaarsertifikaat peab vastama esituselt ja kontekstilt II lisas esitatud näidisele; see peab olema koostatud vähemalt sihtriigi keeles või keeltes ning peab sisaldama kõnealuses lisas esitatud näidises sätestatud andmeid.Artikkel 41. Erandina artiklist 3 võivad liikmesriigid lubada:a) küülikuliha otsetarnet väiketootja poolt üksikisikule oma tarbeks;b) värske küülikuliha tarnet väikestes kogustes talupidajate poolt, kes toodavad küülikuid väikestes kogustes:- kas otse lõpptarbijale nendel kohalikel turgudel, mis asuvad kõige lähemal nende põllumajandusettevõtetele,- või jaemüüjale eesmärgiga teostada otsemüüki lõpptarbijale, tingimusel et jaemüüja teostab oma majandustegevust samas asukohas kui tootja või selle läheduses.Mainitud võimalikus erandis ei ole arvestatud rändkaubandust, postimüüki ja jaemüüja puhul müüki turul.2. Liikmesriigid rakendavad meetmeid, mis on vajalikud, et tagada lõikes 1 sätestatud toimingute veterinaarkontroll ja võtta vastu eeskirjad, mis võimaldaksid teha kindlaks põllumajandusettevõtte, kust kõnealune liha pärineb.3. Artiklis 20 sätestatud korras võib komisjon võtta vastu üksikasjalikud eeskirjad käesoleva artikli rakendamiseks ja eriti, liikmesriigi taotluse korral, määrata kindaks ülemised piirtasemed kogustele, mida on lubatud tarnida vastavalt lõikele 1.III PEATÜKKTehistingimustes peetavate ulukite tootmisele ja turuleviimisele kohaldatavad eeskirjadArtikkel 5Liikmesriigid tagavad, et tehistingimustes peetavate ulukite liha ühendusesisene kaubandus allub:a) tehistingimustes peetavate jahilindude korral, nõukogu 26. juuni 1990. aasta direktiivi 91/494/EMÜ (loomatervishoiu nõuete kohta värske linnuliha ühendusesisese kaubanduse ning kolmandatest riikidest importimise puhul) [11] nõuetele;b) tehistingimustes peetavate ulukite teiste liikide puhul, nõukogu 12. detsembri 1972. aasta direktiivi 72/461/EMÜ (värske liha ühendusesisest kaubandust mõjutavate tervishoiuprobleemide kohta), [12] viimati muudetud direktiiviga 89/662/EMÜ, nõuetele.Artikkel 61. Tehistingimustes peetavate ulukite liha, mis on saadud sõralistelt maismaa metsimetajatelt, vastab direktiivi 64/433/EMÜ artiklis 3 ja artikli 5 punktides b–k viidatud asjakohastele tingimustele, tingimusel et päritolukari läbib regulaarse veterinaarkontrolli ja tema suhtes ei kuulu kohaldamisele mingeid piiranguid pärast artikli 11 kohaselt teostatud ülevaatust ega tulenevalt veterinaarkontrollist. Kõnealuse kontrolli üksikasjalikud eeskirjad sätestatakse artiklis 20 sätestatud korras.Kõnealuseid loomi töödeldakse muudel aegadel kui veiseid, sigu, lambaid ja kitsi.Nimetatud lihaga kaasasolev veterinaarsertifikaat peab vastama käesoleva direktiivi IV lisas esitatud näidisele.Tehistingimustes peetavatelt metssigadelt või muudelt keeritsusside infestatsiooni suhtes tundlikelt liikidelt pärinev liha kuulub digestioonimeetodil teostatavale kontrollile kooskõlas nõukogu 21. detsembri 1976. aasta direktiiviga 77/96/EMÜ (keeritsusside (Trichinella spiralis) kontrolli kohta värske kodusea impordil kolmandatest riikidest) [13], viimati muudetud direktiiviga 89/321/EMÜ [14].2. Olenemata lõikest 1, võib ametiasutus lubada tehistingimustes peetavate ulukite tapmist päritolu kohas, kui transportimine ei ole võimalik, et vältida käitleja riski või kaitsta loomade heaolu. Mainitud loa võib anda, tingimusel et:- kari läbib regulaarse veterinaarkontrolli ja tema suhtes ei kuulu kohaldamisele mingeid piiranguid pärast artikli 12 kohaselt teostatud ülevaatust ega tulenevalt veterinaarkontrollist,- taotlus on esitatud loomade omaniku poolt,- ametiasutust on eelnevalt teavitatud loomade tapmise kuupäevast,- põllumajandusettevõttel on metsloomade ülevaatamise keskus, kus saab teostada tapmiseks ettenähtud loomade rühma tapaeelset ülevaatust,- põllumajandusettevõttel on ruumid, mis on sobilikud loomade tapmiseks, torkamiseks ja veretustamiseks,- tapmisele torkamise ja veretustamise kaudu eelneb tuimestus, mis peab toimuma direktiivis 74/577/EMÜ [15] sätestatud tingimuste alusel; veterinaarteenistus võib lubada mahalaskmist vaid erijuhtudel,- tapetud ja veretustatud loomad riputatakse üles niipea kui võimalik pärast tapmist ja nad transporditakse rahuldavates hügieenitingimustes tapamajja, mis on heaks kiidetud kooskõlas direktiiviga 66/433/EMÜ. Kui kasvatamiskohas tapetud ulukit ei ole võimalik tunni jooksul viia tapamajja, mis on heaks kiidetud kooskõlas direktiivi 64/433/EMÜ artikliga 8, tuleb see transportida konteineris või transpordivahendis, kus ümbritseva õhu temperatuur säilib 0 °C ja 4 °C vahel. Siseelundite eemaldamine peab toimuma mitte hiljem kui kolm tundi pärast tuimestamist,- transportimisel tapamajja on tapetud loomadega kaasas veterinaarteenistuse poolt väljastatud tõend, mis kinnitab tapaeelse kontrolli soodsat tulemust, veretustamise õiget teostamist ja tapmise aega; mainitud tõend peab vastama III lisas esitatud näidisele.3. Kuni siseturu jaoks reserveeritud lihale kohaldatavate tervishoiu eeskirjade vastuvõtmiseni võib tehistingimustes peetavate suurte ulukite tapmist ning lõikes 1 viidatud liha lõikamist ja ladustamist teostada, erandina lõikest 1, ettevõtetes, mis on riigi ametiasutuste poolt heaks kiidetud siseturu jaoks, tingimusel et mainitud liha ei lähe ühendusesisesse kaubandusse.Artikkel 71. Sihtriigid võivad, lähtudes asutamislepingu üldsätetest, anda ühele või mitmele lähteriigile üldload või erijuhtumitele kohaldatavad load, mille alusel nad võivad lubada direktiivi 64/433/EMÜ artikli 5 punktis b ja punktides i–k viidatud värske liha toomist oma territooriumile.Mainitud värsket liha võib saata üksnes kooskõlas direktiivi 64/433/EMÜ artikli 3 lõigetega 1 ja 3.2. Kui sihtriik annab üldloa kooskõlas lõikega 1, teavitab ta sellest viivitamata teisi liikmesriike ja komisjoni.3. Lähteriigid teevad kõik vajalikud korraldused tagamaks, et veterinaarsertifikaatides, mille näidis on esitatud IV lisas, mainitakse, et on kasutusele võetud üks lõikes 1 sätestatud variantidest.Artikkel 8Tehistingimustes peetavate jahilindude liha vastab direktiivi 71/118/EMÜ artiklis 3 viidatud tingimustele.Tehistingimustes peetavate jahilindude lihaga, mis on mõeldud ühendusesiseseks kaubanduseks, on kaasas direktiivi 71/118/EMÜ artiklis 8 sätestatud veterinaarsertifikaat, mis vastab käesoleva direktiivi IV lisas esitatud näidisele.Olenemata direktiivi 71/118/EMÜ I lisa V peatüki lõikest 23, kui vuttide ja tuvide korral kasutatav siseelundite eemaldamise tehnika ei võimalda siseelundite eemaldamise tehnika iga linnu sisikonna täielikku veterinaarkontrolli, võib mainitud kontrolli siiski teostada valimi osas, mis on vähemalt 5 % 500 linnust koosnevast partiist ja vastavas proportsioonis, kui on tegemist 500 linnust erineva partiiga, tingimusel et partiid on homogeensed oma olemuselt, kaalult ja päritolult.Kui tulemused ei ole selgelt rahuldavad, kehtib sisikonna pistelise kontrolli alusel esitatud arvamus tapetud lindude kõlblikkusest inimtoiduks terve partii suhtes.Artikkel 9Olenemata artikli 8 esimesest lõigust, võivad liikmesriigid tehistingimustes peetavatelt jahilindudelt pärineva liha korral, mis on hangitud ja viidud turule liikmesriikide territooriumil, lähtudes asutamislepingu üldsätetest, lubada oma territooriumil asuvatele tapamajadele või lihalõikamishoonetele, mis tegelesid mainitud tegevusega enne käesoleva direktiivi teatavakstegemise kuupäeva ja mis selgesõnaliselt seda nõuavad, erandi direktiivi 71/118/EMÜ I lisa V peatükis esitatud tapmise ja siseelundite eemaldamise sätetest, tehistingimustes peetavate jahilindude tootmise puhul, mille sisikond on osaliselt eemaldatud või ei ole eemaldatud.Direktiivi 71/118/EMÜ I lisa X peatükis sätestatud tervisemärgi kasutamine on keelatud mainitud erandi kasutamise korral.Artikkel 10Artiklit 8 ei kohaldata tehistingimustes peetavate jahilindude lihale, mida üksikjuhtumitel nende tootja tarnib otse lõpptarbijale tema omatarbeks muul viisil kui rändkaubanduse, postimüügi või turul müümise kaudu.Artiklis 20 sätestatud korras võib komisjon võtta vastu käesoleva artikli üksikasjalikud rakenduseeskirjad ja eriti, liikmesriigi taotluse korral, kehtestada koguste ülempiirid, mida võib tarnida vastavalt esimesele lõigule.IV PEATÜKKÜhissättedArtikkel 111. Liikmesriigid tagavad, et küülikute ja tehistingimustes peetavate ulukite tervise ülevaatus toimub nende territooriumil asuvates põllumajandusettevõtetes regulaarsete ajavahemike järel.2. Selleks tehakse kesksele talitusele või organile ülesandeks koguda ja kasutada käesoleva direktiiviga kooskõlas teostatud veterinaarkontrolli tulemusi, mille puhul on diagnoositud inimestele või loomadele edasikanduvad haigused või jääkainete olemasolu üle lubatud tasemete.3. Kui diagnoositakse lõikes 2 viidatud haigus või seisund, teatatakse konkreetse juhtumiga seotud ülevaatuse tulemused niipea kui võimalik ametiasutusele, mis vastutab loomade päritolukarja järelevalve eest.4. Olenevalt episootilisest olukorras, teostab ametiasutus spetsiifilise kontrolli tehistingimustes peetavate ulukite üle, et avastada direktiivi 82/894/EMÜ I lisas viidatud haiguste esinemine.Kõnealuste haiguste esinemisest teatatakse komisjonile ja teistele liikmesriikidele kooskõlas mainitud direktiiviga.Artikkel 121. Liikmesriigid täiendavad oma meetmete plaane jääkainete suhtes, millele on viidatud nõukogu 16. septembri 1986. aasta direktiivis 86/469/EMÜ (mis käsitleb jääkainete kontrolli loomades ja värskes lihas), [16] et kohaldada mainitud direktiivis sätestatud kontrolli küülikutele ja tehistingimustes peetavatele ulukitele ning samuti kontrollida jahiulukeid keskkonnas leiduvate saasteainete suhtes.2. Võttes arvesse artikli 11 lõikes 4 viidatud kontrolli tulemusi, peavad liikmesriigid kehtestama piirangud kontrolliga hõlmatud põllumajandusettevõtetest või territooriumidelt pärineva ulukite liha kasutamisele.3. Komisjon võtab vastu käesoleva artikli üksikasjalikud rakenduseeskirjad artiklis 20 sätestatud korras.Artikkel 13Küülikuliha või tehistingimustes peetavate jahilindude liha ei kasutata inimtoiduks, kui:a) lihal leitakse üks I lisa punktis 9a loetletud puudustest;b) liha pärineb loomadelt, kellele on manustatud aineid, mis tõenäoliselt muudavad liha ohtlikuks või kahjulikuks inimeste tervisele ja mille kohta on pärast veterinaaria teaduskomitee arvamust vastu võetud otsus artiklis 20 sätestatud korras. Kuni selle otsuseni jäävad kehtima siseriiklikud eeskirjad lubatud ainete kohta kooskõlas asutamislepingu üldsätetega;c) ilma et see piiraks võimalikke ionisatsiooni valdkonnas kehtivaid ühenduse eeskirju, kui liha on töödeldud ioniseeriva või ultraviolettkiirgusega või kui seda on töödeldud säilimist pikendavate taimsete ensüümidega või muude ainetega, mis võiksid mõjutada liha organoleptilisi omadusi, või värvainetega, välja arvatud tervisemärgis kasutatavad värvained.Artikkel 141. Iga liikmesriik koostab loetelu enda poolt heakskiidetud ettevõtetest, igal ettevõttel on veterinaarloa number. Liikmesriigid võivad anda heakskiidu küülikute ja tehistingimustes peetavate ulukite tapmise ja lõikamise ettevõtetele, mis on heaks kiidetud vastavalt direktiivile 71/118/EMÜ või direktiivile 64/433/EMÜ, tingimusel et mainitud ettevõtted on sisustatud küülikuliha ja/või tehistingimustes peetavate ulukite liha töötlemiseks ning mainitud toiminguid teostatakse vastavalt hügieeninõuetele. Liikmesriigid saadavad mainitud loetelu teistele liikmesriikidele ja komisjonile.2. Ükski liikmesriik ei anna heakskiitu ettevõttele, kui ei ole tagatud käesoleva direktiivi järgimine. Liikmesriigid võivad heakskiidu tagasi võtta, kui selle andmise tingimusi enam ei täideta.3. Kui kontroll on teostatud kooskõlas artikliga 16, võtab asjaomane liikmesriik arvesse sellest tulenevad järeldused. Teisi liikmesriike ja komisjoni teavitatakse heakskiidu tagasivõtmisest.4. Kontrolli ja järelevalvet heakskiidetud ettevõtete üle teostatakse riikliku veterinaararsti vastutusel, keda võib vaid üksnes oluliste ülesannete puhul aidata selleks eriettevalmistuse saanud personal, ilma et see piiraks abilistele direktiivi 71/118/EMÜ kohaselt üleantud ülesandeid. Riiklikul veterinaararstil peab alati olema vaba juurdepääs ettevõtete kõikidele osadele, et tagada käesoleva direktiivi täitmine.Mainitud abi suhtes kohaldatavad eeskirjad määratakse artiklis 20 sätestatud korras.Artikkel 15Niivõrd kui see on vajalik käesoleva direktiivi ühetaoliseks rakendamiseks, võivad komisjoni veterinaareksperdid teostada kohapealset kontrolli koostöös liikmesriikide pädevate asutustega; nad võivad kontrollida, kas heakskiidetud ettevõtted vastavad tegelikult käesolevale direktiivile. Komisjon teavitab liikmesriike kontrolli tulemustest.Liikmesriik, mille territooriumil kontroll teostatakse, osutab kogu vajalikku abi oma ülesandeid täitvatele ekspertidele.Käesoleva artikli rakendamise üldsätted määratakse kindlaks artiklis 20 sätestatud korras.Artikkel 161. Nõukogu direktiivis 89/662/EMÜ (mis käsitleb veterinaarkontrolli ühendusesiseses kaubanduses, pidades silmas siseturu väljakujundamist) sätestatud eeskirju kohaldatakse eriti sihtriigi poolt teostatava kontrolli organiseerimisele ja järelmeetmetele ning kaitsemeetmetele, mis kuuluvad rakendamisele seoses küüliku- ja ulukiliha tootmist ja turustamist mõjutavate tervishoiuprobleemidega ühenduse territooriumil.2. Direktiivi 89/662/EMÜ muudetakse järgmiselt:a) A lisa lõppu tuleks lisada järgmine:"— nõukogu 27. novembri 1990. aasta direktiiv 91/495/EMÜ küülikuliha ja tehistingimustes peetavate ulukite liha tootmist ja turuleviimist mõjutavate terviseohutuse ja loomatervishoiu probleemide kohta. (EÜT L 268, 24.9.1991, lk 41.) (Välja arvatud kolmandatest riikidest imporditav küülikuliha ja tehistingimustes peetavate ulukite liha.)";(b) B lisas asendatakse taane "küüliku ja uluki liha" taandega "jahiuluki liha".Artikkel 17Kuni kolmandatest riikidest pärineva küüliku- ja ulukiliha importi käsitlevate õigusaktide rakendamiseni kohaldavad liikmesriigid mainitud impordile õigusakte, mis on vähemalt samaväärsed käesoleva direktiivi sätetega.Kuid kuni mainitud õigusaktide rakendamiseni tagavad liikmesriigid, et kolmandatest riikidest pärineva impordi suhtes jäävad kehtima direktiivi 89/662/EMÜ artikli 6 lõike 1 punkti b kolmandas lõigus sätestatud eeskirjad ning samuti, et:i) värske küülikuliha ja tehistingimuses peetavate ulukite värske liha ei või mitte mingitel asjaoludel kanda direktiivi 71/118/EMÜ I lisa X peatükis viidatud riiklikku tervisemärki ning lõikamise ja konditustamise puhul tuleb seda töödelda kooskõlas mainitud direktiivi artikli 3 lõike 1 punktiga B;ii) trihhinoosi suhtes tundlikelt liikidelt pärinev liha allutatakse digestioonimeetodil teostavale kontrollile kooskõlas direktiiviga 77/96/EMÜ.V PEATÜKKLõppsättedArtikkel 18Käesolev direktiiv ei mõjuta metsloomade kaitseks vastuvõetud ühenduse eeskirju.Artikkel 19Käesoleva direktiivi lisasid muudab nõukogu, kes tegutseb kvalifitseeritud häälteenamusega komisjoni ettepaneku alusel eriti selleks, et viia need kooskõlla tehnoloogilise arenguga.Artikkel 201. Kui tuleb järgida käesolevas artiklis sätestatud korda, suunab eesistuja kas omal algatusel või liikmesriigi nõudmisel asjakohased küsimused viivitamata alalisele veterinaarkomiteele (edaspidi "komitee"), mis on asutatud vastavalt otsusele 68/361/EMÜ [17].2. Komisjoni esindaja esitab komiteele võetavate meetmete eelnõu. Tähtaja jooksul, mille vastavalt küsimuse kiireloomulisusele võib määrata eesistuja, esitab komitee eelnõu kohta oma arvamuse. Arvamus esitatakse sellise häälteenamusega, nagu on sätestatud asutamislepingu artikli 148 lõikes 2 nõukogu otsuste vastuvõtmiseks komisjoni ettepaneku põhjal. Liikmesriikide esindajate hääli komitees arvestatakse kõnealuses artiklis sätestatud viisil. Eesistuja ei hääleta.3. Kui kavandatavad meetmed on kooskõlas komitee arvamusega, võtab komisjon need vastu.4. Kui kavandatavad meetmed ei ole komitee arvamusega kooskõlas või kui komitee ei esita oma arvamust, esitab komisjon võetavate meetmete kohta viivitamata ettepaneku nõukogule.Nõukogu teeb otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega.Kui nõukogu ei ole otsust teinud kolme kuu jooksul alates nõukogu poole pöördumisest, peab komisjon ettepandud meetmed vastu võtma ja viivitamata rakendama, välja arvatud juhul, kui nõukogu on lihthäälteenamusega otsustanud nimetatud meetmete vastu.Artikkel 21Kuni ühenduse tervishoiu ja veterinaarkontrolli eeskirjade vastuvõtmiseni jahiulukite liha tootmise ja turustamise kohta, mis tuleb vastu võtta hiljemalt 31. märtsil 1991, kohaldatakse inimtoiduks kõlblikule jahiulukite lihale direktiivi 89/662/EMÜ artikli 3 lõike 3, artikli 4 lõike 1 teise lõigu teise taande ja artikli 5 lõike 2 eeskirju.Artikkel 221. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 1. jaanuaril 1993. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.2. Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näeb ette liikmesriik.Artikkel 23Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 27. november 1990Nõukogu nimeleesistujaV. Saccomandi[1] EÜT C 327, 30.12.1989, lk 40.[2] EÜT C 260, 15.10.1990, lk 154.[3] EÜT C 124, 21.5.1990, lk 7.[4] EÜT L 378, 31.12.1982, lk 58.[5] EÜT L 61, 4.3.1989, lk 48.[6] EÜT 121, 29.7.1964, lk 2012/64.[7] EÜT L 395, 30.12.1989, lk 13.[8] EÜT L 55, 8.3.1971, lk 23.[9] EÜT L 303, 31.10.1990, lk 6.[10] EÜT L 224, 18.9.1990, lk 29.[11] EÜT L 268, 24.9.1991, lk 35.[12] EÜT L 302, 31.12.1972, lk 24.[13] EÜT L 26, 31.1.1977, lk 67.[14] EÜT L 133, 17.5.1989, lk 33.[15] EÜT L 316, 26.11.1974, lk 10.[16] EÜT L 275, 26.9.1986, lk 36.[17] EÜT L 255, 18.10.1968, lk 23.--------------------------------------------------LISAI PEATÜKKKüülikute tapaeelne veterinaarkontroll1. Loomad peavad läbima tapaeelse kontrolli enne tapmist. Reeglina tuleb selline tapaeelne kontroll teostada põllumajandusettevõttes enne pealelaadimist.a) Kui tapaeelne kontroll on teostatud päritoluettevõttes, võidakse kohaldada tapamajas tapaeelset kontrolli transportimisel saadud vigastuste avastamiseks, kui küülikuid on kontrollitud päritoluettevõttes eelneva 24 tunni jooksul ja nad leiti olevat terved. Lisaks tuleb tõendada küülikute identsust nende saabumisel tapamajja.Kui tapaeelset kontrolli päritoluettevõttes ja tapamajas ei teosta sama riiklik veterinaararst, peab loomadega olema kaasas veterinaarsertifikaat, milles esitatakse III lisas nõutavad üksikasjad.b) Kui tapaeelset kontrolli ei teostata päritoluettevõttes, peavad tapmiseks määratud küülikud läbima tapaeelse kontrolli 24 tunni jooksul pärast saabumist tapamajja. Kontrolli tuleb korrata vahetult enne tapmist, kui üle 24 tunni on möödunud tapaeelsest kontrollist.Tapamaja operaator või tema agent peavad aitama kaasa toimingutele tapaeelse veterinaarkontrolli ja eelkõige vajalikuks peetava käitlemise teostamiseks.Tapmiseks saadetud iga loom või loomade partii tuleb identifitseerida, et võimaldada pädeval asutusel määrata kindlaks selle päritolu.2. Tapaeelset kontrolli peab teostama riiklik veterinaararst kooskõlas ametialaste eeskirjadega sobivates valgustustingimustes.3. Kontrolliga peab kindlaks määrama:a) kas loomad kannatavad inimestele või loomadele edasikanduvate haiguste all, kas neil esineb haigustunnuseid või kas nende üldseisund on selline, mis viitab haiguse esinemise võimalikkusele;b) kas neil esineb nende üldseisundit mõjutavaid haigustunnuseid või häireid, mis võivad muuta liha inimtoiduks kõlbmatuks.4. Loomi ei või tappa inimtoiduks, kui on kindlaks tehtud, et nad kannatavad punktis 3 viidatud seisundi all.5. Punktis 4 viidatud loomi võib tappa eraldi või pärast kõikide teiste küülikute tapmist ja nende liha hügieenilist kõrvaldamist.II PEATÜKKKüülikute tapajärgne veterinaarkontroll6. Tapetud küülikuid peab kontrollima kohe pärast tapmist.7. Tapajärgset kontrolli peab teostama sobivates valgustustingimustes.8. Tapajärgne veterinaarkontroll peab hõlmama järgmist:a) tapetud loomade visuaalne kontroll;b) muutuse läbinud kopsude, maksa, põrna, neerude ja rümba osade komplus ja vajaduse korral lõhkilõikamine;c) konsistentsi, värvi, lõhna ja, kui see on asjakohane, maitse normist kõrvalekaldumise uurimine;d) vajaduse korral laboratoorne kontroll.9. a) Küülikud loetakse täielikult inimtoiduks kõlbmatuks, kui surmajärgse kontrolli tulemusena on avastatud järgmised asjaolud:- inimestele või loomadele edasikanduvad haigused,- halvaloomulised või arvukad kasvajad; arvukad mädanikud,- ulatuslik parasiitinfestatsioon nahaaluses koes või lihaskoes,- keelatud ainete jääkainete või lubatud ühenduse tasemeid ületavate jääkainete, sealhulgas farmakoloogilise mõjuga ainete olemasolu,- mürgistus,- ulatuslikud vigastused või ulatuslik vere või seerumi imendumine,- üldnormist kõrvalekaldumine värvi, lõhna või maitse osas,- üldnormist kõrvalekaldumine konsistentsi, eriti tursete või tõsise kõhnumise korral.b) Tapetud loomade osad, mille puhul ilmnevad ülejäänud liha tervist mittemõjutavad lokaalsed vigastused või saastumised, kuulutatakse inimtoiduks kõlbmatuks.c) Tapaeelse ja tapajärgse veterinaarkontrolli tulemuste üle peab arvestust riiklik veterinaararst ja punktis 3 viidatud haiguste või jääkainete leidmise korral teatatakse sellest loomade päritolukarja järelevalve eest vastutavatele ametliku talituse organitele, samuti kõnealuse karja eest vastutavale isikule.III PEATÜKKTervisemärk10. Tervisemärk tuleb teha riikliku veterinaararsti vastutusel, kellel on selleks:a) vahendid tervisesmärgistuse tegemiseks lihale, mis tuleb üle anda abipersonalile üksnes märgistamise toimumise tegelikul ajal ja selleks vajalikuks ajavahemikuks;b) etiketid ja pakendid, kui neil juba on üks punktis 11 viidatud märkidest või pitseritest. Need etiketid, pakendid ja pitsatid tuleb vajalikus koguses üle anda abipersonalile ajal, millal neid on vaja kasutada.11. 1. Tervisemärk koosneb järgmisest:a) - ülemises osas, lähetajariigi nime esisuurtäht või -tähed:B, D, DK, EL, ESP, F, IRL, I, L, NL, P, UK,- keskel, tapamaja või, kui see on asjakohane, lihalõikamishoone veterinaarloa number,- alumises osas, üks järgmistest algustähtede kombinatsioonidest:CEE, EEG, EWG, EØF, EEC või EOK,tähed ja numbrid peavad olema 0,2 cm kõrged võib) ovaal, mis sisaldab punktis a loetletud andmeid; tähed peavad olema 0,8 cm kõrgused ja numbrid 1,1 cm kõrgused.2. Märgistuseks kasutatav materjal peab vastama kõikidele hügieeninõuetele ja punktis 1 viidatud andmed peavad olema sellel näha täiesti loetavas vormis.3. a) Punktis 1 a viidatud tervisemärk peab olema tehtud:- pakendamata rümpadele pitsatiga, mis sisaldab punkti 1 alapunktis a loetletud andmeid,- pakendil või nähtavalt selle all või pakendatud rümpade muul pakendil,- pakendil või nähtavalt selle all või väikeste kogustena pakitud rümpade osade või rupsi muul pakendil;b) Punkti 1 alapunktis b viidatud tervisemärk peab olema tehtud suurele pakendile.4. Kui tervisemärk on ümbrisel või pakendil kooskõlas punktiga 3:- tuleb see peale kanda nii, et see hävineb ümbrise või pakendi avamisel või- ümbris või pakend tuleb pitseerida nii, et seda ei ole võimalik uuesti kasutada pärast avamist.IV PEATÜKKLadustamine12. Pärast tapajärgset kontrolli peab küülikuliha jahutama või külmutama ning hoidma temperatuuril, mis ei tohi kunagi ületada –4oC jahutamise korral või –12oC külmutamise korral.V PEATÜKKTransport13. Küülikuliha tuleb lähetada nii, et transpordi ajal oleks see kaitstud mis tahes asjaolude eest, mis võivad põhjustada selle saastumist või mõjutada seda ebasoodsalt, lähtudes transpordi kestvusest ja tingimustest ning kasutatavatest transpordivahenditest. Eriti on oluline, et mainitud transpordiks kasutatavad sõidukid oleksid sisustatud nii, et punktis 12 sätestatud temperatuuride mitteületamine oleks tagatud.--------------------------------------------------II LISANÄIDISTERVISEOHUTUSE SERTIFIKAAT+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------III LISANÄIDISVETERINAARSERTIFIKAAT+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------IV LISANÄIDISVETERINAARSERTIFIKAAT+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv 2009/82/EÜ, 13. juuli 2009 , millega muudetakse direktiivi 91/414/EMÜ, et lisada toimeainete hulka tetrakonasool (EMPs kohaldatav tekst )

text:
               28.7.2009

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 196/10

      NÕUKOGU DIREKTIIV 2009/82/EÜ,
   13. juuli 2009,
   millega muudetakse direktiivi 91/414/EMÜ, et lisada toimeainete hulka tetrakonasool
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,
   võttes arvesse nõukogu 15. juuli 1991. aasta direktiivi 91/414/EMÜ taimekaitsevahendite turuleviimise kohta, (1) eriti selle artikli 6 lõiget 1,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjoni määrustes (EÜ) nr 451/2000 (2) ja (EÜ) nr 1490/2002 (3) on sätestatud direktiivi 91/414/EMÜ artikli 8 lõikes 2 osutatud tööprogrammi kolmanda etapi üksikasjalikud rakenduseeskirjad ja kehtestatud loetelu toimeainetest, mida tuleb hinnata nende võimalikuks kandmiseks direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse. Tetrakonasool kuulub nimetatud loetellu.

               (2)

               Tetrakonasooli toimet inimeste tervisele ja keskkonnale on teataja kavandatud kasutusviiside puhul hinnatud vastavalt määruste (EÜ) nr 451/2000 ja (EÜ) nr 1490/2002 sätetele. Kõnealuste määrustega on määratud ka referentliikmesriigid, kes peavad esitama asjakohased hindamisaruanded ja soovitused Euroopa Toiduohutusametile (EFSA) vastavalt määruse (EÜ) nr 1490/2002 artikli 10 lõikele 1. Tetrakonasooli puhul oli referentliikmesriik Itaalia ja kogu asjakohane teave esitati 15. juulil 2005.

               (3)

               Liikmesriigid ja EFSA koostasid hindamisaruande kohta vastastikused eksperdihinnangud ning aruanne esitati komisjonile 31. juulil 2008. aastal EFSA teadusliku aruandena tetrakonasooli kohta. Liikmesriigid ja komisjon vaatasid kõnealuse aruande läbi alalises toiduahela ja loomatervishoiu komitees ning see vormistati 26. veebruaril 2009 komisjoni läbivaatamisaruandena tetrakonasooli kohta.

               (4)

               Mitmete uuringute põhjal on selgunud, et tetrakonasooli sisaldavad taimekaitsevahendid vastavad üldjoontes direktiivi 91/414/EMÜ artikli 5 lõike 1 punktides a ja b sätestatud nõuetele, eelkõige komisjoni läbivaatamisaruandes uuritud ja üksikasjalikult kirjeldatud kasutusviiside osas. Seega on asjakohane kanda tetrakonasool I lisasse, et tagada kõigis liikmesriikides kõnealust toimeainet sisaldavate taimekaitsevahendite lubade väljaandmine vastavalt kõnealusele direktiivile.

               (5)

               Ilma et see piiraks kõnealust järeldust, on asjakohane hankida lisateavet teatavate küsimuste kohta. Direktiivi 91/414/EMÜ artikli 6 lõikes 1 on sätestatud, et toimeaine kandmine I lisasse võib sõltuda teatavate tingimuste täitmisest. Seepärast on asjakohane nõuda tetrakonasooli puhul, et teataja esitaks lisateavet järgmistes küsimustes: tarbijaid käsitlev täpsem riskihindamine, aine ökotoksikoloogilised omadused, aine võimalike lagunemissaaduste muundumine ja levik kõikides asjakohastes keskkonnaosades, riskihindamine selliste lagunemissaaduste ohtlikkuse kohta lindude, imetajate ja veeorganismide jaoks ning muude kui tõrjutavate lülijalgsete jaoks ning aine kahjustava mõju tõenäosus lindude, imetajate ja kalade hormoonregulatsioonile.

               (6)

               Toimeaine I lisasse kandmisele peaks eelnema piisav ajavahemik, mille jooksul liikmesriigid ja huvitatud isikud jõuaksid aine loetellu lisamisest tulenevate uute nõuete täitmiseks valmistuda.

               (7)

               Ilma et see piiraks direktiiviga 91/414/EMÜ kindlaks määratud kohustusi, mis kaasnevad toimeaine kandmisega I lisasse, tuleks pärast toimeaine loetellu kandmist anda liikmesriikidele kuus kuud tetrakonasooli sisaldavate taimekaitsevahendite kehtivate lubade läbivaatamiseks, et tagada direktiivis 91/414/EMÜ, eriti selle artiklis 13 sätestatud nõuete ja I lisas sätestatud tingimuste täitmine. Liikmesriigid peaksid kehtivaid lube direktiivi 91/414/EMÜ kohaselt vastavalt vajadusele kas muutma, need asendama või tühistama. Erandina nimetatud tähtajast tuleks ette näha pikem ajavahemik iga taimekaitsevahendit ja iga kavandatud kasutust käsitleva täieliku, III lisa kohase toimiku esitamiseks ja hindamiseks kooskõlas direktiivis 91/414/EMÜ kehtestatud ühtsete põhimõtetega.

               (8)

               Komisjoni 11. detsembri 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 3600/92 (millega nähakse ette taimekaitsevahendite turuleviimist käsitleva nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ artikli 8 lõikes 2 osutatud tööprogrammi esimese etapi üksikasjalikud rakenduseeskirjad) (4) raames hinnatud toimeainete direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse kandmise varasem kogemus on näidanud, et raskusi võib tekkida kehtivate lubade omanike kohustuste tõlgendamisel seoses andmetele juurdepääsuga. Raskuste vältimiseks tulevikus on seega vaja täpsustada liikmesriikide kohustusi, eelkõige kohustust kontrollida, et loa omanik on näidanud, et tal on juurdepääs toimikule, mis vastab kõnealuse direktiivi II lisa nõuetele. Selline täpsustamine ei too liikmesriikidele ega loaomanikele kaasa uusi kohustusi võrreldes I lisa muutmiseks seni vastu võetud direktiividega.

               (9)

               Seega on asjakohane direktiivi 91/414/EMÜ vastavalt muuta.

               (10)

               Alaline toiduahela ja loomatervishoiu komitee ei ole oma eesistuja kindlaksmääratud ajavahemiku jooksul arvamust avaldanud.

               (11)

               Kooskõlas paremat õigusloomet käsitleva institutsioonidevahelise kokkuleppe (5) punktiga 34 julgustatakse liikmesriike koostama nende endi jaoks ja ühenduse huvides vastavustabeleid, kus on võimalikult suures ulatuses välja toodud vastavus käesoleva direktiivi ja ülevõtmismeetmete vahel, ning need avalikustama,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 91/414/EMÜ I lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi lisale.
   Artikkel 2
   Liikmesriigid võtavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid vastu ja avaldavad need hiljemalt 30. juuniks 2010. Liikmesriigid teatavad nendest viivitamata komisjonile.
   Nad kohaldavad kõnealuseid sätteid alates 1. juulist 2010.
   Kui liikmesriigid need sätted vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   Artikkel 3
   1.   Vastavalt direktiivile 91/414/EMÜ muudavad liikmesriigid vajaduse korral tetrakonasooli toimeainena sisaldavate taimekaitsevahendite kehtivaid lube või tühistavad need load hiljemalt 30. juuniks 2010.
   Eelkõige kontrollivad nad nimetatud tähtpäevaks, et kõnealuse direktiivi I lisas tetrakonasooli suhtes sätestatud tingimused on täidetud, välja arvatud kõnealuseid toimeaineid käsitlevate kannete B osas nimetatud tingimused, ning et loaomanikul on olemas kõnealuse direktiivi artikli 13 tingimuste kohaselt II lisa nõuetele vastav toimik või sellele juurdepääs.
   2.   Erandina lõikest 1 hindavad liikmesriigid uuesti iga lubatud taimekaitsevahendit, mis sisaldab tetrakonasooli kas ainsa toimeainena või ühena mitmest toimeainest, mis kõik on hiljemalt 31. detsembriks 2009 kantud direktiivi 91/414/EMÜ I lisa loetellu, lähtudes direktiivi 91/414/EMÜ VI lisas sätestatud ühtsetest põhimõtetest, tuginedes kõnealuse direktiivi III lisa nõuetele vastavale toimikule ja võttes arvesse kõnealuse direktiivi I lisa tetrakonasooli käsitleva kande B osa. Sellest hinnangust lähtudes otsustavad liikmesriigid, kas toode vastab direktiivi 91/414/EMÜ artikli 4 lõike 1 punktides b, c, d ja e sätestatud tingimustele.
   Pärast seda toimivad liikmesriigid järgmiselt:

               a)

               vajaduse korral muudetakse tetrakonasooli ainsa toimeainena sisaldava toote luba või see tühistatakse hiljemalt 30. juuniks 2014 või

               b)

               vajaduse korral muudetakse tetrakonasooli ühena mitmest toimeainest sisaldava toote luba või see tühistatakse hiljemalt 30. juuniks 2014 või kuupäevaks, mis on sellise muutmise või tühistamise jaoks ette nähtud direktiivis või direktiivides, millega asjaomane toimeaine või asjaomased toimeained kanti direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse, olenevalt sellest, kumb kuupäev on hilisem.

         Artikkel 4
   Käesolev direktiiv jõustub 1. jaanuaril 2010.
   Artikkel 5
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 13. juuli 2009

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         E. ERLANDSSON

      (1)  EÜT L 230, 19.8.1991, lk 1.

      (2)  EÜT L 55, 29.2.2000, lk 25.

      (3)  EÜT L 224, 21.8.2002, lk 23.

      (4)  EÜT L 366, 15.12.1992, lk 10.

      (5)  ELT C 321, 31.12.2003, lk 1.

      LISA
      Direktiivi 91/414/EMÜ I lisas oleva tabeli lõppu lisatakse järgmine kanne:

                     Number

                     Üldnimetus, tunnuskood

                     Rahvusvahelise Puhta Keemia ja Rakenduskeemia Liidu (IUPAC) nimetus

                     Puhtus (1)

                     Jõustumine

                     Lisamise aegumine

                     Erisätted

                     „Tetrakonasool
                     CASi nr 112281-77-3
                     CIPACi nr 726

                        (RS)-2-(2,4-diklorofenüül)-3-(1H-1,2,4-triasool-1-üül)-propüül-1,1,2,2-tetrafluoroetüüleeter

                     ≥ 950 g/kg (raseemiline segu)
                     Lisand: tolueen: kuni 13 g/kg

                     1. jaanuar 2010

                     31. detsember 2019

                     A   OSA
                     Lubatud kasutada ainult fungitsiidina põllukultuuride puhul, maksimaalselt 0,100 kg/ha, samal põllul igal kolmandal aastal. Õunte ja viinamarjade puhul ei tohi kasutamist lubada.
                     B   OSA
                     VI lisa ühtsete põhimõtete rakendamisel võetakse arvesse 26. veebruaril 2009 alalises toiduahela ja loomatervishoiu komitees tetrakonasooli kohta koostatud hindamisaruande järeldusi, eelkõige selle I ja II liidet.
                     Üldhindamisel peavad liikmesriigid pöörama erilist tähelepanu järgmisele:

                                 —

                                 veeorganismide ning muude kui sihtrühma taimede kaitsele; seoses nende kindlakstehtud riskidega kohaldatakse vajaduse korral riski vähendamise meetmeid, näiteks puhvervööndeid;

                                 —

                                 põhjavee kaitsele, kui toimeainet kasutatakse tundlike mullastiku- ja/või kliimatingimustega piirkondades.

                           Asjaomased liikmesriigid nõuavad:

                                 —

                                 lisateabe esitamist tarbijaid käsitleva täpsema riskihindamise kohta;

                                 —

                                 lisateavet ökotoksikoloogiliste omaduste kohta;

                                 —

                                 lisateavet aine võimalike lagunemissaaduste muundumise ja levimise kohta kõikides asjakohastes keskkonnaosades;

                                 —

                                 täpsemat riskihindamist selliste lagunemissaaduste ohtlikkuse kohta lindude, imetajate ja veeorganismide jaoks ning muude kui tõrjutavate lülijalgsete jaoks;

                                 —

                                 lisateavet aine kahjustava mõju tõenäosuse kohta lindude, imetajate ja kalade hormoonregulatsioonile.

                           Nad tagavad, et teataja esitab sellise teabe komisjonile hiljemalt 31. detsembriks 2011.”

         (1)  Täiendavad andmed toimeainete identifitseerimiseks ja määratlemiseks on esitatud aruannetes.


title: Council Directive 89/437/EEC of 20 June 1989 on hygiene and health problems affecting the production and the placing on the market of egg products

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31989L0437

Euroopa Liidu Teataja L 212 , 22/07/1989 Lk 0087 - 0100 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 30 Lk 0003  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 30 Lk 0003

		Nõukogu direktiiv,20. juuni 1989,munatoodete tootmist ja turuleviimist mõjutavate hügieeni- ja tervishoiuküsimuste kohta(89/437/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 43,võttes arvesse komisjoni ettepanekut [1],võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust [2],võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:määrusega (EMÜ) nr 2771/75 [4], viimati muudetud määrusega (EMÜ) nr 3907/87 [5], kehtestatud ühisturu ja eriti munaturu ühise korralduse ning määrusega (EMÜ) nr 2783/75 [6], muudetud määrusega (EMÜ) nr 4001/87 [7], kehtestatud ovoalbumiini ja laktalbumiini ühise kaubandussüsteemi tõrgeteta toimimise tagamiseks on oluline, et munatoodete turustamist ei takistaks enam tervishoiunõuete erinevused liikmesriikide vahel kõnealuses valdkonnas; see võimaldab tootmise paremat ühtlustamist ning võrdsetel tingimustel konkurentsi, tagades tarbijatele kvaliteettoote;teatavate asutamislepingu II lisas hõlmamata munatoodete turustamine on tihedalt seotud nende munatoodete turustamisega, mille puhul eksisteerib turukorraldus; kõikide munatoodete puhul tuleks kõrvaldada konkurentsimoonutused;tundub asjakohane jätta käesoleva direktiivi reguleerimisalast välja munatooted, mis on saadud väikeettevõtetes, kauplustes või restoranides ning mida kasutatakse lõpptarbijale otsemüügiks või kohapeal tarbimiseks ettenähtud toiduainete valmistamiseks;tervishoiunõuded tuleks sätestada munatoodete tootmise, ladustamise ja veo kohta; eriti oluline on sätestada ettevõtete heakskiitmist reguleerivad eeskirjad;on oluline sätestada ka tervishoiunõuded, millele munatooted peavad vastama;kõnealuseid eeskirju tuleb kohaldada samamoodi ühendusesiseses kaubanduses ja liikmesriikide siseses kaubanduses;eelkõige tootjate kohustus on tagada, et munatooted vastavad käesolevas direktiivis sätestatud tervishoiunõuetele; liikmesriikide pädevad asutused peavad kontrollimise ja vaatluse käigus jälgima, et tootjad täidavad eespool nimetatud nõudeid; kõnealust kontrolli ja vaatlust reguleerivates eeskirjades tuleb arvesse võtta siseturu nõudmisi;tuleb teha pistelist kontrolli, et avastada inimeste tervisele ohtlike ainete jääke;käesolevas direktiivis kehtestatud standardite ühtseks kohaldamiseks kõikides liikmesriikides tuleks kehtestada ühenduse kontrollimeetmed;ühendusesisese kaubanduse raames tuleb anda kaubasaatjale, kaubasaajale või nende esindajale võimalus küsida ekspertarvamust, kui tekib vaidlusi sihtliikmesriigi pädevate asutustega;kolmandas riigis valmistatud munatooted, mida turustatakse ühenduse territooriumil, ei või vastata soodsamale korrale kui käesolevas direktiivis sätestatud kord; tuleks sätestada ühenduse menetlus kolmandate riikide asutuste kontrollimiseks;komisjonile tuleks teha ülesandeks võtta teatavad meetmed käesoleva direktiivi rakendamiseks; selleks tuleks sätestada kord, mis tagab komisjoni ja liikmesriikide tiheda ja tõhusa koostöö alalises veterinaarkomitees,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Käesolevas direktiivis on sätestatud otsetarbimiseks või toiduainete valmistamiseks ettenähtud munatoodete tootmise ja turuleviimise hügieeni- ja tervishoiunõuded.Käesolevat direktiivi ei kohaldata siiski:- artiklis 2 määratletud munatoodetest valmistatud valmis toiduainete suhtes, mis vastavad artikli 3 sätetele,- väikeettevõtetes saadud munatoodete suhtes, mida ilma mis tahes töötlemiseta kasutatakse tarbijale ilma vahendajateta otsemüügiks või kohapeal vahetult pärast valmistamist tarbimiseks ettenähtud toiduainete valmistamiseks.Artikkel 2Käesoleva direktiivi kohaldamisel kasutatakse määruse (EMÜ) nr 2772/75 [8] artikli 1 lõikes 2 esitatud mõistet. Kasutatakse ka järgmisi mõisteid:1. munatooted — munadest, nende eri komponentidest või segudest pärast koore ja kile eemaldamist saadud tooted, mis on ette nähtud inimtoiduks; neile võib olla osaliselt lisatud teisi toiduaineid või lisaaineid; nad võivad olla vedelad, kontsentreeritud, kuivatatud, suhkrustatud, külmutatud, sügavkülmutatud või koaguleeritud;2. tootmisettevõte — inimtoiduks ettenähtud munade tootmise põllumajandusettevõte, ilma et see piiraks määruse (EMÜ) nr 2782/75 [9] kohaldamist;3. käitlemisettevõte — ettevõte, mis on heaks kiidetud munatoodete valmistamiseks ja/või töötlemiseks;4. koorepragudega munad — munad, mille koor on kahjustatud, kuid mitte purunenud, ning kile on terve;5. partii — munatoodete kogus, mis on valmistatud samadel tingimustel ning eelkõige töödeldud ühe pideva protsessi käigus;6. saadetis — munatoodete kogus üheks tarneks ühte sihtkohta edasiseks töötlemiseks toiduainetööstuses või otsetarbimiseks;7. lähteriik — liikmesriik või kolmas riik, kust munatooted lähetatakse teise liikmesriiki;8. sihtriik — liikmesriik, kuhu munatooted teisest liikmesriigist või kolmandast riigist lähetatakse;9. pakkimine — munatoodete pakkimine mis tahes pakendisse;10. pädev asutus — asjaomase liikmesriigi määratud veterinaarasutus või muu samaväärne asutus, mis jälgib käesoleva direktiivi sätete täitmist;11. turuleviimine — munatoodete turustamine vastavalt määruse (EMÜ) nr 2772/75 artikli 1 punktis 5 määratletule.Artikkel 3Liikmesriigid tagavad, et üksnes järgmistele põhinõuetele vastavaid munatooteid toodetakse toiduainetena või kasutatakse toiduainete valmistamisel:a) need peavad olema saadud kanade, partide, hanede, kalkunite, pärlkanade või vuttide munadest, kuid mitte eri liikide munade segust;b) neil peab olema märge muna koostisosade sisalduse kohta, kui neile on osaliselt lisatud teisi toiduaineid või, tingimusel et need vastavad artikli 12 nõuetele, lisaaineid;c) need peavad olema töödeldud ja valmistatud vastavalt artiklile 6 heakskiidetud ettevõttes, mis vastab lisa I ja II peatükile ning käesoleva direktiivi nõuetele;d) need peavad olema valmistatud hügieenitingimustes, mis vastavad lisa III ja V peatükile, munadest, mis vastavad lisa IV peatükis sätestatud nõuetele;e) neid peab olema töödeldud viisil, mis on lubatud artiklis 14 sätestatud korras ning mis võimaldab neil vastata muuhulgas lisa VI peatükis sätestatud analüütilistele näitajatele.Kui munatoodetest saadud teatavate toiduainete valmistamisega seotud tehnoloogilistel põhjustel on vaja, otsustab pädev asutus artiklis 14 sätestatud korras kindlaksmääratud kriteeriumide alusel, et teatavad munatooted ei pea siiski läbima töötlemist; sellisel juhul tuleb munatooteid viivitamata kasutada ettevõttes, kus need on ette nähtud muude toiduainete valmistamiseks;f) need peavad vastama lisa VI peatükis sätestatud analüütilistele näitajatele;g) need peavad olema läbinud veterinaarkontrolli vastavalt lisa VII peatükile;h) need peavad olema pakitud vastavalt lisa VIII peatükile;i) neid tuleb ladustada ja vedada vastavalt lisa IX ja X peatükile;j) neil peab olema lisa XI peatükis sätestatud tervisemärk ning kui need on ette nähtud otsetarbimiseks, peavad need vastama nõukogu 18. detsembri 1978. aasta direktiivi 79/112/EMÜ (lõpptarbijale müümiseks ettenähtud toiduainete märgistamist, esitlemist ja reklaamimist käsitlevate liikmesriikide seaduste ühtlustamise kohta [10], viimati muudetud direktiiviga 86/197/EMÜ [11]) nõuetele.Artikkel 4Pädevad asutused tagavad, et munatoodete valmistajad võtavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud meetmed, ning eelkõige, et:- võetakse proovid laboratoorseteks uuringuteks, et kontrollida lisa VI peatükis sätestatud analüütiliste näitajate järgimist,- munatooteid, mida ei või hoida ümbritseva õhu temperatuuril, veetakse või ladustatakse lisa IX ja X peatükis sätestatud temperatuuril,- sätestatakse ajavahemik, mille jooksul tagatakse munatoodete säilimine,- eri kontrollide ja katsete tulemused registreeritakse ning hoitakse pädevatele asutustele esitamiseks kaks aastat,- iga partii märgistatakse nii, et on võimalik kindlaks teha selle töötlemise kuupäev; kõnealune partii märgis peab olema kantud käitlemisprotokolli ning XI peatükis sätestatud tervisemärgile.Artikkel 51. Liikmesriigid tagavad kontrolli, et tuvastada farmakoloogilise või hormonaalse toimega ainete ning antibiootikumide, pestitsiidide, detergentide ja teiste kahjulike ainete jääke, mis võivad muuta munatoodete organoleptilisi omadusi või teha selliste toodete tarbimise inimeste tervisele ohtlikuks või kahjulikuks.2. Kui kontrollitud munatoodetest leitakse jääke, mis ületavad vastavalt lõikele 4 kindlaksmääratud taset, ei tohi lubada neid kasutada otsetarbimiseks ettenähtud toidus ega viia turule ei toiduainete valmistamiseks ega otsetarbimiseks.3. Jääkide tuvastamise katsed viiakse läbi eelkõige ühenduse direktiivides ja muudes rahvusvahelistes standardites sätestatud teaduslikult tunnustatud meetodite alusel.Jääkide tuvastamiseks tehtud katseid peab olema võimalik hinnata artiklis 14 sätestatud korras kehtestatud standardmeetodite alusel, pärast seda kui veterinaaria teaduskomitee on oma arvamuse avaldanud.Samas korras tuleb igas liikmesriigis määrata vähemalt üks kontroll-labor jääkide kontrolliks, kui kohaldatakse artiklite 7 ja 8 sätteid.Komisjon avaldab standardmeetodid ja kontroll-laborite loetelu Euroopa Ühenduste Teatajas.4. Nõukogu võtab komisjoni ettepanekul kvalifitseeritud häälteenamusega vastu:- jälgimise täpsustatud korra,- lõikes 2 osutatud ainete lubatud hälbed,- proovide võtmise sageduse.Artikkel 61. Liikmesriigid koostavad loetelu heakskiidetud käitlemisettevõtetest, millest igaühel on loanumber. Liikmesriigid edastavad kõnealuse loetelu teistele liikmesriikidele ja komisjonile.Liikmesriigid kiidavad ettevõtte heaks üksnes juhul, kui on tagatud käesoleva direktiivi järgimine. Liikmesriigid tühistavad loa, kui selle andmise tingimusi enam ei täideta. Loa tühistamisest teavitatakse teisi liikmesriike ja komisjoni.2. Käitlemisettevõtete ja pakkimiskeskuste kontroll ja jälgimine toimub korrapäraselt pädeva asutuse vastutusel ja pädeval asutusel peab igal ajal olema vaba juurdepääs ettevõtete kõikidele osadele, et tagada käesoleva direktiivi järgimine.Kui kõnealusel kontrollimisel selgub, et kõiki käesoleva direktiivi nõudeid ei täideta, võtab pädev asutus vajalikud meetmed olukorra parandamiseks.Artikkel 71. Komisjoni eksperdid võivad koostöös pädevate asutustega kohapeal kontrollida, kui see on hädavajalik direktiivi ühtse kohaldamise tagamiseks; eelkõige võivad nad kontrollida, kas vastavalt määruse (EMÜ) nr 2772/75 artikli 5 lõikele 3 heakskiidetud käitlemisettevõtted ja pakkimiskeskused järgivad tegelikult direktiivi.Liikmesriik, mille territooriumil kontrolli läbi viiakse, annab ekspertidele nende töös kogu vajaliku abi. Komisjon teatab kontrolli tulemustest asjaomasele liikmesriigile.Asjaomane liikmesriik võtab kõik vajalikud meetmed kontrolli tulemuste arvessevõtmiseks. Kui liikmesriik ei võta nimetatud meetmeid, võib komisjon artiklis 13 sätestatud korras otsustada, et kõnealune liikmesriik peab peatama selle ettevõtte munatoodete turuleviimise, mis ei järgi käesolevat direktiivi.2. Enne lõikes 1 osutatud kontrollide läbiviimist määratakse artiklis 14 sätestatud korras kindlaks käesoleva artikli kohaldamise üldsätted ning komisjon võtab vastu soovituse, milles on eeskirjad, mida tuleb lõikes 1 sätestatud kontrollimiste eesmärgil järgida.Artikkel 81. Ilma et see piiraks artiklite 6 ja 7 kohaldamist, võib sihtriik viia läbi munatoodete mittediskrimineerivat kontrolli saadetise käesoleva direktiivi nõuetele vastavuse kontrollimiseks, kui on tõsised põhjused kahtlustada rikkumisi.2. Lõikes 1 osutatud kontroll viiakse läbi kaupade sihtkohas või muus sobivas kohas, tingimusel et viimati nimetatud juhul takistab koha valik võimalikult vähe kaupade marsruuti.Kõnealune kontroll tuleb läbi viia esimesel võimalusel, et mitte asjatult viivitada munatoodete turuleviimisega või põhjustada viivitusi, mis võivad nende kvaliteeti kahjustada.3. Kui vastavalt lõigetele 1 ja 2 läbiviidud kontrollide tulemusel avastatakse, et munatooted ei vasta käesolevale direktiivile, võib sihtriigi pädev asutus anda kaubasaatjale, kaubasaajale või nende esindajale võimaluse saadetis turult kõrvaldada selle edasiseks töötlemiseks või kasutada muul otstarbel, kui see on lubatud tervishoiuga seotud põhjustel. Kui see ei ole võimalik, on alternatiiv munatoodete hävitamine. Igal juhul võtab pädev asutus ettevaatusabinõud kõnealuste munatoodete väära kasutamise vältimiseks.4. a) Kaubasaatjat, kaubasaajat või nende esindajat tuleb teavitada otsustest ja nende aluseks olnud asjaoludest. Kui nimetatud isikud nõuavad, tuleb kõnealuseid otsuseid põhjendada ning neile viivitamata kirjalikult teatada, esitades üksikasjad õigusaktidest tulenevate õiguskaitsevahendite kohta, mida on võimalik kasutada, nende laadi ning tähtaja kohta, mille jooksul meetmed tuleb võtta.Käesolev direktiiv ei mõjuta õiguskaitsevahendite kasutamise võimalust kaubasaatja, kaubasaaja või nende esindaja poolt.b) Kui kõnealused otsused põhinevad inimeste tervisele eriti tõsise ohu olemasolul, edastatakse need viivitamata lähteliikmesriigi pädevale asutusele ja komisjonile.c) Pärast kõnealust teavitamist võib võtta asjakohaseid meetmeid artiklis 13 sätestatud korras, eelkõige teistes liikmesriikides asjaomaste munatoodete suhtes võetud meetmete kooskõlastamise eesmärgil.5. Liikmesriigid lubavad kaubasaatjatel, kelle munatooteid ei või turule viia lõikes 1 sätestatud kontrolli tulemusel, küsida ekspertarvamust.Ekspert peab olema muu liikmesriigi kui lähteriigi või sihtriigi kodanik.Komisjon koostab liikmesriikide ettepanekul loetelu ekspertidest, kes võivad kõnealust arvamust esitada. Käesoleva lõike kohaldamise üksikasjalikud eeskirjad võetakse vastu artiklis 14 sätestatud korras.Artikkel 9Kui liikmesriik leiab pärast vastavalt artiklile 8 läbiviidud kontrolli, et teises liikmesriigis asuv ettevõte ei täida enam käesoleva direktiivi sätteid, teavitab ta sellest asjaomase riigi pädevat asutust. Kõnealune asutus võtab kõik vajalikud meetmed ning teavitab esimesena nimetatud liikmesriigi pädevat asutust tehtud otsustest ja nende põhjustest.Kui esimesena nimetatud liikmesriik leiab, et neid meetmeid ei ole võetud või need on ebapiisavad, otsivad kaks liikmesriiki koos viise ja vahendeid olukorra parandamiseks, tehes vajadusel ettevõttesse kontrollkäigu.Liikmesriigid teavitavad komisjoni vaidlustest ja leitud lahendustest.Kui liikmesriigid ei jõua kokkuleppele, edastab üks neist küsimuse mõistliku ajavahemiku jooksul komisjonile, kes palub ühe või mitme eksperdi arvamust.Kõnealuse arvamuse esitamiseni tihendab lähteliikmesriik asjaomasest ettevõttest pärit munatoodete kontrolli ning sihtliikmesriigi taotluse korral palub komisjon eksperdil viivitamata külastada lähteettevõtet, et teha ettepanek asjakohaste ajutiste kaitsemeetmete võtmiseks.Neljandas lõigus esitatud arvamuse põhjal või vastavalt artikli 7 lõikele 1 tehtud kontrolli tulemusel on liikmesriikidel õigus artiklis 13 sätestatud korras ajutiselt mitte lubada asjaomasest ettevõttest pärit munatooteid oma territooriumile.Kõnealuse loa võib artiklis 13 sätestatud korras tühistada ühe või mitme eksperdi arvamuse põhjal.Eksperdid peavad olema muude kui vaidlusse hõlmatud liikmesriikide kodanikud.Käesoleva artikli üksikasjalikud rakenduseeskirjad võetakse vastu artiklis 14 sätestatud korras.Artikkel 10Käesoleva direktiivi lisa võib nõukogu muuta komisjoni ettepanekul kvalifitseeritud häälteenamusega.Artikkel 111. Käesoleva direktiivi sätete kohaldamiseni kohaldatakse jätkuvalt siseriiklikke sätteid, mis reguleerivad munatoodete importi kolmandatest riikidest ning mis ei tohi olla soodsamad kui ühendusesisest kaubandust reguleerivad sätted.2. Kohapealset kontrolli teostavad liikmesriikide ja komisjoni eksperdid. Liikmesriikide eksperdid, kes võivad kontrollimisi läbi viia, nimetab komisjon liikmesriikide ettepanekute põhjal. Kontrollimisi viiakse läbi ühenduse nimel, kes kannab sellest tulenevad kulud.3. Lisas sätestatud nõuetele vastavate ettevõtete loetelu koostatakse artiklis 14 sätestatud korras.4. Toodetega importimisel kaasasolev terviseohutuse sertifikaat ja toodete suhtes kohaldatava tervisemärgi vorm ja laad vastavad artiklis 14 sätestatud korras kindlaksmääratavale näidisele.Artikkel 12Nõukogu teeb komisjoni ettepanekul kvalifitseeritud häälteenamusega otsuse, milliseid lisaaineid, mis on toiduainetes kasutada lubatud lisaaineid käsitlevate ühenduse kehtivate eeskirjade alusel koostatud lisaainete loetelus, võib kasutada artikli 3 punktis a määratletud munatoodetes, ning kehtestab kõnealuse kasutamise üksikasjalikud eeskirjad.Kõnealuse otsuse tegemiseni kohaldatakse jätkuvalt siseriiklikke eeskirju lisaainete kasutamise kohta.Artikkel 131. Kui tuleb kohaldada käesolevas artiklis sätestatud korda, suunab nõukogu 15. oktoobri 1968. aasta otsusega asutatud alalise veterinaarkomitee (edaspidi "komitee") eesistuja viivitamata kas omal algatusel või liikmesriigi taotluse korral küsimused nimetatud komiteele.2. Komisjoni esindaja esitab komiteele võetavate meetmete eelnõu. Tähtaja jooksul, mille eesistuja määrab, lähtudes küsimuse kiireloomulisusest, esitab komitee eelnõu kohta oma arvamuse. Arvamus esitatakse häälteenamusega, mis on sätestatud asutamislepingu artikli 148 lõikes 2 nõukogu otsuste vastuvõtmiseks komisjoni ettepaneku põhjal. Liikmesriikide esindajate hääli komitees arvestatakse nimetatud artiklis sätestatud viisil. Eesistuja ei hääleta.3. Komisjon võtab kavandatavad meetmed vastu, kui need on kooskõlas komitee arvamusega.4. Kui kavandatavad meetmed ei ole komitee arvamusega kooskõlas või kui komitee ei esita oma arvamust, esitab komisjon võetavate meetmete kohta viivitamata ettepaneku nõukogule. Nõukogu langetab otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega.Kui nõukogu ei ole otsust teinud 15 päeva jooksul alates nõukogu poole pöördumisest, võtab komisjon ettepandud meetmed vastu, välja arvatud juhul, kui nõukogu on lihthäälteenamusega olnud kõnealuste meetmete vastu.Artikkel 141. Kui tuleb kohaldada käesolevas artiklis sätestatud korda, suunab esimees küsimuse viivitamata omal algatusel või liikmesriigi taotluse korral komiteele.2. Komisjoni esindaja esitab komiteele võetavate meetmete eelnõu. Tähtaja jooksul, mille määrab eesistuja, lähtudes küsimuse kiireloomulisusest, esitab komitee eelnõu kohta oma arvamuse. Arvamus esitatakse häälteenamusega, mis on sätestatud asutamislepingu artikli 148 lõikes 2 nõukogu otsuste vastuvõtmiseks komisjoni ettepaneku põhjal. Liikmesriikide esindajate hääli komitees arvestatakse nimetatud artiklis sätestatud viisil. Eesistuja ei hääleta.3. Komisjon võtab kavandatavad meetmed vastu, kui need on kooskõlas komitee arvamusega.4. Kui kavandatavad meetmed ei ole komitee arvamusega kooskõlas või kui komitee ei esita oma arvamust, esitab komisjon võetavate meetmete kohta viivitamata ettepaneku nõukogule. Nõukogu langetab otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega.Kui kolme kuu jooksul alates nõukogu poole pöördumise kuupäevast ei ole nõukogu otsust teinud, võtab ettepandud meetmed vastu komisjon, välja arvatud juhul, kui nõukogu on lihthäälteenamusega hääletanud nimetatud meetmete vastu.Artikkel 15Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid 31. detsembriks 1991. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Komisjon esitab hiljemalt 31. detsembril 1994 nõukogule kõnealuses valdkonnas saadud kogemuste põhjal aruande, vajaduse korral koos ettepanekutega, mille eesmärk on käesoleva direktiivi lisa kohandamine, võttes arvesse eelkõige teaduse ja tehnoloogia arengut.Artikkel 16Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Luxembourg, 20. juuni 1989Nõukogu nimeleesistujaC. Romero Herrera[1] EÜT C 67, 14.3.1987, lk 9 ja EÜT C 53, 2.3.1989, lk 10.[2] EÜT C 187, 18.7.1988, lk 184.[3] EÜT C 232, 31.8.1987, lk 1.[4] EÜT L 282, 1.11.1975, lk 49.[5] EÜT L 370, 30.12.1987, lk 14.[6] EÜT L 282, 1.11.1975, lk 104.[7] EÜT L 377, 31.12.1987, lk 44.[8] EÜT L 282, 1.11.1975, lk 56.[9] EÜT L 282, 1.11.1975, lk 100.[10] EÜT L 33, 8.2.1979, lk 1.[11] EÜT L 144, 29.5.1986, lk 38.--------------------------------------------------LISAI PEATÜKKHEAKSKIITMISE JA TEGEVUSE ÜLDTINGIMUSEDEttevõtetel peab olema vähemalt:1. piirkondades, kus ladustatakse mune ning valmistatakse või ladustatakse munatooteid:a) veekindel põrandakate, mis on kergesti puhastatav ja desinfitseeritav, kõdunemiskindel ning paigaldatud nii, et võimaldada vee äravoolamist; vesi peab olema juhitud äravoolu suunas, millel on restid ja haisulukud lõhnade leviku takistamiseks;b) siledad, vastupidavad, veekindlad seinad, mis on kaetud heleda pestava kattega vähemalt 2 meetri kõrguseni ning ladudes ja jahutus- või külmruumides vähemalt ladustamise kõrguseni. Seina ja põranda ühinemiskohad peavad olema ümarad või samalaadselt viimistletud, et võimaldada puhastamist;c) riknematust materjalist uksed, mis puidu korral on mõlemalt poolt kaetud sileda ja veekindla kattega;d) kergesti puhastatavad laed, mis on ehitatud ja viimistletud nii, et vältida mustuse kogunemist ja hallituse teket, värvi võimalikku koorumist ja veeauru kondenseerumist;e) piisav ventilatsioon ning vajadusel auru hea ärajuhtimine;f) piisav loomulik või kunstlik valgustus;g) võimalikult lähedal töökohtadele:- piisav arv seadmeid käte puhastamiseks ja desinfitseerimiseks ja seadmete puhastamiseks kuuma veega. Kraanid peavad olema kasutatavad käte abita. Käte puhastamiseks peab kõnealustel seadmetel olema kuum ja külm jooksev vesi või eelnevalt sobiva temperatuurini segatud vesi, puhastus- ja desinfitseerimisvahendid ning ühekordselt kasutatavad käterätikud,- tööriistade desinfitseerimisvahendid;2. vajalik arv riietusruume, millel on siledad, veekindlad ja pestavad seinad ja põrandad, kraanikausid ning veeklosetid. Tualetid ei tohi avaneda otse tööruumidesse. Kraanikausside juures peavad olema kuum ja külm jooksev vesi või eelnevalt sobiva temperatuurini segatud vesi, käte puhastus- ja desinfitseerimisvahendid ning ühekordselt kasutatavad käterätikud. Kraanikausside kraanid peavad olema kasutatavad käte abita. Tualettide lähedal peab olema piisav arv kraanikausse;3. eraldi koht ning piisavad vahendid kinnitatud ja teisaldatavate mahutite ja paakide puhastamiseks ja desinfitseerimiseks. Kõnealune koht ning vahendid ei ole vajalikud, kui on sätestatud mahutite ja paakide puhastamine ja desinfitseerimine muudes keskustes;4. seadmed varustamiseks üksnes joogiveega nõukogu 15. juuli 1980. aasta direktiivis 80/778/EMÜ (olmevee kvaliteedi kohta) [1] määratletud tähenduses.Tehnilise vee varustusseadmeid lubatakse siiski kasutada auru tekitamiseks, kustutustöödel ja külmutusseadmete jahutamiseks tingimusel, et selleks paigaldatud torudest tuleva vee kasutamine muudel eesmärkidel on välistatud ning ei esine munatoodete saastamise ohtu. Nimetatud aur ja vesi ei või kokku puutuda munatoodetega ning seda ei või kasutada munatoodetega kokkupuutuvate mahutite, sisseseade või seadmete puhastamiseks ega desinfitseerimiseks. Tehnilise vee torud peavad olema selgelt eristatud joogivee torudest;5. asjakohased seadmed kaitseks kahjurite, näiteks putukate ja näriliste eest;6. seadmed, ühendused ja töövahendid või nende pinnad, mis puutuvad kokku munatoodetega, peavad olema valmistatud siledast materjalist, mida on kerge pesta, puhastada ja desinfitseerida, mis on korrosioonikindlad, ning neist ei tohi munatoodetele edasi kanduda aineid kogustes, mis võiksid ohustada inimeste tervist, põhjustada munatoodete halvenemist või kahjustada nende organoleptilisi omadusi.II PEATÜKKETTEVÕTETE HEAKSKIITMISE ERITINGIMUSEDLisaks I peatükis sätestatud üldtingimustele peavad ettevõtetel olema vähemalt:1. sobivad ruumid, mis on piisavalt suured vajadusel munade ja valmis munatoodete eraldi ladustamiseks ning milles on külmutusseadmed munatoodete hoidmiseks ettenähtud temperatuuril; külmhoonetes peab olema termomeeter või kaugregistreeriv termomeeter;2. kui kasutatakse määrdunud mune, vahendid munade pesemiseks ja desinfitseerimiseks; kõnealuseks desinfitseerimiseks lubatud toodete loetelu koostatakse artiklis 14 sätestatud korras;3. a) eriruum asjakohaste vahenditega munade purustamiseks ning nende sisu kogumiseks ja koore- ning kiletükkide eemaldamiseks;b) suletud ruum muudeks toiminguteks kui punktis a osutatud toimingud.Kui munatooteid pastöriseeritakse, võib seda teha punktis a osutatud ruumis, kui ettevõttel on suletud pastöriseerimissüsteem; muudel juhtudel tuleb pastöriseerida punktis b osutatud ruumis. Viimasel juhul tuleb võtta kõik meetmed munatoodete saastamise vältimiseks pärast nende pastöriseerimist;4. sobivad vahendid munade sisu vabrikusiseseks edasitoimetamiseks;5. käesolevas direktiivis sätestatud juhtudel peab munatoodete töötlemiseks pädeva asutuse poolt heakskiidetud seadmetel olema vähemalt:a) pastöriseerimise korral:- automaatne temperatuurikontroll,- salvestiga termomeeter,- automaatne ohutusseade ebapiisava kuumutamise vältimiseks;b) pideva pastöriseerimissüsteemi korral peab seadmetel olema ka:- piisav ohutussüsteem pastöriseeritud munatoodete ning täielikult pastöriseerimata munatoodete segunemise vältimiseks ning- automaatne jäädvustamisseadeldis eespool nimetatud segu vältimiseks;6. ruum muude toiduainete ja lisaainete ladustamiseks;7. kui tooted on pakitud ühekordse kasutusega mahutitesse, asjakohane ning vajadusel eraldi ruum kõnealuste mahutite ning nende tootmiseks ettenähtud tooraine ladustamiseks;8. vahendid tühjade koorte ning inimtoiduks kõlbmatute munade ja munatoodete viivitamatuks eemaldamiseks ja eraldi ladustamiseks;9. sobivad seadmed munatoodete hügieeniliseks pakkimiseks;10. tooraine ja munatoodete analüüsimiseks ja testimiseks vastavalt käesoleva direktiivi nõuetele asjakohane labor. Kui seda ei ole, peab kasutama kõnealustele nõuetele vastava labori teenuseid. Sel juhul teavitab ettevõte sellest pädevat asutust;11. vajadusel sobivad seadmed külmutatud munatoodete sulatamiseks, mida tuleb töödelda ning edasi käidelda heakskiidetud ettevõttes;12. eraldi ruum puhastus- ja desinfitseerimisvahendite ladustamiseks.III PEATÜKKETTEVÕTETE TÖÖRUUMIDE, SEADMETE JA TÖÖTAJATE HÜGIEENINÕUDEDTöötajad, tööruumid ja seadmed peavad olema laitmatult puhtad:1. töötajad, kes töötlevad või käitlevad mune ja munatooteid, peavad eelkõige kandma puhtaid tööriideid ja peakatteid. Nad peavad oma käsi pesema ja desinfitseerima mitu korda tööpäeva jooksul ning iga kord, kui nad tööd jätkavad.Piirkondades, kus mune ja munatooteid käideldakse ja ladustatakse, on keelatud suitsetada, süüa, sülitada või närida;2. loomad ei või ettevõttesse siseneda. Korrapäraselt tuleb hävitada avastatud närilisi, putukaid ja muid kahjureid;3. munatoodetega töötamiseks kasutatavaid tööruume, seadmeid ja vahendeid tuleb hoida puhtana ning heas korras. Seadmeid ja töövahendeid tuleb hoolikalt puhastada ja desinfitseerida vajadusel mitu korda tööpäeva jooksul, tööpäeva lõpus ning enne uuesti kasutamist, kui need on määrdunud. Munatoodete edasitoimetamiseks kasutatavatel suletud torustikel peab olema asjakohane puhastussüsteem, mis tagab nende kõigi osade puhastamise ja desinfitseerimise. Pärast puhastamist ja desinfitseerimist tuleb torustikke loputada joogiveega;4. tööruume, töövahendeid ja seadmeid ei tohi kasutada muudel eesmärkidel kui munatoodete töötlemine, välja arvatud muude toiduainete töötlemine samal või muul ajal pädeva asutuse loa alusel, tingimusel et on võetud kõik vajalikud meetmed käesoleva direktiiviga hõlmatud toodete saastamise või neile negatiivse mõju vältimiseks;5. kõikidel eesmärkidel tuleb kasutada joogivett; erandjuhtudel võib tehnilist vett kasutada auru tekitamiseks, tingimusel et sel eesmärgil paigaldatud torustik välistab kõnealuse vee kasutamise muudel eesmärkidel ning ei esine munade või munatoodete saastamise ohtu. Lisaks võib tehnilise vee kasutamist erandjuhtudel lubada külmutusseadmete jahutamiseks. Tehnilise vee torud peavad olema selgelt eristatud joogivee torudest;6. detergente, desinfektsioonivahendeid ja muid samalaadseid aineid tuleb kasutada ja ladustada nii, et see ei avaldaks negatiivset mõju töövahenditele, seadmetele ja munatoodetele. Pärast nende kasutamist tuleb kõnealused vahendid ja seadmed põhjalikult loputada joogiveega;7. isikutel, kes võivad olla saasteallikad, peab olema keelatud munade või munatoodetega töötamine või nende käitlemine;8. kõik isikud, kes töötavad munade või munatoodetega või neid käitlevad, peavad esitama arstitõendi selle kohta, et neil ei ole takistavaid asjaolusid kõnealuse töö tegemiseks. Arstitõendit tuleb igal aastal uuendada, välja arvatud juhul, kui artiklis 14 sätestatud korras on tunnustatud samasugust tagatist andvat muud töötajate tervisekontrolli.IV PEATÜKKNÕUDED MUNATOODETE VALMISTAMISEKS ETTENÄHTUD MUNADE PUHUL1. Munatoodete valmistamiseks kasutatavad munad peavad olema pakitud vastavalt komisjoni 17. jaanuari 1969. aasta määrusele (EMÜ) nr 95/69, millega rakendatakse määrust (EMÜ) nr 1619/68 munade turustusnormide kohta [2], viimati muudetud määrusega (EMÜ) nr 3906/86 [3].2. a) Munatoodete valmistamiseks võib kasutada üksnes inimtoiduks kõlblikke inkubeerimata mune; nende koored peavad olema täielikult välja arenenud ning pragudeta;b) erandina punktist a võib koorepragudega mune kasutada munatoodete valmistamiseks tingimusel, et nad tarnitakse otse pakkekeskustest ning tootmisettevõtetest heakskiidetud ettevõttesse, kus nad võimalikult kiiresti purustatakse.3. Inimtoiduks kõlbmatud munad ja munatooted tuleb eemaldada ja denatureerida nii, et neid ei saaks enam inimtoiduks kasutada. Need tuleb viivitamata viia II peatüki punktis 8 sätestatud ruumi.V PEATÜKKMUNATOODETE VALMISTAMISE HÜGIEENI ERINÕUDEDKõik toimingud tuleb teha nii, et vältida mis tahes saastamist munatoodete tootmisel, käitlemisel ja ladustamisel, ning eelkõige:1. tuleb munad ja munatooted, mis kuuluvad heakskiidetud ettevõttes edasisele töötlemisele, viivitamata ladustada kuni nende töötlemiseni II peatüki punktis 1 sätestatud ruumides. Kõnealuste ruumide temperatuur peab olema selline, et vältida munade ja munatoodete saastumist. Koorega munade reste ei tohi asetada otse põrandale;2. munad tuleb lahti pakkida ja vajadusel pesta ja desinfitseerida ruumis, mis asub eraldi purustamisruumist; pakkematerjali ei tohi viia purustamisruumi;3. munad tuleb purustada II peatüki punkti 3 alapunktis a sätestatud ruumis; IV peatüki punkti 2 alapunktis b nimetatud koorepragudega munad tuleb viivitamata töödelda;4. määrdunud munad tuleb enne purustamist puhastada; see peab toimuma ruumis, mis asub eraldi purustamisruumist või mis tahes ruumist, kus käideldakse katmata munasisu. Puhastamistoimingud peavad olema sellised, et vältida munade sisu saastamist või võltsimist. Koored peavad purustamise ajal olema piisavalt kuivad, et vältida munasisu võltsimist puhastusvee jääkidega;5. mune, välja arvatud kana-, kalkuni- või pärlkanamune, tuleb käidelda ja töödelda eraldi. Kõiki seadmeid peab enne kana-, kalkuni- või pärlkanamunade uuesti töötlema hakkamist puhastama ja desinfitseerima;6. purustamine tuleb mis tahes menetluse korral viia läbi nii, et vältida nii palju kui võimalik munasisu saastamist. Seetõttu ei tohi munasisu eemaldada tsentrifuugimise või munade puruksmuljumise teel ning tsentrifuugimist ei tohi kasutada munavalgejääkide kättesaamiseks tühjadest koortest. Koorte või kilede jääke tuleb munatoodetest võimalikult eemal hoida ning nende sisaldus ei tohi ületada VI peatüki punkti 2 alapunktis c kindlaksmääratud kogust;7. pärast purustamist tuleb iga munatoote osa võimalikult kiiresti töödelda; kuumutamine seisneb munatoote töötlemises asjakohasel temperatuuril asjakohase aja jooksul, et kõrvaldada mis tahes patogeensed mikroobid. Kuumutamise ajal tuleb pidevalt registreerida temperatuur. Andmeid iga töödeldud partii kohta tuleb hoida pädeva asutuse jaoks saadaval kaks aastat. Ebapiisavalt töödeldud partiid võib samas ettevõttes viivitamata uuesti töödelda tingimusel, et uus töötlemine muudab selle inimtoiduks kõlblikuks; kui leitakse, et partii on inimtoiduks kõlbmatu, tuleb see denatureerida vastavalt IV peatüki punktile 3;8. kui töötlemine ei toimu kohe pärast purustamist, tuleb munasisu hoida rahuldavates hügieenitingimustes kas külmutatuna või temperatuuril kuni 4 °C. Ladustamisaeg 4 °C juures ei tohi ületada 48 tundi, välja arvatud koostisosadest suhkru eemaldamise korral;9. kui teatavad tootmistavad seda nõuavad, otsustab komisjon 31. detsembriks 1991 vastavalt artiklile 14 erijuhud ning sätestab eritingimused, mille alusel heakskiidetud ettevõttest pärit munatooteid võib töödelda teises heakskiidetud ettevõttes, kui täidetakse järgmisi üldtingimusi:a) munatooted tuleb kohe pärast nende saamist kas sügavkülmutada või jahutada temperatuurini kuni 4 °C, jahutamise puhul tuleb neid töödelda sihtkohas 48 tunni jooksul pärast munade purustamise päeva, välja arvatud koostisosadest suhkru eemaldamise korral;b) neid tuleb pakkida, kontrollida, vedada ja käidelda vastavalt käesoleva direktiivi nõuetele;c) need tuleb märgistada vastavalt XI peatükis sätestatud nõuetele. Kaupade laad tuleb märkida järgmiselt: "pastöriseerimata munatooted — töödelda sihtkohas — purustamise kuupäev ja kellaaeg —";10. edasine töötlemine peab tagama, et munatoodet ei saastata uuesti; vedelad tooted või kontsentreeritud tooted, mida ei ole stabiliseeritud, et neid hoida toatemperatuuril, tuleb viivitamata või pärast kääritamist kuivatada või jahutada temperatuurini kuni 4 °C; külmutatavad tooted tuleb kohe pärast töötlemist külmutada;11. munatooteid tuleb hoida käesoleva direktiiviga nõutud temperatuuril kuni nende kasutamiseni muude toiduainete valmistamiseks;12. heakskiidetud ettevõtetes on keelatud munatoodete valmistamine toorainest, mis ei ole sobiv toiduainete valmistamiseks, isegi muul otstarbel kui toiduks.VI PEATÜKKANALÜÜTILISED NÄITAJAD1. Mikrobioloogilised kriteeriumidKõik munatoodete partiid peavad pärast töötlemist läbima mikrobioloogilise kontrolli töötlemisettevõttes proovide võtmise teel, et tagada nende vastavus järgmistele kriteeriumidele:a) salmonellabakterid: ei esine 25 grammis või milliliitris munatootes;b) muud kriteeriumid:- mesofiilsed aeroobsed bakterid: M = 105 ühes grammis või ühes milliliitris,- enterobakterid: M = 102 ühes grammis või ühes milliliitris,- stafülokokid: ei esine ühes grammis munatootes,M = bakterite arvu maksimumväärtus; tulemus on ebarahuldav, kui bakterite arv valimi ühes või mitmes ühikus on võrdne näitajaga M või sellest suurem.2. Muud kriteeriumidKõik munatoodete partiid peavad läbima kontrolli töötlemisettevõttes proovide võtmise teel, et tagada nende vastavus järgmistele kriteeriumidele:a) 3-hüdroksüvõihappe kontsentratsioon ei tohi ületada 10 mg/kg modifitseerimata munatoote kuivaine massist;b) munade ja munatoodete hügieenilise käitlemise tagamiseks enne töötlemist tuleb kohaldada järgmisi norme:- piimhappesisaldus ei tohi ületada 1000 mg/kg munatoote kuivaine massist (kohaldatakse üksnes töötlemata toodete suhtes),- merevaikhappesisaldus ei tohi ületada 25 mg/kg munatoote kuivaine massist.Kääritatud toodete korral on asjaomased väärtused siiski need, mis on registreeritud enne käärimisprotsessi;c) koorte jääkide, munakilede ja muude osakeste kogus munatootes ei või ületada 100 mg/kg munatoote kohta;d) artikli 5 lõikes 1 osutatud ainete jäägid ei või ületada artikli 5 lõikes 4 osutatud lubatud hälbeid.3. Komisjon määrab artiklis 14 sätestatud korras enne 31. detsembrit 1991 kindlaks:- analüüsi- ja katsemeetodid,- proovivõtuplaanid,- võetavate proovide arvu,- lubatud analüütilised hälbed.Kuni kõnealuste otsuste vastuvõtmiseni tunnustavad liikmesriigid standardmeetoditena kõiki rahvusvaheliselt tunnustatud analüüsi- ja katsemeetodeid.VII PEATÜKKTOOTMISE TERVISHOIUKONTROLL JA -JÄRELEVALVE1. Pädev asutus teostab ettevõtete järelevalvet.Pädeva asutuse järelevalve hõlmab mis tahes järelevalvemeetmeid, mida peetakse vajalikuks, et tagada munatoodete valmistajate vastavus käesoleva direktiivi nõuetele, eelkõige:- munade päritolu ja munatoodete sihtkoha ning artikli 4 neljandas taandes osutatud protokollide kontrolli,- munatoodete valmistamiseks ettenähtud munade kontrolli,- munatoodete kontrolli ettevõttest väljasaatmisel,- tööruumide ja -vahendite puhtuse ning töötajate hügieeni kontrolli,- laborikatseteks nõutavate mis tahes proovide võtmist, et tagada munade ja munatoodete vastavus käesoleva direktiivi nõuetele; kõnealuste katsete tulemused tuleb kanda registrisse ning edastada munatoodete valmistajale.2. Pädeva asutuse nõudmisel peavad munatoodete valmistajad suurendama artikli 4 esimeses taandes osutatud laboriuuringute sagedust, kui seda peetakse vajalikuks munatoodete hügieenilise tootmise tagamiseks.VIII PEATÜKKMUNATOODETE PAKKIMINE1. Munatooted tuleb pakkida rahuldavates hügieenitingimustes, et vältida nende saastumist.Mahutid peavad vastama kõigile hügieenieeskirjadele, sealhulgas järgmistele:- need ei tohi halvendada munatoodete organoleptilisi omadusi,- need ei tohi munatoodetele edasi kanda inimeste tervisele ohtlikke aineid,- need peavad olema piisavalt tugevad, et munatooteid nõuetekohaselt kaitsta.2. Ruum, kus ladustatakse mahuteid, peab olema tolmu- ja kahjurivaba; ühekordselt kasutatavate mahutite materjali ei tohi ladustada põrandal.3. Munatoodete jaoks kasutatavad mahutid peavad olema enne täitmist puhtad; korduvkasutusega mahuteid tuleb enne täitmist puhastada, desinfitseerida ja loputada.4. Mahutid tuleb tuua tööruumi hügieeniliselt ning neid tuleb kasutada asjatu viivituseta.5. Kohe pärast pakkimist tuleb mahutid sulgeda ning paigutada II peatüki punktis 1 osutatud laoruumidesse.6. Munatoodete jaoks ettenähtud mahuteid võib kasutada vajadusel teiste toiduainete jaoks, tingimusel et neid puhastatakse ja desinfitseeritakse nii, et need ei saasta munatooteid.7. Mahutid, mida kasutatakse pakkimata munatoodete veol, peavad vastama kõigile hügieenieeskirjadele ning eelkõige järgmistele:- nende sisepinnad ning muud osad, mis puutuvad kokku munatoodetega, peavad olema valmistatud siledast materjalist, mida on kerge pesta, puhastada ja desinfitseerida, mis on korrosioonikindlad ning millest ei kandu munatoodetele aineid kogustes, mis võiksid ohustada inimeste tervist, põhjustada munatoodete halvenemist või kahjustada nende organoleptilisi omadusi,- need peavad olema konstrueeritud nii, et munatooted saab täielikult eemaldada; kui neil on kraanid, peavad need olema kergesti eemaldatavad, lahtivõetavad, pestavad ja desinfitseeritavad,- neid tuleb pesta, puhastada, desinfitseerida ja loputada vahetult pärast iga kasutamist ning vajadusel enne uuesti kasutamist,- pärast täitmist peavad need olema nõuetekohaselt suletud ning jääma suletuks veo ajal kuni nende kasutamiseni,- neid tuleb kasutada üksnes munatoodete veoks.Ilma et see piiraks käesoleva peatüki sätete kohaldamist, määrab komisjon vajadusel siiski esimest korda ning käesoleval juhul 31. detsembriks 1990 artiklis 14 sätestatud korras ning tingimusel, et see ei avalda negatiivset mõju munatoodetele ega asjaomastele toiduainetele, eritingimused, millele kõnealused mahutid peavad vastama nende kasutamisel muude toiduainete veoks, eelkõige seoses:- mahutite pesemise, puhastamise ja desinfitseerimisega enne uuesti kasutamist,- veotingimustega,- ajavahemikuga, mille jooksul neid võib kasutada.Teises lõigus sätestatud otsuste jõustamiseni ning kuni 31. detsembrini 1991:- kohaldatakse jätkuvalt siseriiklikke eeskirju, mis lubavad mahutite kasutamist muude toiduainete kui munatoodete veoks riigi territooriumil, samuti liikmesriikide kahepoolseid lepinguid, järgides samal ajal asutamislepingu üldsätteid,- ei või liikmesriigid, mille siseriiklikes eeskirjades on sätestatud kõnealune luba, piirata ega keelata nende territooriumile vedusid teistest liikmesriikidest, kus on sama luba sätestatud,- võivad liikmesriigid, mis keelavad oma territooriumil muude toiduainete veo munatoodete veoks ettenähtud mahutites, kehtestada munatoodete veoks teistest liikmesriikidest samad nõuded.IX PEATÜKKLADUSTAMINE1. Munatooteid tuleb ladustada II peatüki punktis 1 osutatud laoruumides.2. Munatooteid, mille puhul on nõutav teatav hoiutemperatuur, tuleb säilitada kõnealusel temperatuuril. Hoiutemperatuur tuleb pidevalt registreerida, jahutusaste peab olema selline, et toode jõuab nõutava temperatuurini võimalikult kiiresti, ning mahuteid tuleb hoida nii, et nende ümber oleks õhu vaba ringlus.3. Hoiutemperatuur ei tohi ületada järgmisi väärtusi:—sügavkülmutatud tooted: | –18 °C, |—külmutatud tooted: | –12 °C, |—jahutatud tooted: | +4 °C, |—dehüdreeritud tooted (välja arvatud munavalged): | +15 °C. |X PEATÜKKVEDU1. Munatoodete veoks kasutatavad sõidukid ja mahutid peavad olema konstrueeritud ja varustatud nii, et käesoleva direktiiviga nõutav temperatuur säiliks pidevalt kogu veo ajal.2. Munatooteid tuleb lähetada nii, et nad on piisavalt kaitstud veo ajal kõige eest, mis võib neid kahjustada.3. IX peatüki punktis 3 ettenähtud temperatuur peab püsima kogu veo ajal.XI PEATÜKKMUNATOODETE MÄRGISTAMINE1. Ilma et see piiraks direktiivi 79/112/EMÜ sätete kohaldamist, peab igal ettevõttest väljaviidaval munatoodete saadetisel olema märgis, millel on järgmised andmed:i) kas:- ülemisel osal saatjariigi esimene täht või esimesed tähed suurtähtedega, nt B/D/DK/EL/ESP/F/IRL/I/L/NL/P/UK, mille järel on ettevõtte loanumber,- alumisel osal üks järgmine esitähtede kombinatsioon: CEE — EEC — EEG — EOK — EWG — EØF;ii) või:- ülemisel osal saatjariigi nimetus suurtähtedega,- keskel ettevõtte loanumber,- alumisel osal üks järgmine esitähtede kombinatsioon: CEE — EEC — EEG — EOK — EWG — EØF;iii) temperatuur, mille juures munatooteid tuleb hoida, ning ajavahemik, mille jooksul nende säilimine sel juhul tagatakse.Märgis peab olema loetav, kustumatu ning kergesti dešifreeritavate kirjamärkidega.2. Veodokumentides peab olema eelkõige:a) toodete laad märkega liigi kohta, millelt nad on saadud;b) partii number;c) sihtkoht ning esimese adressaadi nimi ja aadress.3. Kõnealune ning tervisemärgil sisalduv teave peab olema sihtriigi ametlikus keeles või ametlikes keeltes.[1] EÜT L 229, 30.8.1980, lk 11.[2] EÜT L 13, 18.1.1969, lk 13.[3] EÜT L 364, 23.12.1986, lk 20.--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv, 20. mai 1975, põllu- või metsamajanduslikele ratastraktoritele paigaldatud põllu- või metsamajanduses kasutatavate tööriistade, masinate või haagiste valgustus- ja valgussignaalseadmete toitepistikuid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31975L0323

Euroopa Liidu Teataja L 147 , 09/06/1975 Lk 0038 - 0039 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 4 Lk 0123  Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 3 Lk 0090  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 4 Lk 0123  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 4 Lk 0117  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 13 Köide 4 Lk 0117

		Nõukogu direktiiv,20. mai 1975,põllu- või metsamajanduslikele ratastraktoritele paigaldatud põllu- või metsamajanduses kasutatavate tööriistade, masinate või haagiste valgustus- ja valgussignaalseadmete toitepistikuid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta(75/323/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [2]ning arvestades, et:tehnilised nõuded, millele traktorid peavad siseriiklike õigusaktide kohaselt vastama, kehtivad muuhulgas ka tööriistade, masinate või haagiste valgustus- ja valgussignaalseadmete toitepistiku kohta;kõnealused nõuded on liikmesriigiti erinevad; seepärast on vajalik, et kõik liikmesriigid võtaksid lisaks olemasolevatele eeskirjadele või nende asemel vastu ühesugused nõuded, eelkõige selleks, et iga traktoritüübi suhtes oleks võimalik kohaldada nõukogu 4. märtsi 1974 aasta direktiiviga 74/150/EMÜ põllu- või metsamajanduslike ratastraktorite tüübikinnitust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta [3] ettenähtud EMÜ tüübikinnitusmenetlust;tehnilised nõuded peaksid olema need, mille Rahvusvaheline Standardiorganisatsioon on vastu võtnud oma soovitusega ISO R/1724 – 6- või 12voldiliste elektriseadmetega sõidukite elektriühendused (esimene trükk, aprill 1970),ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 11. Põllu- või metsamajanduslik traktor on mis tahes rataste või roomikutega varustatud mootorsõiduk, millel on vähemalt kaks telge ja mille tähtsaim omadus on veojõud ning mis on spetsiaalselt kavandatud teatavate põllu- või metsamajanduses kasutatavate tööriistade, masinate või haagiste vedamiseks, lükkamiseks, kandmiseks või käitamiseks. See võib olla varustatud koorma ja reisijate vedamiseks.2. Käesolevat direktiivi kohaldatakse üksnes selliste eelmises lõikes määratletud traktorite suhtes, mis on varustatud õhkrehvidega, millel on kaks telge ja mille maksimaalne valmistajakiirus on 6–25 kilomeetrit tunnis.Artikkel 2Ükski liikmesriik ei tohi keelduda traktorile EMÜ või siseriikliku tüübikinnituse andmisest tööriistade, masinate või haagiste valgustus- ja valgussignaalseadmete toitepistikuga seotud põhjustel, kui traktorile on paigaldatud käesoleva direktiivi lisas sätestatud nõuetele vastav toitepistik.Artikkel 3Ükski liikmesriik ei tohi keelduda traktorite registreerimisest ega keelata nende müüki, kasutuselevõtmist ega kasutamist tööriistade, masinate või haagiste valgustus- ja valgussignaalseadmete toitepistikutega seotud põhjustel, kui traktoritele on paigaldatud käesoleva direktiivi lisas sätestatud nõuetele vastavad toitepistikud.Artikkel 4Muudatused, mis on vajalikud lisa nõuete tehnika arengule kohandamiseks, võetakse vastu direktiivi 74/150/EMÜ artiklis 13 ettenähtud korras.Artikkel 51. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigusnormid 18 kuu jooksul alates direktiivi teatavakstegemisest ning teatavad sellest viivitamata komisjonile.2. Liikmesriigid tagavad, et käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike põhiliste õigusnormide tekst edastatakse komisjonile.Artikkel 6Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 20. mai 1975Nõukogu nimeleesistujaR. Ryan[1] EÜT C 160, 18.12.1969, lk 29.[2] EÜT C 48, 16.4.1969, lk 21.[3] EÜT L 84, 28.3.1974, lk 10.--------------------------------------------------LISATraktor peab olema soovituse ISO R/1724 (esimene trükk, aprill 1970) kohaselt varustatud seitsmekontaktilise jäigalt kinnitatud pistikupesaga, võimaldades põllu- või metsamajanduses kasutatavate tööriistade, masinate või haagiste valgustus- ja valgussignaalseadmete varustamist 12voldise toitega.--------------------------------------------------