title: Nõukogu direktiiv 94/5/EÜ, 14. veebruar 1994, millega täiendatakse ühist käibemaksusüsteemi ja muudetakse direktiivi 77/388/EMÜ — kasutatud kaupade, kunstiteoste, kollektsiooni- ja antiikesemete suhtes kohaldatav erikord

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31994L0005

Euroopa Liidu Teataja L 060 , 03/03/1994 Lk 0016 - 0024 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 9 Köide 2 Lk 0153  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 9 Köide 2 Lk 0153

		Nõukogu direktiiv 94/5/EÜ,14. veebruar 1994,millega täiendatakse ühist käibemaksusüsteemi ja muudetakse direktiivi 77/388/EMÜ — kasutatud kaupade, kunstiteoste, kollektsiooni- ja antiikesemete suhtes kohaldatav erikordEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 99,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [2]ning arvestades, et:17. mail 1977 vastuvõetud kuuenda nõukogu direktiivi 77/388/EMÜ (kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusnormide ühtlustamise kohta — ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas) [3] artikli 32 kohaselt peab nõukogu vastu võtma kasutatud kaupade, kunstiteoste, antiik- ja kollektsiooniesemete suhtes kohaldatava maksustamissüsteemi;ühenduse õigusnormide puudumisel ilmestab praegust olukorda väga erinevate süsteemide kohaldamine, mis põhjustab konkurentsimoonutusi ja kaubandushäireid nii liikmesriikides kui ka nende vahel; nende erinevuste hulka kuulub ka ühtluse puudumine ühenduse omavahendite sissenõudmisel; seetõttu on vaja see olukord võimalikult kiiresti lõpetada;Euroopa Ühenduste Kohus on mitmes oma otsuses tunnustanud vajadust saavutada teatav ühtlustamine, mis võimaldab vältida kahekordset maksustamist ühendusesiseses kaubanduses;on hädavajalik näha teatavates valdkondades ette üleminekumeetmed, mis võimaldavad õigusnorme järk-järgult kohandada;käibemaksumehhanismide rahuldav toimimine siseturul eeldab selliste ühenduse eeskirjade vastuvõtmist, mille eesmärk on kahekordse maksustamise ja maksukohustuslaste vahel konkurentsi moonutamise vältimine;seetõttu on vaja muuta direktiivi 77/388/EMÜ,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 77/388/EMÜ muudetakse järgmiselt.1. Artikkel 11:a) A osale lisatakse järgmine punkt:"4. Erandina punktidest 1, 2 ja 3 võivad liikmesriigid, kes 1. jaanuaril 1993 ei kasutanud artikli 12 lõike 3 punkti a kolmandas lõigus sätestatud võimalust, kasutada B osa punktis 6 sätestatud võimalust, tingimusel et artikli 12 lõike 3 punkti c teises lõigus osutatud tehingute puhul võrdub maksustatav summa punktide 1, 2 ja 3 kohaselt kindlaksmääratud summa murdosaga.See murdosa määratakse kindlaks nii, et asjakohane tasumisele kuuluv käibemaks võrdub igal juhul vähemalt 5 protsendiga punktide 1, 2 ja 3 kohaselt kindlaksmääratud summast.";b) B osale lisatakse järgmine punkt:"6. Erandina punktidest 1–4 võivad liikmesriigid, kes 1. jaanuaril 1993 ei kasutanud artikli 12 lõike 3 punkti a kolmandas lõigus sätestatud võimalust, ette näha, et artikli 26a A osa punktides a, b ja c määratletud kunstiteoste, kollektsiooni- ja antiikesemete impordi puhul võrdub maksustatav summa punktide 1–4 kohaselt kindlaksmääratud summa murdosaga.See murdosa määratakse kindlaks nii, et asjakohane impordilt võetav käibemaks võrdub igal juhul vähemalt 5 protsendiga punktide 1–4 kohaselt kindlaksmääratud summast."2. Artikkel 12:a) lõike 3 punkt c asendatakse järgmisega:"c) Liikmesriigid võivad ette näha, et vähendatud maksumäära või mõnda vähendatud maksumääradest, mida nad kohaldavad punkti a kolmanda lõigu kohaselt, kohaldatakse ka artikli 26a A osa punktides a, b ja c määratletud kunstiteoste, kollektsiooni- ja antiikesemete impordi suhtes.Kui liikmesriigid kasutavad seda võimalust, võivad nad kohaldada vähendatud määra ka artikli 26 A osa punktis a määratletud kunstiteoste tarnete suhtes, mida:- teostab nende looja või tema õigusjärglane,- teostab juhuti muu maksukohustuslane peale maksukohustusliku vahendaja, kui need kunstiteosed on maksukohustuslane ise importinud või kui nende looja või looja õigusjärglane on need talle tarninud või andnud talle õiguse käibemaks täies ulatuses maha arvata.";b) lõige 5 asendatakse järgmisega:"5. Kui lõike 3 punktist c ei tulene teisiti, kohaldatakse kauba importimisel maksumäära, mida kohaldatakse samaväärse kauba tarnimisel riigi territooriumi piires."3. Lisatakse järgmine artikkel:"Artikkel 26aKasutatud kaupade, kunstiteoste, kollektsiooni- ja antiikesemete suhtes kohaldatav erikordA. MõistedKäesolevas artiklis kasutatakse järgmisi mõisteid, ilma et see piiraks muude ühenduse sätete kohaldamist:a) kunstiteosed — I lisa punktis a osutatud esemed.Liikmesriikidel on võimalus mitte käsitleda kunstiteostena I lisa punkti a viimases kolmes taandes nimetatud esemeid;b) kollektsiooniesemed — I lisa punktis b osutatud esemed;c) antiikesemed — I lisa punktis c osutatud esemed;d) kasutatud kaubad — immateriaalne vallasvara, mis kõlbab edasiseks kasutamiseks samal kujul või parandatuna, välja arvatud kunstiteosed, kollektsiooni- ja antiikesemed ning liikmesriikide määratletud väärismetallid ja -kivid;e) maksukohustuslik vahendaja — maksukohustuslane, kes oma majandustegevuse käigus ostab või omandab oma ettevõtte tarvis või impordib edasimüügiks kasutatud kaupu ja/või kunstiteoseid, kollektsiooni- või antiikesemeid, olenemata sellest, kas kõnealune maksukohustuslane tegutseb oma huvides või mõne teise isiku huvides lepingu alusel, mille kohaselt makstakse ostu või müügi pealt vahendustasu;f) avaliku enampakkumise korraldaja — iga maksukohustuslane, kes oma majandustegevuse käigus pakub kaupu müügiks avalikul enampakkumisel eesmärgiga võõrandada need enim pakkunule;g) avaliku enampakkumise korraldaja volitaja — isik, kes edastab kaubad avaliku enampakkumise korraldajale lepingu alusel, mille kohaselt makstakse müügilt vahendustasu järgmistel tingimustel:- avaliku enampakkumise korraldaja pakub kaupu müügiks oma nimel, kuid oma volitaja huvides,- avaliku enampakkumise korraldaja võõrandab kaubad avalikul enampakkumisel enim pakkunule oma nimel, kuid oma volitaja huvides.B. Maksukohustuslikke vahendajaid käsitlev erikord1. Maksukohustuslike vahendajate teostatavate kasutatud kaupade, kunstiteoste, kollektsiooni- ja antiikesemete tarnete suhtes kohaldavad liikmesriigid erikorda maksukohustuslike vahendajate saadud kasumi maksustamiseks järgmiste sätete kohaselt.2. Punktis 1 osutatud tarned on maksukohustusliku vahendaja teostatavad selliste/sellise kasutatud kaupade, kunstiteoste, kollektsiooni- või antiikesemete tarned, mille talle on ühenduse piires tarninud:- mittemaksukohustuslanevõi- mõni teine maksukohustuslane, kui selle teise maksukohustuslase kaubatarne on artikli 13 B osa punkti c kohaselt vabastatud,või- mõni teine maksukohustuslane, kui selle teise maksukohustuslase kaubatarne suhtes kehtib artiklis 24 sätestatud vabastus ja tegu on põhivaraga,või- mõni teine maksukohustuslik vahendaja, kui selle teise maksukohustusliku vahendaja kaubatarne suhtes kohaldati käibemaksu käesoleva erikorra kohaselt.3. Punktis 2 osutatud kaubatarnete maksustatav summa on maksukohustusliku vahendaja kasuminorm miinus kasuminormiga seotud käibemaksu summa. See kasuminorm võrdub kaupade eest maksukohustusliku vahendaja võetava müügihinna ja ostuhinna vahega.Käesolevas punktis kasutatakse järgmisi mõisteid:- müügihind — kõik, mis moodustab tasu, mis maksukohustuslik vahendaja on saanud või saab ostjalt või kolmandalt isikult, kaasa arvatud vahetult selle tehinguga seotud toetused, maksud, lõivud ja kõrvalkulud nagu vahendus-, pakendus-, veo- ja kindlustuskulud, mis maksukohustuslik vahendaja nõuab ostjalt sisse, kuid välja arvatud artikli 11 A osa punktis 3 osutatud summad,- ostuhind — kõik, mis moodustab esimeses taandes määratletud tasu, mis tarnija on saanud või saab maksukohustuslikult vahendajalt.4. Liikmesriigid annavad maksukohustuslikele vahendajatele õiguse valida, kas kohaldada erikorda järgmiste esemete tarnimise suhtes:a) kunstiteosed, kollektsiooni- või antiikesemed, mis nad on ise importinud;b) kunstiteosed, mille on neile tarninud nende loojad või loojate õigusjärglased;c) kunstiteosed, mille on neile tarninud mõni teine maksukohustuslane peale maksukohustusliku vahendaja, kui sellise teise maksukohustuslase teostatud tarne suhtes kohaldati artikli 12 lõike 3 punkti c kohaselt vähendatud määra.Liikmesriigid kehtestavad selle vähemalt kaks kalendriaastat kehtiva õiguse kasutamiseks üksikasjalikud eeskirjad.Kui valitakse erikorra kohaldamine, määratakse maksustatav summa kindlaks punkti 3 kohaselt. Maksukohustuslase enda imporditud kunstiteoste, kollektsiooni- või antiikesemete tarnete puhul on kasuminormi arvutamisel kasutatav ostuhind võrdne importimisel maksustatava summaga, mis määratakse kindlaks artikli 11 B osa kohaselt, pluss importimisel maksmisele kuuluv või makstud käibemaks.5. Kui kasutatud kaupade, kunstiteoste, kollektsiooni- või antiikesemete tarned, mille suhtes kohaldatakse kasuminormi maksustamise erikorda, tehakse artiklis 15 sätestatud tingimustel, vabastatakse need maksust.6. Maksukohustuslastel ei ole õigust arvata oma tasumisele kuuluvast maksust maha käibemaksu, mis kuulub maksmisele või on makstud kaupade eest, mis neile on tarninud või tarnib maksukohustuslik vahendaja, kui kõnealuste kaupade tarnete suhtes, mida teostab maksukohustuslik vahendaja, kohaldatakse kasuminormi maksustamise erikorda.7. Kui maksukohustuslik vahendaja tarnib kaupu kasuminormi maksustamise erikorra alusel, ei ole tal õigust arvata oma tasumisele kuuluvast maksust maha:a) käibemaksu, mis kuulub maksmisele või on makstud kunstiteoste, kollektsiooni- või antiikesemete eest, mis ta on ise importinud;b) käibemaksu, mis kuulub maksmisele või on makstud kunstiteoste eest, mille talle on tarninud või tarnivad nende loojad või loojate õigusjärglased;c) käibemaksu, mis kuulub maksmisele või on makstud kunstiteoste eest, mille talle on tarninud või tarnib mõni maksukohustuslane, kes ei ole maksukohustuslik vahendaja.8. Kui maksukohustuslik vahendaja kohaldab nii tavalist käibemaksukorda kui ka kasuminormi maksustamise erikorda, peab ta liikmesriikide kehtestatavate eeskirjade kohaselt oma raamatupidamises eraldi kajastama kummagi korra alla kuuluvaid tehinguid.9. Maksukohustuslik vahendaja ei või eraldi märkida oma väljastatavatele arvetele ega ühelegi muule arve otstarvet täitvale dokumendile maksu, mis on seotud kaubatarnega, mille suhtes ta kohaldab kasuminormi maksustamise erikorda.10. Kui artiklis 29 sätestatud konsultatsioonist ei tulene teisiti, võivad liikmesriigid maksustamismenetluse lihtsustamiseks ette näha, et teatavate tehingute või teatavat liiki maksukohustuslike vahendajate puhul määratakse kasuminormi maksustamise erikorra alusel toimuvate kaubatarnete maksustatav summa kindlaks igaks maksustamisperioodiks, mille kohta maksukohustuslik vahendaja peab esitama artikli 22 lõikes 4 nimetatud deklaratsiooni.Sel juhul on nende kaubatarnete maksustatav summa, mille suhtes kohaldatakse sama käibemaksumäära, maksukohustusliku vahendaja kogukasuminorm miinus selle kasuminormiga seotud käibemaksu summa.Kogukasuminorm võrdub järgmiste tegurite vahega:- kasuminormi maksustamise erikorra alusel maksustamisperioodil maksukohustusliku vahendaja teostatud kaubatarnete kogusumma; see summa võrdub punkti 3 kohaselt kindlaksmääratud müügihindade kogusummaga,ja- punktis 2 osutatud selliste kaubaostude kogusumma, mis maksukohustuslik vahendaja on kõnealusel perioodil sooritanud; see summa võrdub punkti 3 kohaselt kindlaksmääratud ostuhindade kogusummaga.Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed tagamaks, et asjaomased maksukohustuslased ei saa põhjendamatut kasu ega kannata põhjendamatut kahju.11. Maksukohustuslik vahendaja võib kohaldada tavalist käibemaksukorda iga punktide 2–4 kohaselt erikorraga hõlmatud tarne suhtes.Kui maksekohustuslik vahendaja kohaldab tavalist käibemaksukorda:a) kunstiteoste, kollektsiooni- või antiikesemete suhtes, mis ta on ise importinud, on tal õigus arvata oma tasumisele kuuluvast maksust maha käibemaks, mis kuulub maksmisele või on makstud nende kaupade importimisel;b) loojalt või looja õigusjärglaselt saadud kunstiteose tarnimise suhtes, on tal õigus arvata oma tasumisele kuuluvast maksust maha käibemaks, mis kuulub maksmisele või on makstud talle tarnitud kunstiteoselt;c) mõnelt maksukohustuslaselt, kes ei ole maksukohustuslik vahendaja, saadud kunstiteose tarnimise suhtes, on tal õigus arvata oma tasumisele kuuluvast maksust maha käibemaks, mis kuulub maksmisele või on makstud talle tarnitud kunstiteoselt.See mahaarvamisõigus tekib ajal, mil maks tarnelt, mille suhtes maksukohustuslik vahendaja otsustab kohaldada tavalist käibemaksukorda, muutub sissenõutavaks.C. Avalikku enampakkumist käsitlev erikord1. Erandina B osast võivad liikmesriigid järgmiste sätete kohaselt kindlaks määrata kasutatud kaupade, kunstiteoste, kollektsiooni- või antiikesemete selliste tarnete maksustatava summa, mida teostab avaliku enampakkumise korraldaja, kes lepingu alusel, mille järgi makstakse nende kaupade avalikul enampakkumisel müümise eest vahendustasu, tegutseb enda nimel, kuid:- mittemaksukohustuslase huvidesvõi- mõne teise maksukohustuslase huvides, kui selle teise maksukohustuslase artikli 5 lõike 4 punktis c määratletud kaubatarne on artikli 13 B osa punkti c kohaselt maksust vabastatud,või- mõne teise maksukohustuslase huvides, kui selle teise maksukohustuslase artikli 5 lõike 4 punktis c määratletud kaubatarne suhtes kehtib artiklis 24 sätestatud vabastus ja tegu on põhivaraga,või- maksukohustusliku vahendaja huvides, kui selle teise maksukohustusliku vahendaja artikli 5 lõike 4 punktis c määratletud kaubatarnet maksustatakse B osas sätestatud kasuminormi maksustamise erikorra kohaselt.2. Iga punktis 1 osutatud kaubatarne maksustatav summa on kogusumma, mille kohta avaliku enampakkumise korraldaja esitab ostjale punkti 4 kohaselt arve, miinus:- puhassumma, mille avaliku enampakkumise korraldaja on maksnud või maksab oma volitajale ja mis määratakse kindlaks punkti 3 kohaselt,ja- maksusumma, mis avaliku enampakkumise korraldaja peab maksma oma tarne eest.3. Puhassumma, mille avaliku enampakkumise korraldaja on maksnud või maksab oma volitajale, võrdub järgmiste summade vahega:- kauba enampakkumisel kujunenud hindja- vahendustasu summa, mis enampakkumise korraldaja on saanud või saab oma volitajalt lepingu alusel, mille järgi makstakse müümise eest vahendustasu.4. Enampakkumise korraldaja peab esitama ostjale arve või seda asendava dokumendi, millele on eraldi märgitud:- kauba enampakkumisel kujunenud hind,- maksud ja lõivud,- kõrvalkulud, nagu vahendus-, pakendamis-, veo- ja kindlustuskulud, mis korraldaja nõuab sisse kauba ostjalt.Sellele arvele ei tohi käibemaksu eraldi märkida.5. Avaliku enampakkumise korraldaja, kellele anti kaubad üle lepingu alusel, mille järgi makstakse avalikul enampakkumisel müümise eest vahendustasu, peab esitama oma volitajale selgituse.Selles selgituses tuleb märkida tehingu summa, s.o kauba enampakkumisel kujunenud hind miinus volitajalt saadud või saadava vahendustasu summa.Kõnealune selgitus täidab arve otstarvet, mille volitaja, kui ta on maksukohustuslane, peab esitama avaliku enampakkumise korraldajale artikli 22 lõike 3 kohaselt.6. Avaliku enampakkumise korraldajad, kes tarnivad kaupu punktis 1 sätestatud tingimustel, peavad oma raamatupidamises ajutistele kontodele märkima:- kauba ostjalt saadud või saadava summa,- kauba müüjale hüvitatud või hüvitatav summa.Need summad peavad olema nõuetekohaselt tõendatud.7. Kaubatarnet avaliku enampakkumise korraldajale käsitletakse toimununa siis, kui on toimunud nende kaupade müük avalikul enampakkumisel.D. Üleminekukord liikmesriikidevahelise kaubanduse maksustamiseksArtiklis 28l osutatud ajavahemikul kohaldavad liikmesriigid järgmisi sätteid:a) artikli 28a lõikes 2 määratletud uute veovahendite tarnete suhtes, mis teostatakse artikli 28c A osas sätestatud tingimustel, ei kohaldata B ja C osas sätestatud erikorda;b) erandina artikli 28a lõike 1 punktist a ei maksustata kasutatud kaupade, kunstiteoste, kollektsiooni- või antiikesemete ühendusesiseseid soetusi käibemaksuga, kui müüja on sellisena tegutsev maksukohustuslik vahendaja ja soetatud kaupu on maksustatud saadetise või veo lähteliikmesriigis B osas sätestatud kasuminormi maksustamise erikorra kohaselt või kui müüja on sellisena tegutsev avaliku enampakkumise korraldaja ja soetatud kaupu on maksustatud saadetise või veo lähteliikmesriigis C osas sätestatud erikorra kohaselt;c) artikli 28b B osa ja artikli 28c A osa punkte a, c ja d ei kohaldata kaubatarnete suhtes, mida maksustatakse käibemaksuga kas B või C osas sätestatud erikorra kohaselt."4. Artiklit 28 täiendatakse järgmise lõikega:"1a. 30. juunini 1999 võib Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriik kunstiteoste, kollektsiooni- ja antiikesemete impordi suhtes, mis oli 1. jaanuaril 1993 maksust vabastatud, kohaldada artikli 11 B osa punkti 6 nii, et importimisel võetav käibemaks on vähemalt 2,5 % artikli 11 B osa punktide 1-4 kohaselt kindlaksmääratud summast."5. Artikli 28 lõike 2 punktile e lisatakse järgmine lõik:"Seda sätet ei või kohaldada kasutatud kaupade, kunstiteoste, kollektsiooni- ja antiikesemete suhtes, mida maksustatakse käibemaksuga mõne artikli 26a B ja C osas sätestatud erikorra kohaselt."6. Artikli 28a lõike 2 punkt b sõnastatakse järgmiselt:"b) punktis a nimetatud veovahend ei ole "uus", kui mõlemad järgmistest tingimustest on täidetud ühel ajal:- veovahend on tarnitud rohkem kui kolm kuud pärast esimest korda kasutusele võtmise kuupäeva. Punktis a määratletud mootoriga maismaasõidukite puhul on see tähtaeg siiski kuus kuud,- maismaasõiduk on läbinud üle 6000 kilomeetri, laev on merel viibinud üle 100 tunni ja õhusõiduki lennutundide arv on üle 40.Liikmesriigid kehtestavad tingimused, mille alusel võib eespool kirjeldatud asjaolud lugeda tuvastatuks."7. "XVIb JAOTISKASUTATUD KAUPU, KUNSTITEOSEID, KOLLEKTSIOONI- JA ANTIIKESEMEID KÄSITLEVAD ÜLEMINEKUSÄTTEDArtikkel 28o1. Liikmesriigid, kes 31. detsembril 1992 kohaldasid maksukohustuslike vahendajate teostatavate kasutatud veovahendite tarnete suhtes muud erilist maksustamiskorda kui sätestatud artikli 26a B osas, võivad jätkata selle korra kohaldamist artiklis 28 l sätestatud ajavahemikul sel määral, kui see vastab või see kohandatakse vastavaks järgmistele tingimustele:a) erikorda kohaldatakse üksnes artikli 28a lõike 2 punktis a osutatud, artikli 26a A osa punktis d osutatud kasutatud kaubaks peetavate veovahendite tarnete suhtes, mida teostavad artikli 26a A osa punktis a määratletud maksukohustuslikud vahendajad ja mille suhtes kohaldatakse artikli 26a B osa punktide 1 ja 2 kohaselt kasuminormi maksustamise erikorda. Artikli 28a lõike 2 punktis b määratletud uute veovahendite tarned, mis toimuvad artikli 28c A osas nimetatud tingimustel, jäetakse selle erikorra kohaldamisalast välja;b) igalt punktis a osutatud tarnelt võetav maks võrdub maksusummaga, mis kuuluks tasumisele, kui tarne suhtes oleks kohaldatud tavalist käibemaksukorda, ja millest on lahutatud käibemaksu summa, mis loetakse sisalduvat veovahendi eest maksukohustusliku vahendaja makstud ostuhinnas;c) maks, mis loetakse sisalduvat veovahendi eest maksukohustusliku vahendaja makstud ostuhinnas, arvutatakse järgmisel viisil:- aluseks võetakse artikli 26a B osa punktis 3 määratletud ostuhind,- see maksukohustusliku vahendaja makstud ostuhind loetakse sisaldavat maksu, mis oleks kuulunud tasumisele, kui maksukohustuslik vahendaja oleks kohaldanud tarne suhtes tavalist käibemaksukorda,- aluseks võetakse artikli 12 lõikes 1 määratletud maksumäär, mida kohaldatakse liikmesriigis, kus loetakse olevat maksukohustusliku vahendaja tarnekoht, mis on kindlaks määratud artikli 8 kohaselt;d) igalt punktis a osutatud tarnelt võetav maks, mis määratakse kindlaks punkti b kohaselt, ei või olla väiksem kui maksusumma, mis kuuluks tasumisele, kui selle tarne suhtes oleks kohaldatud artikli 26a B osa punkti 3 kohast kasuminormi maksustamise erikorda.Eespool esitatud sätete kohaldamiseks võivad liikmesriigid ette näha, et kui tarne suhtes oleks kohaldatud kasuminormi maksustamise erikorda, oleks see kasuminorm pidanud olema vähemalt 10 % B osa punktis 3 määratletud müügihinnast;e) maksukohustuslikul vahendajal ei ole õigust eraldi näidata oma esitataval arvel ega ühelgi seda asendaval dokumendil maksu, mis on seotud tarnetega, mille suhtes ta kohaldab erikorda;f) maksukohustuslastel ei ole õigust arvata oma tasumisele kuuluvast maksust maha maksu, mis kuulub maksmisele või on makstud kasutatud veovahenditelt, mille on neile tarninud maksukohustuslik vahendaja, kui kõnealust tarnet maksustatakse punktis a sätestatud korras;g) erandina artikli 28a lõike 1 punktist a ei maksustata veovahendite ühendusesiseseid soetusi käibemaksuga, kui müüja on sellisena tegutsev maksukohustuslik vahendaja ja soetatavaid kasutatud veovahendeid on saadetise või veo lähteliikmesriigis maksustatud punkti a kohaselt;h) artikli 28b B osa ja artikli 28c A osa punkte a ja d ei kohaldata kasutatud veovahendite tarnete suhtes, mida maksustatakse käesoleva artikli punkti a kohaselt.2. Erandina lõike 1 esimesest lausest on Taani Kuningriigil õigus kohaldada lõike 1 punktides a–h sätestatud erilist maksustamiskorda artiklis 28l osutatud ajavahemikul.3. Kui liikmesriigid kohaldavad artikli 26a C osas sätestatud avalikku enampakkumist käsitlevat erikorda, kohaldavad nad seda erikorda ka kasutatud veovahendite tarnete suhtes, mida avaliku enampakkumise korraldaja teostab enda nimel lepingu alusel, mille järgi makstakse vahendustasu nende kaupade avalikul enampakkumisel müümise eest, kuid maksukohustusliku vahendaja huvides, kui kasutatud veovahendite artikli 5 lõike 4 punktis c määratletud tarnet, mida teostab see maksukohustuslik vahendaja, maksustatakse lõigete 1 ja 2 kohaselt.4. Saksamaa Liitvabariigil on õigus anda maksukohustuslikele vahendajatele 30. juunini 1999 võimalus neile artikli 26a B osa punktis 2 sätestatud tingimustel tarnitud kunstiteoste, kollektsiooni- või antiikesemete tarnimisel kohaldada kas maksukohustuslikke vahendajaid käsitlevat erikorda või tavalist käibemaksukorda kooskõlas järgmiste eeskirjadega:a) maksukohustuslikke vahendajaid käsitleva erikorra kohaldamiseks nende kaubatarnete suhtes määratakse maksustatav summa kindlaks artikli 11 A osa punktide 1, 2 ja 3 kohaselt;b) kuivõrd maksukohustuslik vahendaja kasutab kaupu oma tehinguteks, mida maksustatakse punkti a kohaselt, on tal õigus arvata oma tasumisele kuuluvast maksust maha:- käibemaks, mis kuulub maksmisele või on makstud kunstiteostelt, kollektsiooni- ja antiikesemetelt, mis talle on tarninud või tarnib mõni teine maksukohustuslik vahendaja, kui sellise teise maksukohustusliku vahendaja teostatud tarnet on maksustatud punkti a kohaselt,- käibemaks, mis loetakse sisalduvat talle mõne teise maksukohustusliku vahendaja tarnitud või tarnitava(te) kunstiteoste, kollektsiooni- või antiikesemete ostuhinnas, kui sellise teise maksukohustusliku vahendaja teostatud tarnet on maksustatud käibemaksuga artikli 26a B osas sätestatud kasuminormi maksustamise erikorra kohaselt liikmesriigis, kelle territooriumil loetakse olevat asjakohane tarnekoht, mis on kindlaks määratud artikli 8 kohaselt.See mahaarvamisõigus tekib siis, kui punkti a kohaselt maksustatavalt tarnelt võetav maks muutub sissenõutavaks;c) punkti b teise taande kohaldamisel määratakse punkti a kohaselt maksustatavate, maksukohustusliku vahendaja tarnitavate kunstiteoste, kollektsiooni- või antiikesemete ostuhind kindlaks artikli 26a B osa punkti 3 kohaselt ja selles ostuhinnas sisalduvaks loetav maks arvutatakse järgmisel viisil:- ostuhind loetakse sisaldavat käibemaksu, mis oleks tulnud maksta, kui tarnija maksustatav kasuminorm oleks olnud 20 % ostuhinnast,- aluseks võetakse artikli 12 lõikes 1 määratletud maksumäär, mida kohaldatakse liikmesriigis, kus loetakse olevat kasuminormi maksustamise erikorra kohase tarne koht, mis on kindlaks määratud artikli 8 kohaselt;d) kui maksukohustuslik vahendaja kohaldab tavalist käibemaksukorda sellise kunstiteose, kollektsiooni- või antiikeseme tarne suhtes, mille talle on tarninud mõni teine maksukohustuslik vahendaja ja mille puhul on kaupu maksustatud punkti a kohaselt, on tal lubatud oma tasumisele kuuluvast maksust maha arvata punktis b osutatud käibemaks;e) nende kaubatarnete suhtes kohaldatakse 1. jaanuaril 1993 kehtinud maksumäära;f) artikli 26a B osa punkti 2 neljanda taande, artikli 26a C osa punkti 1 neljanda taande ja artikli 26a D osa punktide b ja c kohaldamisel käsitlevad liikmesriigid käesoleva lõike punkti a kohaselt maksustatavaid kunstiteoste, kollektsiooni- või antiikesemete tarneid tarnetena, mida maksustatakse käibemaksuga artikli 26a B osas sätestatud kasuminormi maksustamise erikorra kohaselt;g) kui punkti a kohaselt maksustatavad kunstiteoste, kollektsiooni- või antiikesemete tarned teostatakse artikli 28c A osas sätestatud tingimustel, sisaldab artikli 22 lõike 3 kohaselt väljastatav arve märget selle kohta, et on kohaldatud artikli 28o lõikes 4 sätestatud kasuminormi maksustamise erikorda."8. Artikli 28 lõike 3 punktis e sätestatud erand, mis on seotud artikli 5 lõike 4 punktiga c, jäetakse välja.9. Artikkel 32 jäetakse välja.10. Käesoleva määruse lisa lisatakse I lisana.Artikkel 2Liikmesriigid võivad võtta käibemaksu mahaarvamise õigusega seotud meetmeid, et asjaomased maksukohustuslikud vahendajad ei saaks põhjendamatut kasu ega kannataks põhjendamatut kahju.Artikkel 3Komisjoni ettepaneku põhjal võib nõukogu ühehäälselt lubada mis tahes liikmesriigil kehtestada erimeetmeid pettuste vastu võitlemiseks, milleks nõukogu näeb ette, et artikli 26a B osas sätestatud kasuminormi maksustamise korra kohaldamisel tasumisele kuuluv maksusumma ei või olla väiksem kui maksusumma, mis kuuluks tasumisele, kui kasuminorm võrduks teatava protsendimääraga müügihinnast. Selle protsendimäära kehtestamisel võetakse arvesse ettevõtjate harilikku kasuminormi asjakohasel tegevusalal.Artikkel 41. Liikmesriigid kohandavad oma praeguse käibemaksusüsteemi käesoleva direktiiviga.Nad jõustavad õigus- ja haldusnormid, mida on vaja selliselt kohandatud süsteemi jõustamiseks hiljemalt 1. jaanuaril 1995.2. Liikmesriigid teatavad komisjonile normidest, mis nad käesoleva direktiivi kohaldamiseks vastu võtavad.3. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga korraldatavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide teksti.4. Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Artikkel 5Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 14. veebruar 1994Nõukogu nimeleesistujaY. Papantoniou[1] EÜT C 323, 27.12.1989, lk 120.[2] EÜT C 201, 7.8.1989, lk 6.[3] EÜT L 145, 13.6.1977, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 92/111/EMÜ (EÜT L 384, 30.12.1992, lk 47).--------------------------------------------------LISA"I LISAKUNSTITEOSED, KOLLEKTSIOONI- JA ANTIIKESEMEDKäesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:a) kunstiteosed:- pildid, kollaažid ja samalaadsed dekoratiivpannood, maalid ja joonistused, täielikult käsitsi tehtud, välja arvatud arhitektuursed, tehnilised, tööstusotstarbelised, kaubandusotstarbelised, topograafilised jms plaanid ja joonised, käsitsi kaunistatud kaubad, teatridekoratsioonid, stuudiotaustad jms maalitud lõuendid (CN-kood 9701),- algupärased gravüürid, estambid ja litograafiad, millest on tehtud piiratud arv mustvalgeid või värvilisi tõmmiseid, käsitsi kunstniku valmistatud ühelt või mitmelt plaadilt, sõltumata tema kasutatud menetlusest või materjalist, välja arvatud mehaanilised või fotomehaanilised menetlused (CN-kood 97020000),- algpärased skulptuurid mis tahes materjalist, kui need on täielikult kunstniku loodud; valatised, mida toodetakse kõige rohkem kaheksa eksemplari ja mille valmistamist juhendab skulptor või tema õigusjärglane (CN-kood 97030000); erandkorras võib liikmesriikide määratud juhtudel enne 1. jaanuari 1989 toodetud valatiste puhul ületada kaheksa eksemplari piirangut,- seinavaibad (CN-kood 58050000) ja tekstiilseinakatted (CN-kood 63040000), käsitsi valmistatud kunstniku algupärase kavandi järgi, kui kumbagi on toodetud kõige rohkem kaheksa eksemplari,- täielikult kunstniku loodud ja signeeritud keraamikaesemed,- täielikult käsitsi tehtud emailimistööd, mida on kõige rohkem kaheksa nummerdatud eksemplari ja millel on kunstniku või ateljee signatuur, välja arvatud vääriskivitooted ning hõbe- ja kullassepatooted,- kunstniku tehtud fotod, millest ta on ise teinud või tema juhendamisel on tehtud kõige rohkem 30 signeeritud ja nummerdatud eksemplari, olenemata suurusest ja alusmaterjalist;b) kollektsiooniesemed:- postmargid, maksumärgid, tempelmargid, esimese päeva ümbrikud, margiga kaardid või ümbrikud jms kaubad, kasutatud või kui kasutamata, siis tingimusel, et need ei ole käibel ega tule käibele (CN-kood 97040000),- kollektsioonid ja kollektsiooniesemed zooloogia, botaanika, mineraloogia, anatoomia, ajaloo, arheoloogia, paleontoloogia, etnograafia või numismaatika valdkonnast (CN-kood 97050000);c) antiikesemed — üle saja aasta vanused esemed, mis ei ole kunstiteosed ega kollektsiooniesemed (CN-kood 97060000)."--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv, 23. juuli 1991, millega kehtestatakse veterinaarravimite hea tootmistava põhimõtted ja suunised

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31991L0412

Euroopa Liidu Teataja L 228 , 17/08/1991 Lk 0070 - 0073 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 38 Lk 0156  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 38 Lk 0156

		Komisjoni direktiiv,23. juuli 1991,millega kehtestatakse veterinaarravimite hea tootmistava põhimõtted ja suunised(91/412/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 28. septembri 1981. aasta direktiivi 81/851/EMÜ liikmesriikide veterinaarravimitega seotud õigusaktide ühtlustamise kohta, [1] mida on viimati muudetud direktiiviga 90/676/EMÜ, [2] ning eriti selle artiklit 27a,võttes arvesse nõukogu 13. detsembri 1990. aasta direktiivi 90/677/EMÜ, millega laiendatakse direktiivi 81/851/EMÜ (liikmesriikide veterinaarravimitega seotud õigusaktide ühtlustamise kohta) reguleerimisala ning nähakse ette lisasätted immunoloogiliste veterinaarravimite kohta, [3]ning arvestades, et:kõik veterinaarravimid, mis on toodetud ühenduses või sinna imporditud, sealhulgas ekspordiks mõeldud ravimid, tuleks toota vastavalt hea tootmistava põhimõtetele ja suunistele;vastavalt siseriiklikele õigusaktidele võivad liikmesriigid nõuda hea tootmistava põhimõtetele vastavust nende ravimite tootmise ajal, mis on mõeldud kasutamiseks kliinilistes uuringutes;olles konsulteerinud liikmesriikide ravimijärelevalveteenistustega, on komisjon avaldanud direktiivi 81/851/EMÜ artiklis 27a osutatud üksikasjalikud suunised "Ravimite hea tootmistava suunised";on vaja, et kõigil tootjail oleks tõhus tootmistegevuse kvaliteedijuhtimine, selleks on tarvis rakendada ravimite kvaliteedi tagamise süsteem;pädevaid asutusi esindavad ametnikud peaksid kontrollima, kas tootja vastab heale toomistavale, ning need aruanded tuleks põhjendatud taotluse korral edastada teise liikmesriigi pädevatele asutustele;hea tootmistava põhimõtted ja suunised peaksid eelkõige käsitlema töötajaid, tööruume ja seadmeid, dokumente, tootmist, kvaliteedikontrolli, lepingulisi töid, kaebusi ja toodete ringlusest kõrvaldamist ning sisekontrolli;käesoleva direktiiviga kavandatud põhimõtted ja suunised on kooskõlas veterinaarravimite sektori tehniliste kaubandustõkete kõrvaldamist käsitlevate direktiivide tehnika arengule kohandamise komitee arvamusega, komitee on moodustatud 28. septembri 1981. aasta direktiivi 81/852/EMÜ (veterinaarravimite katsetamisega seotud analüütilisi, farmakoloogilis-toksikoloogilisi ja kliinilisi standardeid ning katseprotokolle käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta) [4] artikli 2b alusel (direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 87/20/EMÜ [5]),ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:I PEATÜKKÜLDSÄTTEDArtikkel 1Käesolevas direktiivis sätestatakse hea tootmistava põhimõtted ja suunised veterinaarravimitele, mille tootmiseks on vaja direktiivi 81/851/EMÜ artiklis 24 osutatud luba.Artikkel 2Käesoleva direktiivi kohaldamisel kehtib nõukogu direktiivi 65/65/EMÜ [6] artikli 1 lõikes 2 esitatud ravimi mõiste ja direktiivi 81/851/EMÜ artikli 1 lõikes esitatud veterinaarravimi mõiste.Lisaks kasutatakse järgmisi mõisteid:- tootja: direktiivi 81/851/EMÜ artiklis 24 osutatud loa omanik,- asjatundja: direktiivi 81/851/EMÜ artiklis 29 osutatud isik,- ravimi kvaliteedi tagamine: kogu organisatsiooniline korraldus, mille eesmärk on tagada ravimi kvaliteedi vastavus selle kavandatud kasutusele,- hea tootmistava: see osa kvaliteedi tagamisest, millega tagatakse, et toodete tootmisel ja kontrollimisel täidetakse pidevalt nende kavandatud kasutusele kohaseid kvaliteedistandardeid.Artikkel 3Liikmesriigid tagavad direktiivi 81/851/EMÜ artiklis 34 osutatud korduvate kontrollimiste abil, et tootjad täidavad käesolevas direktiivis sätestatud hea tootmistava põhimõtteid ja suuniseid.Hea tootmistava põhimõtete ja suuniste tõlgendamisel kasutavad tootjad ja pädevate asutuste esindajad direktiivi 81/851/EMÜ artiklis 27a osutatud üksikasjalikke suuniseid. Komisjon on avaldanud need üksikasjalikud suunised "Ravimite hea tootmistava suunistes" ja selle lisades (Euroopa Ühenduste Ametlike Väljaannete Talitus, Euroopa Ühenduse ravimieeskirjad, IV köide).Artikkel 4Tootja tagab tootmistegevuse läbiviimise vastavalt heale tootmistavale ja tootmisloa olemasolu.Kolmandatest riikidest imporditud veterinaarravimite puhul tagab importija, et veterinaarravimeid on tootnud ainult vastavat luba omavad tootjad vastavalt hea tootmistava standarditele, mis on vähemalt samaväärsed ühenduse standarditega.Artikkel 5Tootja tagab, et kogu müügiloaga hõlmatud tootmistegevus toimub vastavalt teabele, mis on esitatud müügiloa taotluses ja mille on aktsepteerinud pädevad asutused.Tootjad vaatavad oma tootmismeetodid teaduse ja tehnika arengut silmas pidades regulaarselt läbi. Kui müügiloa toimikusse on vaja teha muudatus, tuleb esitada pädevatele asutustele taotlus muudatuse tegemiseks.II PEATÜKKHEA TOOTMISTAVA PÕHIMÕTTED JA SUUNISEDArtikkel 6KvaliteedijuhtimineTootja loob ja rakendab ravimite kvaliteedi tagamise tõhusa süsteemi, kuhu on aktiivselt kaasatud juhtkond ja asjaomased eri talituste töötajad.Artikkel 7Töötajad1. Tootjal on igas tootvas ettevõttes piisavalt pädevaid ja asjakohase kvalifikatsiooniga töötajaid, et saavutada ravimite kvaliteedi tagamise eesmärki.2. Hea tootmistava rakendamise ja toimimise eest vastutavate juhtivtöötajate ja järelevalvepersonali, sealhulgas asjatundja(te) kohustused määratakse kindlaks ametijuhendites. Nähakse ette nende alluvussuhted organisatsiooni struktuuris. Organisatsiooni struktuur ja ametijuhendid kinnitatakse vastavalt tootja sisekorrale.3. Lõikes 2 osutatud töötajatele antakse oma kohustuste korrektseks täitmiseks piisavad volitused.4. Töötajaid koolitatakse tööle asumisel ning seejärel pidevalt, sealhulgas kvaliteedi tagamise ning hea tootmistava kontseptsiooni teooria ja rakendamise valdkonnas.5. Kehtestatakse ja täidetakse läbiviidava tegevusega kohandatud hügieeniprogramme. Programmid hõlmavad töötajate tervishoiu, hügieeni ja riietusega seotud korda.Artikkel 8Tööruumid ja seadmed1. Tööruumid ja tootmisvahendid peavad asuma, olema kavandatud, ehitatud, kohandatud ja hooldatud nii, et need sobiksid kavandatud tegevuseks.2. Paigutus, ehitus ja tegevus peab olema korraldatud nii, et eksimise oht oleks minimaalne ning et kõike oleks võimalik saastumise, ristsaastumise ja muude toodete kvaliteeti kahjustavate mõjude vältimiseks tõhusalt puhastada ja hooldada.3. Tootmistegevuseks mõeldud tööruumide ja seadmete suhtes, mis mõjutavad toodete kvaliteeti, kohaldatakse asjakohaseid nõudeid.Artikkel 9Dokumendid1. Tootjal peab olema dokumendisüsteem, mis põhineb spetsifikatsioonidel, tootmise reglemendil ning töötlemis- ja pakendusjuhenditel, menetlustel ja andmetel, mis hõlmavad eri tootmistegevusi. Dokumendid peavad olema selged, vigadeta ja ajakohastatud. Peavad olemas olema eelnevalt kehtestatud üldtootmistegevuse kord ja tingimused ning iga partii tootmiseks vajalikud spetsiifilised dokumendid. Selle dokumendikogumi abil on võimalik kindlaks teha iga partii tootmise ajalugu. Partii dokumendid hoitakse alles vähemalt aasta pärast nendega seotud partiide kõlblikkusaja lõppu või vähemalt viis aastat pärast direktiivi 81/851/EMÜ artikli 30 lõikes 2 osutatud sertifitseerimist, olenevalt sellest, kumb lõpeb hiljem.2. Kui kirjalike dokumentide asemel kasutatakse elektroonilisi, fotograafilisi või muid andmetöötlussüsteeme, laseb tootja süsteemid valideerida, tõendades, et andmed säilitatakse asjakohaselt eeldatava säilitusaja jooksul. Neis süsteemides salvestatud andmeid peab saama lihtsalt lugeda. Elektrooniliselt salvestatud andmeid kaitstakse nende kadumise ja kahjustumise eest (nt kopeerimine või varufailid ja üleviimine teise salvestussüsteemi).Artikkel 10TootmineEri tootmistegevusi viiakse läbi vastavalt eelnevalt kehtestatud juhenditele ja korrale ning kooskõlas hea tootmistavaga. Tootmisaegse kontrolli tarvis peavad olema asjakohased ja piisavad vahendid.Ristsaastumise ja segimineku vältimiseks võetakse vajalikud tehnilised ja/või organisatsioonilised meetmed.Iga uus tootmisprotsess või tähtis muudatus tootmisprotsessis valideeritakse. Tootmisprotsesside olulisi etappe valideeritakse regulaarselt uuesti.Artikkel 11Kvaliteedikontroll1. Tootja loob ja säilitab kvaliteedikontrolli osakonna. Osakond allub nõutava kvalifikatsiooniga isikule ja on teistest osakondadest sõltumatu.2. Kvaliteedikontrolli osakonna kasutuses on üks või mitu asjakohaselt mehitatud ja varustatud kvaliteedikontrolli laborit, et viia läbi vajalikku lähteainete ja pakkematerjali kontrollimist ja katseid ning vahe- ja valmistoodete katseid. Võib kasutada välislaborite abi kooskõlas käesoleva direktiivi artikliga 12, kui on saadud direktiivi 81/851/EMÜ artikli 10 lõikes 2 osutatud luba.3. Valmistoodete lõppkontrolli käigus, enne nende müüki või levitamisse lubamist võtab kvaliteedikontrolli osakond lisaks analüütilistele tulemustele arvesse sellist põhiteavet nagu tootmistingimusi, tootmisaegsete kontrollimiste tulemusi, tootmisdokumentide uurimist ja toodete vastavust nende spetsifikatsioonidele (sealhulgas lõplik valmispakend).4. Valmistoodete iga partii näidiseid hoitakse alles vähemalt aasta pärast nende kõlblikkusaja möödumist. Kui tooja liikmesriigis ei nõuta pikemat aega, hoitakse kasutatud lähteainete näidiseid (välja arvatud lahustid, gaasid ja vesi) alles vähemalt kaks aastat pärast toote ringlusse lubamist. Seda aega võib lühendada, kui nende asjakohases spetsifikatsioonis osutatud püsivus on lühem. Kõiki neid näidiseid tuleb hoida pädevatele asutustele kättesaadavana.Teatavate veterinaarravimite puhul, mis toodetakse eraldi või väikestes kogustes või mille säilitamine on seotud eriprobleemidega, võib pädeva asutuse nõusolekul kindlaks määrata muud näidiste võtmise ja säilitamise tingimused.Artikkel 12Lepinguline töö1. Igasuguse tootmistegevuse või tootmisega seotud tegevuse suhtes, mida tehakse lepingu alusel, peab olema kirjalik leping tööandja ja töövõtja vahel.2. Lepingus tuleb selgelt kindlaks määrata iga osapoole kohustused ja eelkõige hea tootmistava järgimine töövõtja poolt ning see, kuidas iga partii vabasse ringlusse lubamise eest vastutav asjatundja oma kohustusi täidab.3. Töövõtja ei sõlmi allhankelepinguid talle tööandja poolt antud töö osas ilma tööandja kirjaliku loata.4. Töövõtja täidab hea tootmistava põhimõtteid ja suuniseid ning nõustub pädevate asutuste tehtavate kontrollimistega direktiivi 81/851/EMÜ artikli 34 kohaselt.Artikkel 13Kaebused ja toodete ringlusest kõrvaldamineTootja rakendab kaebuste talletamis- ja läbivaatamissüsteemi koos tõhusa süsteemiga veterinaarravimite jaotusvõrgust kõrvaldamiseks viivitamata ja igal ajal. Tootja talletab ja uurib iga kaebust, mis on seotud kvaliteedi puudustega. Tootja teavitab pädevat asutust kõikidest kvaliteedi puudustest, mis võivad põhjustada ringlusest kõrvaldamise või tavatuid tarnepiiranguid. Kui see on võimalik, näidatakse ära ka sihtriigid, kuhu ravimeid on viidud. Igasugune ringlusest kõrvaldamine toimub vastavalt direktiivi 81/851/EMÜ artiklis 42 osutatud tingimustele.Artikkel 14SisekontrollTootja viib kvaliteedi tagamise süsteemi osana korduvalt läbi sisekontrollimisi, et jälgida hea tootmistava rakendamist ja täitmist ning teha ettepanekuid võimalike parandusmeetmete võtmiseks. Andmed nende sisekontrollimiste ja igasuguste järgnevate parandusmeetmete kohta säilitatakse.III PEATÜKKLÕPPSÄTTEDArtikkel 15Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid enne 23. juulit 1993. Liikmesriigid teatavad neist viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Artikkel 16Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 23. juuli 1991Komisjoni nimelasepresidentMartin Bangemann[1] EÜT L 317, 6.11.1981, lk 1.[2] EÜT L 373, 31.12.1990, lk 15.[3] EÜT L 373, 31.12.1990, lk 26.[4] EÜT L 317, 6.11.1981, lk 16.[5] EÜT L 15, 17.1.1987, lk 34.[6] EÜT 22, 9.2.1965, lk 369/65.--------------------------------------------------


title: Council Directive 92/111/EEC of 14 December 1992 amending Directive 77/388/EEC and introducing simplification measures with regard to value added tax

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31992L0111

Euroopa Liidu Teataja L 384 , 30/12/1992 Lk 0047 - 0057 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 9 Köide 2 Lk 0119  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 9 Köide 2 Lk 0119

		Nõukogu direktiiv 92/111/EMÜ,14. detsember 1992,millega muudetakse direktiivi 77/388/EMÜ ja kehtestatakse lihtsustamismeetmed käibemaksu suhtesEUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 99,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [2]ning arvestades, et:maksupiiride kaotamise eesmärgil ühise käibemaksusüsteemi täiendamist ning direktiivi 77/388/EMÜ muutmist käsitleva nõukogu 16. detsembri 1991. aasta direktiivi 91/680/EMÜ [3] artikliga 3 nähakse ette, et asjaomased sätted jõustuvad kõikides liikmesriikides 1. jaanuaril 1993;nende sätete kohaldamise hõlbustamiseks ja vajalike lihtsustuste kasutuselevõtmiseks on vaja 1. jaanuaril 1993 kohaldatavat ühist käibemaksusüsteemi täiendada, et selgitada, kuidas kohaldatakse maksu teatavatele kolmandate territooriumidega tehtavatele tehingutele ja teatavatele ühendusesisestele tehingutele ning määratleda 31. detsembril 1992 kehtivate normide ja 1. jaanuaril 1993 jõustuvate normide vahelised üleminekumeetmed;tagamaks, et ühist käibemaksusüsteemi ei mõjuta kauba päritolu, tuleb täiendada kolmanda territooriumi mõistet ning impordi määratlust;mõningaid ühenduse tolliterritooriumi hulka kuuluvaid territooriume käsitatakse ühise käibemaksusüsteemi kohaldamisel kolmandate territooriumitena; seepärast kohaldatakse liikmesriikide ja kõnealuste territooriumite vahelisele kaubandusele käibemaksu samadel põhimõtetel, mida rakendatakse ühenduse ja kolmandate riikide vaheliste mistahes operatsioonide puhul; on vaja tagada, et kõnealuse kaubanduse oleks kooskõlas maksusätetega, mis on võrdväärsed normidega, mida kohaldataks ühenduse tolliterritooriumi hulka mittekuuluvate territooriumitega samadel tingimustel tehtavate tehingute puhul; nimetatud sätetest tulenevalt muutub õigustühiseks nõukogu 16. juuli 1985. aasta seitsmeteistkümnes direktiiv 85/362/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta — käibemaksuvabastus kaupade, välja arvatud transpordivahendite ajutise impordi korral [4];on vaja täpselt sätestada, kuidas rakendatakse teatavate eksporditoimingute või võrdväärsete toimingutega seotud maksuvabastusi; asjassepuutuvaid teisi direktiive on tarvis vastavalt muuta;tarvis on selgitada teatavate ühendusesiseselt reisijaid vedavatel laevadel, õhusõidukites või rongides tehtavate tehingute maksustamiskoha mõistet;liikmesriikide vahelise maksustamise üleminekukorda tuleb täiendada, et võtta arvesse nii aktsiisidega seotud ühenduse sätteid kui ka vajadust selgitada ja lihtsustada teatavate alates 1. jaanuarist 1993 liikmesriikide vahel tehtavate toimingute maksustamise üksikasjalikke eeskirju;aktsiisiga maksustatava kauba üldist korraldust ja selle kauba valdamist, liikumist ning järelevalvet käsitleva nõukogu 25. veebruari 1992. aasta direktiiviga 92/12/EMÜ [5] nähakse ette konkreetsed deklaratsioonidega seotud protseduurid ja kohustused kõnealuste toodete saatmiseks teise liikmesriiki; sellest tulenevalt saab lihtsustada teatavate tarnete ning aktsiisistatava kauba ühendusesisese soetamise maksustamise meetodeid, mis toob kasu nii maksukohustuslastele kui pädevatele asutustele;vaja on määratleda direktiivi 77/388/EMÜ [6] artiklis 28c nimetatud erandite rakendusala; tarvis on täiendada ka teatavate ühendusesiseste toimingutega seonduvaid maksu sissenõutavuse ning maksustatava summa kindlaksmääramise alaseid sätteid;siseturul tehtavate maksustatavate toimingute puhul, mis on seotud direktiivi 77/388/EMÜ artikliga 28l ette nähtud ajavahemikul toimuva ühendusesisese kaubandusega maksukohustuslaste vahel, kelle registrijärgne asukoht ei ole nimetatud direktiivi artikli 28b A osa lõikes 1 nimetatud liikmesriigis, on vaja võtta lihtsustamismeetmeid, mis tagavad kõikides liikmesriikides võrdse kohtlemise; selle saavutamiseks on vaja ühtlustada sätted, mis käsitlevad maksusüsteemi ja maksukohustuslast selliste toimingute puhul;võtmaks arvesse sätteid isiku kohta, kes on maksukohustuslane kodumaisel turul, ning vältimaks teatavaid maksude tasumisest kõrvalehoidumise või maksustamise vältimise viise on vaja selgitada ühenduse sätteid, mis käsitlevad direktiivi 77/388/EMÜ artikli 17 lõikes 3 (nagu seda on muudetud kõnealuse direktiivi artikliga 28f) nimetatud tagastamist maksukohustuslastele, kelle registrijärgne asukoht on väljaspool käibemaksu võtnud riiki;impordimaksu kaotamine ning ekspordi maksuvabastuse kaotamine liikmesriikide vahelises kaubanduses alates 1. jaanuarist 1993 toob kaasa vajaduse näha ette üleminekumeetmed, et tagada ühise käibemaksusüsteemi neutraalsus ning vältida topeltmaksustamise või maksustamatajätmise juhtumeid;seepärast on vaja ette näha erisätted juhtudeks, kus teise liikmesriiki kaupa lähetava või vedava maksukohustuslase poolt enne 1. jaanuari 1993 alustatud ühenduse menetlus seoses enne seda kuupäeva sooritatud tarnega ei ole lõpule viidud 31. detsembriks 1992;kõnealuseid sätteid tuleks kohaldada ka enne 1. jaanuari 1993 tehtud toimingute suhtes, mille suhtes erilise maksuvabastuse kohaldamisest tulenevalt on maksustatava teokoosseisu teke edasi lükkunud;vaja on ette näha ka erimeetmed transpordivahendite suhtes, mis ei ole soetatud ega imporditud liikmesriigi üldiste siseriiklike maksunormide kohaselt ning on siseriiklike meetmete rakendamise tulemusena maksust vabastatud seoses nende ajutise importimisega teisest liikmesriigist;nimetatud üleminekumeetmete kohaldamine nii liikmesriikide vahelisele kaubandusele kui tehingutele kolmandate territooriumitega eeldab alates 1. jaanuarist 1993 maksustatavate toimingute määratluse täiendamist ning maksustamiskoha, maksustatava teokoosseisu ja maksu sissenõutavuse põhimõtete selgitamist selliste juhtumite osas;praegust majanduslikku olukorda silmas pidades on Hispaania Kuningriik ja Itaalia Vabariik taotlenud luba üleminekumeetmena kohaldada direktiivi 77/388/EMÜ artikli 18 lõikega 2 ette nähtud viivitamatu mahaarvamise põhimõttest kõrvale kalduvaid sätteid; see luba tuleks anda kaheks aastaks ja seda tähtaega ei pikendata;käesoleva direktiiviga nähakse ette teatavate ühendusesiseste toimingute käsitlemist lihtsustavad ühissätted; paljudel juhtudel peab nimetatud sätete rakendamise tingimused kindlaks määrama liikmesriik; mõningad liikmesriigid ei suuda oma käibemaksualaste õigusaktide kohandamiseks vajalikku menetlust ettenähtud aja jooksul lõpule viia; seepärast tuleks käesoleva direktiivi ellurakendamiseks ette näha lisaaeg; kaksteist kuud on selleks piisav ajavahemik;eespool öeldust tulenevalt on vaja muuta direktiivi 77/388/EMÜ,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 77/388/EMÜ muudetakse järgmiselt.1. Artikli 3 lõige 4 asendatakse järgmisega:"4. Erandina lõikest 1 ei käsitata Monaco Vürstiriiki ja Mani saart käesoleva direktiivi kohaldamisel kolmandate territooriumitena, pidades silmas konventsioone ja lepinguid, mille nad on sõlminud vastavalt Prantsuse Vabariigi ning Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigiga.Liikmesriigid võtavad vajalikke meetmeid tagamaks, et tehinguid, mille puhul lähte- või sihtkoht on:- Monaco Vürstiriik, käsitatakse tehingutena, mille lähte- või sihtkoht on Prantsuse Vabariik,- Mani saar, käsitatakse tehingutena, mille lähte- või sihtkoht on Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriik."2. Artikli 7 lõike 1 punkt b asendatakse järgmisega:"b) kauba, välja arvatud punktiga a hõlmatud kauba saabumine ühendusse kolmandalt territooriumilt."3. Artikli 7 lõiget 3 muudetakse järgmiselt:- esimeses lõigus lisatakse fraasi "artikli 16 lõike 1 punkti B" järele fraas "alapunktid a, b, c ja d",- teine lõik asendatakse järgmisega:"Lõike 1 punktis b nimetatud kauba puhul, mis suunatakse ühendusse toomisel artikli 33a lõike 1 punktis b või c nimetatud ühenduse sisetransiidiprotseduurile, on importimise kohaks samuti liikmesriik, mille territooriumil nimetatud protseduuri enam ei kohaldata."4. Artikli 8 lõike 1 punkt c asendatakse järgmisega:"c) laevadel, õhusõidukites või rongides sellise veo ajal tarnitava kauba puhul, mille lähte- ja sihtkoht asuvad ühenduse territooriumil: reisijateveo lähtepunktis.Selle sätte kohaldamisel:- on "ühenduses toimuva reisijateveo osa" sellise veo osa, mis kolmandal territooriumil peatumata kulgeb reisijateveo lähtekohast sihtkohta,- on "reisijateveo lähtekoht" esimene ühenduses asuv paik, kus on kavas reisijate pealeminek, kui see on vajalik pärast ühendusest väljaspool toimunud veoetappi,- on "reisijateveo sihtkoht" viimane ühenduses asuv paik, kus on kavas ühenduse peale läinud reisijate mahaminek, kui see on vajalik enne ühendusest väljaspool toimuvat veoetappi.Edasi-tagasiveo korral käsitatakse tagasivedu eraldi veona.Komisjon esitab hiljemalt 30. juuniks 1993 nõukogule aruande, millele vajadusel lisatakse ettepanekud seoses laevadel, õhusõidukites või rongides reisijatele tarbimiseks tarnitud kauba ja teenuste, sealhulgas restoraniteenuste maksustamiskohaga.31. detsembriks 1993 teeb nõukogu pärast Euroopa Parlamendiga konsulteerimist komisjoni ettepaneku osas ühehäälse otsuse.31. detsembrini 1993 võivad liikmesriigid kehtestada maksuvabastuse või jätkata maksuvabastust sõidukite pardal tarbimiseks tarnitava kauba osas, mille maksustamiskoht on kindlaks määratud eespool toodud sätete alusel, jättes endale õiguse varasemal etapil tasutud käibemaks maha arvata."5. Artikli 11 B osa lõige 1asendatakse järgmisega:"1. Maksustatav summa on tolliväärtus, mis määratakse kindlaks kooskõlas kehtivate ühenduse õigusnormidega; sedasama kohaldatakse artikli 7 lõike 1 punktis b osutatud kauba impordi suhtes."6. Artikli 12 lõike 1 punkt b asendatakse järgmisega:"b) kasutatakse artikli 10 lõike 3 teises ja kolmandas lõigus nimetatud juhtudel maksumäära, mis kehtib maksu sissenõutavaks muutumise ajal."7. Artikli 12 lõike 3 punkt a asendatakse järgmisega:"3. a) Iga liikmesriik kehtestab ühtse käibemaksumäära protsendina maksustatavast summast, kusjuures maksumäär on kauba tarnimise ja teenuse osutamise puhul sama. Ajavahemikul 1. jaanuar 1993 — 31. detsember 1996 peab see protsent olema vähemalt 15 %.Lähtudes üleminekukorra toimimise aruandest ning komisjoni poolt artikli 28l alusel esitatavatest ettepanekutest püsikorra kohta teeb nõukogu standardmäära arvesse võttes 31. detsembriks 1995 ühehäälse otsuse pärast 31. detsembrit 1996 kohaldatava miinimummäära kohta.Liikmesriigid võivad kohaldada ka üht või kaht vähendatud määra. Nimetatud määrad kehtestatakse protsendina maksustatavast summast, see protsent ei või olla alla 5 % ning seda kohaldatakse üksnes H lisas sätestatud liiki kaupade ja teenuste tarnimise puhul."8. Artikli 14 lõiget 1 muudetakse järgmiselt:- punkt c jäetakse välja,- punktile d lisatakse järgmine lõik:"Käesolevat maksuvabastust kohaldatakse ka artikli 7 lõike 1 punktis b määratletud selliste kaupade impordile, millele võiks kohaldada eespool sätestatud maksuvabastust, kui need oleks imporditud artikli 7 lõike 1 punkti a tähenduses."9. Artiklit 15 muudetakse järgmiselt:- lõikele 2 lisatakse järgmised lõigud:"Komisjon teeb niipea kui võimalik nõukogule ettepaneku kehtestada ühenduse maksunormid, milles sätestatakse käesoleva maksuvabastuse kohaldamisala ning praktiline rakenduskord seoses jaemüügietapil tarnitud selliste kaupadega, mida veetakse reisijate isiklikus pagasis. Nimetatud sätete jõustumiseni:- antakse maksuvabastus arve koopia või, selle puudumisel, muude dokumentide esitamisel, mille on kinnitanud kauba ühendusest lahkumise koha tolliasutus,- võivad liikmesriigid käesoleva maksuvabastuse kohaldamisel ette näha piiranguid, mitte anda maksuvabastust tarnimisel reisijatele, kelle alaline või peamine elukoht on ühenduses ning laiendada maksuvabastust oma residentidele.Teise lõigu kohaldamisel on "alaline või peamine elukoht", koht, mis on alalise või peamise elukohana märgitud passi, isikutunnistusele, või nende puudumisel muudesse isikut tõendavatesse dokumentidesse, mille kehtivust tunnustab liikmesriik, kelle territooriumil tarne toimub.",- asendatakse lõikes 3 fraas "mille registrijärgne asukoht on kolmandas riigis" fraasiga "mille registrijärgne asukoht on väljaspool kõnealust riiki",- asendatakse lõike 4 teine lõik järgmisega:"Komisjon teeb niipea kui võimalik nõukogule ettepaneku kehtestada ühenduse maksunormid, milles sätestatakse käesoleva maksuvabastuse ning lõigetes 5–9 sätestatud maksuvabastuste kohaldamisala ning praktiline rakenduskord. Nimetatud normide jõustumiseni võivad liikmesriigid käesolevas lõikes sätestatud maksuvabastuse ulatust piirata.",- asendatakse lõike 10 teises lõigus fraas "tingimused ja piirangud" sõnaga "piirangud",- asendatakse lõike 10 kolmas lõik järgmisega:"Juhtudel, kus kaupa riigist välja ei lähetata ega veeta ning teenuste osas võib maksuvabastuse anda maksu tagastamise teel.",- punkt 13 asendatakse järgmisega:"13. Teenuste osutamisel, sealhulgas veoteenused ja seonduvad toimingud, kuid mitte artikli 13 alusel maksust vabastatud teenuste osutamisel, kui need on otseselt seotud artikli 7 lõike 3 või artikli 16 lõike 1 A osa sätetega hõlmatud kaupade ekspordi või impordiga;".10. Artiklit 28a muudetakse järgmiselt:- lõike 1 punkti a teine lõik asendatakse järgmisega:"Erandina esimesest lõigust ei maksustata käibemaksuga maksukohustuslase või juriidilisest isikust mittemaksukohustuslase poolt ühendusesisest kaupade soetamist vastavalt lõikele 1a.",- lõikele 1 lisatakse järgmine uus punkt:- "c) ühendusesisene riigi territooriumil tasu eest aktsiisistatava kauba soetamine maksukohustuslase või juriidilisest isikust mittemaksukohustuslase poolt, kes kuulub punkti a teises lõigus sätestatud erandi alla ning mille osas aktsiis muutub riigi territooriumil sissenõutavaks vastavalt direktiivile 92/12/EMÜ. [7]- lisatakse järgmine lõige:"1a. Lõike 1 punkti a teises lõigus sätestatud maksuvabastus antakse järgmistel juhtudel:a) selliste kaupade ühendusesisene soetamine, mille tarnimine riigi territooriumil oleks artikli 15 lõigete 4–10 alusel maksuvaba;b) punktis a nimetamata kaupade ühendusesisene soetamine:- oma põllumajandus-, metsandus- või kalandusettevõtte jaoks maksukohustuslase poolt, kellel on õigus artiklile 25 vastava kindla maksumääraga skeemi kohaldamisele, maksukohustuslase poolt, kes tarnib üksnes kaupa või osutab teenuseid, mille suhtes ei kehti mahaarvamisõigus, või juriidilisest isikust mittemaksukohustuslase poolt,- kogusumma eest, mis asjassepuutuva kalendriaasta jooksul ei ületa liikmesriikide poolt kindlaksmääratavat riigi vääringusse arvestatuna vähemalt 10000 eküü suurust künnist,ja- tingimusel, et eelmise kalendriaasta jooksul ei ületanud ühendusesisese kauba omandamise kogusumma teises taandes nimetatud künnist.Eespool nimetatud maksuvabastuse taotlemisel arvesse võetav künnis hõlmab ühendusesisese kauba, välja arvatud uute transpordivahendite ja muu aktsiisistatava kauba omandamise kogusummat, millest on maha arvatud selles liikmesriigis tasutud või tasumisele kuuluv käibemaks, kust kaup lähetati või veeti.",- lõike 5 punktile b lisatakse järgmine lõik:"Seevastu juhul, kui mõni eespool nimetatud soodustuse saamise tingimus ei ole enam täidetud, loetakse, et kaup on viidud teises liikmesriigis asuvasse sihtkohta. Sellisel juhul loetakse ümberpaigutamine toimunuks hetkest, mil tingimus enam täidetud ei ole.",- lõikele 6 lisatakse järgmine lõik:"Ühendusesiseseks kauba omandamiseks tasu eest loetakse ka järgmised juhtumid: Põhja-Atlandi lepingu osalisriigi relvajõudude poolt nendega kaasas olevale tsiviilpersonalile sellise kauba üleandmine, mis ei ole omandatud mõne liikmesriigi kodumaisel turul maksustamist reguleerivate üldnormide alusel, kui nimetatud kauba importimisel ei saaks anda artikli 14 lõike 1 punktis g sätestatud maksuvabastust."11. Artikli 28b A osa lõikele 2 lisatakse järgmine lõik:"Esimese lõigu kohaldamisel loetakse, et ühendusesisene kauba omandamine oli vastavalt lõikele 1 maksustatav, kui täidetud on järgmised tingimused:- omandaja tõendab, et ta on kauba ühendusesiseselt omandanud järgneva tarne jaoks, mis toimub lõikes 1 nimetatud liikmesriigis ning mille puhul vastavalt artikli 28c E osa lõikele 3 on maksukohustuslaseks määratud kaubasaaja,- omandaja on täitnud artikli 22 lõike 6 punkti b viimases lõigus sätestatud deklaratsiooniga seotud kohustused."12. Artikli 28c A osa muudetakse järgmiselt:- punkt c asendatakse järgmisega:- "c) aktsiisistatava kauba tarnimine, mille on ostjale väljastpoolt artiklis 3 nimetatud territooriumi, kuid ühenduse piirest lähetanud või vedanud müüja, ostja ise või tema esindaja, ning tarne on suunatud maksukohustuslastele või juriidilistest isikutest mittemaksukohustuslastele, kellele võib kohaldada artikli 28a lõike 1 punkti a teises lõigus sätestatud erandit, tingimusel et kauba lähetamine või vedu toimub kooskõlas direktiivi 92/12/EMÜ artikli 7 lõigetega 4 ja 5 või artikliga 16.Käesolevat maksuvabastust ei kohaldata aktsiisistatava kauba tarnimisel maksukohustuslaste poolt, kes saavad artiklis 24 sätestatud maksuvabastust;",- lisatakse järgmine punkt:- "d) artikli 28a lõike 5 punktis b määratletud kaubatarne, millele kohaldatakse eespool sätestatud maksuvabastust, kui need on sooritatud teise maksukohustuslase nimel."13. "E. Muu maksuvabastus1. "1. a. kui nad kasutavad lõikes 1 sätestatud võimalust, võtavad liikmesriigid vajalikke meetmeid tagamaks, et mõne artikli 16 lõike 1 punktis B nimetatud protseduurile saadetava või mõnel selles nimetatud juhul toimuva kauba ühendusesisene omandamise korral kohaldataks neidsamu sätteid, mida kohaldatakse riigi territooriumil samadel tingimustel toimuvale kaubatarnele."2. Artikli 16 lõiget 2 muudetakse järgmiselt:- fraasi "võib otsustada maksust vabastada" järele lisatakse fraas "ühendusesisese kauba omandamise maksukohustuslase poolt" ning fraasi "ekspordib selle" järele lisatakse fraas "ühendusest väljapoole",- "Kui liikmesriigid otsustavad seda võimalust kasutada, laiendavad nad lähtudes artikliga 29 ette nähtud konsultatsioonidest, käesolevat maksuvabastust maksukohustuslase poolt kauba ühendusesisesele omandamisele, impordile ja kaubatarnetele maksukohustuslase poolt, kes kavatseb need samal kujul või pärast artikli 28c A osale vastavat töötlemist edasi tarnida, ning eespool nimetatud tarnetega seotud teenustele maksimaalselt tema artikli 28c A osa kohaste eelmise 12 kuu kaubatarnete kogusumma ulatuses.Liikmesriigid võivad kindlaks määrata selliste tehingute ühise maksimumväärtuse, mille nad vabastavad maksust esimese ja teise lõigu alusel."3. Liikmesriigid võtavad konkreetseid meetmeid tagamaks, et käibemaksu ei võeta artikli 28b A osa lõike 1 kohaselt kauba ühendusesiseselt omandamiselt, mis on toimunud tema territooriumil ja mille puhul on täidetud järgmised tingimused:- kauba on ühendusesiseselt omandanud maksukohustuslane, kelle registrijärgne asukoht ei ole riigi territooriumil, kuid kes on käibemaksukohustuslasena registreeritud teises liikmesriigis,- kaup omandatakse ühendusesiseselt, selle maksukohustuslase poolseks hilisemaks kaubatarneks sama riigi territooriumil,- selle maksukohustuslase poolt kõnealusel viisil omandatud kaup lähetatakse või veetakse otse liikmesriigist, kus ta ei ole käibemaksukohustuslasena registreeritud, ning on adresseeritud isikule, kellele ta nimetatud järgneva tarne teeb,- isik, kellele järgnev tarne tehakse, on maksukohustuslane või juriidilisest isikust mittemaksukohustuslane, kes on kõnealuse riigi territooriumil käibemaksukohustuslasena registreeritud,- isik, kellele järgnev tarne tehakse, on vastavalt artikli 21 lõike 1 punkti a kolmandale lõigule määratud maksukohustuslaseks tarnete osas, mida teeb maksukohustuslane, kelle registrijärgne asukoht on väljaspool kõnealust riiki."14. Artikli 28d lõige 3 asendatakse järgmisega:"3. Erandina lõikest 2 muutub maks sissenõutavaks artikli 22 lõike 3 punkti a esimeses lõigus sätestatud arve või selle aset täitva muu dokumendi väljastamisel, kui nimetatud arve või dokument väljastatakse kauba omandajale enne maksustatava teokoosseisu tekkimise kuule järgneva kuu viieteistkümnendat kuupäeva."15. Artikli 28d lõike 4 teine lõik asendatakse järgmisega:"Maks muutub siiski sissenõutavaks artikli 22 lõike 3 punkti a esimeses lõigus sätestatud arve või selle aset täitva muu dokumendi väljastamisel, kui nimetatud arve või dokument väljastatakse enne maksustatava teokoosseisu tekkimise kuule järgneva kuu viieteistkümnendat kuupäeva."16. Artikli 28e lõiget 1 muudetakse järgmiselt:- esimese lõigu teine lause asendatakse järgmisega:"Artikli 28a lõikes 6 nimetatud kauba ühendusesisese omandamise korral määratakse maksustatav summa kindlaks eelkõige artikli 11 A osa lõike 1 punkti b ja lõigete 2 ja 3 kohaselt.",- teisele lõigule lisatakse järgmine lause:"Kui omandajale pärast kauba ühendusesisese omandamise hetke tagastatakse aktsiis, mille ta on tasunud liikmesriigis, kust kaup lähetati või veeti, vähendatakse vastavalt maksustatavat summat liikmesriigis, kus ühendusesisene omandamine aset leidis."17. Artiklis 28e nummerdatakse lõiked 2 ja 3 ümber lõigeteks 3 ja 4 ja lisatakse lõige 2 järgmiselt:"2. Artikli 28c A osa punktis d nimetatud kauba tarnimisel määratakse maksustatav summa kindlaks vastavalt artikli 11 A osa lõike 1 punktile b ning lõigetele 2 ja 3."18. Artiklit 28f muudetakse järgmiselt:- artikli 17 lõike 3 punktis b asendatakse fraas "28c A osa" fraasiga "28c A ja C osa",- artikli 17 lõikele 4 lisatakse järgmine lõik:"Eespool toodud sätete kohaldamisel:a) käsitatakse direktiivi 79/1072/EMÜ artiklis 1 nimetatud isikuid kõnealuse direktiivi kohaldamisel samuti maksukohustuslastena, kelle registrijärgne asukoht on väljaspool asjaomast riiki, kui nad on selle riigi territooriumil üksnes tarninud kaupu ja teenuseid isikule, kes vastavalt artikli 21 lõike 1 punktile a on määratud maksukohustuslaseks;b) käsitatakse direktiivi 86/560/EMÜ artiklis 1 nimetatud isikuid kõnealuse direktiivi kohaldamisel samuti maksukohustuslastena, kelle registrijärgne asukoht on väljaspool ühendust, kui nad on selle riigi territooriumil üksnes tarninud kaupu ja teenuseid isikule, kes vastavalt artikli 21 lõike 1 punktile a on määratud maksukohustuslaseks;c) ei kohaldata direktiive 79/1072/EMÜ ja 86/560/EMÜ kaubatarnete suhtes, mis on maksust vabastatud või mille võib maksust vabastada artikli 28c A osa alusel, kui tarnitava kauba lähetab või veab omandaja või tema esindaja."19. Artiklit 28g muudetakse järgmiselt:- artikli 21 lõike 1 punkt a asendatakse järgmisega:- "a) maksukohustuslane, kes teeb maksustatavaid kauba- või teenusetarneid, välja arvatud üks punktis b nimetatud teenusetarnetest.Kui maksustatavaid kauba- või teenusetarneid teeb maksukohustuslane, kelle registrijärgne asukoht on väljaspool riigi territooriumi, võivad liikmesriigid vastu võtta korra, mille kohaselt on maksu kohustatud tasuma muu isik. Teiste seas võib nimetatud muuks isikuks määrata maksuesindaja või isiku, kellele maksustatav kauba- või teenusetarne tehakse.Isik, kellele kaubatarne tehakse, on aga kohustatud maksu tasuma, kui täidetud on järgmised tingimused:- maksustatav tehing on vastavalt artikli 28c E osa lõikele 3 tehtud kaubatarne,- tarne tehakse teisele maksukohustuslasele või juriidilisest isikust mittemaksukohustuslasele, kes on kõnealuse riigi territooriumil käibemaksukohustuslasena registreeritud,- väljaspool riigi territooriumi asuva maksukohustuslase poolt väljastatud arve vastab artikli 22 lõikele 3.Liikmesriigid võivad siiski ette näha erandi kõnealusest kohustusest juhul, kui maksukohustuslane, kelle registrijärgne asukoht on väljaspool riiki, on kõnealuses riigis määranud maksuesindaja.Liikmesriigid võivad ette näha, et muu isik kui maksukohustuslane vastutab maksu tasumise eest solidaarselt;",- artikli 21 lõike 1 punkt b asendatakse järgmisega:- "b) isikud, kellele osutatakse artikli 9 lõike 2 punktiga e hõlmatud teenuseid või asjaomase riigi territooriumil käibemaksukohustuslasena registreeritud isikud, kellele osutatakse artikli 28b C, D või E osas nimetatud teenuseid, kui teenuse osutajaks on välismaal asuv maksukohustuslane; liikmesriigid võivad siiski nõuda, et teenuse osutaja vastutaks maksu tasumise eest solidaarselt;".20. Artiklit 28h muudetakse järgmiselt:- artikli 22 lõike 1 punkti c esimeses taandes lisatakse fraasi "vastavalt artikli 21 lõike 1 punktile b" järele fraas "ning tegemist ei ole kauba- või teenusetarnega isikule, kes on vastavalt artikli 21 lõike 1 punkti a kolmandale lõigule maksukohustuslaseks määratud",- artikli 22 lõike 1 punktis c lisatakse teise taande järele järgmine taane:- "— iga maksukohustuslane, kes omandab riigi territooriumil ühendusesiseselt kaupa oma tegevuseks, mis on seotud artikli 4 lõikes 2 nimetatud välismaal toimuva majandustegevusega,",- artikli 22 lõike 3 punktile b lisatakse järgmine taane:- "— kui kohaldatakse artikli 28c E osa lõiget 3, selge viide nimetatud sättele ning maksukohustuslase registreerimisnumber, mille all maksukohustuslane ühendusesiseselt kaupa omandas ja järgneva kaubatarne tegi ning selle isiku käibemaksukohustuslase registreerimisnumber, kellele tarne tehti.",- artikli 22 lõike 4 punkti c teine taane asendatakse järgmisega:- "— teiselt poolt, kõnealuse riigi territooriumil toimunud artikli 28a lõigetes 1 ja 6 nimetatud ühendusesisese kauba omandamise käibemaksuta koguväärtus, millelt maks on muutunud sissenõutavaks.Lisatakse ka: artikli 8 lõike 1 punkti a teises lauses ja artikli 28b B osa lõikes 1 nimetatud kaubatarnete käibemaksuta koguväärtus, mis on tehtud selle riigi territooriumil, kus maks on deklareerimisperioodil sissenõutavaks muutunud, juhul kui kauba lähetamise või veo lähtekoht on teise liikmesriigi territooriumil, ja asjaomase riigi territooriumil tehtud nende kaubatarnete käibemaksuta kogusumma, mille osas maksukohustuslasele on määratud maksu tasumise kohustus vastavalt artikli 28c E osa lõikele 3 ning mille alusel maks on deklaratsiooniga hõlmatud ajavahemiku jooksul sissenõutavaks muutunud.",- artikli 22 lõike 6 punkt b asendatakse järgmisega:- "b) Iga käibemaksukohustuslasena registreeritud maksukohustuslane esitab ka kokkuvõtliku aruande käibemaksukohustuslastena registreeritud omandajate kohta, kellele ta on artikli 28c A osa punktides a ja d sätestatud tingimustel kaupa tarninud ning, viiendas ja kuuendas lõigus nimetatud tehingute puhul, käibemaksukohustuslastena registreeritud kaubasaajate kohta.",- artikli 22 lõike 6 punktis b asendatakse fraas "artikli 28c A osa" fraasiga "artikli 28c A osa punkt a",- artikli 22 lõike 6 punktis b asendatakse fraas "artikli 28c A osa punkt c" fraasiga "artikli 28c A osa punkt d" ning fraas "tarnitud kauba artikli 28e lõike 1 kohaselt kindlaksmääratud väärtus" fraasiga "tarnitud kauba artikli 28e lõike 2 kohaselt kindlaksmääratud kogusumma.",- artikli 22 lõike 6 punktile b lisatakse järgmine lõik:"Artikli 28b A osa lõikes 2 sätestatud juhtudel märgib riigi territooriumil käibemaksukohustuslasena registreeritud isik kokkuvõtlikus aruandes selgelt:- oma käibemaksukohustuslase registreerimisnumbri kõnealuse riigi territooriumil, mille all ta kauba ühendusesiseselt omandas ja järgneva kaubatarne tegi,- maksukohustuslase poolt tehtud järgneva tarne saaja käibemaksukohustuslase registreerimisnumbri liikmesriigis, kus on kaubasaadetise või veo sihtkoht,- ja maksukohustuslase poolt kaubasaadetise või veo sihtkohaks oleva liikmesriigi territooriumil tehtud tarnete käibemaksuta kogusumma iga kaubasaaja osas. Nimetatud summad esitatakse kvartali kohta, mille jooksul maks muutus sissenõutavaks.",- artikli 22 lõike 11 algusesse lisatakse järgmine tekst:"11. Artikli 28a lõike 1 punktis c nimetatud aktsiisistatava kauba ühendusesisesel omandamisel, ja ka".21. Artikkel 28i asendatakse järgmisega:"Artikkel 28iVäikeettevõtjate eriskeem"Igal juhul ei anta lõikes 2 sätestatud maksuvabastust uute transpordivahendite tarnimisel vastavalt artikli 28c A osale ning välismaal asuva maksukohustuslase poolt tehtud kauba- ja teenusetarnete puhul.""22. Lisatakse järgmine artikkel:"Artikkel 28nÜleminekumeetmed1. Kui kaup:- saabus riigi territooriumile, nagu see on määratletud artiklis 3, enne 1. jaanuari 1993,ja- paigutati selle riigi territooriumile saabumisel mõne artikli 14 lõike 1 punktides b või c või artikli 16 lõike 1 A osas nimetatud korra alla,ja- on 1. jaanuaril 1993 endiselt selle korraga hõlmatud, jätkatakse nimetatud korra alla paigutamise ajal kehtinud sätete kohaldamist nende sätetega ette nähtud ajavahemikul, mil kaup on kõnealuse korra all.2. Kauba impordina artikli 7 lõike 1 tähenduses käsitatakse:a) kauba suhtes artikli 14 lõike 1 punktis c nimetatud korra lõppemist, sealhulgas ebareeglipärast lõppemist, mille alla kaup enne 1. jaanuari 1993 lõikes 1 sätestatud tingimustel paigutati;b) kauba suhtes artikli 16 lõike 1 punktis A nimetatud korra lõppemist, sealhulgas ebareeglipärast lõppemist, mille alla kaup enne 1. jaanuari 1993 lõikes 1 sätestatud tingimustel paigutati;c) enne 1. jaanuari 1993 alustatud ühenduse sisetransiiditoimingu lõpetamist kaubatarne osas, mille tegi enne 1. jaanuari 1993 tasu eest maksukohustuslane, kes sellena tegutseb;d) enne 1. jaanuari 1993 alustatud välistransiiditoimingu lõpetamist;e) mistahes reeglitevastast tegevust või rikkumist punktis c nimetatud tingimustel alustatud sisetransiiditoimingu või punktis d nimetatud ühenduse välistransiiditoimingu käigus;f) maksukohustuslase või mittemaksukohustuslase poolt riigis sellise kauba kasutamine, mis tarniti talle enne 1. jaanuari 1993 teises liikmesriigis, kui täidetud on järgmised tingimused:- nimetatud kauba tarne on maksust vabastatud või oleks tõenäoliselt maksust vabastatud vastavalt artikli 15 lõigetele 1 ja 2,- kaup imporditi riiki pärast 1. jaanuari 1993.Punkti c kohaldamisel on "ühenduse sisetransiiditoiming" kauba lähetamine või vedu ühenduse sisetransiidikorra alusel või T2 L dokumendi või ühendusesisese transpordimärkmiku alusel või kauba saatmine postiga.3. Lõike 2 punktides a–e nimetatud juhtudel käsitatakse impordikohana artikli 7 lõike 2 tähenduses seda liikmesriiki, mille territooriumil lõppes kauba suhtes enne 1. jaanuari 1993 rakendatud kord.4. Erandina artikli 10 lõikest 3 lõpeb kauba import käesoleva artikli lõike 2 tähenduses ilma, et tekiks maksustamisele kuuluv teokoosseis, kui:a) imporditud kaup lähetatakse või veetakse artikli 3 tähenduses ühendusest välja;võib) imporditud kaup lõike 2 punkti a tähenduses ei ole transpordivahend ning isik, kes selle eksportis, lähetab või veab kauba liikmesriiki, kust see eksporditi;võic) imporditud kaup lõike 2 punkti a tähenduses on transpordivahend, mis omandati või imporditi enne 1. jaanuari 1993 vastavalt mõne liikmesriigi kodumaisel turul maksustamist reguleerivatele normidele, nagu need on määratletud artiklis 3, ning millele osas eksportimise tõttu ei ole käibemaksuvabastust antud ega käibemaksu tagastatud.Käesolev tingimus loetakse täidetuks, kui transpordivahendi esmane kasutuselevõtt toimus enne 1. jaanuari 1985 või kui importimisest tulenev maksusumma on tühine."23. Artikli 33a lõiked 1 ja 2 asendatakse järgmisega:"1. Artikli 7 lõike 1 punktis b nimetatud kauba suhtes, mis saabub ühendusse ühenduse tolliterritooriumi hulka kuuluvalt territooriumilt, mida aga käesoleva direktiivi kohaldamisel käsitatakse kolmanda territooriumina, kohaldatakse järgmisi sätteid:a) kõnealuse kauba ühendusse toomisel kohaldatakse samu formaalsusi, mis vastavalt ühenduse tollinormidele kehtivad kauba ühenduse tolliterritooriumile importimise suhtes;b) kui selle kaubasaadetise või veo sihtkoht ei ole liikmesriigis, mille kaudu kaup ühendusse saabub, ringleb see ühenduses kehtivate ühenduse tollinormidega ette nähtud ühenduse sisetransiidiprotseduuri alusel, kui kauba osas on ühendusse toomisel tehtud deklaratsioon nende paigutamise kohta kõnealuse korra alla;c) kui ühendusse toomise ajal leitakse kaup olevat olukorras, kus artikli 7 lõike 1 punkti a tähenduses importimisel saaks kohaldada mõnd artikli 16 lõike 1 punkti B alapunktides a, b, c ja d nimetatud korda või hõlmatud impordimaksudest täielikult vabastava ajutise korraga, võtavad liikmesriigid meetmeid tagamaks, et kaup jääb ühendusse samadel tingimustel, kui on ette nähtud kõnealuse korra kohaldamiseks.2. Artikli 7 lõike 1 punktis a nimetamata kauba suhtes, mis lähetatakse või veetakse liikmesriigist sihtkohta, mis asub ühenduse tolliterritooriumi hulka kuuluval territooriumil, mida aga käesoleva direktiivi kohaldamisel käsitatakse kolmanda territooriumina, kohaldatakse järgmisi sätteid:a) kauba eksportimisel ühendusse territooriumilt kohaldatakse samu formaalsusi, mis vastavalt ühenduse tollinormidele kehtivad kauba ühenduse tolliterritooriumilt eksportimise suhtes;b) kauba osas, mis eksporditakse ühendusest ajutiselt, et see hiljem reimportida, võtavad liikmesriigid vajalikke meetmeid tagamaks, et reimportimisel kohaldatakse selle kauba suhtes sätteid, mida oleks kohaldatud ajutisel eksportimisel ühenduse tolliterritooriumilt."24. Direktiiv 85/362/EMÜ [8] tunnistatakse kehtetuks alates 31. detsembrist 1992.25. Direktiivi 69/169/EMÜ [9] artikkel 6 tunnistatakse kehtetuks alates 1. jaanuarist 1993.Artikkel 21. Alates 1. jaanuarist 1993 võivad Hispaania Kuningriik ja Itaalia vabariik kaheaastase tähtaja jooksul, mida ei pikendata, kohaldada artikli 18 lõike 2 esimeses lõigus sätestatud viivitamatu mahaarvamise põhimõttest kõrvale kalduvaid sätteid. Need sätted ei tohi rohkem kui ühe kuu võrra edasi lükata tähtpäeva, millest alates võib artikli 18 lõike 1 alusel teostada tekkinud mahaarvamisõigust.Maksukohustuslaste osas, kes esitavad artikli 22 lõikes 4 sätestatud deklaratsioonid kvartaalsete maksustamisperioodide kohta, võivad Hispaania Kuningriik ja Itaalia Vabariik aga ette näha, et tekkinud mahaarvamisõigust, mida artikli 18 lõike 1 alusel võiks kõnealuses kvartalis teostada, saab teostada alles järgmises kvartalis. Käesolev säte kehtib üksnes juhul, kui Hispaania Kuningriik ja Itaalia Vabariik võimaldavad nimetatud maksukohustuslastel soovi korral deklaratsioone esitada igakuiselt.2. Erandina artikli 15 lõike 10 kolmandast lõigust lubatakse Portugali Vabariigil, Prantsuse Vabariigil, Madalmaade Kuningriigil ja Saksamaa Liitvabariigil pärast 31. detsembrit 1992 sõlmitud lepingute osas tagastamisprotseduur, kui see on käesoleva direktiiviga keelatud, kaotada hiljemalt 1. oktoobriks 1993.Artikkel 3Nõukogu võtab 30. juuniks 1993 komisjoni ettepanekul ühehäälselt vastu maksukohustuslaste vaheliste aheltehingute maksustamise üksikasjalikud eeskirjad, et need saaksid jõustuda 1. jaanuaril 1994.Artikkel 41. Liikmesriigid kohandavad oma praegust käibemaksusüsteemi vastavalt käesoleva direktiivi sätetele.Nad võtavad vastu vajalikud õigus- ja haldusnormid, et kohandatud süsteemid jõustuksid 1. jaanuaril 1993.Liikmesriigid võivad siiski ette näha, et teave artikli 22 lõike 6 punkti b viimases lõigus nimetatud tehingute kohta, millelt maks muutub sissenõutavaks 1993. aasta esimese kolme kalendrikuu jooksul, tuleb deklareerida hiljemalt 1993. aasta teise kalendrikvartali kohta esitatavas koonddeklaratsioonis.2. Erandina lõike 1 teisest lõigust lubatakse liikmesriikidel võtta vastu vajalikud õigusnormid, et hiljemalt 1. jaanuariks 1984 ellu rakendada artikli 1 järgmiste lõigete sätted:- lõige 11,- lõige 13, artikli 28c E osa lõikega 3 seonduvas osas,- lõige 19, artikli 21 lõike 1 punkti a kolmanda lõiguga seonduvas osas,- lõige 20, eelmistes taanetes nimetatud tehingutega seonduvate kohustuste osas.Liikmesriigid, kes 1. jaanuaril 1993 kohaldavad eespool nimetatutega samaväärseid meetmeid, võtavad vastu kõik vajalikud meetmed tagamaks, et artikli 22 lõiget 6 ja praegu kehtivaid ühenduse kaudse maksustamise valdkonna halduskoostööd käsitlevaid sätteid täidetaks alates 1. jaanuarist 1993 pidevalt.3. Erandina lõike 1 teisest lõigust lubatakse Saksamaa Liitvabariigil võtta vastu vajalikud õigusnormid, et hiljemalt 1. oktoobriks 1993 ellu rakendada artikli 1 lõike 10 sätted artikli 28 a lõike 1a punkti a osas.4. Liikmesriigid teatavad komisjonile sätetest, mille nad käesoleva direktiivi kohaldamiseks vastu võtavad.5. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetavate põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.6. Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Artikkel 5Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 14. detsember 1992Nõukogu nimeleesistujaN. Lamont[1] EÜT L 337, 21.12.1992.[2] Arvamus on esitatud 24. novembril 1992 (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata).[3] EÜT L 376, 31.12.1991, lk 1.[4] EÜT L 192, 24.7.1985, lk 20. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 90/237/EMÜ (EÜT L 133, 24.5.1990, lk 91.)[5] EÜT L 76, 23.3.1992, lk 1.[6] EÜT L 145, 13.6.1977, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 92/77/EMÜ (EÜT L 316, 31.10.1992, lk 1.)[7] EÜT L 76, 23.3.1992, lk 1.",[8] EÜT L 192, 24.7.1985, lk 20. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 90/237/EMÜ (EÜT L 133, 24.5.1990, lk 91).[9] EÜT L 133, 4.6.1969, lk 6. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 91/680/EMÜ (EÜT L 376, 31.12.1991, lk 1).--------------------------------------------------