title: Nõukogu direktiiv 1999/35/EÜ, 29. aprill 1999, regulaarselt liiklevate ro-ro-reisiparvlaevade ja kiirreisilaevade ohutu käitamise kohustuslike kontrollimiste korra kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31999L0035

Euroopa Liidu Teataja L 138 , 01/06/1999 Lk 0001 - 0019

		Nõukogu direktiiv 1999/35/EÜ,29. aprill 1999,regulaarselt liiklevate ro-ro-reisiparvlaevade ja kiirreisilaevade ohutu käitamise kohustuslike kontrollimiste korra kohtaEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 84 lõiget 2,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [2]vastavalt asutamislepingu artiklis 189c sätestatud menetlusele [3]ning arvestades, et:(1) ühise transpordipoliitika raames tuleb võtta lisameetmeid, et tõhustada reisijateveo ohutust merel;(2) ühendus on tõsiselt mures arvukalt inimohvreid nõudnud ro-ro-reisiparvlaevade õnnetuste pärast; isikutel, kes kasutavad ro-ro-reisiparvlaevu ja kiirreisilaevu ühenduse kõikides osades, on õigus eeldada ja loota asjakohasele ohutustasemele;(3) nõukogu kutsus oma 22. detsembri 1994. aasta resolutsioonis ro-ro-reisiparvlaevade ohutuse kohta [4] komisjoni üles esitama ettepanekuid kohustusliku ülevaatuse ja kontrollimise korra kohta kõigi ühenduse sadamatest või sadamatesse sõitvate ro-ro-reisiparvlaevade ohutuse tagamiseks, kaasa arvatud laevaõnnetuste uurimise õigus;(4) merel toimuva reisijateveo siseturumõõdet silmas pidades on ühenduse tasandi meede kõige tõhusam viis kehtestada ühenduse kõikides osades ühtne laevade ohutuse miinimumtase;(5) ühenduse tasandi meede on parim viis tagada mõnede Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni (IMO) raames kokkulepitud põhimõtete ühtlustatud jõustamine, vältides nii konkurentsimoonutusi erinevate ühenduse sadamate ning ro-ro-reisiparvlaevade ja kiirreisilaevade vahel,(6) proportsionaalsuse põhimõtet silmas pidades on direktiiv sobivaim õigusakt, sest sellega antakse raamistik ühtse ja kohustusliku üldise ohutusstandardi kohaldamiseks liikmesriikides, jättes samas liikmesriikidele õiguse otsustada, missugused rakendusvahendid vastavad kõige paremini nende siseriiklikule süsteemile;(7) laevade ohutus on eeskätt lipuriikide kohustus; iga liikmesriik peaks tagama selle liikmesriigi lipu all sõitvate ro-ro-reisiparvlaevade ja neid käitavate ühingute suhtes kohaldatavate ohutusnõuete järgimise;(8) sadamariigi kontroll ei näe ette ro-ro-reisiparvlaevade ja kiirreisilaevade korrapäraseid põhjalikke ennetavaid ülevaatusi ning kontrollimisi; seetõttu tuleks kontrollida, kas ühingud ning nende parvlaevad ja kiirlaevad vastavad IMO raames kokkulepitud ohutusstandarditele, vajaduse korral piirkondlikul tasandil vastuvõtvate riikide korrapäraste kohustuslike ülevaatuste süsteemi kaudu; ühingutel tuleks takistada selliste parvlaevade ja kiirlaevade käitamist, kui kontrollimise tagajärjel ilmneb nende ohutusnormide ohtlik mittevastavus;(9) käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele kui vastuvõtjariikidele; vastuvõtjariikidena teostatavad kohustused põhinevad konkreetsetel sadamariigi kohustustel, mis on täielikult kooskõlas 1982. aasta Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsiooniga (UNCLOS);(10) ohutuse suurendamise ja konkurentsimoonutuste vältimise huvides tuleks ühiseid ohutusnõudeid kohaldada kõigi ro-ro-reisiparvlaevade ja kiirreisilaevade suhtes sõltumata nende lipuriigist, mis pakuvad korrapäraseid teenuseid liikmesriikide sadamasse või sadamast nii rahvusvahelistel liinidel kui ka kohalikus rannasõidus kaugemal kui 20 miili rannajoonest, kus merehädalised võiksid maabuda, jättes liikmesriikidele võimaluse laiendada käesoleva direktiivi kohaldamisala ro-ro-reisiparvlaevadele ja kiirreisilaevadele, mis tegelevad kohaliku rannasõiduga merepiirkondades kuni 20 miili kaugusel rannajoonest;(11) vastuvõtjariigid peavad kontrollima, kas ühenduse sadamatesse ja sadamatest sõitvad ro-ro-reisiparvlaevad ja kiirreisilaevad järgivad teatavaid ühtlustatud nõudeid lipuriigi sertifitseerimise ja jälgimise kohta;(12) need ro-ro-reisiparvlaevad ja kiirreisilaevad peaksid nii ehitusjärgus kui ka kogu kasutusaja jooksul vastama kohaldatavatele liigitusnõuetele kere, pea- ja abimehhanismide ning elektri- ja juhtimisseadmete ehituse ja hoolduse osas ning need tuleks varustada asjakohastele rahvusvahelistele nõuetele vastava reisiinfo salvestiga;(13) vastuvõtjariigid peaksid kontrollima, et neid teenuseid osutavad ühingud käitavad oma ro-ro-reisiparvlaevu ja kiirreisilaevu maksimaalset turvalisust tagaval viisil; huvitatud liikmesriikidel, mis ei ole lipuriigid, tuleks lubada täielikult osa võtta iga laevaõnnetuse uurimisest;(14) on oluline kontrollida, et kolmandate lipuriikide ametiasutused nõustuvad ühingute kohustustega teha koostööd kõigi laevaõnnetuste või intsidentide uurimisel ning järgida tunnustatud organisatsioonide nõudeid liigituse ja vajaduse korral sertifitseerimise kohta; sellised ametiasutused peaksid nõustuma ühtlustatud ülevaatuse- ja sertifitseerimismenetlustega;(15) ro-ro-reisiparvlaevade ja kiirreisilaevade jätkuva vastavuse tagamiseks käesoleva direktiivi nõuetele peaksid vastuvõtjariigid korraldama ülevaatusi enne teenuse osutamise algust ja seejärel korrapäraste vaheaegadega ning alati, kui töötingimustes toimub oluline muutus;(16) ühingutele pandud koormuse vähendamiseks tuleks nõuetekohaselt arvestada varasemaid taatlusi ja ülevaatusi; ro-ro-reisiparvlaevad ja kiirreisilaevad tuleks ülevaatustest vabastada, kui on kindlaks tehtud, et nad vastavad käesolevale direktiivile samalaadsetel liinidel sõitmiseks, ning asenduslaevade puhul peaks saama kasutada erikorda; ro-ro-reisiparvlaevade ja kiirreisilaevade suhtes, mis on läbinud vastuvõtjariike rahuldava ülevaatuse, ei tohiks kohaldada laiendatud kontrolle vastavalt nõukogu 19. juuni 1995. aasta direktiivile 95/21/EÜ laevaohutust, reostuse vältimist ning elu- ja töötingimusi laevadel käsitlevate rahvusvaheliste standardite rakendamise kohta ühenduse sadamaid kasutavate ja liikmesriikide jurisdiktsiooni all olevates vetes sõitvate laevade suhtes (sadamariigi kontroll) [5];(17) liikmesriigid peaksid tegema koostööd, et täita oma kohustusi vastuvõtjariikidena;(18) liikmesriikidele võib osutuda kasulikuks saada oma ülesannete täitmisel abi tunnustatud organisatsioonidelt, mis vastavad nõukogu 22. novembri 1994. aasta direktiivi 94/57/EÜ (laevade kontrolli ja ülevaatusega tegelevate organisatsioonide ja veeteede ametite vastavat tegevust käsitlevate ühiste eeskirjade ja standardite kohta) [6] nõuetele;(19) ülevaatuste kavandamisel tuleb nõuetekohaselt arvesse võtta ro-ro-reisiparvlaevade ja kiirreisilaevade käitus- ning hoolduskavasid;(20) liikmesriigid peaksid tagama, et nende siseriiklikud õigussüsteemid võimaldaksid neil ja kõigil teistel oluliselt huvitatud liikmesriikidel osaleda või teha koostööd õnnetuste uurimisel või neid korraldada IMO laevaõnnetuste uurimise koodeksi alusel; selliste uurimiste tulemused tuleks teha avalikult kättesaadavaks;(21) kogum kaasnevaid meetmeid navigatsioonisüsteemide, situatsiooniplaneerimise ja kohalike tegevuspiirangute valdkondades suurendaks ohutust veelgi;(22) käesoleva direktiivi kohaldamise jälgimise võimaldamiseks tuleks luua ülevaatustest saadud teabel põhinev andmebaas;(23) on vaja, et käesoleva direktiivi tõhusal kohaldamisel abistaks komisjoni liikmesriikide esindajatest koosnev komitee; seda ülesannet võib täita nõukogu 13. septembri 1993. aasta direktiivi 93/75/EMÜ (miinimumnõuete kohta, mis käsitlevad ohtlikke või saastavaid kaupu vedavaid laevu, mis suunduvad ühenduse sadamasse või lahkuvad sealt) [7] artikliga 12 asutatud komitee;(24) komitee võib teatavaid käesoleva direktiivi sätteid kohandada, et viia need vastavusse ühenduse või IMO meetmetega, ja parandada selle korda, et võtta arvesse 1974. aasta rahvusvahelise konventsiooni inimelude ohutusest merel (SOLAS) edasisi jõustunud muudatusi ning tagada mõnede IMO resolutsioonide muudatuste ühtlustatud rakendamine, laiendamata käesoleva direktiivi reguleerimisala,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1EesmärkKäesoleva direktiivi eesmärk on sätestada kohustuslike ülevaatuste süsteem, mis annab suurema kindluse ro-ro-reisiparvlaevade ja kiirreisilaevade liinivedude ohutu käitamise suhtes ühenduse sadamatesse ja sadamatest ning anda liikmesriikidele õigus korraldada nende teenustega seoses juhtunud laevaõnnetuste või intsidentide uurimisi, nendes osaleda või nende raames koostööd teha.Artikkel 2MõistedKäesolevas direktiivis ja selle lisades kasutatakse järgmisi mõisteid:a) ro-ro-reisiparvlaev - mereliikluses üle 12 reisijale mõeldud reisijateveoalus, mis on planeeritud nii, et maantee- või raudteesõidukid võivad ise pardale ja maha sõita;b) kiirreisilaev - käesoleva direktiivi vastuvõtmise kuupäeval muudetud 1974. aasta SOLASe konventsiooni X peatüki 1. reeglis määratletud kiirlaev, mis veab rohkem kui 12 reisijat;c) reisija - iga inimene, kes ei ole:i) kapten ja meeskonnaliikmed või muud isikud, kes töötavad ükskõik kellena laeval selle laeva huvides, jaii) alla ühe-aastane laps;d) 1974. aasta SOLASe konventsioon - käesoleva direktiivi vastuvõtmise kuupäeval kehtiv rahvusvaheline konventsioon inimelude ohutusest merel koos selle protokollide ja muudatustega;e) rahvusvaheline kiirlaevakoodeks - IMO meresõiduohutuse komitee 20. mai 1994. aasta resolutsioonis MSC 36 (63) sisalduv kiirlaevade ohutuse rahvusvaheline koodeks, nagu seda on muudetud käesoleva direktiivi vastuvõtmise kuupäeval;f) liinivedu - ro-ro-reisiparvlaeva või kiirreisilaeva vedude seeria, mis tagab ühenduse kahe või enama sama sadama vahel, või reiside seeria samast sadamast ja samasse sadamasse ilma vahepeatusteta kas:i) avaldatud sõiduplaani kohaselt; võiii) nii regulaarselt või sageli, et need moodustavad ilmse süstemaatilise sarja;g) merepiirkond - iga merepiirkond, mis sisaldub vastavalt nõukogu 17. märtsi 1998. aasta direktiivi 98/18/EÜ (reisilaevade ohutuseeskirjade ja -nõuete kohta) [8] artiklile 4 koostatud nimekirjas;h) tunnistused on:i) rahvusvaheliste merereisidega tegelevate ro-ro-reisiparvlaevade ja kiirreisilaevade puhul muudetud 1974. aasta SOLASe konventsiooni alusel antud meresõiduohutust tõestavad tunnistused koos asjakohase seadmete dokumentatsiooniga ning vajaduse korral vabastussertifikaatide ja tegevuslubadega;ii) kohaliku rannasõiduga tegelevate ro-ro-reisiparvlaevade ja kiirreisilaevade puhul vastavalt direktiivile 98/18/EÜ antud meresõiduohutust tõestavad tunnistused koos asjakohase seadmete dokumentatsiooniga ning vajaduse korral vabastussertifikaatide ja tegevuslubadega;i) vabastussertifikaat - iga vastavalt 1974. aasta SOLASe konventsiooni reegli IB/12 punkti a alapunkti vi sätetele antud sertifikaat;j) lipuriigi ametiasutus - pädev asutus riigis, mille lipu all ro-ro-reisiparvlaeval või kiirreisilaeval on õigus sõita;k) vastuvõtjariik - liikmesriik, kelle sadama(te)sse või sadama(te)st ro-ro-reisiparvlaev või kiirreisilaev liinivedudega tegeleb;l) rahvusvaheline merereis - merereis liikmesriigi sadamast väljaspool seda liikmesriiki asuvasse sadamasse või vastupidi;m) kohalik rannasõit - merereis liikmesriigi sadamast samasse või teise selle liikmesriigi sadamasse;n) tunnustatud organisatsioon - iga vastavalt direktiivi 94/57/EÜ artiklile 4 tunnustatud organisatsioon;o) ühing - ühing, kes käitab üht või mitut ro-ro-reisiparvlaeva, millele on antud nõuetele vastavuse tunnistus vastavalt nõukogu 8. detsembri 1995. aasta määruse (EÜ) nr 3051/95 (ro-ro-tüüpi reisiparvlaevade meresõiduohutuse korralduse kohta) [9] artikli 5 lõikele 2, või ühing, kes käitab kiirreisilaeva, millele on antud nõuetele vastavuse tunnistus vastavalt käesoleva direktiivi vastuvõtmise kuupäeval muudetud 1974. aasta SOLASe konventsiooni reeglile IX/4;p) laevaõnnetuste uurimise koodeks - laevaõnnetuste ja intsidentide uurimise koodeks, mille IMO võttis vastu assamblee 27. novembri 1997. aasta resolutsiooniga A.849(20);q) eriülevaatus - artiklites 6 ja 8 täpsustatud vastuvõtjariigi tehtav ülevaatus;r) kvalifitseeritud inspektor - avalik teenistuja või isik, kelle liikmesriigi pädev asutus on nõuetekohaselt volitanud teostama tunnistuste andmisega seotud ülevaatusi ja kontrolle ning kes vastab V lisas täpsustatud kutsekvalifikatsiooni ning sõltumatuse nõuetele;s) puudus - seisund, mis ei vasta käesoleva direktiivi nõuetele.Artikkel 3Kohaldamisala1. Käesolevat direktiivi kohaldatakse kõigi ro-ro-reisiparvlaevade ja kiirreisilaevade suhtes, mis teevad liinivedusid liikmesriigi sadamasse või sadamast sõltumata nende lipust, kui nad tegelevad rahvusvaheliste merereisidega või kohaliku rannasõiduga direktiivi 98/18/EÜ artiklis 4 nimetatud A-klassiga hõlmatud merepiirkondades.2. Liikmesriigid võivad kohaldada käesolevat direktiivi ro-ro-reisiparvlaevade ja kiirreisilaevade suhtes, mis tegelevad kohaliku rannasõiduga lõikes 1 nimetamata merepiirkondades. Nendes tingimustes kohaldatakse asjakohaseid eeskirju kõigi samades tingimustes töötavate ro-ro-reisiparvlaevade või kiirreisilaevade suhtes ilma diskrimineerimiseta lipuriigi, kodakondsuse või ühingu tegevuskoha alusel.Artikkel 4Ro-ro-reisiparvlaevade ja kiirreisilaevadega seoses nõutavad esmased ülevaatused1. Enne ro-ro-reisiparvlaeva või kiirreisilaeva liinivedudega tegelema hakkamist või 12 kuu jooksul pärast artikli 19 lõikes 1 nimetatud kuupäeva sel kuupäeval juba liiniveoga tegeleva ro-ro-reisiparvlaeva või kiirreisilaeva puhul kontrollivad vastuvõtjariigid, et ro-ro-reisiparvlaevad ja kiirreisilaevad:a) omavad kehtivat tunnistust, mille on välja andnud lipuriigi ametiasutus või tema nimel tegutsev tunnustatud organisatsioon;b) on tunnistuste andmiseks üle vaadatud vastavalt asjakohastele menetlustele ja suunistele, mis on lisatud IMO assamblee resolutsioonile A.746(18) ülevaatuse suuniste kohta ülevaatuste ja sertifitseerimise ühtlustatud süsteemi alusel, nagu neid loetakse käesoleva direktiivi vastuvõtmise ajal, või sama eesmärgi saavutamiseks kavandatud menetlustele;c) järgivad tunnustatud organisatsiooni eeskirjadega või lipuriigi ametiasutuses samaväärsena tunnustatud eeskirjadega klassifikatsiooniks täpsustatud standardeid kere, masinate ning elektri- ja juhtimisseadmete ehituse ja hoolduse osas;d) on varustatud reisiinfo salvestiga (voyage data recorder - VDR) teabe andmise eesmärgil võimaliku õnnetusjuhtumi uurimiseks. Reisiinfo salvesti peab vastama IMO assamblee 27. novembri 1997. aasta resolutsiooni A.861(20) toimimisnormidele ning järgima Rahvusvahelise Elektrotehnikakomisjoni (IEC) standardis nr 61996 sätestatud katsestandardeid. Enne käesoleva direktiivi jõustumist ehitatud ro-ro-reisiparvlaevade ja kiirreisilaevade pardale paigaldatavate reisiinfo salvestite puhul võib teha mõnede nõuete järgimisest erandeid. Erandid ja tingimused, mille korral neid tehakse, võetakse vastu artiklis 16 sätestatud korras;e) järgivad konkreetseid püstuvusnõudeid, mis on võetud vastu piirkondlikul tasandil ja üle võetud nende siseriiklikesse õigusaktidesse vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. juuni 1998. aasta direktiiviga 98/34/EÜ (millega nähakse ette tehnilistest standarditest ja eeskirjadest teatamise kord ning infoühiskonna teenuste eeskirjade esitamise kord) [10] ettenähtud teatamise korrale, kui nad tegelevad selles piirkonnas nende siseriiklike õigusaktidega reguleeritava teenusega, kui need nõuded ei ületa 1995. aasta SOLASe konverentsi resolutsiooni 14 lisas (lepinguga seotud püstuvusnõuded) täpsustatud nõudeid ja neist on teatatud IMO peasekretärile resolutsiooni punktis 3 sätestatud korras.2. Lõike 1 punkti e kohaldatakse kiirreisilaevade suhtes ainult vajaduse korral.Artikkel 5Ühingute ja lipuriikidega seoses nõutavad esmased ülevaatusedEnne ro-ro-reisiparvlaeva või kiirreisilaeva liinivedudega tegelema hakkamist või 12 kuu jooksul pärast artikli 19 lõikes 1 nimetatud kuupäeva sel kuupäeval juba liiniveoga tegeleva ro-ro-reisiparvlaeva või kiirreisilaeva puhul peavad vastuvõtjariigid:1. kontrollima, et sellist parvlaeva või kiirlaeva liinivedudel käitavad ühingud:a) võtavad vajalikud meetmed I lisas sätestatud erinõuete kohaldamise tagamiseks ning esitavad tõendi käesoleva lõike ja artikli 4 järgimise kohta liinivedudega seotud vastuvõtjariikidele;b) lepivad eelnevalt kokku, et vastuvõtjariigid ja iga oluliselt huvitatud liikmesriik võivad korraldada kõigi laevaõnnetuste või intsidentide uuringuid, neis täielikult osaleda või nende raames koostööd teha vastavalt artiklile 12, ning võimaldavad neile ligipääsu sellise õnnetuse või juhtumiga seotud parvlaeva või kiirlaeva reisiinfo salvestist saadud teabele.2. Kui sellise parvlaeva või kiirlaeva lipuriik ei ole liikmesriik, peab lipuriik kinnitama, et on vastu võtnud ühingu kohustuse järgida käesoleva direktiivi nõudeid.Artikkel 6Esmased eriülevaatused1. Enne ro-ro-reisiparvlaeva või kiirreisilaeva liinivedudega tegelema hakkamist või 12 kuu jooksul pärast artikli 19 lõikes 1 nimetatud kuupäeva sel kuupäeval juba liiniveoga tegeleva ro-ro-reisiparvlaeva või kiirreisilaeva puhul korraldavad vastuvõtjariigid vastavalt I ja III lisale esmase eriülevaatuse veendumaks, et ro-ro-reisiparvlaev või kiirreisilaev vastab liinivedude ohutuks tegemiseks vajalikele nõuetele.2. Kui käesolevat artiklit kohaldatakse enne käitamise algust, määravad vastuvõtjariigid esmase eriülevaatuse jaoks kuupäeva, mis ei ole rohkem kui üks kuu pärast artiklites 4 ja 5 nõutava kontrollimise lõpetamiseks vajalike kinnituste kättesaamist.Artikkel 7Erisätted1. Kui ro-ro-reisiparvlaev või kiirreisilaev hakkab tegelema teise liiniveoga, võtab uus vastuvõtjariik igati arvesse varem selle parvlaeva või kiirlaeva puhul käesoleva direktiiviga reguleeritud varasema liiniveoga tegelemiseks tehtud taatlusi ja ülevaatusi. Kui uus vastuvõtjariik on nende varasemate taatluste ja ülevaatustega rahul ning kui need on uutes töötingimustes asjakohased, ei tule enne ro-ro-reisiparvlaeva või kiirreisilaeva töö algust uuel liiniveol kohaldada artikleid 4, 5 ja 6.2. Artikleid 4, 5 ja 6 ei pea kohaldama, kui juba käesoleva direktiiviga reguleeritava liiniveoga tegelev käesolevale direktiivile vastav ro-ro-reisiparvlaev või kiirreisilaev viiakse üle teisele käesoleva direktiiviga reguleeritavale liiniveole, kus asjakohased vastuvõtjariigid nõustuvad, et marsruudi omadused on samalaadsed, ning kõik vastuvõtjariigid nõustuvad, et ro-ro-reisiparvlaev või kiirreisilaev vastab kõigile selle liiniveo ohutusnõuetele.Ühingu taotluse korral võivad asjaomased vastuvõtjariigid eelnevalt kinnitada oma nõusolekut, et marsruudi omadused on samalaadsed.3. Juhul kui ettenägematute asjaolude tõttu tuleb veo jätkumise tagamiseks ro-ro-reisiparvlaev või kiirreisilaev kiiresti asendada ning lõikeid 1 ja 2 ei kohaldata, võib vastuvõtjariik lubada parvlaeval või kiirlaeval tegevust alustada juhul, kui:a) visuaalne kontroll ja dokumentide kontroll ei tekita kahtlusi, et ro-ro-reisiparvlaev või kiirreisilaev ei vasta vajalikele ohutusnõuetele, jab) vastuvõtjariik lõpetab artiklitele 4, 5 ja 6 vastavad taatlused ning ülevaatused ühe kuu jooksul.Artikkel 8Korrapärased eriülevaatused ja muud ülevaatused1. Vastuvõtjariigid korraldavad kord 12-kuulise ajavahemiku jooksul:- eriülevaatuse vastavalt III lisale, ja- ülevaatuse liiniveo ajal, mille eesmärk on hõlmata piisavalt palju I, III ja IV lisas loetletud punkte, et veenda vastuvõtjariiki, et parvlaev või kiirlaev vastab jätkuvalt kõikidele ohutusnõuetele.Artiklile 6 vastav esmane eriülevaatus loetakse käesoleva artikli kohaldamisel eriülevaatuseks.2. Vastuvõtjariik korraldab eriülevaatuse vastavalt III lisale iga kord, kui ro-ro-reisiparvlaev või kiirreisilaev läbib ulatusliku remondi, ümberehituse ja muudatused või kui muutub laeva haldaja või lipp või laeva klass. Laeva haldaja või lipu või laeva klassi muutumise korral võib liikmesriik siiski varem parvlaeval või kiirlaeval tehtud taatlusi ja ülevaatusi arvestades ning juhul, kui see muutus ei mõjuta laeva tööohutust, vabastada parvlaeva või kiirlaeva käesolevas lõikes nõutavast eriülevaatusest.3. Kui lõikes 1 nimetatud ülevaatuste käigus peaksid kinnitust leidma või ilmnema puudused käesoleva direktiivi osas, mis nõuavad tegevuse tõkestamist, kannab ühing kõik tavalisel aruandeperioodil ülevaatustega seotud kulud.Artikkel 9TeatamineVastuvõtjariigid teatavad ühingutele viivitamata kirjalikult artiklitele 4, 5, 6 ja 8 vastavate taatluste ja ülevaatuste tulemustest.Artikkel 10Tegevuse tõkestamine1. Vastuvõtjariik tõkestab ro-ro-reisiparvlaeva või kiirreisilaeva tegevuse liinivedudel:a) kui ta ei saa kinnitada artiklite 4 ja 5 nõuete järgimist;b) alati, kui artiklites 6 ja 8 nimetatud ülevaatuste ajal leitakse puudusi, mis kujutavad vahetut ohtu inimelule, parvlaevale või kiirlaevale, selle meeskonnale ja reisijatele;c) kui leiavad kinnitust II lisas loetletud ühenduse õigusaktide rikkumised, mis kujutavad vahetut ohtu inimelule, parvlaevale või kiirlaevale, selle meeskonnale ja reisijatele;d) alati, kui lipuriik ei ole temaga konsulteerinud artikli 13 lõigetes 1 või 5 nimetatud küsimustes,kuni vastuvõtjariik teeb kindlaks, et oht on kõrvaldatud ja direktiivi nõuded täidetud.Vastuvõtjariik teatab ühingule kirjalikult otsusest tõkestada ro-ro-reisiparvlaeva või kiirreisilaeva tegevus, esitades täieliku põhjenduse.2. Kui ro-ro-reisiparvlaev või kiirreisilaev tegutseb juba liiniveol ja leitakse puudusi, nõuavad vastuvõtjariigid ühingult vajalike meetmete võtmist nende kõrvaldamiseks viivitamatult või täpselt määratletud ning mõistlikuks tähtajaks, kui need ei ohusta vahetult parvlaeva või kiirlaeva, selle meeskonna ja reisijate ohutust. Pärast puuduste kõrvaldamist kontrollivad vastuvõtjariigid, et kõrvaldamine on neile täiesti vastuvõetav. Kui see neile vastuvõetav ei ole, tõkestavad nad parvlaeva või kiirlaeva tegevuse.3. Liikmesriigid kehtestavad ja säilitavad vastavalt siseriiklikele õigusaktidele sobivas korras ühingu kaebuse esitamise õiguse tegevuse tõkestamise otsuse vastu. Kaebusi tuleks käsitleda kiiresti. Kaebuse esitamine ei too kaasa otsuse automaatset peatamist.Pädev asutus teatab ühingule nõuetekohaselt kaebuse esitamise õigusest.4. Juhul kui artikleid 4, 5 ja 6 kohaldatakse enne ro-ro-reisiparvlaeva või kiirreisilaeva tegevust liiniveol, tuleb otsus laeva töö tõkestamise kohta teha ühe kuu jooksul pärast esmast eriülevaatust ja edastada see viivitamata ühingule.Artikkel 11Esmaste ja korrapäraste eriülevaatustega seotud kord1. Vastuvõtjariigid vabastavad ro-ro-reisiparvlaevad ja kiirreisilaevad, millele on tehtud asjaomast (asjaomaseid) vastuvõtjariiki (vastuvõtjariike) rahuldavad eriülevaatused, direktiivi 95/21/EÜ artikli 7 lõikes 4 nimetatud laiendatud ülevaatustest ning laiendatud ülevaatustest, mis põhinevad selgel alusel, et nad kuuluvad selle direktiivi artikli 7 lõikes 1 ja V lisa A osa punktis 3 nimetatud reisilaevade kategooriasse.2. Sama parvlaeva või kiirlaeva eriülevaatusega seotud kahe või rohkema vastuvõtjariigi ametiasutused teevad omavahel koostööd. Eriülevaatusi teeb asjaomas(t)e vastuvõtjariigi (vastuvõtjariikide) kvalifitseeritud inspektoritest koosnev rühm. Kui on vaja hinnata kvalitatiivselt klassiga seotud sätete järgimist, tagavad vastuvõtjariigid, et rühma kuulub vajalik ekspert, kaasates vajaduse korral tunnustatud organisatsiooni inspektori. Inspektorid teatavad puudustest vastuvõtjariikide ametiasutustele. Vastuvõtjariik edastab selle teabe lipuriigile, kui see riik ei ole ülevaatusega seotud vastuvõtjariik.3. Asjaomane vastuvõtjariik võib nõustuda korraldama ülevaatust teise asjaomase vastuvõtjariigi taotluse korral.4. Ühingu taotluse korral kutsuvad vastuvõtjariigid lipuriigi, mis ei ole vastuvõtjariik, ametiasutuse osalema igas käesoleva direktiivi sätetele vastavas eriülevaatuses.5. Vastavalt artiklitele 6 ja 8 ülevaatust kavandavad vastuvõtjariigid võtavad nõuetekohaselt arvesse parvlaeva või kiirlaeva käitus- ja hoolduskava.6. Eriülevaatuste järeldused dokumenteeritakse aruandes, mille vorm kehtestatakse artiklis 16 sätestatud korras.7. Kui vastuvõtjariikide vahel on püsivad lahkarvamused artikli 4 ja artikli 5 lõike 1 nõuete täitmise kohta, teatab iga eriülevaatusega seotud vastuvõtjariigi ametiasutus komisjonile kohe lahkarvamuste põhjused.8. Komisjon võtab viivitamata õiguslikke meetmeid otsuse tegemiseks artiklis 16 sätestatud korras.Artikkel 12Õnnetusjuhtumite uurimine1. Liikmesriigid määratlevad oma vastavate siseriiklike õigussüsteemide raames õigusliku seisundi, mis võimaldab neil ja igal teisel oluliselt huvitatud liikmesriigil osaleda ro-ro-reisiparvlaeva või kiirreisilaevaga seotud laevaõnnetuse või intsidendi uurimises või teha selle raames koostööd või kui see on ette nähtud laevaõnnetuste uurimise koodeksiga, korraldada nimetatud uurimine.2. Mõistete "oluliselt huvitatud riik", "uurimist juhtiv riik" ja "laevaõnnetus" tähendused on samad, mis laevaõnnetuste uurimise koodeksis.3. Kui ro-ro-reisiparvlaev või kiirreisilaev on seotud laevaõnnetusega, algatab uurimismenetluse liikmesriik, kelle vetes õnnetus või juhtum toimub, või juhul, kui see toimub muudes vetes, viimane parvlaeva või reisilaeva külastatud liikmesriik. See riik jääb vastutavaks uurimise ja muude oluliselt huvitatud riikidega kooskõlastamise eest, kuni vastastikku lepitakse kokku uurimist juhtiv riik.4. Selliseid uurimisi korraldavad, neis osalevad või nende raames koostööd tegevad liikmesriigid tagavad, et uurimine viiakse lõpule võimalikult tõhusal viisil ja võimalikult lühikese aja jooksul, võttes arvesse laevaõnnetuste uurimise koodeksi.5. Liikmesriigid tagavad sellistest uurimistest järelduvate aruannete avalikustamise vastavalt laevaõnnetuste uurimise koodeksi punktile 12.3 ning nendest teatamise komisjonile.Artikkel 13Kaasnevad meetmed1. Vabastussertifikaati andvad või tunnustavad liikmesriigid teevad koostööd asjaomase vastuvõtjariigi või lipuriigi ametiasutusega, et lahendada kõik erimeelsused vabastuste sobivuse osas enne esmast eriülevaatust.2. Liikmesriigid peaksid käitama kaldapealseid navigatsioonisüsteeme ja muid teabekavasid vastavalt IMO resolutsioonile A.795(19), et aidata ro-ro-reisiparvlaevadel ja kiirreisilaevadel ohutult tegelda liiniveo või selle osaga, mille ohutuse eest nad vastutavad.3. Iga liikmesriik esitab komisjonile koopiad artikli 11 lõikes 6 nimetatud ülevaatusaruannetest, vajaduse korral koos IMO identifitseerimisnumbriga. Komisjon võib artiklis 16 sätestatud korras otsustada sobiva vahendi üle muudele laevadele identifitseerimisnumbri määramiseks. Kui liiniveoga on seotud kaks või mitu vastuvõtjariiki, võib andmed esitada üks neist vastuvõtjariikidest. Komisjon rajab ja säilitab andmebaasi, mis sisaldab esitatud teavet. Andmebaasile ligipääsu tingimused otsustatakse artiklis 16 sätestatud korras.4. Liikmesriigid tagavad, et liinivedudel nende sadamatesse või sadamatest ro-ro-reisiparvlaevu või kiirreisilaevu käitavad ühingud on võimelised säilitama ja rakendama laeva hädaolukorra situatsiooniplaneerimise ühtset süsteemi. Sel eesmärgil kasutavad nad raamistikku, mis on sätestatud IMO assamblee resolutsioonis A.852(20) ühtse situatsiooniplaneerimise struktuuri suuniste kohta. Kui liiniveoga on vastuvõtjariikidena seotud kaks või mitu liikmesriiki, kehtestavad nad ühiselt erinevate marsruutide plaani.5. Liikmesriigid tagavad, et lipuriigi ametiasutus kaasab neid vastuvõtjariikidena täielikult enne kiirlaeva tegevusloa andmist vastavalt kiirlaevade koodeksi punkti 1.9.3 sätetele. Liikmesriigid peavad tagama, et kehtestatakse või säilitatakse kohalikes oludes nõutavad inimelu, loodusvarade ja rannikul toimuva tegevuse kaitseks vajalikud tegevuspiirangud, ning võtavad meetmeid nende piirangute järgimise tagamiseks.Artikkel 14Vastuvõtjariikide koostööSama liiniveoga seotud vastuvõtjariigid peavad käesoleva direktiivi kohaldamisel ühendust.Artikkel 15ToetusmeetmedLiikmesriigid teatavad kolmandatele riikidele, kellel on kas lipuriigi kohustused või vastuvõtjariigi omadele sarnased kohustused ro-ro-reisiparvlaevade ja kiirreisilaevade osas, mis jäävad käesoleva direktiivi reguleerimisalasse ning sõidavad liikmesriigi sadama ning kolmanda riigi sadama vahel, igale ühenduse sadamast või sadamasse liinivedu pakkuvale ühingule käesoleva direktiiviga esitatavatest nõuetest.Artikkel 16Regulatiivkomitee1. Komisjoni abistab direktiivi 93/75/EMÜ artikli 12 lõike 1 alusel loodud komitee.2. Võetavate meetmete eelnõu esitab komiteele komisjoni esindaja. Tähtaja jooksul, mille määrab eesistuja lähtuvalt küsimuse kiireloomulisusest, esitab komitee eelnõu kohta oma arvamuse. Arvamus esitatakse sellise häälteenamusega, nagu on sätestatud asutamislepingu artikli 148 lõikes 2 nõukogu otsuste vastuvõtmiseks komisjoni ettepaneku põhjal. Liikmesriikide esindajate hääli komitees arvestatakse nimetatud artiklis sätestatud viisil. Eesistuja ei hääleta.3. a) Kui kavandatavad meetmed on komitee arvamusega kooskõlas, võtab komisjon need vastu.b) Kui kavandatavad meetmed ei ole komitee arvamusega kooskõlas või kui komitee ei esita oma arvamust, esitab komisjon võetavate meetmete kohta viivitamata ettepaneku nõukogule. Nõukogu teeb otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega. Kui nõukogu ei ole otsust teinud kaheksa nädala jooksul alates nõukogu poole pöördumisest, võtab komisjon ettepandud meetmed vastu.Artikkel 17Muutmise kordArtiklis 16 sätestatud korras võib:a) lisasid,b) mõisteid,c) viiteid ühenduse õigusaktidele,d) viiteid IMO resolutsioonidele,muuta määral, mis on vajalik nende vastavusse viimiseks ühenduse või IMO jõustunud meetmetega, kuid käesoleva direktiivi reguleerimisala laiendamata.Samuti võib lisasid muuta artiklis 16 sätestatud korras, kui on vaja parandada käesoleva direktiiviga kehtestatud korda, kuid selle reguleerimisala laiendamata.Artikkel 18KaristusedLiikmesriigid kehtestavad käesoleva direktiivi kohaselt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide rikkumise eest määratavate karistuste süsteemi ja võtavad kõik vajalikud meetmed, et tagada nende karistuste kohaldamine. Kehtestatavad karistused peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad.Artikkel 19Kohaldamine1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 1. detsembril 2000 ning teatavad sellest viivitamata komisjonile.2. Artikli 4 lõike 1 punkti d sätteid kohaldatakse hiljemalt 30 kuud pärast IEC standardi nr 61996 avaldamiskuupäeva või 1. jaanuaril 2001, olenevalt sellest, kumb kuupäev on hilisem.3. Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.4. Liikmesriigid edastavad komisjonile viivitamata käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide teksti. Komisjon teatab sellest teistele liikmesriikidele.Artikkel 20Kohaldamise hindamineKolm aastat pärast artikli 19 lõikes 1 nimetatud kuupäeva hindab komisjon teabe alusel, mida liikmesriigid esitavad vastavalt artiklile 13, käesoleva direktiivi kohaldamist.Artikkel 21JõustumineKäesolev direktiiv jõustub Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval.Artikkel 22AdressaadidKäesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Luxembourg, 29. aprill 1999Nõukogu nimeleesistujaW. Müller[1] EÜT C 108, 7.4.1998, lk 122.[2] EÜT C 407, 28.12.1998, lk 106.[3] Euroopa Parlamendi 7. oktoobri 1998. aasta arvamus (EÜT C 328, 26.10.1998, lk 82), nõukogu 21. detsembri 1998. aasta ühine seisukoht (EÜT C 49, 22.2.1999, lk 15) ja Euroopa Parlamendi 10. veebruari 1999. aasta otsus (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata).[4] EÜT C 379, 31.12.1994, lk 8.[5] EÜT L 157, 7.7.1995, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 98/42/EÜ (EÜT L 184, 27.6.1998, lk 40).[6] EÜT L 319, 12.12.1994, lk 20. Direktiivi on muudetud komisjoni direktiiviga 97/58/EÜ (EÜT L 274, 7.10.1997, lk 8).[7] EÜT L 247, 5.10.1993, lk 19. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 98/74/EÜ (EÜT L 276, 13.10.1998, lk 7).[8] EÜT L 144, 15.5.1998, lk 1.[9] EÜT L 320, 30.12.1995, lk 14. Määrust on muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 179/98 (EÜT L 19, 24.1.1998, lk 35).[10] EÜT L 204, 21.7.1998, lk 37. Direktiivi on muudetud direktiiviga 98/48/EÜ (EÜT L 217, 5.8.1998, lk 18).--------------------------------------------------I LISAERINÕUDED, MIDA ÜHINGUD PEAVAD TÄITMA(millele on viidatud artikli 5 lõikes 1 ning artiklites 6 ja 8)Ühingud peavad tagama, et nende ro-ro-reisiparvlaevade ja kiirreisilaevade pardal:1. on kaptenile enne parvlaeva või kiirlaeva sõidu algust tagatud sobiv teave kaldapealsete navigatsioonisüsteemide ja muude teabekavade kättesaadavuse kohta, mis aitavad tal laeva ohutult juhtida, ning et ta kasutab liikmesriikide rajatud navigatsiooniabi ja teabekavasid;2. kohaldatakse MSC ringkirja 699 (reisijate ohutusjuhendi läbivaadatud suuniste kohta) lõigete 2-6 asjakohaseid sätteid;3. on kergesti ligipääsetavasse kohta üles pandud laeva tööajakorralduse tabel, mis sisaldab:a) töötamise ajakava merel ja sadamas ningb) vahipersonali nõutavat maksimaalset tööaega või minimaalset puhkeaega;4. ei ole kapten piiratud ühegi otsuse tegemisel, mis tema ametialase arvamuse kohaselt on ohutuks laevasõiduks ja tööks vajalik, eriti raskete ilmastikuolude korral ja rasketes mereoludes;5. peab kapten arvestust laevasõiduga seotud tegevuste ja juhtumite kohta, mis on laevasõidu ohutuse seisukohast olulised;6. teatatakse igast laevakere uste ja sellega seotud plaadistuse kahjustusest või püsivast häirest, mis võib mõjutada parvlaeva või kiirlaeva terviklikkust, ning igast selliste uste sulgemisvahendite puudusest kiiresti nii lipuriigi ametiasutusele kui ka vastuvõtjariigile ja et need parandatakse kiiresti ning rahuldavalt;7. on enne ro-ro-reisiparvlaeva või kiirreisilaeva väljumist reisile kättesaadav ajakohane reisiplaan. Reisiplaani ettevalmistamisel tuleb täielikult arvesse võtta MSC resolutsioonis … (70) reisiplaneerimise suuniste kohta esitatud suuniseid.8. tehakse üldine teave pardal viibivatele vanuritele ja puuetega isikutele kättesaadavate teenuste ning abi kohta reisijatele teatavaks ja kättesaadavaks nägemispuuetega inimestele sobivas vormis.--------------------------------------------------II LISAÜHENDUSE ÕIGUSAKTIDE NIMEKIRI(millele on viidatud artikli 10 lõike 1 punktis c)- nõukogu 13. septembri 1993. aasta direktiiv 93/75/EMÜ miinimumnõuete kohta, mis käsitlevad ohtlikke või saastavaid kaupu vedavaid laevu, mis suunduvad ühenduse sadamatesse või lahkuvad sealt (EÜT L 247, 5.10.1993, lk 19). Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 98/74/EÜ (EÜT L 276, 13.10.1998, lk 7),- nõukogu 22. novembri 1994. aasta direktiiv 94/58/EÜ meremeeste väljaõppe miinimumtaseme kohta (EÜT L 319, 12.12.1994, lk 28). Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 98/35/EÜ (EÜT L 172, 17.6.1998, lk 1), vastavate erisustega,- nõukogu 8. detsembri 1995. aasta määrus (EÜ) nr 3051/95 ro-ro-tüüpi reisiparvlaevade meresõiduohutuse korralduse kohta (EÜT L 320, 30.12.1995, lk 14). Määrust on muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 179/98 (EÜT L 19, 24.1.1998, lk 35).--------------------------------------------------III LISAERIÜLEVAATUSTE MENETLUSED(millele on viidatud artiklites 6 ja 8)1. Eriülevaatustega tagatakse õigusaktidest tulenevate nõuete, eriti konstruktsiooni, vaheruumideks jaotumise ja püstuvuse, masinate ning elektriseadmete, lastimise, püstuvuse, tulekaitse, maksimaalse reisijate arvu, päästevahendite ning ohtlike kaupade veo, raadioside ja navigatsiooniga seotud nõuete täitmine õigel eesmärgil ning et need hõlmavad vajaduse korral vähemalt järgmist:- avariigeneraatori käivitamine,- avariivalgustuse kontroll,- raadioseadmete avariitoiteallika kontroll,- valjuhääldiside testimine,- tuletõrjeõppus, kaasa arvatud tuletõrjuja varustuse kasutamise oskuse näitamine,- tuletõrje-avariipumba toimimine juhul, kui selle põhitorustiku külge on ühendatud kaks töötavat tuletõrjevoolikut,- katelde, pea- ja abimasinate kütusevarustuse ning ventilaatorite kaugjuhitavate hädaseiskamispidemete testimine,- tulesiibrite kaug- ja paiksete sulgemisseadmete testimine,- tulekahju avastamis- ja häiresüsteemide testimine,- tuletõkkeuste korraliku sulgumise testimine,- pilsipumpade toimimine,- veekindlate vaheseinte uste sulgemine; nii paiksetest kui ka kaugjuhtimispunktidest,- veendumine, et meeskonna võtmeliikmed on tutvunud hukkumatuse informatsiooniga,- vähemalt ühe valvepaadi ja ühe päästepaadi vettelaskmine, nende jõuseadme ja roolimehhanismi käivitamine ja testimine ning nende tagasi tõstmine veest nende asukohale pardal,- kõikide päästepaatide ja valvepaatide nimistule vastavuse kontrollimine,- parvlaeva või kiirlaeva rooliseadme ja avariirooliseadme testimine.2. Eriülevaatustega kaasneb pardal kavandatud hooldussüsteemi kontrollimine.3. Eriülevaatused keskenduvad meeskonnaliikmete teadmistele ja nende tõhususele ohutuseeskirjade, hädaolukorras tegutsemise plaanide, hoolduse, töökorralduse, reisijate ohutuse, komandosilla korra ning lasti ja sõidukitega seotud tegevuste osas. Kontrollitakse meremeeste oskust mõista ning vajaduse korral anda korraldusi ja juhiseid ning anda aru ühises töökeeles, mis on dokumenteeritud laeva logiraamatus. Kontrollitakse dokumentaalseid tõendeid, et meeskonnaliikmed on edukalt läbinud erikoolituse, pidades eelkõige silmas järgmist:- masside juhtimise koolitus,- hädaolukorras vajalike süsteemide tundmaõppimise koolitus,- ohutuskoolitus töötajatele, kes annavad hädaolukorras otsest ohutusabi reisijatele reisijate ruumides, eriti vanuritele ja puuetega inimestele, ning- kriisijuhtimise ja inimeste käitumist käsitlev koolitus.Eriülevaatusega kaasneb hindamine, kas tööaja korraldus tekitab põhjendamatut väsimust eriti vahipersonalil.4. Kolmandate riikide antud meeskonnaliikmete meresõidudiplomeid tunnustatakse üksnes juhul, kui need vastavad 1978. aasta meremeeste väljaõppe, diplomeerimise ja vahiteenistuse aluste rahvusvahelise (STCW) konventsiooni reeglile I/10.--------------------------------------------------IV LISASOOVITUSLIKUD SUUNISED KVALIFITSEERITUD INSPEKTORITELE, KES TEEVAD PLAANIVÄLISEID ÜLEVAATUSI LIINIVEDUDE AJAL(millele on viidatud artikli 8 lõikes 1)1. Reisijatega seotud teaveVahend, mida kasutatakse veendumiseks, et ro-ro-reisiparvlaeva või kiirreisilaeva (edaspidi "laev") lubatud reisijate arvu ei ületata. Kontrollitakse, et reisijatega seotud teabe registreerimissüsteem vastab reeglitele ja on tõhus. Kontrollitakse, kuidas edastatakse teave reisijate koguarvu kohta kaptenile, ja vajaduse korral, kuidas edasi-tagasi reisijad, kes laevalt ei lahku, kajastuvad tagasisõitjate koguarvus.2. Lastimis- ja püstuvusteaveKontrollitakse, kas on vajaduse korral paigaldatud usaldusväärsed süvisemõõturid ja et neid kasutatakse. Kontrollitakse, kas on võetud meetmeid tagamaks, et laev ei ole ülekoormatud ning sobiv vaheruumideks jaotumise veeliin ei jää vee alla. Kontrollitakse, kas on tehtud nõuetekohane lastimis- ja püstuvushindamine. Kontrollitakse, kas kaup, sõidukid ja muu last on vajaduse korral kaalutud ja et need andmed edastatakse laevale lastimis- ja püstuvushindamisel kasutamiseks. Kontrollitakse, kas hukkumatuse informatsioon on püsivalt nähtaval ja et laeva juhtkonnale on tagatud hukkumatuse informatsiooni sisaldavad brošüürid.3. MereohutusMenetlus, millega tagatakse, et laev on enne kai äärest lahkumist merekindel, ja mis peaks hõlmama konkreetse ettekandmise korra, et kogu laevakere on veekindel ja ilmastikukindlad uksed on suletud. Kontrollitakse, kas kõik sõidukiteki uksed on suletud, enne kui laev kai äärest lahkub, või jäävad avatuks üksnes selle ajani, kui vöörivisiir sulgub, ning samuti vööri-, ahtri- ja külguste sulgemisseadmeid ning näidikutulede ja jälgimiskaamerate olemasolu nende seisundi näitamiseks komandosillal. Kõik raskused näidikutulede töös, eriti uste lülitite puhul, tuleks kindlaks teha ja neist ette kanda.4. OhutusteatedKontrollitakse tavaliste ohutusteadete ning hädaolukorras tegutsemise juhiste ja suuniste esitamist sobiva(te)s keel(t)es. Kontrollitakse, kas tavaline ohutusteade esitatakse reisi alguses ja on kuuldav kõigis üldkasutatavates ruumides, kaasa arvatud avatud tekid, kuhu reisijatel on ligipääs.5. Logiraamatu kandedKontrollitakse logiraamatut, et tagada kannete tegemine vööri, ahtri ja muude veekindlate ning ilmastikukindlate uste sulgemise, vaheruumideks jaotumise veekindlate ustega seotud õppuste, rooliseadmete testimise jm kohta. Samuti kontrollitakse süviste, vabaparda ja püstuvuse ning meeskonna ühise töökeele dokumenteerimist.6. Ohtlikud kaubadKontrollitakse, et ohtlikke või saastavaid kaupu veetakse vastavalt asjakohastele reeglitele ja eeskätt seda, et on koostatud ohtlikke ja saastavaid kaupu käsitlev deklaratsioon koos lastimanifesti või lastiplaaniga nende asukoha näitamiseks pardal, et konkreetse lasti vedu reisilaevadel on lubatud ning et ohtlikud ja saastavad kaubad on nõuetekohaselt märgistatud, sildistatud, paigutatud, kinnitatud ja eraldatud.Kontrollitakse, kas ohtlikke ja saastavaid kaupu vedavad sõidukid on nõuetekohaselt märgistatud ning kinnitatud. Kui veetakse ohtlikke või saastavaid kaupu, peab asjakohase lastimanifesti või lastiplaani koopia olema kättesaadav kaldal. Kontrollitakse, et kapten on teadlik teatamisnõuetest vastavalt direktiivile 93/75/EMÜ ja järgitavatest hädaolukorras tegutsemise juhistest ning esmaabi andmisest intsidentide puhul, mis on seotud ohtlike kaupade või merekeskkonna saasteainetega. Kontrollitakse, et sõidukitekkide ventilatsioon töötab kogu aeg ja et seda suurendatakse, kui sõidukite mootorid töötavad, ja et komandosillal on mingil kujul näidik selle kohta, kas sõidukiteki ventilatsioon töötab.7. Kaubaveokite kinnitamineViis, kuidas kaubaveokid on kinnitatud, näiteks kas plokkide abil paigaldatud või individuaalsete kinnitusköitega. Kontrollitakse, kas on piisavalt kinnituspunkte. Kaubaveokite kinnitamise kord, kui kogetakse või eeldatakse halbu ilmastikutingimusi. Busside ja mootorrataste kinnitamise meetod, kui see on vajalik. Kontrollitakse, et laeval on lasti kinnitamise käsiraamat.8. SõidukitekidKontrollitakse, kas eri- ja ro-ro-lastiruume valvatakse või jälgitakse pidevalt teleseiresüsteemiga, et märgata sõidukite liikumist halbades ilmastikutingimustes ja reisijate lubamatut sisenemist. Kontrollitakse, et tuletõkkeuksed ja sissepääsud hoitakse kinni ja et paigaldatud on teated, millega keelatakse reisijate sisenemine sõidukitekile laeva merel oleku ajal.9. Veekindlate uste sulgemineKontrollitakse, kas järgitakse laeva tegevusjuhistes ettenähtud põhimõtteid vaheruumideks jaotumise veekindlate uste kohta. Kontrollitakse ka nõutavate õppuste korraldamist. Kontrollitakse, kas võimaluse korral hoitakse komandosillalt juhitavad veekindlad uksed paiksel juhtimisel. Kontrollitakse, et uksed oleksid piiratud nähtavuse ja kõigi ohtlike olukordade puhul kinni. Kontrollitakse, et meeskonda juhendatakse uste kasutamise õige viisi osas ja et nad on uste väärkasutamise ohtudest teadlikud.10. Tuletõrje ringkäigudTuleks kinnitada, et korraldatakse tõhusaid ringkäike, et kiiresti avastada iga tulekahju puhkemine. See peaks hõlmama eriruume, kuhu ei ole paigaldatud paikset tulekahju avastamis- ja häiresüsteemi märkega, et neis ruumides võib korraldada punktis 8 viidatud ringkäike.11. Suhtlemine hädaolukorrasKontrollitakse, et vastavalt laevahäirete kavale on piisavalt meeskonnaliikmeid, kes aitaksid hädaolukorras reisijaid, ning et nad on kergesti eristatavad ja võimelised reisijatega hädaolukorras suhtlema, võttes arvesse järgmiste tegurite asjakohast ja piisavat kombinatsiooni:a) keel või keeled, mis on asjakohased konkreetsel marsruudil veetavate reisijate peamiste rahvuste puhul;b) võimalus, et oskus kasutada lihtsat ingliskeelset sõnavara põhijuhiste andmiseks võib osutuda suhtlemisvahendiks abi vajava reisijaga vaatamata sellele, kas reisijal ja meeskonnaliikmel on ühine keel või mitte;c) võimalik vajadus suhelda hädaolukorras muude vahenditega (nt ettenäitamine, käega antavad märguanded või tähelepanu juhtimine juhiste, kogunemispunktide, päästevahendite või evakuatsiooniteede asukohtadele juhul, kui suuliseid märguandeid ei ole võimalik anda);d) reisijatele nende emakeeles või -keeltes antud täielike ohutusjuhiste ulatus;e) keeled, milles hädaolukorrateateid võidakse edastada hädaolukorra või õppuse ajal, et anda reisijatele olulisi juhiseid ja hõlbustada meeskonnaliikmetel reisijate abistamist.12. Meeskonnaliikmete ühine töökeelKontrollitakse, et kehtestatud on töökeel, mis tagab meeskonna tõhusa tegevuse ohutusküsimustes, ja et see töökeel on dokumenteeritud laeva logiraamatus.13. OhutusvahendidKontrollitakse, et pääste- ja tuletõrjevahendid, kaasa arvatud tuletõkkeuksed ja muud kergesti kontrollitavad ehituslikud tulekaitsevahendid hoitakse korras. Kontrollitakse, et tuletõrjeplaanid asuvad alaliselt nähtavas kohas või et laeva juhtkonna liikmetele on kättesaadavaks tehtud samaväärset teavet sisaldavad vihikud. Kontrollitakse, et päästevestide asukoht on sobiv ja et laste päästevestide asukohta oleks võimalik kergesti kindlaks teha. Kontrollitakse, et sõidukite lastimine ei tõkesta võimalike sõidukitekkidel asuvate tuletõrjevahendite, avariisulgurite, pardaklappide juhtimisseadmete jne tööd.14. Navigatsiooni- ja raadioseadmedntrollitakse, et navigatsiooni- ja raadioseadmed, kaasa arvatud avariiraadiopoid (EPIRB), on töökorras.15. Täiendav avariivalgustusKontrollitakse, et paigaldatud on täiendav avariivalgustus, kui reeglid seda nõuavad, ja et peetakse puuduste registrit.16. EvakuatsiooniteedKontrollitakse, et evakuatsiooniteed oleks märgistatud vastavalt kohaldatavatele nõuetele ja et nende valgustus on korraldatud nii pea- kui ka avariitoiteallikatest. Kontrollitakse, kas on võetud meetmed evakuatsiooniteede sõidukitest vabana hoidmiseks, kui evakuatsiooniteed ületavad või läbivad sõidukitekke. Kontrollitakse, et väljapääsud, eriti tollimaksuvabade kaupluste väljapääsud, mis on leitud liigsete kaupadega tõkestatuna, hoitakse vabad.17. TegevusraamatKontrollitakse, et kaptenile ja igale vanemtüürimehele on antud tegevusraamatu eksemplarid ja et muud eksemplarid on kättesaadavad kõigile meeskonnaliikmetele. Samuti kontrollitakse, kas on olemas kontroll-lehed, mis käsitlevad merelemineku ettevalmistusi ja muid tegevusi.18. Masinaruumi puhtusKontrollitakse, et masinaruum hoitakse puhtana, pidades silmas hoolduskorda.19. Jäätmete kõrvaldamineKontrollitakse, et prügikäitluse ja -kõrvaldamise kord on rahuldav.20. Plaaniline hooldusKõigil ühingutel peaks olema konkreetne alaline kord koos plaanilise hoolduse süsteemiga kõigis ohutusega seotud valdkondades, kaasa arvatud vööri- ja ahtriuksed ning avad laeva külgedes koos nende sulgemisseadmetega, mis hõlmaks ka masinaruumi hoolduse ja ohutusvahendid. Laeval peaksid olema plaanid kõigi vahendite korrapäraseks kontrollimiseks, et hoida ohutusstandardeid kõrgeimal tasemel. Laeval peaks olema kord puuduste dokumenteerimiseks ja nende õige parandamise kinnitamiseks, et kapten ja määratud isik kaldal ühingu haldusstruktuuris oleksid puudustest teadlikud ja neile teatataks, kui puudused on ettenähtud aja jooksul parandatud. Sisemiste ja välimiste vööriuste sulgemisvahendite töö korrapärane kontroll peaks hõlmama näidikuid, jälgimisseadmeid ja kõiki piigarteid vöörivisiiri ja sisemise ukse vahelistes ruumides ning eelkõige sulgurmehhanisme ja nendega seotud hüdraulilisi süsteeme.21. Merereisi tegemineMerereisi tehes tuleks kasutada võimalust kontrollida tunglemist, sealhulgas istmete kättesaadavust ning vahekäikude, treppide ja avariiväljapääsude ummistamist pagasi ja reisijatega, kes ei leia istekohta. Samuti tuleks kontrollida, et reisijad lahkuvad sõidukitekilt enne laeva väljasõitu ja et nad pääsevad sinna alles vahetult enne sildumist.--------------------------------------------------V LISAKVALIFITSEERITUD INSPEKTORITE KVALIFIKATSIOONI JA SÕLTUMATUSE KRITEERIUMID(millele on viidatud artikli 2 punktis r)1. Liikmesriigi pädev asutus peab volitama kvalifitseeritud inspektorit teostama artiklis 6 nimetatud eriülevaatusi.2. Kvalifitseeritud inspektor peab kas:või:- olema töötanud vähemalt ühe aasta liikmesriigi pädeva asutuse juures lipuriigi inspektorina, kes tegeleb ülevaatuste ja sertifitseerimisega vastavalt 1974. aasta SOLASe konventsioonile,- ja ta peab:a) omama kapteni diplomit, mis lubab tal juhtida 1600 gt või suuremaid laevu (vt STCW, reegel II/2), võib) omama vanemmehaaniku diplomit, mis lubab tal täita ülesandeid laeval, mille peageneraatori võimsus on 3000 kW või rohkem (vt STCW, eeskiri III/2), võic) olema sooritanud mõnes liikmesriigis laevainseneri, mehaaniku või merendusega seotud inseneri eksami ja töötanud vastava insenerina vähemalt viis aastat,- punktis a ja b osutatud kvalifitseeritud inspektorid peavad olema teeninud merel vastavalt teki- või masinaosakonna ohvitserina vähemalt viis aastat;või:- kvalifitseeritud inspektoril peab olema mõnes liikmesriigis asjakohane ülikoolikraad või samaväärne, ja- ta peab olema läbinud mõnes liikmesriigis laevaohutusinspektorite koolis koolituse ja saanud kvalifikatsiooni, ja- ta peab olema teeninud vähemalt kaks aastat liikmesriigi pädeva asutuse juures lipuriigi inspektorina, kes tegeleb ülevaatuste ja sertifitseerimisega vastavalt 1974. aasta SOLASe konventsioonile.3. Kvalifitseeritud inspektorid peavad suutma suhelda meremeestega suuliselt ja kirjalikult merel kõige sagedamini kasutatavas keeles.4. Kvalifitseeritud inspektoritel peavad olema asjakohased teadmised 1974. aasta SOLASe konventsiooni sätete ja käesoleva direktiivi asjakohaste sätete kohta.5. Eriülevaatusi tegevatel kvalifitseeritud inspektoritel ei tohi olla ärihuve kõnealuses ühingus ega üheski ühingus, mis tegeleb liinivedudega asjaomasest vastuvõtjariigist või -riiki, ega inspekteeritavates ro-ro-reisiparvlaevades või kiirreisilaevades, samuti ei tohi kvalifitseeritud inspektorid töötada valitsusvälistes organisatsioonides või valitsusväliste organisatsioonide kasuks, kes teevad seadusega ettenähtud või klassifitseerimisülevaatusi või annavad sellele ro-ro-reisiparvlaevale või kiirreisilaevale tunnistusi.6. Aktsepteeritakse ka eespool nimetatud kriteeriumidele mittevastavaid inspektoreid, kes direktiivi 95/21/EÜ vastuvõtmise kuupäeval on liikmesriigi pädeva asutuse poolt sadamariigi kontrolli tegemiseks tööle võetud.--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv, 6. detsember 1972, millega muudetakse 14. juuni 1966. aasta direktiive peediseemne, söödakultuuride seemnete, teraviljaseemne ja seemnekartulite turustamise kohta, 30. juuni 1969. aasta direktiivi õli- ja kiudtaimede seemnete turustamise kohta ning 29. septembri 1970. aasta direktiive köögiviljaseemne turustamise kohta ja ühise põllumajandustaimesortide kataloogi kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31972L0418

Euroopa Liidu Teataja L 287 , 26/12/1972 Lk 0022 - 0030 Taanikeelne eriväljaanne: Seeria I Peatükk 1972(9-28.12) Lk 0016  Ingliskeelne eriväljaanne: Seeria I Peatükk 1972(9-28.12) Lk 0020  Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 03 Köide 33 Lk 0039  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 03 Köide 6 Lk 0144  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 03 Köide 6 Lk 0144  Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 5 Lk 0040  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 5 Lk 0040

		Nõukogu direktiiv,6. detsember 1972,millega muudetakse 14. juuni 1966. aasta direktiive peediseemne, söödakultuuride seemnete, teraviljaseemne ja seemnekartulite turustamise kohta, 30. juuni 1969. aasta direktiivi õli- ja kiudtaimede seemnete turustamise kohta ning 29. septembri 1970. aasta direktiive köögiviljaseemne turustamise kohta ja ühise põllumajandustaimesortide kataloogi kohta(72/418/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 43 ja 100,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse assamblee arvamust,võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamustning arvestades, et:käesolevas direktiivis sätestatud põhjustel tuleks muuta teatavaid allpool nimetatud ja viimati 20. juuli 1972. aasta direktiiviga [1] muudetud direktiivide sätteid: nõukogu 14. juuni 1966. aasta direktiivid peediseemne turustamise kohta, [2] söödakultuuride seemnete turustamise kohta, [3] teraviljaseemne turustamise kohta [4] ja seemnekartuli turustamise kohta [5]; nõukogu 30. juuni 1969. aasta direktiiv õli- ja kiudtaimede seemnete turustamise kohta [6]; nõukogu 29. septembri 1970. aasta direktiivid köögiviljaseemne turustamise kohta [7] ja ühise põllumajandustaimesortide kataloogi kohta [8];on vaja näha ette, et teatavatel asjaoludel ei tuleks eliitseemnele ja -istutusmaterjalile eelnevate põlvkondade aretusseemne suhtes, mis on eespool nimetatud direktiivide kohaselt eri liikmesriikides turustamiseks heaks kiidetud, enam kohaldada liikmesriikidevahelisi turustuspiiranguid;eespool nimetatud direktiividega ettenähtud korra kohaldamine eliitseemne ja -istutusmaterjali või sertifitseeritud seemne ja istutusmaterjali ajutiste tarneraskuste kõrvaldamiseks on näidanud, et neid raskusi oleks võimalik kergemini ületada, kiites lisaks madalama kvaliteediga seemnetele ja istutusmaterjalile heaks ka selliste sortide seemned ja istutusmaterjal, mis ei ole kantud ühisesse põllumajandustaimesortide kataloogi või siseriiklikusse põllumajandustaimesortide kataloogi;eespool nimetatud direktiivide kohaldamine on põhjustanud eri liikmesriikides raskusi seemnete ja istutusmaterjali importimisel, kuna igas liikmesriigis nõutakse importijalt erinevat teavet, mistõttu tuleks kõnealune teave ühtlustada;tuleks muuta eespool nimetatud direktiivides loetletud teatavate seemneliikide etikettidel esitatavat teavet, eriti koguseid käsitlevat teavet, ja kiita kõikide liikide puhul heaks pakendi sees oleva dokumendi asemel isekleepuva etiketi kasutamine;dekoratiivtaimede tootmiseks ettenähtud seeme tuleks jätta teraviljaseemne turustamist käsitleva direktiivi nagu muudegi sarnaste direktiivide rakendusalast välja;seemnekartuli turustamist käsitleva direktiivi sätetesse pakkimise ja liigitamise kohta tuleb teha teatavad kohandused; ettenähtud kontrollide kohaldamist tuleks laiendada teatavatele kahjulikele ja ohtlikele organismidele;on osutunud vajalikuks lubada kasutada 1975. aastal lõppeva üleminekuperioodi jooksul siseriiklikul tasandil selliste köögiviljasortide standardseemet, mis ei ole siseriiklikult ega ühenduses ametlikult heaks kiidetud; lisaks sellele peaks alates 1977. aastast olema võimalik sätestada kõikide sortide heakskiitmise aluseks ametlike kontrollide tulemused;köögiviljaseemne turustamist käsitleva direktiivi sätetega reguleeritud teatavate liikide seemnel ei ole teatavate liikmesriikide jaoks mingit tähtsust, kuigi seda kõnealustes riikides tähtsusetutes kogustes toodetakse või vähemalt turustatakse; seepärast tuleks jätta teatavad liigid nimetatud direktiivi kohaldamisalast välja ja liikmesriigid tuleks vabastada kohustusest kohaldada kõnealust direktiivi muude liikide seemne suhtes;kõikide sortide puhul, mis on kiidetud heaks enne 1. juulit 1972 muude kui ühist põllumajandustaimesortide kataloogi käsitlevas direktiivis sätestatud põhimõtete kohaselt, on vaja anda kõnealuste sortide seemne ja istutusmaterjali turustamiseks piisavalt pikk periood,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 114. juuni 1966. aasta direktiivi peediseemne turustamise kohta muudetakse järgmiselt.1. Artikli 11 lõike 1 punkti b teine pool asendatakse järgmisega:"Kõnealune dokument ei ole vajalik, kui teave on trükitud kustutamatult otse pakendile või kui kasutatakse punkti a sätete kohaselt isekleepuvat etiketti."2. Artiklile 14 lisatakse järgmine lõige:"3. Need liikmesriigid, kes on sätestanud artikli 3 lõike 3 punkti a kohaselt erandid, tagavad, et eliitseemnele eelnevate põlvkondade aretusseeme suhtes ei kohaldata mingeid nende omadustest, kontrollikorrast, märgistamisest ja pakendite sulgemisest tulenevaid turustuspiiranguid, kuia) seeme on pädeva sertifitseerimisasutuse poolt eliitseemne sertifitseerimise suhtes kohaldatavate sätete kohaselt ametlikult kontrollitud;b) seeme on pakendatud vastavalt käesoleva direktiivi sätetele; jac) pakendil on ametlik etikett, millel on vähemalt järgmine teave:- sertifitseerimisasutus ja liikmesriik või nende lühendid,- partii viitenumber,- liik,- sort,- märge "supereliitseeme",- kategooriale "sertifitseeritud seeme" eelnevate põlvkondade arv.Etikett peab olema valge violetse diagonaaltriibuga."3. Artikli 17 lõige 1 asendatakse järgmisega:"1. Selleks et kõrvaldada eliitseemne või sertifitseeritud seemne üldvarudega seotud mis tahes ajutised raskused, mis võivad tekkida ühes või mitmes liikmesriigis ja mida ei ole võimalik ühenduses ületada, võidakse artiklis 21 sätestatud korras võimaldada ühel või mitmel liikmesriigil lubada kindlaksmääratud ajaperioodi vältel turustada vähem rangetele nõuetele vastavate kategooriate seemet või seemet sortidest, mis ei ole kantud ühisesse põllumajandustaimesortide kataloogi või siseriiklikusse põllumajandustaimesortide kataloogi."4. Artikkel 19 loetakse artikli 19 lõikeks 1.5. Artiklile 19 lisatakse järgmine lõige:"2. Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed tagamaks, et teisest liikmesriigist või kolmandast riigist saabuvate üle 2-kilogrammiste seemnekoguste turustamisel oleks esitatud järgmine teave:a) liik;b) sort;c) kategooria;d) tootjariik ja ametlik kontrolliasutus;e) lähteriik;f) importija;g) seemnekogus.Kõnealuse teabe esitusviisi võib määrata kindlaks artiklis 21 sätestatud korras."6. III lisa jaotise A punkt 8 asendatakse järgmisega:"8. Deklareeritud neto- või brutomass või deklareeritud terade arv."Artikkel 214. juuni 1966. aasta direktiivi söödakultuuride seemnete turustamise kohta muudetakse järgmiselt.1. Artikli 2 lõige 3 jäetakse välja.2. Artikli 10 lõike 1 punkti b teine pool asendatakse järgmisega:"Kõnealune dokument ei ole vajalik, kui teave on trükitud kustutamatult otse pakendile või kui kasutatakse punkti a sätete kohaselt isekleepuvat etiketti."3. Artiklile 14 lisatakse järgmine lõige:"3. Need liikmesriigid, kes on sätestanud artikli 5 lõike 3 punkti a kohaselt erandid, tagavad, et eliitseemnele eelnevate põlvkondade aretusseeme suhtes ei kohaldata mingeid nende omadustest, kontrollikorrast, märgistamisest ja pakendite sulgemisest tulenevaid turustuspiiranguid, kuia) seeme on pädeva sertifitseerimisasutuse poolt eliitseemne sertifitseerimise suhtes kohaldatavate sätete kohaselt ametlikult kontrollitud;b) seeme on pakendatud vastavalt käesoleva direktiivi sätetele; jac) pakendil on ametlik etikett, millel on vähemalt järgmine teave:- sertifitseerimisasutus ja liikmesriik või nende lühendid,- partii viitenumber,- liik,- sort,- märge "supereliitseeme",- kategooriale "sertifitseeritud seeme" eelnevate põlvkondade arv.Etikett peab olema valge violetse diagonaaltriibuga."4. Artikli 17 lõige 1 asendatakse järgmisega:"1. Selleks et kõrvaldada eliitseemne, sertifitseeritud seemne või tarbeseemne üldvarudega seotud mis tahes ajutised raskused, mis võivad tekkida ühes või mitmes liikmesriigis ja mida ei ole võimalik ühenduses ületada, võidakse artiklis 21 sätestatud korras võimaldada ühel või mitmel liikmesriigil lubada kindlaksmääratud ajaperioodi vältel turustada vähem rangetele nõuetele vastavate kategooriate seemet või seemet sortidest, mis ei ole kantud ühisesse põllumajandustaimesortide kataloogi või siseriiklikusse põllumajandustaimesortide kataloogi."5. Artikkel 19 loetakse artikli 19 lõikeks 1.6. Artiklile 19 lisatakse järgmine lõige:"2. Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed tagamaks, et teisest liikmesriigist või kolmandast riigist saabuvate üle 2-kilogrammiste seemnekoguste turustamisel oleks esitatud järgmine teave:a) liik;b) sort;c) kategooria;d) tootjariik ja ametlik kontrolliasutus;e) lähteriik;f) importija;g) seemnekogus.Kõnealuse teabe esitusviisi võib määrata kindlaks artiklis 21 sätestatud korras."Artikkel 314. juuni 1966. aasta direktiivi teraviljaseemne turustamise kohta muudetakse järgmiselt.1. Artikli 2 lõike 1 punkt A asendatakse järgmisega:"A. Teravili: järgmist liiki taimed, mis on nähtud ette muude põllu- ja aiakultuuride kui dekoratiivtaimede tootmiseks."2. Artikli 10 lõike 1 punkti b teine pool asendatakse järgmisega:"Kõnealune dokument ei ole vajalik, kui teave on trükitud kustutamatult otse pakendile või kui kasutatakse punkti a sätete kohaselt isekleepuvat etiketti."3. Artiklile 14 lisatakse järgmine lõige:"3. Need liikmesriigid, kes on sätestanud artikli 3 lõike 4 punkti a kohaselt erandid, tagavad, et eliitseemnele eelnevate põlvkondade aretusseemne suhtes ei kohaldata mingeid nende omadustest, kontrollikorrast, märgistamisest ja pakendite sulgemisest tulenevaid turustuspiiranguid, kuia) seeme on pädeva sertifitseerimisasutuse poolt eliitseemne sertifitseerimise suhtes kohaldatavate sätete kohaselt ametlikult kontrollitud;b) seeme on pakendatud vastavalt käesoleva direktiivi sätetele; jac) pakendil on ametlik etikett, millel on vähemalt järgmine teave:- sertifitseerimisasutus ja liikmesriik või nende lühendid,- partii viitenumber,- liik,- sort,- märge "supereliitseeme",- kategooriale "sertifitseeritud seeme" eelnevate põlvkondade arv.Etikett peab olema valge violetse diagonaaltriibuga."4. Artikli 17 lõige 1 asendatakse järgmisega:"1. Selleks et kõrvaldada eliitseemne või sertifitseeritud seemne üldvarudega seotud mis tahes ajutised raskused, mis võivad tekkida ühes või mitmes liikmesriigis ja mida ei ole võimalik ühenduses ületada, võidakse artiklis 21 sätestatud korras võimaldada ühel või mitmel liikmesriigil lubada kindlaksmääratud ajaperioodi vältel turustada vähem rangetele nõuetele vastavate kategooriate seemet või seemet sortidest, mis ei ole kantud ühisesse põllumajandustaimesortide kataloogi või siseriiklikusse põllumajandustaimesortide kataloogi."5. Artikkel 19 loetakse artikli 19 lõikeks 1.6. Artiklile 19 lisatakse järgmine lõige:"2. Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed tagamaks, et teisest liikmesriigist või kolmandast riigist saabuvate üle 2-kilogrammiste seemnekoguste turustamisel oleks esitatud järgmine teave:a) liik;b) sort;c) kategooria;d) tootjariik ja ametlik kontrolliasutus;e) lähteriik;f) importija;g) seemnekogus.Kõnealuse teabe esitusviisi võib määrata kindlaks artiklis 21 sätestatud korras."7. IV lisa jaotise A punkti a alapunkt 8 asendatakse järgmisega:"8. Deklareeritud neto- või brutomass või deklareeritud terade arv."8. IV lisa jaotise A punkti b alapunkt 5 asendatakse järgmisega:"5. Deklareeritud neto- või brutomass või deklareeritud terade arv."Artikkel 414. juuni 1966. aasta direktiivi seemnekartuli turustamise kohta muudetakse järgmiselt.1. Artikli 7 lõike 1 teine lause asendatakse järgmisega:"Mugulate puhul, mis on liiga suured, et läbida 35 × 35 mm suurust ruudukujulist sõelasilma, väljendatakse mugulate suuruse ülem- ja alampiiri viiega jaguva arvuga."2. Artiklile 7 lisatakse järgmine lõige:"4. Liikmesriigid võivad:a) kohaldada lõike 1 esimese lause teise osa sätteid muude kui kõnealuses sättes nimetatud sortide suhtes;b) suurendada partii piires maksimaalset lubatud kõikumist mugulate suuruses."3. Artikli 8 lõige 1 asendatakse järgmisega:"1. Liikmesriigid nõuavad, et eliitseemnekartulit ja sertifitseeritud seemnekartulit turustataks üksnes piisavalt ühtlaste partiidena ja suletud pakendites või mahutites, mis peavad olema pitseeritud ja omama artiklites 9 ja 10 kirjeldatud sulgurit ja märgistust. Pakendid peavad olema uued; mahutid peavad olema puhtad."4. Artikli 9 lõikesse 1 lisatakse pärast sõna "pakendid" sõnad "ja mahutid" ja enne sõna "mahuti" sõnad "pakend või".5. Artikli 10 lõikesse 1 lisatakse pärast sõna "pakendid" sõnad "ja mahutid" ja artiklisse 11 lisatakse enne sõna "mahutid" sõnad "pakendid või".6. Artiklis 12 asendatakse sõnad "mahutil või selle sees" sõnadega "pakendi peal või selle sees või mahutil".7. Artikli 13 lõikesse 1 lisatakse enne sõna "mahutid" sõnad "pakendid või".8. Artiklile 13 lisatakse järgmine lõige:"4. Need liikmesriigid, kes on sätestanud artikli 3 lõike 2 punkti B alapunkti a kohaselt erandid, tagavad, et eliitseemnele eelnevate põlvkondade aretusseemnekartulite suhtes ei kohaldata mingeid nende omadustest, kontrollikorrast, märgistamisest ja pakendite sulgemisest tulenevaid turustuspiiranguid, kuia) seemnekartul on pädeva sertifitseerimisasutuse poolt eliitseemnekartuli sertifitseerimise suhtes kohaldatavate sätete kohaselt ametlikult kontrollitud;b) seemnekartul on paigutatud pakenditesse või mahutitesse vastavalt käesoleva direktiivi sätetele; jac) pakendil või mahutil on ametlik etikett, millel on vähemalt järgmine teave:- sertifitseerimisasutus ja liikmesriik või nende lühendid,- tootja number või partii viitenumber,- liik,- sort,- märge "supereliitseemnekartul".Etikett peab olema valge violetse diagonaaltriibuga."9. Artikli 16 lõige 1 asendatakse järgmisega:"1. Selleks et kõrvaldada üldise eliitseemnekartuli või sertifitseeritud seemnekartuli üldvarudega seotud mis tahes ajutised raskused, mis võivad tekkida ühes või mitmes liikmesriigis ja mida ei ole võimalik ühenduses ületada, võidakse artiklis 19 sätestatud korras võimaldada ühel või mitmel liikmesriigil lubada kindlaksmääratud ajaperioodi vältel turustada vähem rangetele nõuetele vastavate kategooriate seemnekartulit või seemnekartulit sortidest, mis ei ole kantud ühisesse põllumajandustaimesortide kataloogi või siseriiklikusse põllumajandustaimesortide kataloogi."10. Artikkel 18 loetakse artikli 18 lõikeks 1.11. Artiklile 18 lisatakse järgmine lõige:"2. Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed tagamaks, et teisest liikmesriigist või kolmandast riigist saabuvate seemnekartulite turustamisel oleks esitatud järgmine teave:a) liik;b) sort;c) kategooria;d) tootjariik ja ametlik kontrolliasutus;e) lähteriik;f) importija;g) seemnekartulite kogus.Kõnealuse teabe esitusviisi võib määrata kindlaks artiklis 19 sätestatud korras."12. I lisasse lisatakse järgmised punktid:"5. Pinnas ei tohi olla saastatud Heterodera rostochiensis Wolliga.6. Põllukultuur peab olema vaba järgmistest haigustekitajatest:a) Synchytrium endobioticum (Schilb.) Perc.;b) Corynebacterium sepedonicum (Spieck. ja Kotth.) Skapt. ja Burkh."13. II lisasse lisatakse sõnade "Lubatud hälbed" ette täht A.14. II lisa täiendatakse järgmiselt:"B. Seemnekartulil ei tohi esineda haigustekitajaid Heterodera rostochiensis, Synchytrium endobioticum, Corynebacterium sepedonicum ja Pseudomonas solanacearum."Artikkel 530. juuni 1969. aasta direktiivi õli- ja kiudtaimede seemnete turustamise kohta muudetakse järgmiselt.1. Artikli 10 lõike 1 punkti b teine pool asendatakse järgmisega:"Kõnealune dokument ei ole vajalik, kui teave on trükitud kustutamatult otse pakendile või kui kasutatakse punkti a sätete kohaselt isekleepuvat etiketti."2. Artiklile 13 lisatakse järgmine lõige:"3. Need liikmesriigid, kes on sätestanud artikli 3 lõike 5 punkti a kohaselt erandid, tagavad, et eliitseemnele eelnevate põlvkondade aretusseemne suhtes ei kohaldata mingeid nende omadustest, kontrollikorrast, märgistamisest ja pakendite sulgemisest tulenevaid turustuspiiranguid, kuia) seeme on pädeva sertifitseerimisasutuse poolt eliitseemne sertifitseerimise suhtes kohaldatavate sätete kohaselt ametlikult kontrollitud;b) seeme on pakendatud vastavalt käesoleva direktiivi sätetele; jac) pakendil on ametlik etikett, millel on vähemalt järgmine teave:- sertifitseerimisasutus ja liikmesriik või nende lühendid,- partii viitenumber,- liik,- sort,- märge "supereliitseeme",- kategooriale "sertifitseeritud seeme" eelnevate põlvkondade arv.Etikett peab olema valge violetse diagonaaltriibuga."3. Artikli 16 lõige 1 asendatakse järgmisega:"1. Selleks et kõrvaldada eliitseemne, sertifitseeritud seemne või tarbeseemne üldvarudega seotud mis tahes ajutised raskused, mis võivad tekkida ühes või mitmes liikmesriigis ja mida ei ole võimalik ühenduses ületada, võidakse artiklis 20 sätestatud korras võimaldada ühel või mitmel liikmesriigil lubada kindlaksmääratud ajaperioodi vältel turustada vähem rangetele nõuetele vastavate kategooriate seemet või seemet sortidest, mis ei ole kantud ühisesse põllumajandustaimesortide kataloogi või siseriiklikusse põllumajandustaimesortide kataloogi."4. Artikkel 18 loetakse artikli 18 lõikeks 1.5. Artiklile 18 lisatakse järgmine lõige:"2. Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed tagamaks, et teisest liikmesriigist või kolmandast riigist saabuvate üle 2-kilogrammiste seemnekoguste turustamisel oleks esitatud järgmine teave:a) liik;b) sort;c) kategooria;d) tootjariik ja ametlik kontrolliasutus;e) lähteriik;f) importija;g) seemnekogus.Kõnealuse teabe esitusviisi võib määrata kindlaks artiklis 20 sätestatud korras."Artikkel 629. juuni 1970. aasta direktiivi köögiviljaseemne turustamise kohta muudetakse järgmiselt.1. Artikli 2 lõike 1 jaotisest A jäetakse välja viide järgmistele liikidele:"Zea mays convar. microsperma (Koern.) lõhenev mais""Zea mays convar. saccharata (Koern.) suhkrumais."2. Artikli 2 lõike 1 jaotise F punktist a jäetakse välja sõnad "suhkrumais ja lõhenev mais".3. Artikli 7 lõiget 1 täiendatakse järgmiselt:"Alates 1. juulist 1977 võidakse näha artiklis 40 sätestatud korras ette, et teatavate köögiviljaliikide sordid kiidetakse alates kindlaksmääratavatest kuupäevadest heaks üksnes ametlike kontrollide põhjal."4. Artikkel 9 asendatakse järgmisega:"Artikkel 91. Liikmesriigid võivad kiita heaks sordid, mis on nende territooriumil enne 1. juulit 1972 ametlikult heaks kiidetud, tegemata muid käesoleva direktiivi sätete kohaseid kontrolle, kui varasematest kontrollidest ilmneb, et sordid on eristatavad, piisavalt ühtlased ja stabiilsed. Artikli 7 lõike 2 kohaselt kindlaks määratud omaduste kontrollimine tuleb lõpetada hiljemalt 30. juuniks 1975.2. Liikmesriigid võtavad kõik meetmed, mis on vajalikud selle tagamiseks, et enne 1. juulit 1972 muude kui käesoleva direktiivi sätete kohaselt sortidele antud ametlik heakskiit kaotab kehtivuse hiljemalt 30. juunil 1980, kui kõnealused sordid ei ole nimetatud tähtpäevaks käesoleva direktiivi sätete kohaselt heaks kiidetud.3. Olenemata artikli 3 lõike 1 sätetest, võivad liikmesriigid lubada turustada kuni 30. juunini 1975 oma territooriumil ametlikult heakskiitmata sortide standardseemet, kui kõnealuste sortide seemet on asjaomases liikmesriigis turustatud enne 1. juulit 1972."5. Artikli 11 lõiget 2 täiendatakse järgmiselt:"Liikmesriigid edastavad nõudmise korral samuti nende eriomaduste kirjelduse, mille põhjal sorti on võimalik eristada teistest sarnastest sortidest."6. Artikli 13 lõiget 1 täiendatakse järgmiselt:"Liikmesriigis enne 1. juulit 1972 sortidele antud heakskiit kehtib maksimaalselt 30. juunini 1982."7. Artikli 16 lõige 1 asendatakse järgmisega:"1. Liikmesriigid tagavad, et pärast artiklis 17 nimetatud avaldamisele järgneva kahe kuu möödumist ei tohi käesoleva direktiivi sätete või käesoleva direktiivi põhimõtetele vastavate põhimõtete kohaselt heaks kiidetud sortide seemne suhtes kohaldada mingeid sordiga seotud turustuspiiranguid."8. Artikli 17 esimesse lausesse lisatakse sõna "seeme" järele sõnad "pärast kahe kuu möödumist".9. Artikli 26 lõike 1 punkti b teine pool asendatakse järgmisega:"Kõnealune dokument ei ole vajalik, kui teave on trükitud kustutamatult otse pakendile või kui kasutatakse punkti a sätete kohaselt isekleepuvat etiketti."10. Artiklile 30 lisatakse järgmine lõige:"3. Need liikmesriigid, kes on sätestanud artikli 20 lõike 4 punkti a kohaselt erandid, tagavad, et eliitseemnele eelnevate põlvkondade aretusseemne suhtes ei kohaldata mingeid nende omadustest, kontrollikorrast, märgistamisest ja pakendite sulgemisest tulenevaid turustuspiiranguid, kuia) seeme on pädeva sertifitseerimisasutuse poolt eliitseemne sertifitseerimise suhtes kohaldatavate sätete kohaselt ametlikult kontrollitud;b) seeme on pakendatud vastavalt käesoleva direktiivi sätetele; jac) pakendil on ametlik etikett, millel on vähemalt järgmine teave:- sertifitseerimisasutus ja liikmesriik või nende lühendid,- partii viitenumber,- liik,- sort,- märge "supereliitseeme",- kategooriale "sertifitseeritud seeme" eelnevate põlvkondade arv.Etikett peab olema valge violetse diagonaaltriibuga."11. Artikli 33 lõige 1 asendatakse järgmisega:"1. Selleks et kõrvaldada eliitseemne, sertifitseeritud seemne või standardseemne üldvarudega seotud mis tahes ajutised raskused, mis võivad tekkida ühes või mitmes liikmesriigis ja mida ei ole võimalik ühenduses ületada, võidakse artiklis 40 sätestatud korras võimaldada ühel või mitmel liikmesriigil lubada kindlaksmääratud ajaperioodi vältel turustada vähem rangetele nõuetele vastavate kategooriate seemet või seemet sortidest, mis ei ole kantud ühisesse köögiviljasortide kataloogi või siseriiklikesse sordikataloogidesse."12. Artikkel 35 loetakse artikli 35 lõikeks 1.13. Artiklile 35 lisatakse järgmine lõige:"2. Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed tagamaks, et teisest liikmesriigist või kolmandast riigist saabuvate üle 2-kilogrammiste seemnekoguste turustamisel oleks esitatud järgmine teave:a) liik;b) sort;c) kategooria;d) tootjariik ja ametlik kontrolliasutus;e) lähteriik;f) importija;g) seemnekogus.Kõnealuse teabe esitusviisi võib määrata kindlaks artiklis 40 sätestatud korras."14. Artikli 37 lõiget 1 täiendatakse järgmiselt:"Punktis c sätestatud kohustus kehtib üksnes tootjate suhtes."15. Artikkel 42 asendatakse järgmisega:"Artikkel 42Liikmesriigi taotluse korral, mida menetletakse artiklis 40 sätestatud korras, võib vabastada asjaomase liikmesriigi täielikult või osaliselt kohustusest kohaldada käesoleva direktiivi sätteid, välja arvatud juhul, kui see on vastuolus artikli 16 lõike 1 ja artikli 30 lõike 1 sätetega:a) järgmiste liikide suhtes:aed-harakputk,spargel,lehtpeet,lehtkapsas,lillkapsas,asparkapsas,sigur,arbuus,apteegitill,mustjuur;b) muude liikide suhtes, mida asjaomase liikmesriigi territooriumil tavaliselt ei toodeta ega turustata."16. II ja III lisast jäetakse välja kõik viited liikidele Zea mays convar. microsperma ja convar. saccharata.17. IV lisa jaotise A punkti a alapunkt 9 asendatakse järgmisega:"9. Deklareeritud neto- või brutomass või deklareeritud terade arv."18. IV lisa jaotise B punkti a alapunkt 3 sõnastatakse ümber järgmiselt:"Pitseerimise kuu ja aasta; väikeste pakendite puhul pitseerimise aasta."19. IV lisa jaotise B punkti a alapunktist 9 jäetakse välja sõnad "kuni 100-grammised".20. IV lisa jaotise B punkti a alapunkt 10 asendatakse järgmisega:"10. Deklareeritud neto- või brutomass või deklareeritud terade arv, välja arvatud kuni 500-grammiste väikepakendite puhul."Artikkel 729. septembri 1970. aasta direktiivi ühise põllumajandustaimesortide kataloogi kohta muudetakse järgmiselt.1. Artikli 3 lõikes 3 asendatakse tähtpäev "1. juuli 1970" tähtpäevaga "1. juuli 1972".2. Artikli 10 lõiget 2 täiendatakse järgmiselt:"Liikmesriigid edastavad nõudmise korral samuti need eriomadused, mille põhjal sorti on võimalik eristada teistest sarnastest sortidest."3. Artikli 12 lõiget 1 täiendatakse järgmiselt:"Liikmesriigis enne 1. juulit 1972 sortidele antud heakskiit kehtib maksimaalselt 30. juunini 1982."Artikkel 8Liikmesriigid peavad jõustama:a) hiljemalt 1. juuliks 1972 õigusnormid, mis on vajalikud artikli 6 (v.a punktid 13 ja 18) ning artikli 7 sätete järgimiseks;b) hiljemalt 1. juuliks 1973 õigusnormid, mis on vajalikud muude käesoleva direktiivi sätete järgmiseks.Artikkel 9Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 6. detsember 1972Nõukogu nimeleesistujaN. Schmelzer[1] EÜT L 171, 29.7.1972, lk 37.[2] EÜT 125, 11.7.1966, lk 2290/66.[3] EÜT 125, 11.7.1966, lk 2298/66.[4] EÜT 125, 11.7.1966, lk 2309/66.[5] EÜT 125, 11.7.1966, lk 2320/66.[6] EÜT L 169, 10.7.1969, lk 3.[7] EÜT L 225, 12.10.1970, lk 7.[8] EÜT L 225, 12.10.1970, lk 1.--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv, 12. juuni 1978, mootorsõidukite reisijateruumi kütteseadmeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31978L0548

Euroopa Liidu Teataja L 168 , 26/06/1978 Lk 0040 - 0044 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 8 Lk 0140  Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 7 Lk 0125  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 8 Lk 0140  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 8 Lk 0190  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 13 Köide 8 Lk 0190

		Nõukogu direktiiv,12. juuni 1978,mootorsõidukite reisijateruumi kütteseadmeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta(78/548/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [2]ning arvestades, et:tehnilised nõuded, millele mootorsõidukid peavad siseriiklike õigusaktide kohaselt vastama, kehtivad muu hulgas ka mootorsõidukite reisijateruumi kütteseadmete kohta;nimetatud nõuded on liikmesriigiti erinevad ning seetõttu on vaja, et kõik liikmesriigid võtaksid lisaks olemasolevatele eeskirjadele või nende asemel vastu ühesugused nõuded, et eelkõige oleks võimalik iga sõidukiliigi suhtes rakendada nõukogu 6. veebruari 1970. aasta direktiivis 70/156/EMÜ (liikmesriikide mootorsõidukite ja nende haagiste tüüpe käsitlevate õigusaktide ühtlustamise kohta) [3], viimati muudetud direktiiviga 78/547/EMÜ [4], ettenähtud EMÜ tüübikinnitusmenetlust;mootorsõidukeid käsitlevate siseriiklike õigusaktide ühtlustamine eeldab liikmesriikide poolt ühiste nõuete kohaselt tehtud kontrollimiste vastastikust tunnustamist,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Käesolevas direktiivis tähendab sõiduk maanteel kasutamiseks mõeldud, vähemalt neljarattalist mistahes M1-kategooria mootorsõidukit (nagu on määratletud direktiivi 70/156/EMÜ I lisas), mille maksimaalne valmistajakiirus ületab 25 km/h.Artikkel 2Ükski liikmesriik ei tohi keelduda EMÜ tüübikinnituse või siseriikliku tüübikinnituse andmisest sõidukile reisijateruumi kütteseadmega seotud põhjustel, kui see vastab I lisas sätestatud nõuetele.Artikkel 3Ükski liikmesriik ei tohi sõiduki müügist, registreerimisest, kasutuselevõtmisest või kasutamisest keelduda või seda keelata sõiduki reisijateruumi kütteseadmega seotud põhjustel, kui see vastab I lisas ettenähtud nõuetele.Artikkel 4Mistahes muudatused, mis on vajalikud lisades esitatud nõuete kohandamiseks tehnika arenguga, võetakse vastu direktiivi 70/156/EMÜ artiklis 13 sätestatud korras.See kord kehtib ka käesolevasse direktiivi alaliste lisakütteseadmete paigaldamist reguleerivate sätete sisseviimise kohta.Artikkel 51. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigusnormid 18 kuu jooksul alates direktiivi teatavakstegemisest ning teatavad sellest viivitamata komisjonile.2. Liikmesriigid tagavad, et käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike põhiliste õigusnormide tekst edastatakse komisjonile.Artikkel 6Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Luxembourg, 12. juuni 1978Nõukogu nimeleesistujaK. Olesen[1] EÜT C 118, 16.5.1977, lk 29.[2] EÜT C 114, 11.5.1977, lk 6.[3] EÜT L 42, 23.2.1970, lk 1.[4] EÜT L 168, 26.6.1978, lk 39.--------------------------------------------------I LISA1. MÕISTEKäesolevas direktiivis kasutatakse järgmist mõistet: sõiduki reisijateruumi kütteseade – mis tahes seade, mille abil saab tõsta reisijateruumis temperatuuri ja mis kasutab temperatuuri tõstmiseks mootori soojust.2. NÕUDED2.1. Kõigil sõidukitel peab olema reisijateruumi kütmiseks vajalik seade.2.2. Sõidukites, kus reisijateruumi kütteseade kasutab mootori heitgaaside või jahutusõhu soojust, peab seade olema konstrueeritud selliselt, et:2.2.1. reisijateruumi sisenev soojendatud õhk ei sisaldaks rohkem heitgaase, kui sõidukisse väljast sisselastav õhk;2.2.2. sõiduki tavakasutuse korral maanteel ei oleks sõidukis viibijatel võimalik kokku puutuda seadme põletust põhjustada võivate osadega. See tingimus loetakse täidetuks, kui seadme osad ei kuumene üle 80 °C;2.2.3. reisijateruumi sisenev kuum õhk ei tõuseks temperatuurini, mis võiks sõidukis viibijatele põhjustada põletusi. See tingimus loetakse täidetuks, kui reisijateruumi siseneva kuuma õhu temperatuuri ja ümbritseva temperatuuri vahe ei ole suurem kui 110 °C.2.3. Punktis 2.2.1 esitatud nõuded kütteseadmetele, mille soojusvaheti primaarahelas kasutatakse heitgaasi või heitõhku, loetakse täidetuks siis, kui on täidetud järgmised tingimused:2.3.1. soojusvaheti primaarahela seinad peavad olema lekkekindlad rõhul kuni 2 bar (k.a);2.3.2. soojusvaheti primaarahela seintel ei tohi olla eemaldatavaid osi;2.3.3. soojusvaheti seina osa, millel toimub soojusvahetus, peab olema vähemalt 2 mm paks, juhul kui see on valmistatud legeerimata terasest;2.3.3.1. kui on kasutatud muid materjale (kaasa arvatud komposiit- või pinnatud materjalid), peab seina paksus olema selline, et oleks tagatud soojusvaheti sama tööiga kui punktis 2.3.3 kirjeldatud juhul;2.3.3.2. kui soojusvaheti osa, millel toimub soojusvahetus, on emailitud, peab emailitud seina paksus olema vähemalt 1 mm. Emailkate peab olema vastupidav ja lekkekindel ning ei tohi olla poorne.2.3.4. heitgaase juhtiv toru peab olema varustatud vähemalt 30 mm pikkuse korrosioonikontrollimislõiguga, mis peab asetsema soojusvahetist vahetult allavoolu. Lõik peab olema katmata ja kergesti ligipääsetav;2.3.4.1. lõigu sein ei tohi olla paksem kui soojusvaheti sees olevad heitgaasitorud ja lõigu materjal ning pinnaomadused peavad olema samaväärsed torude materjali ja pinnaomadustega;2.3.4.2. kui soojusvaheti moodustab ühise üksuse sõiduki summutiga, tuleb vastavalt punktile 2.3.4.1 summuti välisseina pidada selleks lõiguks, kuhu tõenäoliselt tekib korrosioon.2.4. Kütmiseks mootori jahutusõhku kasutatavate kütteseadmete korral loetakse punktis 2.2.1 esitatud nõuded täidetuks, kui on täidetud järgmised tingimused:2.4.1. Jahutusõhku, mis puutub kokku ainult nende mootori pindadega, millel ei ole eemaldatavaid osi, võib kasutada kütteõhuna ilma, et oleks vajalik soojusvaheti olemasolu; jahutusõhu ringvoolu seinte ja soojusvahetuseks kasutatavate pindade vahelised ühenduskohad peavad olema gaasitihedad ja õlikindlad. Need tingimused loetakse täidetuks, kui näiteks:2.4.1.1. iga süüteküünla ümber olev kate eemaldab kõik kütteõhu ringvoolust väljapoole jäävad gaasilekked;2.4.1.2. silindripea ja heitgaasitorustiku vaheline ühendus on väljaspool kütteõhu ringvoolu;2.4.1.3. silindripea ja silindri vahel on kahekordne lekkekaitse ja esimesest ühendusest eralduv mistahes võimalik gaasileke väljaspool kütteõhu ringvoolu eemaldatakse,või:silindripea ja silindri vaheline lekkekaitse on ka siis efektiivne, kui silindripea poldid on külmalt pingutatud momendiga, mis moodustab ühe kolmandiku tootja poolt ettenähtud nominaalse jõumomendi väärtusest,või:piirkond, kus silindripea on ühendatud silindriga, jääb väljapoole kütteõhu ringvoolu.3. EMÜ TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE3.1. EMÜ tüübikinnitustaotluse sõiduki reisijateruumi kütteseadme osas esitab sõiduki tootja või tootja volitatud esindaja.3.2. Sellele lisatakse järgmised dokumendid kolmes eksemplaris ja järgmised andmed:3.2.1. mootori jahutusvedeliku soojust kasutavate kütteseadmete korral:- sõidukitüübi lühikirjeldus reisijateruumi kütteseadme osas; täpsustada tuleb mootori tüüp ja kütteseade;3.2.2. heitgaaside või mootori jahutusõhu soojust kasutavate kütteseadmete korral:- sõidukitüübi üksikasjalik kirjeldus reisijateruumi kütteseadme osas; täpsustada tuleb mootori tüüp,- kütteseadme skeem, millel on näidatud seadme asukoht sõidukis.3.3. Punktis 2.3 määratletud kütteseadme korral võib tehniline teenistus nõuda seda tüüpi seadmes kasutatava soojusvaheti näidist ja/või mis tahes dokumenti, mis tõestab, et soojusvaheti vastab punktis 2.3 toodud nõuetele.3.4. Puntides 2.3 ja 2.4 määratletud kütteseadme korral tuleb tüübikinnituskatsete teostamise eest vastutavale tehnilisele teenistusele esitada kinnitatavat tüüpi esindav sõiduk.--------------------------------------------------II LISANÄIDIS[Suurim formaat: A4 (210 x 297 mm)]+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2005/69/EÜ,  16. november 2005 , millega muudetakse 27. korda nõukogu direktiivi 76/769/EMÜ liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta seoses teatavate ohtlike ainete ja valmististe turustamise ja kasutamise piirangutega (polütsükliliste aromaatsete süsivesinike sisalduse kohta ekstenderõlides ja rehvides)

text:
               9.12.2005

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 323/51

      EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2005/69/EÜ,
   16. november 2005,
   millega muudetakse 27. korda nõukogu direktiivi 76/769/EMÜ liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta seoses teatavate ohtlike ainete ja valmististe turustamise ja kasutamise piirangutega (polütsükliliste aromaatsete süsivesinike sisalduse kohta ekstenderõlides ja rehvides)
   EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 95,
   võttes arvesse komisjoni ettepanekut,
   võttes arvesse Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, (1)

   toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (2)

   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Rehvide tootmisel kasutatakse ekstenderõlisid, mis võivad sisaldada erineval hulgal polütsüklilisi aromaatseid süsivesinikke, mida ei ole teadlikult lisatud. Tootmisprotsessi käigus võivad polütsüklilised aromaatsed süsivesinikud sattuda kummimassi. Seepärast võib neid sisalduda erineval hulgal lõppsaaduses.

               (2)

               Benso(a)püreen (BaP) võib olla polütsükliliste aromaatsete süsivesinike olemasolu kvalitatiivne ja kvantitatiivne marker. BaP ja teised polütsüklilised aromaatsed süsivesinikud on klassifitseeritud kantserogeenseteks, mutageenseteks ja reproduktiivtoksilisteks. Lisaks on nende polütsükliliste aromaatsete süsivesinike sisaldumisel mitmed ekstenderõlid klassifitseeritud kantserogeenseteks, mutageenseteks ja reproduktiivtoksilisteks.

               (3)

               Toksikoloogia, ökotoksikoloogia ja keskkonna teaduslik komitee (CSTEE) on kinnitanud teaduslikke andmeid, mis näitavad polütsükliliste aromaatsete süsivesinike kahjulikke mõjusid tervisele.

               (4)

               Benso(a)püreeni ja teiste polütsükliliste aromaatsete süsivesinike heitkoguste sattumist keskkonda tuleb võimalikult vähendada. Et hoolitseda inimtervise kaitse ja keskkonnakaitse kõrge taseme eest ning anda panus polütsükliliste aromaatsete süsivesinike aastase heitkoguse vähendamisse, nagu nõuab 1979. aasta piiriülese õhusaaste kauglevi konventsiooni 1998. aasta protokoll püsivate orgaaniliste saasteainete kohta, on osutunud seetõttu vajalikuks piirata rehvide valmistamisel ekstenderõlidena kasutatavate rohkesti polütsüklilisi aromaatseid süsivesinikke sisaldavate ekstenderõlide ning segude turustamist ning kasutamist.

               (5)

               Nõukogu 27. juuli 1976. aasta direktiivi 76/769/EMÜ liikmesriikide õigusnormide ühtlustamise kohta seoses teatavate ohtlike ainete ja valmististe turustamise ja kasutamise piirangutega (3) tuleb seepärast vastavalt muuta.

               (6)

               Ilma et see piiraks teiste Euroopa sätete kohaldamise nõudeid, hõlmab käesolev direktiiv sõiduautode rehve, (4) kerg- ja raskeveokite rehve, (5) põllumajanduses kasutatavaid rehve (6) ja mootorrattarehve. (7)

               (7)

               Et vastata vajalikele ohutusnõuetele ja et eelkõige tagada rehvide väga hea märghaardumine, on vajalik üleminekuperiood, mille jooksul rehvitootjad töötavad välja ja katsetavad ilma kõrgaromaatsete ekstenderõlideta valmistatud uut tüüpi rehve. Vastavalt hetkel saadaolevale informatsioonile kulub väljatöötamisele ja katsetamisele märkimisväärselt aega, kuna tootjad peavad läbi viima terve rea katsesõiduseeriaid enne, kui on võimalik tagada vajalik uute rehvide väga hea märghaardumine. Seepärast peaks käesolevat direktiivi ettevõtjatele kohaldatama alates 1. jaanuarist 2010.

               (8)

               Ühtlustatud katsemeetodite vastuvõtmine on vajalik käesoleva direktiivi kohaldamiseks polütsükliliste aromaatsete süsivesinike sisalduse osas ekstenderõlides ja rehvides. Selliste katsemeetodite vastuvõtmine ei tohiks lükata edasi käesoleva direktiivi jõustumist. Katsemeetodeid tuleb eelistatavalt töötada välja Euroopa või rahvusvahelisel tasandil, vajadusel Euroopa Standardiseerimise Komitee (CEN) või Rahvusvahelise Standardiseerimise Organisatsiooni (ISO) poolt. Komisjon võib avaldada viiteid vastavatele CENi või ISO standarditele või töötada vajadusel sellised meetodid välja kooskõlas direktiivi 76/769/EMÜ artikliga 2a.

               (9)

               Käesolev direktiiv ei mõjuta ühenduse õigusakte, mis kehtestavad töötajate kaitse miinimumnõuded, nagu nõukogu 12. juuni 1989. aasta direktiiv 89/391/EMÜ töötajate töötervishoiu ja tööohutuse parandamist soodustavate meetmete kehtestamise kohta (8) ning sellel põhinevad üksikdirektiivid, eriti Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiiv 2004/37/EÜ töötajate kaitsmise kohta tööl kantserogeenidega ja mutageenidega kokkupuutest tulenevate ohtude eest (kuues üksikdirektiiv nõukogu direktiivi 89/391/EMÜ artikli 16 lõike 1 tähenduses) (9) ja nõukogu 7. aprilli 1998. aasta direktiiv 98/24/EÜ töötajate tervise ja ohutuse kaitse kohta keemiliste mõjuritega seotud ohu eest tööl (neljateistkümnes üksikdirektiiv direktiivi 89/391/EMÜ artikli 16 lõike 1 tähenduses). (10)

               (10)

               Käesoleva direktiivi eesmärk ei ole piirata enne 1. jaanuari 2010 toodetud rehvide turustamist vastavalt nõukogu 27. juuni 1967. aasta direktiivi 67/548/EMÜ ohtlike ainete liigitamist, pakendamist ja märgistamist käsitlevate õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta, (11) artikli 2 lõike 1 punktile e, seega on võimalik laovarud enne seda kuupäeva realiseerida. Rehvi valmistamiskuupäeva saab kerge vaevaga kindlaks teha, kontrollides direktiiviga 92/23/EMÜ ette nähtud valmistamiskuupäeva kohustuslikku märgistust rehvil. Kõigi rehvide puhul, mida protekteeritakse pärast 1. jaanuari 2010, tuleb protekteerimisel uues turvises kasutada uusi madala polütsükliste aromaatsete süsivesinike sisaldusega ekstenderõlisid,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 76/769/EMÜ I lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi lisale.
   Artikkel 2
   Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 29. detsembriks 2006. Liikmesriigid teatavad neist viivitamata komisjonile.
   Liikmesriigid kohaldavad neid meetmeid alates 1. jaanuarist 2010.
   Kui liikmesriigid võtavad need meetmed vastu, lisavad nad neisse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Strasbourg, 16. november 2005

            Euroopa Parlamendi nimel

            president

         J. BORRELL FONTELLES

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         Bach of LUTTERWORTH

      (1)  ELT C 120, 20.5.2005, lk 30.

      (2)  Euroopa Parlamendi 9. juuni 2005. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 17. oktoobri 2005. aasta otsus.

      (3)  EÜT L 262, 27.9.1976, lk 201. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2004/98/EÜ (ELT L 305, 1.10.2004, lk 63).

      (4)  Nõukogu 31. märtsi 1992. aasta direktiiv 92/23/EMÜ mootorsõidukite ja nende haagiste rehvide ja nende paigaldamise kohta (EÜT L 129, 14.5.1992, lk 95). Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2005/11/EÜ (ELT L 46, 17.2.2005, lk 42).

      (5)  Direktiiv 92/23/EMÜ.

      (6)  ÜRO/EMK määrus 106.

      (7)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. juuni 1997. aasta direktiiv 97/24/EÜ kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite teatavate osade ja omaduste kohta (EÜT L 226, 18.8.1997, lk 1). Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2005/30/EÜ (ELT L 106, 27.4.2005, lk 17).

      (8)  EÜT L 183, 29.6.1989, lk 1. Direktiivi on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1882/2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1).

      (9)  ELT L 158, 30.4.2004, lk 50. Parandatud versioon ELT L 229, 29.6.2004, lk 23.

      (10)  EÜT L 131, 5.5.1998, lk 11. Direktiivi on muudetud 2003. aasta ühinemisaktiga.

      (11)  EÜT  196, 16.8.1967, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2004/73/EÜ (ELT L 152, 30.4.2004, lk 1). Parandatud versioon ELT L 216, 16.6.2004, lk 3.

      LISA
      Järgmine punkt lisatakse direktiivi 76/769/EMÜ I lisasse:

                                 “50.

                                 Polütsüklilised aromaatsed süsivesinikud (PAS)

                                 1.

                                 Benso(a)püreen (BaP)
                                 CAS nr 50-32-8

                                 2.

                                 Benso(e)püreen (BeP)
                                 CAS nr 192-97-2

                                 3.

                                 Benso(a)antratseen (BaA)
                                 CAS nr 56-55-3

                                 4.

                                 Krüseen (CHR)
                                 CAS nr 218-01-9

                                 5.

                                 Benso(b)fluoranteen (BbFA)
                                 CAS nr 205-99-2

                                 6.

                                 Benso(j)fluoranteen (BjFA)
                                 CAS nr 205–82-3

                                 7.

                                 Benso(k)fluoranteen (BkFA)
                                 CAS nr 207-08-9

                                 8.

                                 Dibenso(a, h)antratseen (DBAhA)
                                 CAS nr 53-70-3

                                 1)

                                 Ekstenderõlisid ei tohi turustada ega kasutada rehvide või rehvide osade valmistamisel, kui nad sisaldavad:

                                             —

                                             benso(a)püreeni üle 1 mg/kg või

                                             —

                                             kõiki loetletud polütsüklilisi aromaatseid süsivesinikke summaarselt üle 10 mg/kg.

                                       Neist piiridest loetakse kinni peetuks, kui polütsükliliste aromaatsete ühendite ekstrakt on väiksem kui 3 massiprotsenti mõõdetuna Institute of Petroleum’i standardi IP 346: 1998 järgi (polütsükliliste aromaatsete ühendite määramine kasutamata baasmäärdeõlides ja asfalteenidevabades naftafraktsioonides – dimetüülsulfoksiidi ekstraktsiooni murdumisnäitaja meetod), tingimusel et tootja või importija kontrollib benso(a)püreeni ja loetletud polütsükliliste aromaatsete süsivesinike sisalduse vastavust piirsisaldustele ning mõõdetud väärtuste korrelatsiooni polütsükliliste aromaatsete ühendite ekstraktiga iga 6 kuu järel või peale iga suuremat muudatust töökorras/tootmises vastavalt sellele, kumb varem ette tuleb.

                                 2)

                                 Lisaks ei tohi turustada pärast 1. jaanuari 2010 valmistatud rehve ja protekteerimiseks mõeldud turviseid, kui ekstenderõlide sisaldus nendes ületab lõikes 1 toodud piirsisaldusi.
                                 Neist piiridest loetakse kinni peetuks, kui vulkaniseeritud kummiühendid ei ületa prootonite signaalide põhjal piirväärtust 0,35 %, mõõdetuna ja arvutatuna vastavalt ISO standardile 21461 (vulkaniseeritud kummi – õli aromaatsuse määramine vulkaniseeritud kautšukisegudes).

                                 3)

                                 Erandina ei kohaldata lõiget 2 protekteeritud rehvide kohta, kui nende turvis ei sisalda ekstenderõlisid, mis ületavad lõikes 1 toodud piirmäärasid.”