title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2013/37/EL, 26. juuni 2013 , millega muudetakse direktiivi 2003/98/EÜ avaliku sektori valduses oleva teabe taaskasutamise kohta  EMPs kohaldatav tekst

text:
               27.6.2013

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 175/1

         EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2013/37/EL,
   26. juuni 2013,
   millega muudetakse direktiivi 2003/98/EÜ avaliku sektori valduses oleva teabe taaskasutamise kohta
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 114,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
   olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
   võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
   toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2)

   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Liikmesriikide avaliku sektori asutuste koostatud dokumendid on hiiglaslik, mitmekesine ja väärtuslik varamu, mis võib teadmistepõhisele majandusele kasu tuua.

               (2)

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. novembri 2003. aasta direktiiviga 2003/98/EÜ avaliku sektori valduses oleva teabe taaskasutamise kohta (3) kehtestatakse miinimumeeskirjad, mis reguleerivad liikmesriikide avaliku sektori asutuste valduses olevate olemasolevate dokumentide taaskasutamist ja nende taaskasutamist soodustavaid praktilisi abinõusid.

               (3)

               Avatud andmepoliitika, mis soodustab minimaalsete või puuduvate õiguslike, tehniliste või rahaliste piirangutega avaliku sektori teabe laialdast kättesaadavust ja taaskasutamist ärilisel või mitteärilisel eesmärgil ning edendab teabe liikumist mitte ainult majanduselus osalejate, vaid ka kodanike huvides, võib täita olulist rolli uute teenuste käivitamisel, mis põhinevad kõnealuse teabe uuenduslikel kombineerimis- ja kasutamisviisidel, stimuleerida majanduskasvu ning edendada sotsiaalset kaasatust. See eeldab aga, et dokumentide taaskasutamist lubatakse liidu tasandil samadel tingimustel, kuid seda ei ole võimalik saavutada, kohaldades liikmesriikide või asjaomaste avaliku sektori asutuste erinevaid eeskirju ja tavasid.

               (4)

               Avaliku sektori asutuse valduses olevate dokumentide taaskasutamise lubamine annab lisaväärtust taaskasutajatele, lõppkasutajatele ja ühiskonnale tervikuna ning sageli ka asjaomasele avaliku sektori asutusele endale, sest sellega edendatakse läbipaistvust ja vastutust ning saadakse taaskasutajatelt ja lõppkasutajatelt tagasisidet, mille abil saab asjaomane avaliku sektori asutus parandada kogutud teabe kvaliteeti.

               (5)

               Pärast seda, kui 2003. aastal võeti vastu esimesed avaliku sektori teabe taaskasutamist käsitlevad eeskirjad, on maailmas eksisteerivate andmete, sealhulgas avalike andmete hulk hüppeliselt suurenenud ning on hakatud looma ja koguma uusi andmeliike. Samal ajal oleme tunnistajaks andmete analüüsimise, kasutamise ja töötlemise tehnoloogiate pidevale arengule. Kiire tehnoloogiline areng võimaldab luua uusi teenuseid ja rakendusi, mis põhinevad andmete kasutamisel, koondamisel ja kombineerimisel. 2003. aastal vastu võetud eeskirjad ei ole suutnud nende kiirete muudatustega sammu pidada, mistõttu eksisteerib oht, et ei kasutata ära avalike andmete taaskasutamise pakutavaid majanduslikke ja sotsiaalseid võimalusi.

               (6)

               Samal ajal on liikmesriigid nüüdseks kehtestanud direktiivi 2003/98/EÜ alusel taaskasutamise poliitika ning osa liikmesriike on selleks, et teha kättesaadavate avalike andmete taaskasutamine kodanikele ja ettevõtjatele lihtsamaks, võtnud vastu ambitsioonikad avatud andmete strateegiad, mis lähevad kaugemale kõnealuses direktiivis sätestatud miinimumtasemest. Et liikmesriigiti erinevad eeskirjad ei takistaks toodete ja teenuste piiriülest pakkumist ning võimaldamaks võrreldavate avalike andmekogumite taaskasutamist nendel põhinevates üleeuroopalistes rakendustes, on vaja miinimumnõudeid, mis määravad kooskõlas asjaomase juurdepääsukorraga, milline avalik teave on liidusisesel teabeturul taaskasutamiseks kättesaadav.

               (7)

               Direktiiviga 2003/98/EÜ ei ole ette nähtud dokumentidele juurdepääsu andmise ega nende taaskasutamise lubamise kohustust. Taaskasutamise lubamise või mittelubamise üle otsustamine jääb liikmesriikide või asjaomase avaliku sektori asutuse pädevusse. Samas tugineb direktiiv 2003/98/EÜ dokumentidele juurdepääsu käsitlevatele siseriiklikele eeskirjadele, mistõttu dokumentide taaskasutamise lubamine ei ole kõnealuse direktiivi kohaselt nõutav, kui juurdepääs dokumentidele on piiratud (nt siseriiklike eeskirjadega piiratakse juurdepääsu kodanike või ettevõtjate jaoks, kes peavad tõendama oma konkreetset huvi juurdepääsuks dokumentidele) või välistatud (nt siseriiklike eeskirjadega välistatakse juurdepääs dokumentidele, mis on muu hulgas riigi julgeoleku, riigikaitse või avaliku korra seisukohast tundliku loomuga). Mõned liikmesriigid on taaskasutamise õiguse sidunud otseselt juurdepääsuõigusega, nii et kõik üldiselt kättesaadavad dokumendid on taaskasutatavad. Teistes liikmesriikides on kahe eeskirjade kogumi vaheline seos ebaselgem ning see tekitab õiguslikku ebakindlust.

               (8)

               Direktiivi 2003/98/EÜ tuleks seetõttu muuta, et kehtestada liikmesriikidele selge kohustus lubada kõikide dokumentide taaskasutamist, välja arvatud juhul, kui juurdepääs on piiratud või välistatud siseriiklike juurdepääsu reguleerivate eeskirjade alusel või kuulub muude käesoleva direktiiviga kehtestatud erandite alla. Käesoleva direktiiviga tehtavate muudatuste eesmärk ei ole kindlaks määrata liikmesriikides kehtiv juurdepääsukord ega seda muuta, see on jätkuvalt liikmesriikide ülesanne.

               (9)

               Võttes arvesse liidu õigust ning liidu ja liikmesriikide rahvusvahelisi kohustusi, eelkõige neid, mis tulenevad Berni kirjandus- ja kunstiteoste kaitse konventsioonist ning intellektuaalomandi õiguste kaubandusaspektide lepingust, tuleks direktiivi 2003/98/EÜ reguleerimisalast välja jätta dokumendid, mille suhtes on kolmandatel isikutel intellektuaalomandi õigused. Kui raamatukogude, sh ülikoolide raamatukogude, muuseumide või arhiivide valduses oleva dokumendi intellektuaalomandi õigused kuulusid algselt kolmandale isikule ja kõnealuste õiguste kaitsetähtaeg ei ole lõppenud, tuleks seda dokumenti käesoleva direktiivi rakendamisel pidada dokumendiks, mille intellektuaalomandi õigused kuuluvad kolmandatele isikutele.

               (10)

               Direktiivi 2003/98/EÜ tuleks kohaldada dokumentide suhtes, mille väljastamine kuulub asjaomaste avaliku sektori asutuste avalik-õiguslike ülesannete hulka, mis on ette nähtud liikmesriigi seaduste või muude siduvate eeskirjadega. Selliste eeskirjade puudumise korral tuleks avalik-õiguslikud ülesanded kindlaks määrata vastavalt liikmesriigis kehtivale haldustavale tingimusel, et avalik-õiguslike ülesannete ulatus on läbipaistev ja see vaadatakse läbi. Avalik-õiguslikud ülesanded võib kindlaks määrata üldiselt või iga avaliku sektori asutuse jaoks eraldi.

               (11)

               Käesolevat direktiivi tuleks rakendada ja kohaldada täielikus vastavuses isikuandmete kaitse põhimõtetega, mis on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 1995. aasta direktiivis 95/46/EÜ üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta (4). Eriti väärib märkimist, et direktiivi kohaselt peavad liikmesriigid kindlaks määrama isikuandmete seadusliku töötlemise tingimused. Lisaks on üks direktiivi põhimõtteid see, et isikuandmeid ei tohiks kogumise järgselt töödelda viisil, mis ei ole kooskõlas kõnealuste andmete kogumisel kindlaks määratud täpse, selge ja õiguspärase eesmärgiga.

               (12)

               Direktiiv 2003/98/EÜ ei tohiks piirata siseriiklikest eeskirjadest tulenevaid avaliku sektori asutuste töötajate võimalikke õigusi, sealhulgas majanduslikke ja mittevaralisi intellektuaalomandi õigusi.

               (13)

               Lisaks, kui dokument tehakse taaskasutamiseks kättesaadavaks, peaks asjaomasele avaliku sektori asutusele jääma õigus dokumenti kasutada.

               (14)

               Direktiivi 2003/98/EÜ reguleerimisala tuleks laiendada raamatukogudele, sh ülikoolide raamatukogudele, muuseumidele ja arhiividele.

               (15)

               Siseturu loomise üks peamisi eesmärke on kogu liitu hõlmavate teenuste arengut soodustavate tingimuste loomine. Raamatukogudes, muuseumides ja arhiivides on märkimisväärne kogus väärtuslikke avaliku sektori teaberessursse, eelkõige seetõttu, et digiteerimisprojektid on mitmekordistanud digitaalse avaliku teabe hulka. Kultuuripärandi kogud ja nendega seotud metaandmed võivad olla digitaalse sisuga toodete ja teenuste algmaterjaliks ja neil on suur potentsiaal innovatiivseks taaskasutuseks sellistes valdkondades nagu õpe ja turism. Avaliku sektori valduses oleva kultuurimaterjali laiem taaskasutatavus võimaldab muu hulgas liidu ettevõtetel ära kasutada selle teabe potentsiaali ning toetada majanduskasvu ja töökohtade loomist.

               (16)

               Avaliku sektori valduses olevate kultuurivarade kasutamisega seotud õigusnormid ja tavad on liikmesriikides märkimisväärselt erinevad, mistõttu nende varade kogu majandusliku potentsiaali kasutuselevõtmine on takistatud. Et raamatukogud, muuseumid ja arhiivid jätkavad investeerimist digiteerimisse, teevad paljud neist oma üldkasutatava infosisu juba praegu taaskasutamiseks kättesaadavaks ja paljud neist otsivad aktiivselt võimalusi oma infosisu taaskasutamiseks. Kuna kultuuriasutused tegutsevad siiski regulatiivselt ja kultuuriliselt erinevates keskkondades, on nende infosisu kasutamise tavad kujunenud välja eri viisidel.

               (17)

               Kuna siseriiklike eeskirjade ja tavade erinevused või ebaselgus takistavad siseturu sujuvat toimimist ja infoühiskonna nõuetekohast arengut liidus, tuleks läbi viia raamatukogude, muuseumide ja arhiivide valduses olevate kultuurimaterjalide taaskasutamisega seotud siseriiklike eeskirjade ja tavade minimaalne ühtlustamine.

               (18)

               Direktiivi 2003/98/EÜ reguleerimisala laiendamine peaks piirduma kolme liiki kultuuriasutustega: raamatukogud, sealhulgas ülikoolide raamatukogud, muuseumid ja arhiivid, sest nende kogud on ja muutuvad järjest rohkem paljudes toodetes, näiteks mobiilsetes rakendustes, taaskasutatavaks väärtuslikuks materjaliks. Muud liiki kultuuriasutused (näiteks orkestrid, ooperi- ja balletiteatrid ning teatrid), kaasa arvatud nende asutuste alla kuuluvad arhiivid, peaksid lavakunstialase olemuse tõttu jääma reguleerimisalast välja. Kuna peaaegu kogu nende materjal on kaitstud kolmandate isikute intellektuaalomandi õigustega ja jääks seetõttu direktiivi reguleerimisalast välja, oleks nende lisamisel reguleerimisalasse vähene mõju.

               (19)

               Digiteerimine on oluline vahend, et tagada parem juurdepääs kultuurivaradele ja nende kasutamine hariduses, töös ja vaba aja veetmises. Samuti pakub see olulisi majanduslikke võimalusi, hõlbustades kultuurimaterjalide integreerimist digitaalsetesse teenustesse ja toodetesse, mis toetab töökohtade loomist ja majanduskasvu. Neid aspekte rõhutati muu hulgas Euroopa Parlamendi 5. mai 2010. aasta resolutsioonis teatise „Europeana – järgmised sammud” (5) kohta, komisjoni 27. oktoobri 2011. aasta soovituses 2011/711/EL kultuurimaterjali digiteerimise, sellele sidusjuurdepääsu tagamise ja selle digitaalse säilitamise kohta (6) ning nõukogu 10. mai 2012. aasta järeldustes kultuurimaterjali digiteerimise, sellele sidusjuurdepääsu tagamise ja selle digitaalse säilitamise kohta (7). Eelnimetatud dokumentides määratakse kindlaks edasised sammud tegelemiseks Euroopa kultuuripärandi digiteerimise ja selle internetis kättesaadavaks tegemise õiguslike, finants- ja organisatsiooniliste aspektidega.

               (20)

               Kui see on võimalik ja asjakohane, peaksid avaliku sektori asutused tegema taaskasutamise soodustamiseks dokumendid võimalikult täpselt ja detailselt kättesaadavaks avatud ja masinloetavas vormingus koos metaandmetega, ning sellises vormingus, mis tagab koostalitlusvõime, näiteks töödeldes neid viisil, mis on kooskõlas ruumiandmete kokkusobivuse ja kasutatavuse nõudeid reguleerivate põhimõtetega vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. märtsi 2007. aasta direktiivile 2007/2/EÜ, millega rajatakse Euroopa Ühenduse ruumiandmete infrastruktuur (INSPIRE) (8).

               (21)

               Dokumenti tuleks pidada masinloetavas vormingus olevaks, kui tegemist on sellises failivormingus struktureeritud dokumendiga, mida tarkvararakendused suudavad kergesti tuvastada, ära tunda ja sellest vajalikku teavet välja lugeda. Masinloetavas vormingus struktureeritud failides sisalduvad andmed on masinloetavad andmed. Masinloetavad vormingud võivad olla avatud või litsentsitud; nad võivad, kuid ei pruugi olla ametlikud standardid. Dokumente, mis on sellises automaatset töötlemist piiravas failivormingus, et andmeid kas ei saa või ei saa kergesti dokumendist kätte, ei tuleks pidada masinloetavas vormingus dokumentideks. Liikmesriigid peaksid soodustama masinloetavate avatud vormingute kasutamist, kui see on asjakohane.

               (22)

               Kui avaliku sektori asutused võtavad dokumentide taaskasutamise lubamise eest tasu, peaksid kõnealused tasud põhimõtteliselt piirduma piirkuludega. Samas tuleks arvesse võtta vajadust mitte takistada selliste avaliku sektori asutuste normaalset toimimist, kes peavad teenima tulu, et katta oluline osa oma avalik-õiguslike ülesannete täitmisega seotud kuludest või kuludest, mis on seotud teatavate taaskasutamiseks kättesaadavaks tehtavate dokumentide kogumise, koostamise, paljundamise ja levitamisega. Sellistel juhtudel peaks avaliku sektori asutustel olema õigus küsida piirkulusid ületavat tasu. Kõnealuse tasu suurus tuleks määrata objektiivsete, läbipaistvate ja kontrollitavate kriteeriumide alusel ning dokumentide väljastamisest ja taaskasutamise lubamisest saadav kogutulu ei tohiks ületada dokumentide kogumise, koostamise, paljundamise ja levitamise kulusid, millele lisandub mõistlik investeeringutulu. Nõue tulu teenimiseks, et katta oluline osa avaliku sektori asutuse avalik-õiguslike ülesannete täitmisega seotud kuludest või kuludest, mis on seotud teatavate taaskasutamiseks kättesaadavaks tehtavate dokumentide kogumise, koostamise, paljundamise ja levitamisega, ei pea olema õiguslik nõue ja võib tuleneda näiteks liikmesriikide haldustavadest. Liikmesriigid peaksid kõnealuse nõude korrapäraselt läbi vaatama.

               (23)

               Raamatukogudel, muuseumidel ja arhiividel peaks olema võimalik küsida piirkulusid ületavat tasu, et nende tavapärane toimimine ei oleks takistatud. Kõnealuste avaliku sektori asutuste puhul ei tohiks dokumentide väljastamisest ja taaskasutamise lubamisest vastaval arvestamisperioodil saadav kogutulu ületada dokumentide kogumise, koostamise, paljundamise, levitamise, säilitamise ja õiguste kindlakstegemise kulusid, millele lisandub mõistlik investeeringutulu. Raamatukogude, muuseumite ja arhiivide puhul tuleks nende eripära silmas pidades võtta mõistliku investeeringutulu arvutamisel arvesse erasektori poolt identsete või samalaadsete dokumentide taaskasutamise eest võetavat tasu.

               (24)

               Käesolevas direktiivis sätestatud tasude ülemmäär ei mõjuta liikmesriikide õigust kohaldada madalamaid tasusid või tasu mitte võtta.

               (25)

               Liikmesriigid peaksid kehtestama piirkulusid ületava tasu võtmise kriteeriumid. Selleks võivad liikmesriigid näiteks kehtestada need kriteeriumid siseriiklike eeskirjadega või nimetada avaliku sektori asutusest erineva(d) asjaomase(d) asutuse(d), kes on pädev(ad) kõnealuseid kriteeriume kehtestama. Sellise asutuse tegevus tuleks korraldada liikmesriikide põhiseaduslike ja õigussüsteemide alusel. See võiks olla tegutsev asutus, kellel on eelarve täitmise volitused ja kes kannab poliitilist vastutust.

               (26)

               Dokumendi taaskasutamisele võivad avaliku sektori asutused seada tingimusi, asjakohasel juhul litsentsi kaudu, näiteks nõuda allika äramärkimist ja märget selle kohta, kas dokumendi taaskasutaja on dokumenti mingil viisil muutnud. Avaliku sektori teabe taaskasutamise litsentsidega tuleks igal juhul kehtestada taaskasutamisele võimalikult vähe piiranguid, piirdudes eelistatavalt allikale viitamisega. Siin peaks olema oluline roll ka veebis kättesaadavatel avatud litsentsidel, mis annavad suuremad taaskasutamise õigused ilma tehnoloogiliste, rahaliste ja geograafiliste piiranguteta ning põhinevad avatud andmevormingutel. Seetõttu peaksid liikmesriigid soodustama avatud litsentside kasutamist, mis peaks aja jooksul saama üldiseks tavaks kogu liidus.

               (27)

               Komisjon toetas veebipõhise avaliku sektori teabe tulemustabeli koostamist, mis hõlmab asjakohaseid näitajaid avaliku sektori valduses oleva teabe taaskasutamise kohta kõikides liikmesriikides. Kõnealuse tulemustabeli korrapärane ajakohastamine aitab parandada liidus rakendatavate poliitikate ja tavade alase teabe vahetamist liikmesriikide vahel ja sellise teabe kättesaadavust.

               (28)

               Õiguskaitsevahendid peaksid hõlmama erapooletu asutuse poolse läbivaatamise võimalust. Selline asutus võiks olla juba olemasolev riigiasutus, näiteks liikmesriigi konkurentsiamet, dokumentidele juurdepääsu eest vastutav liikmesriigi asutus või liikmesriigi kohtuasutus. Sellise asutuse tegevus tuleks korraldada liikmesriikide põhiseaduslike ja õigussüsteemide alusel ning see ei tohiks piirata taaskasutamise taotleja täiendavaid õiguskaitsevahendeid. See peaks siiski olema selgelt eraldatud liikmesriigi mehhanismist, millega kehtestatakse piirikulusid ületava tasu võtmise kriteeriumid. Õiguskaitsevahendid peaksid hõlmama võimalust vaadata läbi nii keeldumise otsused kui ka otsused, mis küll lubavad taaskasutamist, kuid võivad siiski mõjutada taotlejaid muudel põhjustel, eelkõige seoses tasu võtmise eeskirjade kohaldamisega. Läbivaatamisprotsess peaks toimuma kiiresti vastavalt kiiresti muutuva turu vajadustele.

               (29)

               Dokumentide taaskasutamise tingimuste kehtestamisel tuleks järgida konkurentsireegleid, vältides niivõrd, kui see on võimalik, avaliku sektori asutuste ja erasektori partneritega sõlmitavaid ainuõiguste kokkuleppeid. Siiski võib spetsiifiliste avaliku sektori dokumentide taaskasutamise ainuõigus olla vahel vajalik teatavate üldhuviteenuste pakkumiseks. Selline olukord võib muu hulgas tekkida, kui ükski kaubanduslikel eesmärkidel tegutsev avaldaja ainuõiguse puudumise korral kõnealust teavet ei avaldaks. Selle probleemi lahendamiseks on direktiivis 2003/98/EÜ sätestatud korrapäraselt läbi vaadatavate ainuõiguste kokkulepete sõlmimine, juhul kui ainuõigus on üldhuviteenuste osutamiseks vajalik.

               (30)

               Kuna direktiivi 2003/98/EÜ reguleerimisala laiendatakse raamatukogudele, sealhulgas ülikoolide raamatukogudele, muuseumidele ja arhiividele, on asjakohane võtta arvesse erinevusi, mis eksisteerivad liikmesriikides kultuurivarade digiteerimise puhul, mida ei ole võimalik kõnealuse direktiivi ainuõiguste kokkuleppeid käsitlevate sätetega tulemuslikult reguleerida. Raamatukogud, sealhulgas ülikoolide raamatukogud, muuseumid, arhiivid ja erasektori partnerid teevad sageli koostööd, mis hõlmab kultuurivarade digiteerimist, mille puhul antakse erasektori partneritele ainuõigused. Kogemused on näidanud, et kõnealused avaliku ja erasektori partnerlused võivad hõlbustada kultuurikogude otstarbekat kasutamist ja kiirendada samas üldsuse juurdepääsu kultuuripärandile.

               (31)

               Kui ainuõigus on seotud kultuurivarade digiteerimisega, on ainuõiguse jaoks vajalik teatav ajavahemik, et anda erasektori partneritele võimalus oma investeeringud tasa teenida. Kõnealuse ajavahemiku pikkus tuleks piiritleda ja see peaks olema võimalikult lühike, et kinni pidada põhimõttest, mille kohaselt peaks avaliku sektori teave jääma pärast digiteerimist avaliku sektori valdusesse. Kultuurivarade digiteerimise ainuõiguse kestus ei tohiks üldiselt ületada kümmet aastat. Ainuõiguste kestus, mis on pikem kui kümme aastat, tuleks läbi vaadata, võttes arvesse pärast lepingu sõlmimist keskkonnas toimunud tehnoloogilisi, finantsilisi ja halduslikke muutusi. Lisaks sellele peaks kõik avaliku ja erasektori kultuurivarade digiteerimise alased partnerlused andma partneritest kultuuriasutustele kõik õigused, mis on seotud digiteeritud kultuurivarade kasutamisega pärast ainuõiguste kestuse lõppemist.

               (32)

               Et võtta nõuetekohaselt arvesse lepinguid ja muid kokkuleppeid, millega antakse ainuõigused ja mis sõlmiti enne käesoleva direktiivi jõustumist, tuleks kehtestada asjakohased üleminekumeetmed, et kaitsta lepinguosaliste huve juhul, kui nende ainuõigused ei kuulu käesolevas direktiivis toodud erandite hulka. Üleminekumeetmed peaksid võimaldama lepinguosaliste ainuõiguste kehtimist lepingu lõpuni või tähtajatute või väga pika kehtimisajaga lepingute puhul ainuõiguste kehtimise jätkumist piisavalt kaua, et osalised saavad võtta asjakohaseid meetmeid. Üleminekumeetmeid ei tohiks kohaldada lepingute ja muude eeskirjade suhtes, mis on sõlmitud pärast käesoleva direktiivi jõustumist, kuid enne käesoleva direktiivi ülevõtmise siseriiklike meetmete kohaldamist, et vältida olukordi, mil käesoleva direktiiviga vastuolus olevaid lepinguid või muid pikaajalisi kokkuleppeid sõlmitakse, et hiilida kõrvale tulevastest siseriiklikest ülevõtmismeetmetest. Lepingud ja muud kokkulepped, mis on sõlmitud pärast käesoleva direktiivi jõustumist, kuid enne käesoleva direktiivi ülevõtmise meetmete kohaldamist, peavad seepärast olema alates käesoleva direktiivi ülevõtmise siseriiklike meetmete kohaldamise kuupäevast käesoleva direktiiviga kooskõlas.

               (33)

               Kuna käesoleva direktiivi eesmärke, nimelt soodustada kogu liitu hõlmavate avaliku sektori dokumentidel põhinevate teabetoodete ja -teenuste väljaarendamist ning tagada avaliku sektori dokumentide tõhus ja piiriülene kasutamine ühelt poolt eraettevõtjate, eriti väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate poolt lisandväärtusega teabetoodete ja -teenuste puhul ja teiselt poolt kodanike poolt teabe vaba liikumise ning kommunikatsiooni hõlbustamiseks, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada ning kavandatava meetme üleeuroopalist ulatust silmas pidades on neid parem saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.

               (34)

               Käesolevas direktiivis austatakse põhiõigusi ja järgitakse eelkõige Euroopa Liidu põhiõiguste hartas tunnustatud põhimõtteid, sealhulgas õigust isikuandmete kaitsele (artikkel 8) ja õigust omandile (artikkel 17). Direktiivi ei tohi tõlgendada ega rakendada viisil, mis läheb vastuollu Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooniga.

               (35)

               On vaja tagada, et liikmesriigid esitavad komisjonile aruande avaliku sektori teabe taaskasutamise ulatuse, kõnealuse teabe kättesaadavaks tegemise tingimuste ja õiguskaitsetavade kohta.

               (36)

               Komisjon peaks abistama liikmesriike käesoleva direktiivi järjekindlal rakendamisel, andes pärast konsulteerimist huvitatud isikutega suuniseid, eelkõige soovituslike standardlitsentside, andmekogude ja dokumentide taaskasutamise eest tasu võtmise kohta.

               (37)

               Seetõttu tuleks direktiivi 2003/98/EÜ vastavalt muuta,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 2003/98/EÜ muudetakse järgmiselt.

               1)

               Artiklit 1 muudetakse järgmiselt:

                           a)

                           lõiget 2 muudetakse järgmiselt:

                                       i)

                                       punkt a asendatakse järgmisega:

                                                   „a)

                                                   selliste dokumentide suhtes, mille väljastamine ei kuulu asjaomaste avaliku sektori asutuste avalik-õiguslike ülesannete alla, nagu need on ette nähtud liikmesriigi seaduste või muude siduvate eeskirjadega või, kui selliseid norme ei ole, kõnealuse liikmesriigi üldise haldustavaga tingimusel, et avalik-õiguslike ülesannete ulatus on läbipaistev ja see vaadatakse läbi;”;

                                       ii)

                                       punkt c asendatakse järgmisega:

                                                   „c)

                                                   selliste dokumentide suhtes, millele juurdepääs on liikmesriikide juurdepääsukorra kohaselt keelatud, sealhulgas järgmistel põhjustel:

                                                               —

                                                               riikliku julgeoleku (st riigi julgeoleku) kaitse, riigikaitse või avaliku julgeoleku kaitse,

                                                               —

                                                               statistiliste andmete konfidentsiaalsus;

                                                               —

                                                               ärisaladus (nt äri-, kutseala- ja ettevõtte saladused);”;

                                       iii)

                                       lisatakse järgmised punktid:

                                                   „ca)

                                                   dokumendid, millele juurdepääs on piiratud liikmesriikide juurdepääsukorraga, sealhulgas juhud, mil kodanikud ja ettevõtjad peavad tõendama oma konkreetset huvi juurdepääsuks dokumentidele;

                                                   cb)

                                                   dokumentide osad, mis sisaldavad ainult logosid, vappe ja sümboleid;

                                                   cc)

                                                   dokumendid, millele juurdepääs on välistatud või piiratud juurdepääsukorraga isikuandmete kaitse tõttu, ning dokumentide osad, mis on selle korra alusel juurdepääsetavad ning sisaldavad isikuandmeid, mille taaskasutamine on õiguslikult määratletud sellise õigusakti rikkumisena, millega reguleeritakse üksikisikute kaitset isikuandmete töötlemisel;”;

                                       iv)

                                       punkt e asendatakse järgmisega:

                                                   „e)

                                                   selliste dokumentide suhtes, mis on haridus- ja teadusasutuste, sealhulgas teadusuuringute tulemuste edastamiseks loodud organisatsioonide, koolide ja ülikoolide, välja arvatud ülikoolide raamatukogude valduses, ning”;

                                       v)

                                       punkt f asendatakse järgmisega:

                                                   „f)

                                                   selliste dokumentide suhtes, mis on muude kultuuriasutuste kui raamatukogude, muuseumide ja arhiivide valduses.”;

                           b)

                           lõige 3 asendatakse järgmisega:
                           „3.   Käesolev direktiiv rajaneb liikmesriikide juurdepääsukordadel ega mõjuta nende kohaldamist.”;

                           c)

                           lõikes 4 asendatakse sõna „ühenduse” sõnaga „liidu”.

               2)

               Artiklile 2 lisatakse järgmised punktid:
               „6.   „masinloetav vorming”– failivorming, mis on struktureeritud selliselt, et tarkvararakendused suudavad spetsiifilisi andmeid, sealhulgas üksikuid faktiväiteid, ja nende sisemist struktuuri kergelt tuvastada, ära tunda ja välja lugeda;
               7.   „avatud vorming”– platvormist sõltumatu failivorming, mis tehakse üldsusele kättesaadavaks ilma dokumendi taaskasutamise piiranguteta;
               8.   „ametlik avatud standard”– kirjalikult kehtestatud standard, mis sisaldab üksikasjalikke nõudeid selle kohta, kuidas tagada andmehaldustarkvara koostalitlusvõimelisus;
               9.   „ülikool”– kõik avaliku sektori organisatsioonid, mis pakuvad akadeemilise kraadi omandamiseni viivaid keskharidusjärgseid kõrgharidusprogramme.”

               3)

               Artikkel 3 asendatakse järgmisega:
               „Artikkel 3
               Üldpõhimõte
               1.   Kui lõikes 2 ei ole sätestatud teisiti, tagavad liikmesriigid, et dokumendid, mille suhtes kohaldatakse käesolevat direktiivi vastavalt artiklile 1, on ärilistel või mitteärilistel eesmärkidel taaskasutatavad III ja IV peatükis sätestatud tingimustel.
               2.   Kui tegemist on dokumentidega, mille intellektuaalomandi õigused kuuluvad raamatukogudele, sh ülikoolide raamatukogudele, muuseumidele ja arhiividele, tagavad liikmesriigid, et kui dokumentide taaskasutamine on lubatud, on need dokumendid ärilistel või mitteärilistel eesmärkidel taaskasutatavad III ja IV peatükis sätestatud tingimustel.”

               4)

               Artikli 4 lõiked 3 ja 4 asendatakse järgmisega:
               „3.   Eitava otsuse korral teatavad avaliku sektori asutused taotlejale keeldumise põhjused vastavalt liikmesriigis kehtivale juurdepääsukorrale või käesoleva direktiivi, eriti selle artikli 1 lõike 2 punktide a–cc või artikli 3 alusel vastu võetud siseriiklikele sätetele. Kui eitava otsuse aluseks on artikli 1 lõike 2 punkt b, lisab avaliku sektori asutus viite õiguse füüsilisest või juriidilisest isikust omanikule, kui see on teada, või viite litsentsiandjale, kellelt avaliku sektori asutus on vastava materjali saanud. Raamatukogud, sh ülikoolide raamatukogud, muuseumid ja arhiivid ei ole kohustatud viidet lisama.
               4.   Taaskasutamisalane otsus peab sisaldama viidet õiguskaitsevahenditele juhuks, kui taotleja soovib otsuse edasi kaevata. Õiguskaitsevahendid hõlmavad võimalust sellise sõltumatu asutuse poolseks läbivaatamiseks, kellel on asjakohased teadmised; kõnealusteks asutusteks võivad olla liikmesriigi konkurentsiamet, dokumentidele juurdepääsu eest vastutav liikmesriigi asutus või liikmesriigi kohtuasutus, kelle otsused on asjaomasele avaliku sektori asutusele siduvad.”

               5)

               Artikkel 5 asendatakse järgmisega:
               „Artikkel 5
               Pakutavad vormid
               1.   Avaliku sektori asutused teevad dokumendid kättesaadavaks mis tahes olemasolevas vormis või keeles ning, kui see on võimalik ja asjakohane, avatud ja masinloetavas vormingus koos metaandmetega. Nii vorming kui ka metaandmed peaksid olema võimalikult suures ulatuses kooskõlas ametlike avatud standarditega.
               2.   Lõikest 1 ei tulene avaliku sektori asutustele kohustust luua või mugandada dokumente või anda dokumentidest väljavõtteid, et järgida kõnealust lõiget, kui see nõuaks ebaproportsionaalseid jõupingutusi, mis ei ole pelgalt lihtsad toimingud.
               3.   Käesoleva direktiivi alusel ei või avaliku sektori asutustelt nõuda teatavat liiki dokumentide koostamise ja säilitamise jätkamist selleks, et mõni era- või avaliku sektori organisatsioon saaks neid taaskasutada.”

               6)

               Artikkel 6 asendatakse järgmisega:
               „Artikkel 6
               Tasu võtmise põhimõtted
               1.   Kui dokumentide taaskasutamise eest võetakse tasu, piirduvad kõnealused tasud dokumentide paljundamisest, esitamisest ja levitamisest tulenevate piirkuludega.
               2.   Lõiget 1 ei kohaldata:

                           a)

                           avaliku sektori asutuste suhtes, kes peavad teenima tulu, et katta oluline osa oma avalik-õiguslike ülesannete täitmisest tulenevatest kuludest;

                           b)

                           erandina dokumentide suhtes, mille eest peavad asjaomased avaliku sektori asutused teenima piisavalt tulu, et katta oluline osa kõnealuste dokumentide kogumise, koostamise, paljundamise ja levitamise kuludest. Nimetatud nõuded kehtestatakse liikmesriigi õigusega või muude siduvate eeskirjadega. Selliste eeskirjade puudumise korral määratakse nõuded kindlaks vastavalt liikmesriigi üldisele haldustavale;

                           c)

                           raamatukogude, sh ülikoolide raamatukogude, muuseumide ja arhiivide suhtes.

                     3.   Lõike 2 punktides a ja b osutatud juhtudel arvutavad asjaomased avaliku sektori asutused tasu välja liikmesriikide kehtestatud objektiivsete, läbipaistvate ja kontrollitavate kriteeriumide alusel. Dokumentide väljastamisest ja taaskasutamise lubamisest vastaval arvestusperioodil kõnealuste asutuste saadav kogutulu ei tohi ületada dokumentide kogumise, koostamise, paljundamise ja levitamise kulusid, millele lisandub mõistlik investeeringutulu. Tasu arvutatakse vastavalt asjaomaste avaliku sektori asutuste suhtes kohaldatavatele arvestuspõhimõtetele.
               4.   Kui tasu võtavad lõike 2 punktis c osutatud avaliku sektori asutused, ei tohi dokumentide väljastamisest ja taaskasutamise lubamisest vastaval arvestamisperioodil saadav kogutulu ületada dokumentide kogumise, koostamise, paljundamise, levitamise, säilitamise ja õiguste väljaselgitamise kulusid, millele lisandub mõistlik investeeringutulu. Tasu arvutatakse vastavalt asjaomaste avaliku sektori asutuste suhtes kohaldatavatele arvestuspõhimõtetele.”

               7)

               Artikkel 7 asendatakse järgmisega:
               „Artikkel 7
               Läbipaistvus
               1.   Avaliku sektori asutuse valduses olevate dokumentide taaskasutamise standardtasude puhul määratakse eelnevalt kindlaks ja avaldatakse, kui see on võimalik ja asjakohane, siis elektrooniliselt, tasu kohaldamise tingimused ja tasu tegelik summa, sealhulgas tasu arvutamise alus.
               2.   Kui tegemist on muude taaskasutamise tasudega kui lõikes 1 osutatud tasud, teatab asjaomane avaliku sektori asutus eelnevalt, milliseid tegureid võetakse nende tasude arvutamisel arvesse. Taotluse korral näitab kõnealune avaliku sektori asutus samuti seda, kuidas need tasud arvutati konkreetse taaskasutamistaotluse puhul.
               3.   Artikli 6 lõike 2 punktis b osutatud nõuded määratakse eelnevalt kindlaks. Nad avalikustatakse võimaluse ja vajaduse korral elektroonilises vormis.
               4.   Avaliku sektori asutused tagavad, et dokumentide taaskasutamise taotlejaid teavitatakse olemasolevatest õiguskaitsevahenditest seoses neid mõjutavate otsuste või tavadega.”

               8)

               Artikli 8 lõige 1 asendatakse järgmisega:
               „1.   Avaliku sektori asutused võivad taaskasutamist lubada tingimusteta või kehtestada tingimusi, vajaduse korral litsentside abil. Need tingimused ei tohi taaskasutamist põhjendamatult piirata ning neid ei tohi kasutada konkurentsi piiramiseks.”

               9)

               Artikkel 9 asendatakse järgmisega:
               „Artikkel 9
               Praktilised vahendid
               Liikmesriigid rakendavad praktilisi vahendeid taaskasutamiseks kättesaadavate dokumentide otsingu hõlbustamiseks, näiteks veebis ja masinloetavas vormingus, kui see on võimalik ja asjakohane, kättesaadavad sisuloetelud põhidokumentidest koos asjaomaste metaandmetega, ning portaalid, mis on seotud sisuloeteluga. Võimaluse korral hõlbustavad liikmesriigid dokumentide keeltevahelist otsingut.”

               10)

               Artiklit 11 muudetakse järgmiselt:

                           a)

                           lõikele 2 lisatakse järgmine lõik:
                           „Käesolevat lõiget ei kohaldata kultuurivarade digiteerimise suhtes.”;

                           b)

                           lisatakse järgmine lõige:
                           „2a.   Erandina lõikest 1 ei ületa kultuurivarade digiteerimisega seotud ainuõiguste kestus üldiselt kümmet aastat. Juhul kui see ajavahemik ületab kümmet aastat, vaadatakse selle kestus 11. aastal ja vajaduse korral pärast seda igal seitsmendal aastal läbi.
                           Esimeses lõigus osutatud ainuõiguste kokkulepped peavad olema läbipaistvad ja need avalikustatakse.
                           Kui kultuurivarade digiteerimiseks on antud esimeses lõigus osutatud ainuõigus, antakse asjaomasele avaliku sektori asutusele kokkuleppe osana digiteeritud kultuurivarade tasuta koopia. Kõnealune koopia tehakse ainuõiguste kestuse lõppemisel taaskasutamiseks kättesaadavaks.”;

                           c)

                           lõige 3 asendatakse järgmisega:
                           „3.   Ainuõiguste kokkulepped, mis on olemas 1. juulil 2005 ja mis ei kvalifitseeru lõikes 2 sätestatud erandiks, tuleb lõpetada lepingu kehtivuse lõppemisel või igal juhul hiljemalt 31. detsembril 2008.”;

                           d)

                           lisatakse järgmine lõige:
                           „4.   Ilma et see piiraks lõike 3 kohaldamist, lõpetatakse 17. juulil 2013 olemas olevad ainuõiguste kokkulepped, mis ei kvalifitseeru lõikes 2 või 2a sätestatud erandiks, lepingu lõppemisel või igal juhul hiljemalt 18. juulil 2043.”

               11)

               Artikkel 13 asendatakse järgmisega:
               „Artikkel 13
               Läbivaatamine
               1.   Komisjon viib enne 18. juulit 2018 läbi käesoleva direktiivi kohaldamise läbivaatamise ning esitab selle tulemused Euroopa Parlamendile ja nõukogule koos võimalike direktiivi muutmise ettepanekutega.
               2.   Liikmesriigid esitavad iga kolme aasta järel komisjonile aruande avaliku sektori valduses oleva taaskasutatava teabe kättesaadavuse, kõnealuse teabe kättesaadavaks tegemise tingimuste ja õiguskaitsetavade kohta. Aruanne avalikustatakse ja liikmesriigid viivad selle põhjal läbi artikli 6 rakendamise läbivaatamise, eriti piirkulusid ületava tasu võtmise osas.
               3.   Lõikes 1 osutatud läbivaatamise objekt on eelkõige direktiivi reguleerimisala ja mõju, sealhulgas avaliku sektori dokumentide taaskasutamise suurenemise ulatus, tasu võtmise põhimõtete ja ametlike õigusloomeliste ja haldusdokumentide taaskasutamise mõju, andmekaitse-eeskirjade ja taaskasutusvõimaluste koostoime ning täiendavad võimalused siseturu nõuetekohase toimimise ja Euroopa infosisutööstuse arengu parandamiseks.”

         Artikkel 2
   1.   Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 18. juuliks 2015. Liikmesriigid teatavad nendest viivitamata komisjonile.
   Liikmesriigid kohaldavad kõnealuseid meetmeid alates 18. juulist 2015.
   2.   Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 26. juuni 2013

            Euroopa Parlamendi nimel

            president

         M. SCHULZ

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         A. SHATTER

      (1)  ELT C 191, 29.6.2012, lk 129.

      (2)  Euroopa Parlamendi 13. juuni 2013. aasta seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 20. juuni 2013. aasta otsus.

      (3)  ELT L 345, 31.12.2003, lk 90.

      (4)  EÜT L 281, 23.11.1995, lk 31.

      (5)  ELT C 81 E, 15.3.2011, lk 16.

      (6)  ELT L 283, 29.10.2011, lk 39.

      (7)  ELT C 169, 15.6.2012, lk 5.

      (8)  ELT L 108, 25.4.2007, lk 1.


Tähtis õiguslik teade

|

31995L0029

Nõukogu direktiiv 95/29/EÜ, 29. juuni 1995, millega muudetakse direktiivi 91/628/EMÜ loomade kaitse kohta vedamise ajal

Euroopa Liidu Teataja L 148 , 30/06/1995 Lk 0052 - 0063 CS.ES Peatükk 03 Köide 17 Lk 466  - 477 ET.ES Peatükk 03 Köide 17 Lk 466  - 477 HU.ES Peatükk 03 Köide 17 Lk 466  - 477 LT.ES Peatükk 03 Köide 17 Lk 466  - 477 LV.ES Peatükk 03 Köide 17 Lk 466  - 477 MT.ES Peatükk 03 Köide 17 Lk 466  - 477 PL.ES Peatükk 03 Köide 17 Lk 466  - 477 SK.ES Peatükk 03 Köide 17 Lk 466  - 477 SL.ES Peatükk 03 Köide 17 Lk 466  - 477

		Nõukogu direktiiv 95/29/EÜ,29. juuni 1995,millega muudetakse direktiivi 91/628/EMÜ loomade kaitse kohta vedamise ajalEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 43,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:nõukogu 19. novembri 1991. aasta direktiivi 91/628/EMÜ (loomade kaitse kohta vedamise ajal) [4] artikli 13 lõikes 1 sätestatakse, et komisjon peab esitama aruande, võimaluse korral koos ettepanekutega, milles märgitakse veo maksimaalne kestus, söötmise ja jootmise ajavahemikud, puhkeajad, ruuminõuded ja normid, millele peavad vastama teatavat liiki loomade vedamiseks ettenähtud transpordivahendid;veterinaaria teaduskomitee arvamusel põhinev komisjoni aruanne näitab, et eespool nimetatud küsimuste osas on võimalik kehtestada normid teatavat liiki loomade suhtes, tuginedes teaduslikult põhjendatud teadmistele ja väljakujunenud praktikale;mõnedes liikmesriikides kehtivad eeskirjad veo kestuse, söötmise ja jootmise ajavahemike, puhkeaegade ja ruuminõuete kohta; nimetatud eeskirjad on mõnel juhul äärmiselt üksikasjalikud ning mõned liikmesriigid kasutavad neid ühendusesisese elusloomakaubanduse piiramiseks; loomade vedamisega tegelevad isikud vajavad selgelt määratletud kriteeriume, mis võimaldavad neil tegutseda kogu ühenduse ulatuses, sattumata vastuollu erinevate siseriiklike õigusnormidega;tehniliste tõkete kõrvaldamiseks elusloomadega kauplemisel ja kõnealuste turuorganisatsioonide häireteta tegutsemine võimaldamiseks, tagades samal ajal asjaomaste loomade kaitse rahuldaval tasemel, on siseturu kontekstis vaja muuta direktiivi 91/628/EMÜ eeskirju, pidades silmas veo kestuse ja puhkeaegade, söötmise ja jootmise ajavahemike ning ruuminõuete ühtlustamist teatavat liiki loomade osas;liikmesriikidele tuleks lubada kehtestada rangemad tingimused tapaloomade veo kestuse osas, kui loomi veetakse nende territooriumil asuva lähtekoha ja sihtkoha vahel, kui see vastab asutamislepingu üldsätetele,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 91/628/EMÜ muudetakse järgmiselt.1. Artikli 1 lõike 2 punkt a asendatakse järgmise tekstiga:"a) - vedamisele, mis ei ole kaubandusliku iseloomuga, või üksiku looma suhtes, kellel on kaasas füüsiline isik, kes vastutab looma eest vedamise ajal,- lemmikloomade vedamisele, kes on koos oma omanikuga erareisil."2. Artikli 2 lõikes 2:a) asendatakse punktis e sõnad "ja neid on majutatud vähemalt 10 tundi" sõnadega "ja neid on majutatud 24 tundi";b) lisatakse järgmised punktid:"h) puhkeaeg — pidev ajavahemik teekonna käigus, mille kestel loomi ei veeta transpordivahendiga;i) vedaja — füüsiline või juriidiline isik, kes veab loomi- enda nimel või- kolmanda isiku nimel või- annab kolmanda isiku käsutusse transpordivahendi loomade veoks,kui selline vedu on kaubanduslikku laadi ja seda teostatakse tulu saamise eesmärgil;".3. Artikli 3 lõikele 1 lisatakse järgmine alapunkt:"aa) - loomade ruuminõuded (laadimistihedus) vastavad vähemalt lisa VI peatükis sätestatud arvudele selles peatükis osutatud loomade ja transpordivahendite osas,- veo kestus ja puhkeajad ning söötmise ja jootmise ajavahemikud teatavat liiki loomade puhul vastavad lisa VII peatükis sätestatule nimetatud peatükis osutatud loomade osas, ilma et see piiraks määruse (EMÜ) nr 3820/85 [5] sätete kohaldamist;"4. Artikkel 5 asendatakse järgmisega:"Artikkel 5A. Liikmesriigid tagavad, et:1. iga vedaja:a) on:i) registreeritud viisil, mis võimaldab pädeval asutusel teha kiiresti kindlaks isiku käesoleva direktiivi nõuete mittetäitmise korral;ii) omab asukohaliikmesriigi pädeva asutuse luba vedada selgroogseid loomi ühel direktiivi 90/675/EMÜ I lisas osutatud territooriumidest, või kui on tegemist kolmandas riigis asuva ettevõtjaga, siis EL liikmesriigi pädeva asutuse luba, kui veoettevõtja eest vastutav isik on võtnud kirjalikult kohustuse täita ühenduse veterinaariaalaste õigusaktide kehtivaid nõudeid.See kirjalik kohustus sisaldab eelkõige järgmist:- punktis 2 osutatud vedaja on võtnud kõik meetmed, mis on vajalikud käesoleva direktiivi nõuete täitmiseks sihtkohani ja eelkõige kolmandasse riiki teostatava ekspordi osas sihtkohani, nagu see on määratletud ühenduse õigusaktides,- ilma et see piiraks lisa I peatüki A osa punkti 6 alapunkti b sätete kohaldamist, on punkti 2 alapunktis a osutatud personal saanud erikoolituse kas ettevõttes või koolitusasutuses või kellel on samaväärne praktiline kogemus, mis lubab neil kõnealuste loomadega tegeleda ning tagada neile vajaduse korral asjakohase hoolitsuse;b) ei vea ega lase vedada looma viisil, mis võib tõenäoliselt looma vigastada või talle tarbetuid kannatusi põhjustada;c) kasutab käesolevas direktiivis osutatud loomade vedamiseks transpordivahendeid, mis tagavad ühenduse nõuete täitmise loomade heaolu osas vedamise ajal ning eelkõige lisas sätestatud ja kooskõlas artikli 13 lõikega 1 sätestatavate nõuete täitmise;2. vedaja:a) teeb elusloomade vedamise ülesandeks personalile, kes omab punkti 1 alapunktis a sätestatud vajalikke oskusi, ametialast pädevust ja teadmisi;b) koostab liikmesriikide vahel kaubeldavate või kolmandatesse riikidesse eksporditavate artikli 1 lõike 1 punktis a osutatud loomade veo puhul, mis kestab üle kaheksa tunni, lisa VIII peatüki näidisele vastava teekonnaplaani, mis lisatakse teekonna ajal veterinaarsertifikaadile ja milles märgitakse ära ka kõik peatus- ja ümberlaadimiskohad.Kogu vedamise ajaks koostatakse vastavalt punktile c üks teekonnaplaan;c) esitab punktis b osutatud teekonnaplaani pädevale asutusele, et see saaks koostada veterinaarsertifikaadi, mille järel tuleb selliste sertifikaatide number või numbrid märkida teekonnaplaanile ja selle peab tembeldama lähtekoha veterinaararst, kes peab ka teatama teekonnaplaani olemasolust ANIMO süsteemi kaudu;d) tagab:i) et punktis b osutatud teekonnaplaani originaal- on nõuetekohaselt ja õigeaegselt asjakohaste isikute poolt koostatud ja täidetud,- on lisatud veterinaarsertifikaadile, mis on loomapartiiga kaasas kogu teekonna kestel;ii) et vedamise eest vastutav personal- märgib teekonnaplaanis ajad ja kohad, kus veetavaid loomi teekonna ajal söödeti ja joodeti,- kui loomi eksporditakse kolmandatesse riikidesse ja vedu kestab ühenduse territooriumil üle kaheksa tunni, laseb teekonnaplaani kinnitada pärast seda, kui heakskiidetud piiriületuspunkti või liikmesriigi poolt määratud väljumispunkti pädev asutus on teostanud kontrolli (pitser ja allkiri) ja kui loomad on üle kontrollitud ja riiklik veterinaararst on hinnanud nad teekonna jätkamiseks sobivaks.Liikmesriigid võivad täpsustada, et eespool nimetatud veterinaarkontrollist tulenevad kulud kannab loomi eksportiv ettevõtja,- tagasitulekul saadab teekonnaplaani tagasi päritolukoha pädevale asutusele.Kui loomi eksporditakse kolmandatesse riikidesse meritsi ja vedu kestab üle kaheksa tunni, kohaldatakse samu sätteid;e) säilitab pädeva asutuse poolt määratud aja jooksul punktis b osutatud teekonnaplaani koopia, mida võib vajaduse korral pädeva asutuse taotlusel esitada kontrollimiseks;f) kui veo kestus nõuab VII peatüki punktis 4 sätestatu täitmist, tõendab, et vedamise ajal on loomade toidu- ja joogivajaduste rahuldamiseks vastavalt veetavatele liikidele võetud meetmed ka juhul, kui teekonnaplaani on muudetud või kui vedamine on temast mitteolenevatel põhjustel katkestatud;g) tagab, et loomad veetakse viivitamata sihtkohta;h) tagab, et lisa VII peatükis nimetamata loomaliike söödetakse ja joodetakse vedamise ajal asjakohaselt sobivate ajavahemike järel, ilma et see piiraks lisa III peatüki sätete järgimist;3. et punktis 2 osutatud vastutava isiku poolt eelnevalt teatatud peatuspaikasid kontrollitakse korrapäraselt pädeva asutuse poolt, mis peab samuti veenduma, et loomade seisund lubab teekonda jätkata;4. et loomade söötmise, jootmise ja puhkuse vajaduste rahuldamisega seotud kulud kannavad punktis 1 osutatud ettevõtjad.B. Käesolevast artiklist tulenev rakenduskord võetakse vastu artiklis 17 sätestatud korras."5. Artikkel 8 sõnastatakse järgmiselt:"Artikkel 8Liikmesriigid tagavad, et vastavalt direktiivis 90/425/EMÜ sätestatud kontrollimise põhimõtetele ja eeskirjadele kontrollivad pädevad asutused käesoleva direktiivi nõuete järgimist, kontrollides ilma diskrimineerimata:a) transpordivahendeid ja loomi maanteetranspordi ajal;b) sihtkohta saabuvaid transpordivahendeid ja loomi;c) transpordivahendeid ja loomi turgudel, lähtekohtades, peatuspaikades ja ümberlaadimispaikades;d) saatedokumentide üksikasju.Selliseid kontrolle tuleb teostada piisava koguse loomadega, keda veetakse igal aastal igas liikmesriigis, ja neid võib teostada üheaegselt teistel eesmärkidel läbiviidavate kontrollidega.Iga liikmesriigi pädev asutus esitab komisjonile aastaaruande, milles märgib ära eelmisel kalendriaastal teostatud kontrollide arvu vastavalt punktidele a, b, c ja d ning lisades kõikide registreeritud rikkumiste üksikasjad ja sellest tulenevalt pädeva asutuse võetud meetmed.Lisaks sellele võib kontrolle läbi viia ka liikmesriigi territooriumil loomade vedamise ajal, kui liikmesriigi pädeval asutusel on teavet, mis lubab kahtlustada rikkumist.Käesolev artikkel ei mõjuta kontrolle, mis tehakse ülesannete raames, mida täidavad ilma diskrimineerimata liikmesriigi seaduste üldise kohaldamise eest vastutavad asutused."6. Artikli 9 lõikele 1 lisatakse kolmanda lõiguna järgmine tekst:"Igast vastavalt teisele lõigule võetud meetmest teavitab pädev asutus ANIMO võrgu kaudu vastavalt korrale, sealhulgas finantskord, mis kehtestatakse artiklis 17 sätestatud korras."7. Artikkel 10 asendatakse järgmisega:"Artikkel 101. Komisjoni eksperdid võivad käesoleva direktiivi ühtseks kohaldamiseks vajalikul määral teha kohapealseid kontrollimisi. Seejuures võivad nad läbi viia mittediskrimineerivaid pistelisi kontrolle tagamaks, et pädev asutus teostab järelevalvet käesoleva direktiivi nõuete täitmise üle.Komisjon teatab liikmesriikidele kontrolli tulemustest.2. Lõikes 1 osutatud kontrollid viiakse läbi koostöös pädeva asutusega.3. Liikmesriik, kelle territooriumil kontrollimine toimub, tagab ekspertidele nende ülesande täitmiseks vajaliku abi.4. Käesoleva artikli kohaldamise üksikasjalikud eeskirjad võetakse vastu artiklis 17 sätestatud korras."8. Artikkel 11 asendatakse järgmisega:"Artikkel 111. Direktiivis 91/496/EMÜ sätestatud eeskirju kohaldatakse eelkõige kontrollide korraldamise ja neile järgnevate meetmete suhtes.2. Käesoleva direktiiviga hõlmatud kolmandatest riikidest pärit elusloomade importi, transiiti ja vedu ühenduse territooriumile ja läbi selle lubatakse ainult juhul, kui vedaja:- kohustub kirjalikult järgima käesoleva direktiivi nõudeid, eelkõige artiklis 5 osutatuid, ja on võtnud nende järgimiseks meetmeid,- esitab vastavalt artiklile 5 koostatud teekonnaplaani.3. Piiripunkti riiklik veterinaararst peab lisaks lõike 2 nõuete järgimise kontrollimisele kontrollima ka loomade heaolu nõuete täitmist. Kui ta tuvastab, et loomade söötmise ja jootmise nõudeid ei ole täidetud, võtab ta ettevõtja kulul artiklis 9 sätestatud meetmed.4. Direktiivi 91/496/EMÜ artikli 4 lõike 1 kolmandas taandes osutatud sertifikaati või dokumente täiendatakse vastavalt artiklis 17 sätestatud korrale, et võtta arvesse käesoleva direktiivi nõudeid.Kuni nende meetmete vastuvõtmiseni kohaldatakse asutamislepingu üldsätete raames asjaomaseid siseriiklikke eeskirju."9. Artikkel 13 asendatakse järgmisega:"Artikkel 131. Komisjon esitab enne 31. detsembrit 1995 nõukogule ettepanekud nende normide kinnitamiseks, millele transpordivahendid peavad vastama. Nõukogu teeb nende ettepanekute kohta otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega.2. Nõukogu sätestab komisjoni ettepaneku alusel kvalifitseeritud häälteenamusega enne 30. juunit 1996 ühenduse kriteeriumid, millele peavad vastama peatuspaigad vastuvõtustruktuuri, söötmise, jootmise, peale- ja mahalaadimise osas, ja vajaduse korral teatavat liiki loomade majutamise osas ning samuti sellistele peatuspaikadele kohaldatavate tervishoiunõuete osas.3. Enne 31. detsembrit 1999 esitab komisjon nõukogule aruande liikmesriikide omandatud kogemuste kohta alates käesoleva direktiivi rakendamisest, lisades võimaluse korral ettepanekud, mille kohta nõukogu teeb otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega.4. Kuni lõigetes 1 ja 2 osutatud sätete kohaldamiseni kohaldatakse asutamislepingu üldsätete raames asjaomaseid siseriiklike eeskirju."10. Artikkel 16 asendatakse järgmisega:"Artikkel 161. Liikmesriigid võivad vabastada käesoleva direktiivi sätetest loomade vedamise direktiivi 90/675/EMÜ I lisas osutatud territooriumide teatud osades, et võtta arvesse nende kaugust ühenduse mandriosast.2. Nimetatud võimalust kasutavad liikmesriigid teatavad nende poolt võetud meetmetest teistele liikmesriikidele ja komisjonile alalises veterinaarkomitees."11. Artikli 18 lõige 2 asendatakse järgmisega:"2. Ilma et see piiraks muude määratud sanktsioonide kohaldamist, võib liikmesriik käesoleva direktiivi korduva rikkumise või juhul, kui rikkumine tekitab loomadele tõsiseid kannatusi, võtta vajalikke meetmeid täheldatud puuduste kõrvaldamiseks, sealhulgas artikli 5 A osa lõike 1 punkti a alapunktis ii osutatud loa peatamine või isegi tühistamine.Õigusnormide ülevõtmisel oma siseriiklikesse õigusaktidesse sätestavad liikmesriigid meetmed, mida nad võtavad täheldatud puuduste kõrvaldamiseks."12. Artiklisse 18 lisatakse järgmised lõiked:"3. Kui transiidiliikmesriigis või sihtliikmesriigis tuvastab ühe sellise liikmesriigi pädev asutus, et veoettevõtja ei täida käesoleva direktiivi sätteid, võtavad nad viivitamata ühendust loa väljastanud liikmesriigi pädeva asutusega. Viimane võtab kõik vajalikud meetmed, eelkõige lõikes 2 sätestatud. Ta teatab vastuvõetud otsusest ja selle põhjustest selle liikmesriigi pädevale asutusele, kus rikkumine tuvastati, ja komisjonile.Komisjon teavitab sellest korrapäraselt teisi liikmesriike.4. Liikmesriigid osutavad kooskõlas direktiivis 89/608/EMÜ [6] kehtestatud sätetega üksteisele käesoleva direktiivi kohaldamisel vastastikust abi, et tagada eelkõige käesoleva artikli täitmine.Kui tuvastatakse tõsised või korduvad rikkumised, võib liikmesriik, kus rikkumised tuvastati, pärast seda, kui kõik vastastikuse abi võimalused on ära kasutatud ning pooled ja komisjon on omavahel ühendust võtnud, keelata rikkumisega seotud vedajal ajutiselt loomade vedamine oma territooriumil.5. Käesolev artikkel ei mõjuta kriminaalõigusmeetmete suhtes kohaldatavaid siseriiklikke eeskirju."13. Lisa I peatüki A osa punkti 2 alapunktile b lisatakse järgmine tekst:"Loomade veoruumis ja selle igal korrusel peab olema piisavalt ruumi, et tagada piisav ventilatsioon loomade kohal ka siis, kui loomad püsti seisavad, mitte mingil juhul takistades nende loomulikku liikumist."14. Lisa I peatüki A osa punkti 2 alapunkt d asendatakse järgmisega:"d) Vedamise ajal tuleb loomi joota ja anda neile sobivat sööta VII peatükis sel eesmärgil sätestatud ajavahemike järel."15. Käesoleva direktiivi lisas olevad peatükid lisatakse lisale.Artikkel 21. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 31. detsembriks 1996. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Liikmesriikidel on siiski lisatähtaeg kuni 31. detsembrini 1997, mille kestel kohaldada VII peatüki punktis 3 sätestatud nõuded nimetatud peatüki punktides 3, 6 ja 7 osutatud transpordivahenditele.Kui liikmesriigid need meetmed võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike põhiliste õigusnormide teksti.Artikkel 3Käesolev direktiiv jõustub Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 29. juuni 1995Nõukogu nimeleesistujaJ. Barrot[1] EÜT C 250, 14.9.1993, lk 12.[2] EÜT C 20, 24.1.1994, lk 68.[3] EÜT C 127, 7.5.1994, lk 32.[4] EÜT L 340, 11.12.1991, lk 17. Direktiivi on muudetud otsusega 92/438/EMÜ (EÜT L 243, 25.8.1992, lk 27).[5] EÜT L 370, 31.12.1985, lk 1.[6] EÜT L 351, 2.12.1989, lk 34.--------------------------------------------------LISADirektiivi 91/628/EMÜ lisale lisatavad peatükid:"VI PEATÜKK47. LAADIMISTIHEDUSA. KODUKABJALISEDRaudteetransport"NB:"Pikaajalise veo korral peab varssadel ja noorhobustel olema võimalus pikali heita.[1]Täiskasvanud hobused | 1,75 m2 (0,7 × 2,5 m) [1] |Noorhobused (6-24 kuud) (kuni 48 tunni pikkuseks teekonnaks) | 1,2 m2 (0,6 × 2 m) |Noorhobused (6-24 kuud) (üle 48 tunni pikkuseks teekonnaks) | 2,4 m2 (1,2 × 2 m) |Ponid (alla 144 cm) | 1 m2 (0,6 × 1,8) |Varsad (0-6 kuud) | 1,4 m2 (1 × 1,4 m) |Need arvud võivad varieeruda maksimaalselt 10 % täiskasvanud hobuste ja ponide puhul ning maksimaalselt 20 % noorhobuste ja varssade puhul, sõltuvalt mitte ainult hobuste kaalust ja suurusest, vaid ka nende füüsilisest seisundist, ilmastikutingimustest ja eeldatavast veo kestusest.Maanteetransport"NB:"Pikaajalise veo korral peab varssadel ja noorhobustel olema võimalus pikali heita.Täiskasvanud hobused | 1,75 m2 (0,7 × 2,5 m) |Noorhobused (6-24 kuud) (kuni 48 tunni pikkuseks teekonnaks) | 1,2 m2 (0,6 × 2 m) |Noorhobused (6-24 kuud) (üle 48 tunni pikkuseks teekonnaks) | 2,4 m2 (1,2 × 2 m) |Ponid (alla 144 cm) | 1 m2 (0,6 × 1,8) |Varsad (0-6 kuud) | 1,4 m2 (1 × 1,4 m) |Need arvud võivad varieeruda maksimaalselt 10 % täiskasvanud hobuste ja ponide puhul ning maksimaalselt 20 % noorhobuste ja varssade puhul, sõltuvalt mitte ainult hobuste kaalust ja suurusest, vaid ka nende füüsilisest seisundist, ilmastikutingimustest ja eeldatavast veo kestusest.ÕhutransportHobuste laadimistihedus pindala suhtes0-100 kg | 0,42 m2 |100-200 kg | 0,66 m2 |200-300 kg | 0,87 m2 |300-400 kg | 1,04 m2 |400-500 kg | 1,19 m2 |500-600 kg | 1,34 m2 |600-700 kg | 1,51 m2 |700-800 kg | 1,73 m2 |MeretransportEluskaal kilogrammides | m2/loom |200/300 | 0,90/1,175 |300/400 | 1,175/1,45 |400/500 | 1,45/1,725 |500/600 | 1,725/2 |600/700 | 2/2,25 |B. VEISEDRaudteetransportKategooria | Ligikaudne kaal (kilogrammides) | Pindala (m2) looma kohta |Väikesed vasikad | 55 | 0,30-0,40 |Keskmise suurusega vasikad | 110 | 0,40-0,70 |Rasked vasikad | 200 | 0,70-0,95 |Keskmise suurusega veised | 325 | 0,95-1,30 |Rasked veised | 550 | 1,30-1,60 |Väga rasked veised | >700 | [> 1,60] |Need arvud võivad varieeruda, sõltuvalt mitte ainult loomade kaalust ja suurusest, vaid ka nende füüsilisest seisundist, ilmastikutingimustest ja eeldatavast veo kestusest.MaanteetransportKategooria | Ligikaudne kaal (kilogrammides) | Pindala (m2) looma kohta |Väikesed vasikad | 50 | 0,30-0,40 |Keskmise suurusega vasikad | 110 | 0,40-0,70 |Rasked vasikad | 200 | 0,70-0,95 |Keskmise suurusega veised | 325 | 0,95-1,30 |Rasked veised | 550 | 1,30-1,60 |Väga rasked veised | >700 | [> 1,60] |Need arvud võivad varieeruda, sõltuvalt mitte ainult loomade kaalust ja suurusest, vaid ka nende füüsilisest seisundist, ilmastikutingimustest ja eeldatavast veo kestusest.ÕhutransportKategooria | Ligikaudne kaal (kilogrammides) | Pindala (m2) looma kohta |Vasikad | 50 | 0,23 |70 | 0,28 |Veised | 300 | 0,84 |500 | 1,27 |MeretransportEluskaal kilogrammides | m2/looma kohta |200/300 | 0,81/1,0575 |300/400 | 1,0575/1,305 |400/500 | 1,305/1,5525 |500/600 | 1,5525/1,8 |600/700 | 1,8/2,025 |Tiinetele loomadele tuleb võimaldada 10 % rohkem ruumi.C. LAMBAD/KITSEDRaudteetransportKategooria | Kehamass kilogrammides | Pindala (m2) looma kohta |Pügatud lambad | < 55 | 0,20-0,30 |> 55 | > 0,30 |Pügamata lambad | < 55 | 0,30-0,40 |> 55 | > 0,40 |Lõpptiined uted | < 55 | 0,40-0,50 |> 55 | > 0,50 |Kitsed | < 35 | 0,20-0,30 |35-55 | 0,30-0,40 |> 55 | 0,40-0,75 |Lõpptiined kitsed | < 55 | 0,40-0,50 |> 55 | > 0,50 |Eespool nimetatud pindalad võivad varieeruda sõltuvalt loomade tõust, suurusest, füüsilisest seisundist ja karva pikkusest ning samuti ilmastikutingimustest ja veo kestusest.MaanteetransportKategooria | Kehamass kilogrammides | Pindala (m2) looma kohta |Pügatud lambad ning 26-kilosed ja raskemad talled | < 55 | 0,20-0,30 |> 55 | > 0,30 |Pügamata lambad | < 55 | 0,30-0,40 |> 55 | > 0,40 |Lõpptiined uted | < 55 | 0,40-0,50 |> 55 | > 0,50 |Kitsed | < 35 | 0,20-0,30 |35-55 | 0,30-0,40 |> 55 | 0,40-0,75 |Lõpptiined kitsed | < 55 | 0,40-0,50 |> 55 | > 0,50 |Eespool nimetatud pindalad võivad varieeruda sõltuvalt loomade tõust, suurusest, füüsilisest seisundist ja karva pikkusest ning samuti ilmastikutingimustest ja veo kestusest. Märkus: väikeste tallede jaoks võib arvestada alla 0,2 m2 looma kohta.ÕhutransportLammaste ja kitsede laadimistihedus pindala suhtes:Keskmine kaal (kilogrammides) | Pindala lamba/kitse kohta (m2) |25 | 0,20 |50 | 0,30 |75 | 0,40 |MeretransportKehamass kilogrammides | m2/looma kohta |20/30 | 0,24/0,265 |30/40 | 0,265/0,290 |40/50 | 0,290/0,315 |50/60 | 0,315/0,34 |60/70 | 0,34/0,39 |D. SEADRaudtee- ja maanteetransportKõikidel sigadel peab olema võimalus vähemalt pikali heita ja püsti tõusta seisvasse asendisse.Nende minimaalsete nõuete täitmiseks ei tohiks umbes 100 kg kaaluvate sigade laadimistihedus ületada 235 kg/m2.Sigade tõust, suurusest ja füüsilisest seisundist võib olla tingitud, et eespool nimetatud minimaalset nõutavat pindala tuleb suurendada; samuti võib osutuda vajalikuks maksimaalne 20 % suurendamine sõltuvalt ilmastikutingimustest ja veo kestusest.ÕhutransportLaadimistihedus peab olema suhteliselt suur, et välistada vigastusi õhkutõusmisel või maandumisel või turbulentsuse korral, kuigi kõigil loomadel peab olema võimalus pikali heita. Laadimistiheduse üle otsustamisel tuleb arvesse võtta kliimat, kogu veo kestust ja saabumise aega.Keskmine kaal | Pindala sea kohta |15 kg | 0,13 m2 |25 kg | 0,15 m2 |50 kg | 0,35 m2 |100 kg | 0,51 m2 |MeretransportKehamass kilogrammides | m2/looma kohta |10 või vähem | 0,20 |20 | 0,28 |45 | 0,37 |70 | 0,60 |100 | 0,85 |140 | 0,95 |180 | 1,10 |270 | 1,50 |E. KODULINNUDKodulindude vedamisel konteinerites kasutatav tihedus:Kategooria | Ruum |Ühepäevased tibud | 21-25 cm2 tibu kohta |Alla 1,6 kg kaaluvad kodulinnud | 180-200 cm2/kg |1,6 kg ja rohkem, kuid alla 3 kg kaaluvad kodulinnud | 160 cm2/kg |3 kg ja rohkem, kuid alla 5 kg kaaluvad kodulinnud | 115 cm2/kg |5 kg ja rohkem kaaluvad kodulinnud | 105 cm2/kg |Need arvud võivad varieeruda, sõltuvalt mitte ainult lindude kaalust ja suurusest, vaid ka nende füüsilisest seisundist, ilmastikutingimustest ja eeldatavast veo kestusest.VII PEATÜKK48. Jootmise and söötmise vahemik, veo kestus ja puhkeajad1. Käesolevas peatükis sätestatud nõuded kehtivad artikli 1 lõike 1 punktis a loetletud loomaliikide vedamisel, välja arvatud õhutranspordi puhul, mille suhtes kohaldatakse I peatüki E osa punktides 27-29 sätestatud nõudeid.2. Punktis 1 osutatud liikide hulka kuuluvate loomade vedu ei tohi kesta üle kaheksa tunni.3. Punktis 2 osutatud veo maksimaalset kestust võib pikendada, kui transpordivahend vastab järgmistele lisanõuetele:- põrandal on piisavalt allapanu,- transpordivahendis on sobiv sööt vastavalt veetavatele loomaliikidele ja veo kestusele,- loomadele on otsene juurdepääs,- transpordivahendis on piisav ventilatsioon, seda võib reguleerida sõltuvalt temperatuurist (sise- ja välistemperatuur),- transpordivahendis on teisaldatavad paneelid eraldi lahtrite moodustamiseks,- sõidukitel on seadmed veevarustusesüsteemiga ühendamiseks peatuste ajal,- sigade vedamiseks ettenähtud veokitel peab olema piisavalt vett sigade jootmiseks teekonna ajal.4. Jootmise ja söötmise ajavahemikud, veo kestus ja puhkeajad maateesõidukite kasutamisel, mis vastavad punkti 3 nõuetele, on määratletud järgmiselt:a) Võõrutamata vasikatele, lamba- ja kitsetalledele ning varssadele, kes on veel piimadieedil, ja võõrutamata põrsastele tuleb pärast üheksatunnist vedamist anda vähemalt ühetunnine puhkeaeg, mis on piisav selleks, et anda neile eelkõige vedelikku ja vajaduse korral ka sööta. Pärast sellist puhkeaega võib neid jällegi vedada üheksa tundi.b) Sigu võib vedada maksimaalselt 24 tundi. Vedamise ajal peab neil olema pidev juurdepääs veele.c) Kodukabjalisi (välja arvatud registreeritud hobuslased direktiivi 90/426/EMÜ [2] tähenduses) võib vedada maksimaalselt 24 tundi. Vedamise ajal tuleb neile anda vedelikku ja vajaduse korral sööta iga kaheksa tunni järel.d) Kõikidele teistele punktis 1 osutatud liikidesse kuuluvatele loomadele tuleb pärast 14-tunnist teekonda anda vähemalt ühetunnine puhkeaeg, mis on piisav selleks, et anda neile eelkõige vedelikku ja vajaduse korral ka sööta. Pärast sellist puhkeaega võib neid vedada veel 14 tundi.5. Pärast sätestatud veo kestust tuleb loomad maha laadida, sööta ja joota ning lasta neil puhata vähemalt 24 tundi.6. Loomi ei tohi vedada rongiga, kui veo suurim kestus ületab punktis 2 sätestatud veo kestuse. Punktis 4 sätestatud veo kestusi rakendatakse siiski vaid juhul, kui punktides 3 ja 4 sätestatud tingimused on täidetud, välja arvatud puhkeajad.7. a) Loomi ei tohi vedada meritsi, kui veo maksimaalne kestus ületab punktis 2 sätestatud kestuse, kui punktides 3 ja 4 sätestatud tingimused ei ole täidetud, välja arvatud veo kestused ja puhkeajad.b) Meretranspordi puhul regulaarse otseühenduse abil ühenduse kahe geograafilise punkti vahel, milleks kasutatakse sõidukeid, mis laaditakse laevadele ilma loomi maha laadimata, tuleb loomadele pärast mahalaadimist sihtkoha sadamas või selle vahetus läheduses anda 12 tundi puhkust, kui veo kestus merel on selline, et see kuulub punktides 2-4 sätestatud üldkava alla.8. Loomade huvides võib punktides 3 ja 4 ning punkti 7 alapunktis b osutatud veo kestust pikendada kahe tunni võrra, võttes arvesse eelkõige sihtkoha lähedust.9. Ilma et see piiraks punktide 3-8 sätete kohaldamist, on liikmesriikidel õigus kehtestada tapaloomade vedamise maksimaalseks kestuseks kaheksa tundi, mida ei saa pikendada, kui vedamine toimub ainult lähtekohast sihtkohta, kusjuures mõlemad kohad asuvad nende oma territooriumil.VIII PEATÜKKTEEKONNAPLAAN"+++++ TIFF +++++[1] "Vagunite standardne kasutatav laius on 2,6-2,7 m.[2] EÜT C 224, 18.8.1990, lk 29.--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 97/58/EÜ, 26. september 1997, millega muudetakse nõukogu direktiivi 94/57/EÜ laevade kontrolli ja ülevaatust tegevate organisatsioonide ning veeteede ametite vastava tegevuse ühiste eeskirjade ja standardite kohtaEMPs kohaldatav tekst.

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31997L0058

Euroopa Liidu Teataja L 274 , 07/10/1997 Lk 0008 - 0008

		Komisjoni direktiiv 97/58/EÜ,26. september 1997,millega muudetakse nõukogu direktiivi 94/57/EÜ laevade kontrolli ja ülevaatust tegevate organisatsioonide ning veeteede ametite vastava tegevuse ühiste eeskirjade ja standardite kohta(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 22. novembri 1994. aasta direktiivi 94/57/EÜ laevade kontrolli ja ülevaatusega tegelevate organisatsioonide ning veeteede ametite vastava tegevuse ühiste eeskirjade ja standardite kohta, [1] eriti selle artiklit 8,ning arvestades, et:direktiivi 94/57/EÜ lisa põhineb IMO resolutsioonil A.739(18) suuniste kohta ametite nimel tegutsevatele organisatsioonidele tegevuslubade andmiseks;IMO assamblee võttis 19. istungjärgul vastu resolutsiooni A.789(19) ameti nimel tegutsevate tunnustatud organisatsioonide ülevaatus- ja sertifitseerimisnõuete kohta;IMO resolutsioonis A.789(19) kehtestatud nõuded tuleb lugeda lisatuks IMO resolutsioonis A.739(18) kehtestatud suunistele;direktiivi 94/57/EÜ eesmärkide täitmiseks on kohane inkorporeerida IMO resolutsiooni A.789(19) sätted nimetatud direktiivi lisasse, kuivõrd see on kohaldatav;käesolevas direktiivis ettenähtud meetmed on kooskõlas direktiivi 94/57/EÜ artiklis 7 nimetatud komitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 94/57/EÜ lisa jaosse "A. ÜLDSÄTTED" lisatakse punkt 7:"7. Organisatsioon peab tegutsema vastavalt IMO resolutsioonile A.789(19) ameti nimel tegutsevate tunnustatud organisatsioonide kontrolli ja sertifitseerimisnõuete kohta, kuivõrd need sätted hõlmavad käesoleva direktiivi rakendusalasse kuuluvaid küsimusi."Artikkel 21. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 30. septembril 1998.2. Kui liikmesriigid need sätted vastu võtavad, lisavad nad nendesse sätetesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.3. Liikmesriigid edastavad viivitamata komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende vastuvõetud siseriiklike õigusnormide teksti. Komisjon teatab sellest teistele liikmesriikidele.Artikkel 3Käesolev direktiiv jõustub 20. päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 26. september 1997Komisjoni nimelkomisjoni liigeNeil Kinnock[1] EÜT L 319, 12.12.1994, lk 20.--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 2005/34/EÜ, 17. mai 2005, millega muudetakse nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ, et lisada toimeainetena etoksasool ja tepraloksüdiim  (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               18.5.2005

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 125/5

      KOMISJONI DIREKTIIV 2005/34/EÜ,
   17. mai 2005,
   millega muudetakse nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ, et lisada toimeainetena etoksasool ja tepraloksüdiim
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,
   võttes arvesse nõukogu 15. juuli 1991. aasta direktiivi 91/414/EMÜ taimekaitsevahendite turuleviimise kohta, (1) eriti selle artikli 6 lõiget 1,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Direktiivi 91/414/EMÜ artikli 6 lõike 2 kohaselt sai Prantsusmaa 21. aprillil 1998 taotluse ettevõttelt Sumitomo Chemical Agro Europe SA toimeaine etoksasool kandmiseks direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse. Komisjoni otsusega 1999/43/EÜ (2) kinnitati, et toimik on täielik ning seda võib pidada põhimõtteliselt vastavaks direktiivi 91/414/EMÜ II ja III lisas loetletud andmete ja teabega seotud nõuetele.

               (2)

               Hispaania sai direktiivi 91/414/EMÜ artikli 6 lõike 2 kohaselt 11. septembril 1997 taotluse ettevõttelt BASF AG toimeaine tepraloksüdiim kandmiseks direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse. Komisjoni otsusega 98/512/EÜ (3) kinnitati, et toimik on täielik ning seda võib pidada põhimõtteliselt vastavaks direktiivi 91/414/EMÜ II ja III lisas loetletud andmete ja teabega seotud nõuetele.

               (3)

               Kõnealuste toimeainete mõju inimese tervisele ja keskkonnale taotleja poolt kavandatud kasutusviiside puhul on hinnatud direktiivi 91/414/EMÜ artikli 6 lõigete 2 ja 4 kohaselt. Määratud referentliikmesriigid esitasid komisjonile toimeainete hindamisaruannete projektid 8. oktoobril 2001 (etoksasool) ja 21. jaanuaril 2002 (tepraloksüdiim).

               (4)

               Liikmesriigid ja komisjon on hindamisaruannete projektid alalises toiduahela ja loomatervishoiu komitees läbi vaadanud. Nimetatud läbivaatamine vormistati 3. detsembril 2004 komisjoni lõplike aruannetena etoksasooli ja tepraloksüdiimi kohta.

               (5)

               Etoksasooli ja tepraloksüdiimi hindamisel ei jäänud lahtiseks ükski küsimus ega probleem, mille üle oleks tulnud taimede teaduskomitee või Euroopa Toiduohutusametiga nõu pidada.

               (6)

               Mitmete uuringute põhjal on selgunud, et asjaomaseid toimeaineid sisaldavad taimekaitsevahendid peaksid üldiselt vastama direktiivi 91/414/EMÜ artikli 5 lõike 1 punktides a ja b ning lõikes 3 ettenähtud nõuetele, eelkõige kasutamisjuhtudel, mida uuriti ja mille kohta esitati üksikasjalikud andmed komisjoni lõplikus aruandes. Seetõttu tuleb etoksasool ja tepraloksüdiim kanda I lisasse, mis tagab, et kõigis liikmesriikides antakse asjaomaseid toimeaineid sisaldavate taimekaitsevahendite kasutusload välja nimetatud direktiiviga ettenähtud korras.

               (7)

               Pärast etoksasooli ja tepraloksüdiimi kandmist direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse tuleks liikmesriikidele anda piisavalt aega direktiivi 91/414/EMÜ rakendamiseks kõnealuseid aineid sisaldavate taimekaitsevahendite puhul ning eelkõige olemasolevate ajutiste lubade läbivaatamiseks hiljemalt kõnealuse ajavahemiku lõpuks, et muuta asjakohased load lõplikuks, neid muuta või need tühistada direktiivi 91/414/EMÜ kohaselt.

               (8)

               Seepärast on asjakohane direktiivi 91/414/EMÜ vastavalt muuta.

               (9)

               Käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas alalise toiduahela ja loomatervishoiu komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 91/414/EMÜ I lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi lisale.
   Artikkel 2
   1.   Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 30. novembril 2005. Nad edastavad kõnealuste normide teksti ning kõnealuste normide ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.
   Liikmesriigid kohaldavad neid norme alates 1. detsembrist 2005.
   Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.
   Artikkel 3
   1.   Liikmesriigid vaatavad läbi etoksasooli või tepraloksüdiimi sisaldavate taimekaitsevahendite kohta antud load tagamaks, et kõnealuste toimeainete suhtes direktiivi 91/414/EMÜ I lisas sätestatud tingimusi täidetakse. Nad muudavad või tühistavad vajaduse korral load direktiivi 91/414/EMÜ kohaselt hiljemalt 30. novembriks 2005.
   2.   Liikmesriigid vaatavad direktiivi 91/414/EMÜ VI lisas ettenähtud ühtsete põhimõtete kohaselt ja kõnealuse direktiivi III lisa nõuetele vastava toimiku alusel veel kord läbi kõik kasutusloaga taimekaitsevahendid, mis sisaldavad etoksasooli või tepraloksüdiimi kui ainsat toimeainet või ühte paljudest toimeainetest, mis on hiljemalt 31. maiks 2005 kantud direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse. Kõnealuse läbivaatamise põhjal otsustatakse, kas toode vastab direktiivi 91/414/EMÜ artikli 4 lõike 1 punktides b, c, d ja e sätestatud tingimustele.
   Pärast kõnealust otsust liikmesriigid:

               a)

               muudavad või tühistavad vajaduse korral etoksasooli või tepraloksüdiimi kui ainsat toimeainet sisaldava toote puhul toote kasutusloa hiljemalt 30. novembriks 2006; või

               b)

               muudavad või tühistavad etoksasooli või tepraloksüdiimi kui ühte paljudest toimeainetest sisaldava toote puhul toote kasutusloa hiljemalt 30. novembriks 2006 või kuupäevaks, mis on muudatuse tegemiseks või loa tühistamiseks ette nähtud direktiiviga või direktiividega, mille kohaselt lisati asjaomane toimeaine või toimeained direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse, olenevalt sellest, kumb kuupäev on hilisem.

         Artikkel 4
   Käesolev direktiiv jõustub 1. juunil 2005.
   Artikkel 5
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 17. mai 2005

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Markos KYPRIANOU

      (1)  EÜT L 230, 19.8.1991, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2005/25/EÜ (ELT L 90, 8.4.2005, lk 1).

      (2)  EÜT L 14, 19.1.1999, lk 30.

      (3)  EÜT L 228, 15.8.1998, lk 35.

      LISA
      Direktiivi 91/414/EMÜ I lisas lisatakse tabeli lõppu järgmised read:

                     Nr

                     Üldnimetus, tunnuskoodid

                     Rahvusvahelise Puhta ja Rakenduskeemia Liidu (IUPAC) nimetus

                     Puhtus (1)

                     Jõustumine

                     Lisamise aegumine

                     Erisätted

                     “100

                     Etoksasool
                     CASi nr 153233-91-1
                     CIPACi nr 623

                     (RS)-5-tert-butüül-2-[2-(2,6-difluorofenüül)-4,5-divesinik-1,3-oksasool-4-üül]fenetool

                     ≥ 948 g/kg

                     1. juuni 2005

                     31. mai 2015

                     Kasutusloa võib anda ainult kasutamiseks akaritsiidina.
                     VI lisa ühtsete põhimõtete rakendamisel võetakse arvesse 3. detsembril 2004 alalises toiduahela ja loomatervishoiu komitees etoksasooli kohta koostatud aruande järeldusi, eelkõige aruande I ja II liidet.
                     Liikmesriigid peaksid selles üldhinnangus erilist tähelepanu pöörama veeorganismide kaitsele.
                     Vajaduse korral tuleks kohaldada riskide vähendamise meetmeid.

                     101

                     Tepraloksüdiim
                     CASi nr 149979-41-9
                     CIPACi nr 608

                        (EZ)-(RS)-2-{1-[(2E)-3-kloroallüüloksüimino]propüül}-3-hüdroksü-5-perhüdropüraan-4-üültsükloheks-2-een-1-oon

                     ≥ 920 g/kg

                     1. juuni 2005

                     31. mai 2015

                     Kasutusloa võib anda ainult kasutamiseks herbitsiidina.
                     VI lisa ühtsete põhimõtete rakendamisel võetakse arvesse 3. detsembril 2004 alalises toiduahela ja loomatervishoiu komitees tepraloksüdiimi kohta koostatud aruande järeldusi, eelkõige aruande I ja II liidet.
                     Liikmesriigid peaksid selles üldhinnangus erilist tähelepanu pöörama sihtrühma mittekuuluvate maismaa lülijalgsete kaitsele.
                     Vajaduse korral tuleks kohaldada riskide vähendamise meetmeid.

         (1)  Täiendavad andmed toimeainete identifitseerimiseks ja kindlaksmääramiseks on esitatud aruandes.”