title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2010/65/EL, 20. oktoober 2010 , milles käsitletakse liikmesriikide sadamatesse sisenevate ja neist väljuvate laevade teavitusformaalsusi ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2002/6/EÜ  EMPs kohaldatav tekst

text:
               29.10.2010

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 283/1

         EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2010/65/EL,
   20. oktoober 2010,
   milles käsitletakse liikmesriikide sadamatesse sisenevate ja neist väljuvate laevade teavitusformaalsusi ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2002/6/EÜ
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 100 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
   võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
   võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust (2),
   toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (3)

   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. veebruari 2002. aasta direktiivi 2002/6/EÜ (ühenduse liikmesriikide sadamatesse sisenevate ja neist väljuvate laevade teavitusformaalsuste kohta) (4) kohaselt peavad liikmesriigid aktsepteerima teatud ühtlustatud vorme (FAL vormid), et hõlbustada liiklust, nagu see on määratletud Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni (IMO) 9. aprillil 1965. aastal vastu võetud rahvusvahelise mereliikluse hõlbustamise konventsioonis (FAL konventsioon) selle muudetud kujul.

               (2)

               Meretranspordi hõlbustamiseks ja laevandusettevõtjate halduskoormuse vähendamiseks on vaja liidu õigusaktide järgi ja liikmesriikide poolt nõutavaid teavitusformaalsusi võimalikult palju lihtsustada ja ühtlustada. Käesolev direktiiv ei tohiks mõjutada nõutava teabe iseloomu ega sisu ning ei tohiks kehtestada ühtegi täiendavat teatamisnõuet laevadele, millel ei ole juba sellist kohustust vastavalt liikmesriikides kohaldatavatele õigusaktidele. See peaks käsitlema vaid seda, kuidas saaks teatamiskorda lihtsustada ja ühtlustada ning teavet tõhusamalt koguda.

               (3)

               Teabe esitamine sadamatesse sisenemisel ja/või neist väljumisel, nagu on kehtestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. novembri 2000. aasta direktiiviga 2000/59/EÜ laevaheitmete ja lastijäätmete vastuvõtmise seadmete kohta sadamates, (5) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. juuni 2002. aasta direktiiviga 2002/59/EÜ, millega luuakse ühenduse laevaliikluse seire- ja teabesüsteem, (6) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta määrusega (EÜ) nr 725/2004 laevade ja sadamarajatiste turvalisuse tugevdamise kohta, (7) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiiviga 2009/16/EÜ, mis käsitleb sadamariigi kontrolli (8) ning, kui see on asjakohane, Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni 1965. aastal vastu võetud rahvusvahelise ohtlike kaupade mereveo koodeksiga koos selle vastu võetud ja jõustunud muudatustega, langeb kokku FAL vormiga nõutava teabega. Kui nimetatud teave vastab eespool nimetatud õigusaktide nõuetele, tuleks aktsepteerida, et FAL vormid annavad selle teabe.

               (4)

               Pidades silmas meretranspordi ülemaailmset mõõdet, peavad liidu õigusaktid lihtsustamisel arvesse võtma IMO nõudeid.

               (5)

               Liikmesriigid peaksid tihendama oma pädevate ametiasutuste, näiteks tolli, piirikontrolli, rahvatervise ja transpordivaldkonna ametiasutuste koostööd, et jätkata teavitusformaalsuste lihtsustamist ja ühtlustamist liidus ning kasutada kõige tõhusamalt elektroonilisi andmeedastusvahendeid ja teabevahetussüsteeme selleks, et võimalikult korraga kõrvaldada meretransporti takistavad asjaolud ja jõuda Euroopa tõketeta meretranspordiruumini.

               (6)

               Selleks, et hinnata liidusisese mereliikluse hõlbustamist taotlevate poliitiliste meetmete tõhusust ja vajalikkust, peaksid kasutada olema üksikasjalikud statistilised andmed meretranspordi kohta ning sealjuures tuleks arvesse võtta vajadust loobuda tarbetute lisanõuete esitamisest seoses liikmesriikide kogutavate statistiliste andmetega ja täiel määral ära kasutada Eurostati. Käesolevat direktiivi arvestades oleks oluline koguda asjakohast teavet liidusisese laevaliikluse kohta ja/või kolmandate riikide sadamaid või vabatsoone külastavate laevade kohta.

               (7)

               Laevandusettevõtjatel oleks lihtsam kasutada „loa saanud laevaliinide regulaarteenuste” staatuse eeliseid kooskõlas komisjoni 21. jaanuari 2009. aasta teatisega „Teatis ja tegevuskava, mille eesmärk on luua Euroopa piirideta meretranspordiruum”.

               (8)

               Kõikide teavitusformaalsuste puhul tuleks elektroonilised andmeedastusvahendid võtta kasutusele nii kiiresti kui võimalik ja hiljemalt 1. juuniks 2015, toetudes võimaluse korral FAL konventsiooni väljatöötatud rahvusvahelistele standarditele. Potentsiaalselt väga suurte andmekoguste edastamise hõlbustamiseks ning kiirendamiseks tuleks võimaluse korral kasutada elektroonilisi teavitusformaalsusi. Liidus peaks FAL vormide teabe esitamine paberkandjal olema erandlik ning seda saaks aktsepteerida vaid piiratud aja jooksul. Liikmesriikidel soovitatakse kasutada haldusmeetmeid, sealhulgas finantsstiimuleid, et edendada elektroonilise vormi kasutamist. Eespool nimetatud põhjustel peaks teabevahetus liikmesriikide pädevate asutuste vahel toimuma elektrooniliselt. Selle muutuse hõlbustamiseks peavad elektroonilised süsteemid olema tehniliselt suuremal määral koostalitlusvõimelised samaks tähtajaks, et tagada Euroopa piirideta meretranspordiruumi tõrgeteta toimimine.

               (9)

               Teavitusformaalsuste täitmiseks peaksid kaubanduses ja transpordis osalejad saama esitada standarditud teavet ja dokumente ühtse elektroonilise liidese abil. Üksikandmete elemendid tuleks esitada ainult üks kord.

               (10)

               Riiklikul ja liidu tasandil käivitatud süsteem SafeSeaNet peaks aitama hõlbustada teabe vastuvõtmist, vahetust ja levitamist liikmesriikide merendusalaste teabesüsteemide vahel. Meretranspordi hõlbustamiseks ja meretranspordi halduskoormuse vähendamiseks peaks SafeSeaNet’i süsteem olema koostalitlusvõimeline liidu muude teavitusformaalsuste süsteemidega. SafeSeaNet’i süsteemi tuleks kasutada täiendavaks teabevahetuseks meretranspordi hõlbustamise eesmärgil. Teavitusformaalsusi, mis puudutavad vaid riigisiseselt vajalikku teavet, pole vaja SafeSeaNet’i süsteemi lisada.

               (11)

               Uute liidu meetmete võtmisel tuleks tagada, et liikmesriigid saaksid säilitada elektroonilise andmeedastuse ega peaks kasutama pabervorme.

               (12)

               Elektroonilisest andmeedastusest on võimalik saada täit kasu ainult siis, kui SafeSeaNet’i, e-tolli ning andmete sisestamiseks ja päringute tegemiseks mõeldud elektrooniliste süsteemide vahel toimub ladus ja tõhus andmeside. Sel eesmärgil tuleks halduskoormuse piiramiseks kõigepealt kasutada kohaldatavaid standardeid.

               (13)

               FAL vorme ajakohastatakse korrapäraselt. Käesolevas direktiivis tuleks viidata vormide kehtivatele versioonidele. Liikmesriikide õigusaktide kohaselt nõutav teave, mis ületab FAL konventsiooni nõudmisi, tuleks edastada FAL konventsiooni standardite põhjal väljatöötataval kujul.

               (14)

               Käesolev direktiiv ei tohiks mõjutada nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määrust (EMÜ) nr 2913/92 (millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik), (9) komisjoni 2. juuli 1993. aasta määrust (EMÜ) nr 2454/93 (millega kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik), (10) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. märtsi 2006. aasta määrust (EÜ) nr 562/2006 (millega kehtestatakse isikute üle piiri liikumist reguleerivad ühenduse eeskirjad (Schengeni piirieeskirjad)) (11) ega piirikontrolli valdkonda reguleerivate siseriiklikke õigusakte nende liikmesriikide puhul, kus Schengeni acquis’d ei rakendata, ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2008. aasta määrust (EÜ) nr 450/2008 (millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik (ajakohastatud tolliseadustik)) (12).

               (15)

               Selleks, et muuta elektrooniline teabeedastus standardiks ning hõlbustada meretransporti, peaksid liikmesriigid laiendama elektrooniliste andmeedastusvahendite kasutamist vastavalt asjakohasele ajakavale ning peaksid koostöös komisjoniga arutama elektrooniliste andmeedastusvahendite kasutamise ühtlustamise võimalust. Sellel eesmärgil tuleks pöörata tähelepanu SafeSeaNet’i süsteemi kõrgetasemelise juhtrühma tööle seoses SafeSeaNet’i teekaardiga, kui see vastu võetakse, ning konkreetsetele rahastamisnõuetele ja sellele vastavalt liidu rahaliste vahendite eraldamisele elektroonilise andmeedastuse arendamiseks.

               (16)

               Ilma et see piiraks liidu asjakohaste õigusaktide kohaldamist ja teavet, mida võivad nõuda liikmesriigid, et kaitsta riigisisest korda ja julgeolekut ning täita tolli-, maksu-, sisserände-, keskkonna- või tervishoiuvaldkonna õigusakte, tuleks FAL vormides osutatud teabe saatmise kohustusest erandina vabastada liidu tolliterritooriumil asuvate sadamate vahel tegutsevad laevad, kui need laevad ei lähtu sadamast, mis asub väljaspool seda tolliterritooriumi või I kontrollitüübile vastavat vabatsooni tollialaste õigusaktide tähenduses, ega külasta mõnda sellist sadamat ega suundu sellisesse sadamasse.

               (17)

               Vabastus haldusformaalsustest tuleks anda ka laeva lasti, mitte üksnes lähte- ja/või sihtsadamat arvestades. See on vajalik, et viia miinimumini kolmandas riigis või vabatsoonis asuvat sadamat külastanud laevade suhtes rakendatavad täiendavad formaalsused. Komisjon peaks seda küsimust uurima käesoleva direktiivi toimimise kohta Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitatava aruande raames.

               (18)

               Kasutusele tuleks võtta uus ajutine vorm, mis võimaldaks ühtlustada teavet, mida nõutakse määrusega (EÜ) nr 725/2004 ettenähtud eelneva turvalisuse deklaratsiooniga.

               (19)

               Riikide keelenõuded takistavad tihti rannikulaevanduse võrgustiku arenemist. Liikmesriigid peaksid tegema kõik võimaliku, et hõlbustada omavahelist mereliiklusega seotud kirjalikku ja suulist sidepidamist kooskõlas rahvusvahelise tavaga, püüdes leida ühiseid sidepidamisviise.

               (20)

               Komisjonile tuleks anda volitus võtta Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 290 sätestatud korras vastu delegeeritud õigusakte seoses käesoleva direktiivi lisadega. Eriti tähtis on see, et komisjon peaks ettevalmistava töö käigus piisavalt konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil.

               (21)

               Mitmesuguste liidu õigusaktidega, milles nõutakse näiteks eelnevaid teavitusformaalsusi sadamatesse sisenemisel, nagu direktiiv 2009/16/EÜ, võidakse kehtestada erinevad tähtajad nimetatud eelnevate teavitusformaalsuste täitmiseks. Käesoleva direktiivi toimimise kohta Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitatava aruande raames peaks komisjon uurima võimalusi nimetatud tähtaegade lühendamiseks ja ühtlustamiseks, kasutades ära elektroonilise andmetöötluse alal toimuvat arengut; nimetatud aruanne peaks sisaldama vajaduse korral õigusakti ettepanekut.

               (22)

               Käesoleva direktiivi toimimise kohta Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitatava aruande raames peaks komisjon kaaluma, millises ulatuses tuleks käesoleva direktiivi kohaldamisala, nimelt haldusformaalsuste lihtsustamist liikmesriikide sadamatesse sisenevate ja/või neist väljuvate laevade jaoks, laiendada nendest sadamatest sisemaa poole jäävatele aladele, eriti jõetranspordi suhtes, et kiirendada ja muuta ladusamaks meretranspordi liikumine sisemaa suunas ning lõplikult lahendada meresadamates ja nende ümbruses tekkivate ummikute probleem.

               (23)

               Kuna käesoleva direktiivi eesmärke, eelkõige meretranspordi ühtlustatud hõlbustamist kogu liidu ulatuses, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada ning meetme ulatuse ja mõju tõttu on seda parem saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.

               (24)

               Euroopa Liidu Kohtu praktika kohaselt ei ole direktiivi ülevõtmine kohustuslik, kui see on geograafilistel põhjustel mõttetu. Seetõttu ei ole käesolevas direktiivis ette nähtud nõuded asjakohased liikmesriikide suhtes, kellel ei ole sadamaid, mis saaksid üldjuhul vastu võtta direktiivi kohaldamisalasse jäävaid laevu.

               (25)

               Käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed aitavad kaasa Lissaboni tegevuskava eesmärkide saavutamisele.

               (26)

               Tuleks reguleerida juurdepääsu SafeSeaNet’ile ja muudele elektroonilistele süsteemidele, et kaitsta ärialast ja konfidentsiaalset teavet, ilma et see piiraks ärialase teabe kaitse suhtes kohaldatava õiguse kohaldamist ning isikuandmete puhul Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 1995. aasta direktiivi 95/46/EÜ (üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta) (13) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 45/2001 (üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ühenduse institutsioonides ja asutustes ning selliste andmete vaba liikumise kohta) (14) kohaldamist. Liikmesriigid ning liidu institutsioonid ja organid peaksid pöörama erilist tähelepanu vajadusele kaitsta ärialast ja konfidentsiaalset teavet asjakohaste juurdepääsu kontrolli süsteemidega.

               (27)

               Kooskõlas paremat õigusloomet käsitleva institutsioonidevahelise kokkuleppe (15) punktiga 34 julgustatakse liikmesriike koostama nende endi jaoks ja liidu huvides vastavustabeleid, kus on võimalikult suures ulatuses välja toodud vastavus käesoleva direktiivi ja selle ülevõtmismeetmete vahel, ning need tabelid avalikustama.

               (28)

               Selguse huvides tuleks direktiiv 2002/6/EMÜ asendada käesoleva direktiiviga,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Sisu ja reguleerimisala
   1.   Käesoleva direktiivi eesmärk on lihtsustada ja ühtlustada meretranspordile kohaldatavat haldusmenetlust, muutes elektroonilise teabeedastuse standardiks ja teavitusformaalsused selgemaks.
   2.   Käesolevat direktiivi kohaldatakse meretranspordi valdkonnas liikmesriikide sadamatesse sisenevate ja neist väljuvate laevade teavitusformaalsuste suhtes.
   3.   Käesolevat direktiivi ei kohaldata teavitusformaalsustest vabastatud laevade suhtes.
   Artikkel 2
   Mõisted
   Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:
   a)   „teavitusformaalsused”- lisas sätestatud teave, mida liikmesriigis kohaldatavate õigusaktide kohaselt tuleb haldus- ja menetluseesmärkidel anda laeva sadamasse sisenemisel ja sealt väljumisel;
   b)   „FAL konventsioon”- 9. aprillil 1965 vastu võetud Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni rahvusvahelise mereliikluse hõlbustamise konventsioon muudetud kujul;
   c)   „FAL vormid”- FAL konventsiooniga ette nähtud ühtlustatud vormid;
   d)   „laev”- mis tahes meresõiduk või mereveovahend;
   e)   „SafeSeaNet”- direktiivis 2002/59/EÜ määratletud liidu meresõiduohutuse teabevahetussüsteem;
   f)   „andmete elektrooniline edastamine”- digitaalselt kodeeritud teabe edastamine muudetavas struktureeritud formaadis, mida saab arvutites kasutada andmete salvestamiseks ja töötlemiseks.
   Artikkel 3
   Teavitusformaalsuste ühtlustamine ja kooskõlastamine
   1.   Iga liikmesriik võtab meetmed tagamaks, et selles liikmesriigis nõutakse teavitusformaalsuste täitmist ühtlustatud ja kooskõlastatud viisil.
   2.   Komisjon töötab koostöös liikmesriikidega välja teavitusformaalsuste liidus ühtlustamiseks ja koordineerimiseks vajalikud mehhanismid.
   Artikkel 4
   Teatamine enne sadamatesse sisenemist
   Tulenevalt kohaldatavate liidu õigusaktide või rahvusvaheliste meretranspordile kohaldatavate ja liikmesriikidele siduvate õigusaktide kohastest teatamist käsitlevatest erisätetest, sealhulgas isikute ja kaupade kontrolli käsitlevatest sätetest, tagavad liikmesriigid, et kapten või laeva operaatori poolt nõuetekohaselt volitatud isik edastab enne liikmesriigi sadamasse sisenemist liikmesriigi määratud pädevale ametiasutusele teavitusformaalsuste kohase teabe

               a)

               vähemalt 24 tundi enne sisenemist või

               b)

               hiljemalt laeva eelmisest sadamast väljumise ajal, kui sõiduaeg on lühem kui 24 tundi, või

               c)

               kui külastatav sadam ei ole teada või kui seda sõidu ajal muudetakse, siis niipea, kui vastav teave on kättesaadav.

         Artikkel 5
   Andmete elektrooniline edastamine
   1.   Liikmesriigid aktsepteerivad teavitusformaalsuste täitmist elektroonilises vormis ja nende edastamist ühtse liidese kaudu niipea kui võimalik ja igal juhul hiljemalt 1. juunil 2015.
   See ühtne liides, mis seob SafeSeaNet’i, e-tolli ja muud elektroonilised süsteemid, on koht, mille kaudu kooskõlas käesoleva direktiiviga esitatakse korra kogu teave ning tehakse see kättesaadavaks mitmesugustele pädevatele ametiasutustele ja liikmesriikidele.
   2.   Ilma et see mõjutaks FAL konventsioonis sätestatud asjaomaseid vorme, vastab lõikes 1 osutatud vorm artiklile 6.
   3.   Juhul kui liidu õigusaktides nõutakse teavitusformaalsusi ning sellises ulatuses, mis on vajalik lõikes 1 nimetatud ühtse liidese heaks toimimiseks, peavad lõikes 1 osutatud elektroonilised süsteemid toimima koos, olema juurdepääsetavad ja vastavuses direktiiviga 2002/59/EÜ loodud süsteemiga SafeSeaNet ning rakendamise korral olema vastavuses Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. jaanuari 2008. aasta otsusega nr 70/2008/EÜ (tolli ja kaubanduse paberivaba keskkonna kohta) (16) ettenähtud arvutisüsteemidega.
   4.   Ilma et see piiraks määruse (EMÜ) nr 2913/92 ja määruse (EÜ) nr 562/2006 tolli- ja piirikontrolli käsitlevate erisätete kohaldamist, konsulteerivad liikmesriigid majandustegevuses osalejatega ja teavitavad komisjoni saavutatud edusammudest otsusega nr 70/2008/EÜ ettenähtud korra kohaselt.
   Artikkel 6
   Andmete vahetamine
   1.   Liikmesriigid tagavad, et teave, mida kogutakse kooskõlas liidu õigusaktides sätestatud teavitusformaalsustega, sisestatakse riigi SafeSeaNet’i süsteemi, ja teevad sellise teabe asjakohased osad selle süsteemi kaudu kättesaadavaks teistele liikmesriikidele. Kui liikmesriik ei sätesta teisiti, ei kohaldata seda määruse (EMÜ) nr 2913/92, määruse (EMÜ) nr 2454/93, määruse (EÜ) nr 562/2006 ja määruse (EÜ) nr 450/2008 kohaselt saadud teabele.
   2.   Liikmesriigid tagavad, et lõike 1 kohaselt saadud teave on vastava taotluse korral kättesaadav liikmesriigi asjakohastele asutustele.
   3.   Lõike 1 kohastes riiklikes SafeSeaNet’i süsteemides kasutatavate sõnumite digitaalsed vormid kehtestatakse kooskõlas direktiivi 2002/59/EÜ artikliga 22a.
   4.   Liikmesriigid võivad lubada asjakohast juurdepääsu lõikes 1 nimetatud teabele kas riigisisese ühtse liidese kaudu, kasutades elektroonilist andmevahetussüsteemi, või riikide SafeSeaNet’i süsteemide kaudu.
   Artikkel 7
   FAL vormides sisalduv teave
   Liikmesriigid tunnustavad teavitusformaalsuste täitmiseks FAL vorme. Liikmesriigid võivad ainult 1. juunini 2015 lubada liidu õigusakti kohaselt nõutava teabe esitamist paberkandjal.
   Artikkel 8
   Ametisaladuse hoidmise kohustus
   1.   Liikmesriigid võtavad kooskõlas liidu kohaldatavate õigusaktide ja siseriiklike õigusaktidega vajalikke meetmeid, et tagada vastavalt käesolevale direktiivile vahetatava ärialase ja muu konfidentsiaalse teabe konfidentsiaalsus.
   2.   Liikmesriigid pööravad erilist tähelepanu käesoleva direktiivi alusel kogutava ärialase teabe kaitsele. Isikuandmete puhul tagavad liikmesriigid direktiivi 95/46/EÜ täitmise. Liidu institutsioonid ja organid tagavad määruse (EÜ) nr 45/2001 täitmise.
   Artikkel 9
   Erandid
   Liikmesriigid tagavad, et direktiivi 2002/59/EÜ reguleerimisalasse kuuluvad laevad, mis liiklevad liidu tolliterritooriumil asuvate sadamate vahel, kuid mille lähte- või sihtsadamaks või külastatavaks sadamaks ei või olla ükski sadam, mis asub väljaspool seda tolliterritooriumi või I kontrollitüübile vastavat vabatsooni tollialaste õigusaktide tähenduses, vabastatakse erandina FAL vormides osutatud teabe saatmise kohustusest, ilma et see piiraks asjakohaste liidu õigusaktide kohaldamist ja võimalust, et liikmesriigid võivad FAL vormides nõuda käesoleva direktiivi lisa B osa punktides 1–6 osutatud teavet, mis on vajalik riigisisese korra ja julgeoleku tagamiseks ning tolli-, maksu-, sisserände-, keskkonna- või tervishoiuvaldkonna õigusaktide täitmiseks.
   Artikkel 10
   Muutmise kord
   1.   Komisjon võib Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 290 sätestatud korras võtta vastu delegeeritud õigusakte seoses käesoleva direktiivi lisadega, et tagada Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni poolt FAL vormides tehtavate mis tahes muudatuste arvessevõtmist. Nendel muudatustel ei ole käesoleva direktiivi reguleerimisala laiendavat mõju.
   2.   Käesolevas artiklis osutatud delegeeritud õigusaktide puhul kohaldatakse artiklites 11, 12 ja 13 sätestatud menetlust.
   Artikkel 11
   Delegeeritud volituste rakendamine
   1.   Artiklis 10 osutatud delegeeritud õigusaktide vastuvõtmise volitused antakse komisjonile viieks aastaks alates 18. novembrist 2010. Komisjon esitab delegeeritud volituste kohta aruande hiljemalt kuus kuud enne viieaastase ajavahemiku möödumist. Volituste delegeerimist uuendatakse automaatselt samaks ajavahemikuks, välja arvatud juhul, kui Euroopa Parlament või nõukogu selle kooskõlas artikliga 12 tagasi võtab.
   2.   Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
   3.   Delegeeritud aktide vastuvõtmise volitused antakse komisjonile artiklites 12 ja 13 sätestatud tingimustel.
   Artikkel 12
   Delegeerimise tagasivõtmine
   1.   Euroopa Parlament ja nõukogu võivad artiklis 10 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta.
   2.   Institutsioon, kes on algatanud sisemenetluse, et otsustada, kas volituste delegeerimine tuleks tagasi võtta, püüab sellest teavitada teist institutsiooni ja komisjoni mõistliku aja jooksul enne lõpliku otsuse tegemist, nimetades delegeeritud volitused, mille suhtes võidakse kohaldada tagasivõtmist, ja tagasivõtmise võimalikud põhjused.
   3.   Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub kohe või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust. Otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 13
   Delegeeritud õigusaktide suhtes vastuväidete esitamine
   1.   Euroopa Parlament ja nõukogu võivad delegeeritud õigusakti suhtes vastuväiteid esitada kahe kuu jooksul alates õigusakti teatavakstegemisest.
   Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel võib seda tähtaega pikendada kahe kuu võrra.
   2.   Kui pärast algse kahe kuu pikkuse või, kui see on asjakohane, pikendatud perioodi möödumist ei ole Euroopa Parlament ega nõukogu delegeeritud õigusaktile vastuväiteid esitanud, avaldatakse see Euroopa Liidu Teatajas ning delegeeritud õigusakt jõustub selles sätestatud kuupäeval.
   Delegeeritud õigusakti võib avaldada Euroopa Liidu Teatajas ja see võib jõustuda enne algse kahe kuu pikkuse või, kui see on asjakohane, pikendatud perioodi lõppu, kui nii Euroopa Parlament kui ka nõukogu on komisjonile teatanud, et nad ei kavatse vastuväiteid esitada.
   3.   Kui Euroopa Parlament või nõukogu esitab delegeeritud õigusakti suhtes vastuväiteid, õigusakt ei jõustu. Vastuväiteid esitanud institutsioon põhjendab delegeeritud õigusakti suhtes esitatud vastuväiteid.
   Artikkel 14
   Ülevõtmine
   1.   Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid 19. maiks 2012. Nad edastavad kõnealuste normide teksti viivitamata komisjonile.
   Liikmesriigid kohaldavad neid sätteid alates 19. maist 2012.
   Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga hõlmatud valdkonnas nende poolt vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.
   Artikkel 15
   Aruandlus
   Komisjon annab Euroopa Parlamendile ja nõukogule aru käesoleva direktiivi toimimise kohta 19. novembriks 2013, käsitledes muu hulgas järgmist:

               a)

               käesoleva direktiiviga kehtestatud lihtsustuste võimalik laiendamine siseveetranspordile;

               b)

               jõeteabeteenuste (River Information Services) ühilduvus käesolevas direktiivis osutatud elektroonilise andmeedastuse protsessiga;

               c)

               teavitusformaalsuste ühtlustamise ja koordineerimise edenemine vastavalt artiklile 3;

               d)

               kolmandas riigis või vabatsoonis asuvat sadamat külastanud laevade suhtes rakendatavate lisaformaalsuste vältimise või lihtsustamise võimalikkus;

               e)

               kasutada olevad andmed liidusisese laevaliikluse / laevade liikumise kohta ja/või kolmandate riikide sadamaid või vabatsoone külastavate laevade kohta.

         Vajaduse korral lisatakse aruandele õigusakti ettepanek.
   Artikkel 16
   Direktiivi 2002/6/EÜ kehtetuks tunnistamine
   Direktiiv 2002/6/EÜ tunnistatakse kehtetuks alates 19. maist 2012. Viiteid kehtetuks tunnistatud direktiivile käsitatakse viidetena käesolevale direktiivile.
   Artikkel 17
   Adressaadid
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Strasbourg, 20. oktoober 2010

            Euroopa Parlamendi nimel

            president

         J. BUZEK

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         O. CHASTEL

      (1)  ELT C 128, 18.5.2010, lk 131.

      (2)  ELT C 211, 4.9.2009, lk 65.

      (3)  Euroopa Parlamendi 6. juuli 2010. aasta seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 12. oktoobri 2010. aasta otsus.

      (4)  EÜT L 67, 9.3.2002, lk 31.

      (5)  EÜT L 332, 28.12.2000, lk 81.

      (6)  EÜT L 208, 5.8.2002, lk 10.

      (7)  ELT L 129, 29.4.2004, lk 6.

      (8)  ELT L 131, 28.5.2009, lk 57.

      (9)  EÜT L 302, 19.10.1992, lk 1.

      (10)  EÜT L 253, 11.10.1993, lk 1.

      (11)  ELT L 105, 13.4.2006, lk 1.

      (12)  ELT L 145, 4.6.2008, lk 1.

      (13)  EÜT L 281, 23.11.1995, lk 31.

      (14)  EÜT L 8, 12.1.2001, lk 1.

      (15)  ELT C 321, 31.12.2003, lk 1.

      (16)  ELT L 23, 26.1.2008, lk 21.

      LISA

         KÄESOLEVAS DIREKTIIVIS OSUTATUD TEAVITUSFORMAALSUSTE LOETELU

      A.   Liidu õigusaktidest tulenevad teavitusformaalsused

      Selle kategooria teavitusformaalsused hõlmavad teavet, mis esitatakse vastavalt järgmistele sätetele.

                  1.

                  Liikmesriikide sadamatesse sisenevatest ja neist väljuvatest laevadest teatamine
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. juuni 2002. aasta direktiivi 2002/59/EÜ (millega luuakse ühenduse laevaliikluse seire- ja teabesüsteem) artikkel 4 (EÜT L 208, 5.8.2002, lk 10).

                  2.

                  Isikute kontrollimine piiril
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. märtsi 2006. aasta määruse (EÜ) nr 562/2006 (millega kehtestatakse isikute üle piiri liikumist reguleerivad ühenduse eeskirjad (Schengeni piirieeskirjad)) artikkel 7 (ELT L 105, 13.4.2006, lk 1).

                  3.

                  Pardal veetavatest ohtlikest või saastavatest kaupadest teatamine
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. juuni 2002. aasta direktiivi 2002/59/EÜ (millega luuakse ühenduse laevaliikluse seire- ja teabesüsteem) artikkel 13.

                  4.

                  Heitmetest ja jäätmetest teatamine
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. novembri 2000. aasta direktiivi 2000/59/EÜ (laevaheitmete ja lastijäätmete vastuvõtmise seadmete kohta sadamates) artikkel 6 (EÜT L 332, 28.12.2000, lk 81).

                  5.

                  Turvateabe edastamine
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta määruse (EÜ) nr 725/2004 (laevade ja sadamarajatiste turvalisuse tugevdamise kohta) artikkel 6 (ELT L 129, 29.4.2004, lk 6).
                  Ühtlustatud vormi vastuvõtmiseni rahvusvahelisel tasandil kasutatakse määruse (EÜ) nr 725/2004 artikli 6 kohaselt nõutava teabe edastamiseks käesoleva lisa liites esitatud vormi. Vormi võib edastada elektrooniliselt.

                  6.

                  Sisenemise ülddeklaratsioon
                  Nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 2913/92 (millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik) (EÜT L 302, 19.10.1992, lk 1) artikkel 36a ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2008. aasta määruse (EÜ) nr 450/2008 (millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik (ajakohastatud tolliseadustik)) artikkel 87 (ELT L 145, 4.6.2008, lk 1).

            B.   Rahvusvahelistest õigusaktidest tulenevad FAL vormid ja formaalsused

      Selle kategooria teavitusformaalsused hõlmavad teavet, mis esitatakse kooskõlas FAL konventsiooni ja muude asjaomaste rahvusvaheliste õigusaktidega.

                  1.

                  FAL vorm 1: ülddeklaratsioon

                  2.

                  FAL vorm 2: lastideklaratsioon

                  3.

                  FAL vorm 3: laevavarude deklaratsioon

                  4.

                  FAL vorm 4: laevapere vara ja kauba deklaratsioon

                  5.

                  FAL vorm 5: munsterroll

                  6.

                  FAL vorm 6: reisijate nimekiri

                  7.

                  FAL vorm 7: ohtlikud kaubad

                  8.

                  Merenduse tervisedeklaratsioon

            C.   Kõik asjakohased siseriiklikud õigusaktid

      Liikmesriigid võivad lisada sellesse kategooriasse vastavalt nende siseriiklikele õigusaktidele esitatava teabe. Selline teave tuleks edastada elektrooniliselt.

         Liide
         LAEVA SAABUMISEELSE TURVALISUSALASE TEABE VORM KÕIKIDE LAEVADE JAOKS ENNE ELi LIIKMESRIIGI SADAMASSE SISENEMIST
         (1974. aasta rahvusvahelise konventsiooni inimelude ohutusest merel (SOLAS) peatüki XI-2 reegel 9 ja määruse (EÜ) nr 725/2004 artikli 6 lõige 3)

                     Laeva üksikasjad ja kontaktandmed

                     IMO number

                     Laeva nimi

                     Registreerimissadam

                     Lipuriik

                     Laevatüüp

                     Kutsung

                     Kogutonnaaž

                     INMARSATi telefoninumbrid (kui need on olemas)

                     Laevaühingu nimi ja identifitseerimisnumber

                     Laevaühingu turvaülema nimi ja kontaktandmed tema kättesaamiseks 24 tundi ööpäevas

                     Sihtsadam

                     Sihtsadama rajatis (kui on teada)

                     Teave sadama ja sadamarajatise kohta

                     Laeva sadamasse jõudmise eeldatav kuupäev ja kellaaeg (ETA)

                     Sadama külastuse peaeesmärk

                     SOLASi peatüki XI-2 reegliga 9.2.1 nõutav teave

                     Kas laeval on kehtiv rahvusvaheline laeva turvatunnistus (ISSC)?

                     JAH

                     ISSC

                     EI – põhjus

                     Välja andnud (asutuse või tunnustatud turvaorganisatsiooni nimi)

                     Kehtivusaeg (pp/kk/aaaa)

                     Kas laeval on heakskiidetud turvaplaan (SSP)?

                     JAH

                     EI

                     Turvalisuse tase, mida laeval käesoleval hetkel kohaldatakse:

                     Turvalisus tase 1

                     Turvalisus tase 2

                     Turvalisus tase 3

                     Laeva asukoht käesoleva aruande koostamise ajal

                     Viimase kümne sadamarajatise külastuse loetelu kronoloogilises järjekorras (alustades viimasest külastusest):

                     Nr

                     Alguskuupäev (pp/kk/aaaa)

                     Lõppkuupäev (pp/kk/aaaa)

                     Sadam

                     Riik

                     UNLOCODE
                     (võimaluse korral)

                     Sadamarajatis

                     Turvalisuse tase (SL)

                     1

                     SL =

                     2

                     SL =

                     3

                     SL =

                     4

                     SL =

                     5

                     SL =

                     6

                     SL =

                     7

                     SL =

                     8

                     SL =

                     9

                     SL =

                     10

                     SL =

                     Kas laeval on võetud erilisi või täiendavaid turvameetmeid, mida ei ole heakskiidetud turvaplaanis?
                     Kui JAH, siis täpsustada allpool laeval võetud erilisi või täiendavaid turvameetmeid.

                     JAH

                     EI

                     Nr
                     (nagu eespool)

                     Laeval võetud erilised või täiendavad turvameetmed

                     1

                     2

                     3

                     4

                     5

                     6

                     7

                     8

                     9

                     10

                     Eespool loetletud viimase kümne sadamarajatise külastuse ajal toimunud laevadevaheliste liidestumiste loetelu kronoloogilises järjekorras (alustades viimasest). Vajaduse korral jätkake allpoolset tabelit eraldi lehel – märkige laevadevaheliste liidestumiste koguarv:

                     Kas nimetatud laevadevaheliste liidestumiste ajal kohaldati asjakohaseid laeva turvaplaanis sätestatud turvaprotseduure?
                     Kui EI, siis esitada protseduuride asemel võetud turvameetmete üksikasjalik kirjeldus viimases veerus.

                     JAH

                     EI

                     Nr

                     Alguskuupäev (pp/kk/aaaa)

                     Lõppkuupäev (pp/kk/aaaa)

                     Koht või pikkus- ja laiuskraadid

                     Laevadevaheline liidestumine

                     Turvaprotseduuride asemel võetud turvameetmed

                     1

                     2

                     3

                     4

                     5

                     6

                     7

                     8

                     9

                     10

                     Laeva lasti üldine kirjeldus

                     Kas laeva lastis on ohtlikke aineid, mis kuuluvad IMDG koodeksi ohuklassi 1, 2.1, 2.3, 3, 4.1, 5.1, 6.1, 6.2, 7 või 8?

                     JAH

                     EI

                     Kui JAH, siis lisada ohtlike kaupade loetelu (või asjakohane väljavõte)

                     Kinnitus, et laeva munsterrolli koopia on lisatud

                     JAH

                     Kinnitus, et laeva reisijate nimekirja koopia on lisatud

                     JAH

                     Muu turvaalane teave

                     Kas soovite teatada turvalisusega seotud muudest aspektidest?

                     JAH

                     Üksikasjad:

                     EI

                     Laevaagent eeldatavas sihtsadamas

                     Nimi:

                     Kontaktandmed (telefoninumber):

                     Teavet esitava isiku andmed

                     Ametinimetus või teenistuskoht (mittevajalik läbi kriipsutada)
                     Kapten/laeva turvaülem (SSO)/laevaühingu turvaülem (CSO)/laevaagent (nagu eespool)

                     Nimi:

                     Allkiri:

                     Aruande koostamise kuupäev/kellaaeg/koht


title: Nõukogu direktiiv, 27. november 1989, millega muudetakse direktiivi 80/181/EMÜ mõõtühikuid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta

text:
Avis juridique important

|

31989L0617

Official Journal L 357 , 07/12/1989 P. 0028 - 0030 Finnish special edition: Chapter 13 Volume 19 P. 0118  Swedish special edition: Chapter 13 Volume 19 P. 0118

NÕUKOGU DIREKTIIV,27. november 1989,millega muudetakse direktiivi 80/181/EMÜ mõõtühikuid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta(89/617/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100a,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,1koostöös Euroopa Parlamendiga,2võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust3ning arvestades, et:direktiivis 80/181/EMÜ,4 muudetud direktiiviga 85/1/EMÜ,5 sätestatakse lisa III peatükis loetletud ametlike inglise süsteemi mõõtühikute kasutamise lõpliku kuupäeva kindlaksmääramine; mõne inglise süsteemi mõõtühiku ja mõne erirakenduse puhul on osutunud vajalikuks lubada asjaomastel liikmesriikidel kindlaks määrata asjakohane kuupäev, kuni kõnealused mõõtühikud on ametlikud mõõtühikud;vastavalt direktiivi 80/181/EMÜ artikli 3 lõikele 5 võib kindlaks määrata täiendavate suurusnäitude kasutamise uued lõpptähtajad,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Käesolevaga muudetakse direktiivi 80/181/EMÜ järgmiselt.1. Artikli 1 punktid b ja c asendatakse järgmistega:"b) lisa II peatükis loetletud mõõtühikud ainult nendes liikmesriikides, kus neid lubati kasutada 21. aprillil 1973, ning kuni kuupäevani, mille määravad kindlaks kõnealused liikmesriigid;c) lisa III peatükis loetletud mõõtühikud ainult nendes liikmesriikides, kus neid lubati kasutada 21. aprillil 1973, ning kuni kuupäevani, mille määravad kindlaks kõnealused liikmesriigid. Kõnealune kuupäev ei või olla hilisem kui 31. detsember 1994;d) lisa IV peatükis loetletud mõõtühikud ainult nendes liikmesriikides, kus neid lubati kasutada 21. aprillil 1973, ning kuni kuupäevani, mille määravad kindlaks kõnealused liikmesriigid. Kõnealune kuupäev ei või olla hilisem kui 31. detsember 1999."2. Artiklit 3 muudetakse järgmiselt:- lõikes 2 asendatakse kuupäev "31. detsember 1989' kuupäevaga "31. detsember 1999",- lõige 5 tunnistatakse kehtetuks.3. Artiklis 5 asendatakse kuupäev "1. märts 1974" kuupäevaga "15. mai 1983".4. Artikli 6 teine lõik tunnistatakse kehtetuks.5. Lisa muudetakse järgmiselt:a) II peatükk asendatakse järgmisega:"II PEATÜKKARTIKLI 1 PUNKTIS B MÄRGITUD AMETLIKUD MÕÕTÜHIKUD, MIDA TOHIB KASUTADA AINULT ERIOTSTARBELKasutusala ÜhikNimetus Ligikaudne väärtus TähisLiiklusmärgid, kauguse ja kiiruse mõõtmine miil jard jalg toll 1 mile = 1 yd = 1 ft = 1 in = 1 609 m 0,9144 m 0,3048 m 2,54 × 10-2m mile yd ft inVaadiõlle ja -siidri müük; tagastuspakendis piim pint 1 pt = 0,5683 × 10-3m3 ptMaa kinnistamine aaker 1 ac = 4047 m2 acVäärismetallitehing (apteegi)unts 1 oz tr = 31,10 × 10-3 kg oz trKuni artikli 1 punktis b kindlaksmääratud kuupäevani võib käesolevas peatükis loetletud ühikuid kombineerida omavahel või I peatükis loetletutega, et moodustada liitühikuid."b) III peatükist jäetakse välja ühik "fathom".c) Lisatakse järgmine peatükk:"IV PEATÜKKARTIKLI 1 PUNKTIS D MÄRGITUD AMETLIKUD MÕÕTÜHIKUD, MIDA TOHIB KASUTADA AINULT ERIOTSTARBELKasutusala Ühiknimetus ligikaudne väärtus tähisMeresõit meresüld 1 fm 1,829 m fmÕlu, siider, lauavesi, limonaad ja puuviljamahl tagastuspakendis pint vedelikuunts 1 pt = 1 fl. oz = 0,5683 × 10-3m3 28,41 × 10-6m3 pt fl. ozAlkohoolsed joogid gill 1 gill = 0,142 × 10-3m3 gillLahtiselt/pakendamata müüdavad kaubad unts (kaubanduslik) 1 oz = 28,35 × 10-3kg oznael 1 lb = 0,4536 kg lbGaasivarustus term 1 term = 105,506 × 104J thermKuni artikli 1 punktis d kindlaksmääratud kuupäevani võib käesolevas peatükis loetletud ühikuid kombineerida omavahel või I peatükis loetletutega, et moodustada liitühikuid."Artikkel 2Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 24 kuu jooksul alates direktiivi teatavakstegemisest.6Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Artikkel 3Olenemata direktiivist 80/181/EMÜ peavad liikmesriigid alates 31. detsembrist 1989 andma loa või lubama jätkuvalt kasutada käesoleva direktiivi artiklis 3 märgitud täiendavaid suurusnäite.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 27. november 1989Nõukogu nimeleesistujaR. DUMAS1 EÜT C 31, 7.2.1989, lk 7.2 EÜT C 120, 16.5.1989, lk 73; EÜT C 291, 20.11.1989.3 EÜT C 159, 26.6.1989, lk 3.4 EÜT L 39, 15.2.1980, lk 40.5 EÜT L 2, 3.1.1985, lk 11.6 Käesolev direktiiv tehti liikmesriikidele teatavaks 30. novembril 1989.


title: Council Directive 80/777/EEC of 15 July 1980 on the approximation of the laws of the Member States relating to the exploitation and marketing of natural mineral waters

text:
Avis juridique important

|

31980L0777

Official Journal L 229 , 30/08/1980 P. 0001 - 0010 Finnish special edition: Chapter 13 Volume 10 P. 0226  Greek special edition: Chapter 13 Volume 9 P. 0132  Swedish special edition: Chapter 13 Volume 10 P. 0226  Spanish special edition: Chapter 13 Volume 11 P. 0047  Portuguese special edition Chapter 13 Volume 11 P. 0047

NÕUKOGU DIREKTIIV,15. juuli 1980,loodusliku mineraalvee kasutamise ja turustamisega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta(80/777/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,1võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust,2võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust3ning arvestades, et:liikmesriikide õigusaktides antakse loodusliku mineraalvee määratlus; sellega seoses on ühenduses kasutusel erinevad mõisted; nimetatud õigusaktidega sätestatakse tingimused, millele looduslik mineraalvesi peab vastama, ning allikate kasutustingimused; lisaks sätestatakse kõnealuse vee turustamise erieeskirjad;nende õigusaktide erinevused takistavad loodusliku mineraalvee vaba liikumist, tekitades ebavõrdset konkurentsi, ja mõjutavad otseselt ühisturu loomist ja toimimist;nimetatud juhul võib need takistused kõrvaldada, kohustades igat liikmesriiki lubama oma territooriumil kõigi teiste liikmesriikide poolt loodusliku mineraalveena tunnustatud loodusliku mineraalvee turustamist ja sätestades ühiseeskirjad, mis käsitlevad eeskätt täidetavaid mikrobioloogilisi nõudeid ja teatava mineraalvee puhul kohustuslike erinimetuste kasutamise tingimusi;kuni loodusliku mineraalvee vastastikuse tunnustamise lepingute sõlmimiseni ühenduse ja kolmandate riikide vahel tuleks ette näha tingimused, mille alusel võib kuni nimetatud lepingute rakendamiseni lubada samalaadsete toodete importimist loodusliku mineraalveena kolmandatest riikidest ühendusse;tuleks hoolitseda selle eest, et looduslik mineraalvesi säilitaks turustamisel need omadused, mille alusel seda võib looduslikuks mineraalveeks tunnistada; seetõttu peaksid vee pakendamiseks kasutatavatel mahutitel olema sobivad sulgemisvahendid;märgistamise osas kohaldatakse loodusliku mineraalvee suhtes üldeeskirju, mis on sätestatud lõpptarbijale müüdavate toiduainete märgistamise, esitlemise ja reklaami kohta käivate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamist käsitlevas nõukogu 18. detsembri 1978. aasta direktiivis 79/112/EMÜ;4 käesolev direktiiv võib vastavalt piirduda nimetatud üldeeskirjadesse tehtavate lisade ja erandite sätestamisega;menetluse lihtsustamiseks ja kiirendamiseks tuleks komisjonile usaldada tehniliste rakendusmeetmete vastuvõtmine ja eelkõige loodusliku mineraalvee koostise kontrollimiseks vajalike analüüsimeetodite ja proovivõtumenetluse määratlemine;kõikidel juhtudel, kui nõukogu annab komisjonile inimtarbimiseks ettenähtud toiduaineid käsitlevate eeskirjade rakendamise õiguse, tuleks ette näha kord liikmesriikide ja komisjoni vahelise tiheda koostöö sisseseadmiseks otsusega 69/414/EMÜ5 moodustatud alalises toidukomitees,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 11. Käesolev direktiiv käsitleb liikmesriigi maapõuest saadud ja selle liikmesriigi vastutava asutuse poolt I lisa I jao sätetele vastava loodusliku mineraalveena tunnustatud vett.2. Käesolev direktiiv käsitleb ka kolmanda riigi maapõuest saadud, ühendusse imporditud ja liikmesriigi vastutava asutuse poolt loodusliku mineraalveena tunnustatud vett.Esimeses lõigus nimetatud vett võib nii tunnustada ainult siis, kui vee päritoluriigi vastutav asutus on tõendanud, et see vesi vastab I lisa I jao sätetele ja et II lisa punkti 2 sätete kohaldamist kontrollitakse regulaarselt.Teises lõigus nimetatud tõendamise kehtivusaeg ei või ületada kaht aastat. Esimeses lõigus nimetatud tunnustamismenetlust ei ole vaja korrata, kui tõendamist enne nimetatud ajavahemiku lõppu uuendatakse.3. Käesolevat direktiivi ei kohaldata:- vee suhtes, mis on ravim direktiivi 65/65/EMÜ6 tähenduses,- loodusliku mineraalvee suhtes, mida kasutatakse kohapeal termaal- ja mineraalveebasseinides ravi eesmärgil.4. Liikmesriigi vastutav asutus peab lõigetes 1 ja 2 nimetatud tunnustamist nõuetekohaselt põhjendama ja see põhjendus avaldatakse ametlikult.5. Liikmesriigid peavad komisjoni teavitama lõigetes 1 ja 2 nimetatud tunnustamisest või selle tühistamisest. Sel viisil tunnustatud looduslike mineraalvete loetelu avaldatakse Euroopa Ühenduste Teatajas.Artikkel 2Liikmesriigid võtavad vajalikke meetmeid tagamaks, et ainult artiklis 1 nimetatud, käesoleva direktiivi sätetele vastavat vett võib turustada loodusliku mineraalveena.Artikkel 3Loodusliku mineraalvee allikaid võib kasutada ja nende vett villida ainult II lisa kohaselt.Artikkel 41. Looduslikku mineraalvett sellisena, nagu seda võtukohast saadakse, ei tohi töödelda ega sellele midagi lisada, välja arvatud:a) vee ebastabiilsete elementide nagu raua- ja väävliühendite eraldamine filtrimise või dekanteerimise teel, millele võib eelneda hapnikuga varustamine, niivõrd kui see töötlemine ei muuda vee koostist põhikomponentide osas, mis annavad veele tema iseloomulikud omadused;b) vaba süsinikdioksiidi täielik või osaline kõrvaldamine ainult füüsikaliste meetoditega;c) süsinikdioksiidi lisamine või sisalduse taastamine I lisa III jaos sätestatud tingimustel.2. Eeskätt igasugune desinfitseeriv töötlemine mis tahes vahenditega ja, kui lõike 1 punktist c ei tulene teisiti, bakteriotsiidsete ainete lisamine või mis tahes muu töötlemine, mis tõenäoliselt muudab loodusliku mineraalvee eluvõimeliste mikroorganismide hulka, on keelatud.3. Lõige 1 ei takista loodusliku mineraalvee kasutamist karastusjookide valmistamisel.Artikkel 51. Loodusliku mineraalvee eluvõimeliste mikroorganismide hulk veevõtukohas peab vastama vee tavapärasele eluvõimeliste mikroorganismide hulgale ning piisavalt tõendama, et veevõtukoht on kaitstud igasuguse saaste eest. Mikroorganismide koguhulk määratakse kindlaks I lisa II jao punktis 1.3.3 sätestatud tingimustel.Pärast villimist võib mikroorganismide koguhulk veevõtukohas olla kuni 100 kolooniat milliliitri kohta 20-22 °C juures agar-agaril või agari ja želatiini segul 72 tunni jooksul ning 20 kolooniat milliliitri kohta 37 °C juures agar-agaril 24 tunni jooksul. Mikroorganismide koguhulka mõõdetakse 12 tunni jooksul pärast villimist ja vett säilitatakse selle 12 tunnise ajavahemiku jooksul 4 °C  1 °C juures.Veevõtukohas peaksid need väärtused tavapäraselt olema kuni 20 kolooniat milliliitri kohta 20-22 °C juures 72 tunni jooksul ja 5 kolooniat milliliitri kohta 37 °C juures 24 tunni jooksul, pidades silmas, et neid väärtusi tuleb pidada juhiseks ja mitte maksimaalseteks lubatud kontsentratsioonideks.2. Veevõtukohas ja turustamisel peab looduslik mineraalvesi olema vaba:a) parasiitidest ja patogeensetest mikroorganismidest;b) Escherichia coli-st ja teistest kolibakteritest ning fekaalsetest streptokokkidest mis tahes 250 ml uuritud proovis;c) sulfitredutseerivatest anaeroobidest (koos eostega) mis tahes 50 ml uuritud proovis;d) Pseudomonas aeruginosa'st mis tahes 250 ml uuritud proovis.3. Ilma et see piiraks lõigete 1 ja 2 ning II lisas sätestatud kasutamistingimuste kohaldamist tuleb turustamise käigus järgida järgmist:- loodusliku mineraalvee eluvõimeliste mikroorganismide koguhulk võib tuleneda ainult veevõtukohast võetud vee bakterisisalduse tavapärasest kasvust,- looduslikul mineraalveel ei tohi olla mingeid organoleptilisi defekte.Artikkel 6Kõigil loodusliku mineraalvee pakendamiseks kasutatavatel mahutitel peavad olema igasuguse võltsimise või saastamise vältimiseks kavandatud sulgemisvahendid.Artikkel 71. Loodusliku mineraalvee müüginimetus on "looduslik mineraalvesi" või I lisa III jaos määratletud efervestsentsete looduslike mineraalvete korral vajadusel "looduslikult karboniseeritud looduslik mineraalvesi", "allikast tuleva gaasiga rikastatud looduslik mineraalvesi" või "karboniseeritud looduslik mineraalvesi".Mingil artikli 4 lõike 1 punktis b nimetatud viisil töödeldud loodusliku mineraalvee müüginimetusele tuleb lisada asjakohane märge "täielikult dekarboniseeritud" või "osaliselt dekarboniseeritud".2. Loodusliku mineraalvee märgistusel peab samuti olema järgmine kohustuslik teave:a) - kas sõnad: "koostis vastab ametlikult tunnustatud analüüsi tulemustele (analüüsi kuupäev)",- või õiend analüütilise koostise kohta, milles esitatakse vee iseloomulikud komponendid;b) kasutatud allika asukoht ja nimi.3. Lisaks võivad liikmesriigid:a) säilitada sätted, millega nõutakse päritoluriigi märkimist, kuigi sellist teavet ei või nõuda ühenduse territooriumil asuvast allikast saadud loodusliku mineraalvee puhul;b) kehtestada sätted, millega nõutakse teavet artikli 4 lõike 1 punktis a nimetatud töötlemisviiside kohta.Artikkel 81. Paikkonna, küla või koha nimi võib esineda müüginimetuses, tingimusel et see viitab looduslikule mineraalveele, mille allikat kasutatakse selles nimetuses näidatud kohas, ja et see nimi ei ole eksitav allika kasutuskoha suhtes.2. Ühest ja samast allikast pärit loodusliku mineraalvee turustamine rohkem kui ühe müüginimetuse all on keelatud.3. Kui müügiks pakutava loodusliku mineraalvee mahutite märgistusel või pealdisel on allika või selle kasutuskoha nimest erinev müüginimetus, näidatakse selle kasutuskoha või allika nimi müüginimetusel kasutatavatest suurimatest tähtedest vähemalt poolteist korda kõrgemate ja laiemate tähtedega.Esimest lõiku kohaldatakse mutatis mutandis ja samal eesmärgil nagu allika või selle kasutuskoha nimele omistatava tähtsuse osas loodusliku mineraalvee reklaamis kasutatud mis tahes vormis müüginimetuse puhul.Artikkel 91. Pakenditel või märgistusel ja mis tahes vormis reklaamis on keelatud kasutada nimetusi, müüginimetusi, kaubamärke, margitoote nimesid, illustratsioone või muid märke sümbolitena või mitte, mis:a) loodusliku mineraalvee puhul viitavad omadusele, mida veel eeskätt selle päritolu osas ei ole, kasutusloa saamise kuupäevale, analüüsitulemustele või muudele samalaadsetele õigsustagatistele;b) I lisa I jao sätetele mittevastavatesse mahutitesse pakendatud joogivee puhul võivad põhjustada segamini ajamist loodusliku mineraalveega eeskätt nimetuse "mineraalvesi" osas.2. a) Kõik väited, millega looduslikule mineraalveele omistatakse inimeste haiguste vältimise või raviga seotud omadusi, on keelatud.b) Käesoleva direktiivi III lisas loetletud väited on siiski lubatud, kui need vastavad selles lisas sätestatud asjakohastele kriteeriumidele või nende puudumisel siseriiklikes sätetes ettenähtud kriteeriumidele ja tingimusel et nad on koostatud füüsikalis-keemiliste analüüside ja vajaduse korral farmakoloogiliste, füsioloogiliste ja kliiniliste läbivaatuste alusel, mis on tehtud kooskõlas tunnustatud teaduslike meetoditega I lisa I jao lõike 2 kohaselt.c) Liikmesriigid võivad lubada väiteid "soodustab seedimist", "võib parandada sapieritust" või samalaadseid väiteid. Nad võivad lubada ka muude väidete kasutuselevõtmist, tingimusel et need ei ole vastuolus punkti a põhimõtetega ja on kooskõlas punkti b põhimõtetega.3. Liikmesriigid võivad vastu võtta erisätted, mis käsitlevad nii pakenditel või märgistustel ja reklaamis kasutatavat teavet loodusliku mineraalvee sobivuse kohta imiku- või väikelastetoiduks. Sellised sätted võivad käsitleda ka vee omadusi, mis määravad kindlaks nimetatud teabe kasutuse.Liikmesriigid, kes kavatsevad selliseid meetmeid võtta, peavad sellest eelnevalt teatama teistele liikmesriikidele ja komisjonile.4. Hiljemalt kolm aastat pärast käesoleva direktiivi teatavakstegemist esitab komisjon nõukogule aruande ja vajaduse korral asjakohased ettepanekud I lisa II jao punktis 1.2.12 nimetatud sätete kohaldamise kohta.Artikkel 101. Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed tagamaks, et käesolevas direktiivis sätestatud määratlustele ja eeskirjadele vastava loodusliku mineraalvee kaubandust ei takistata loodusliku mineraalvee või üldiselt toiduainete omadusi, koostist, kasutustingimusi, pakendamist või märgistamist reguleerivate ühtlustamata siseriiklike sätete kohaldamisega.2. Lõiget 1 ei kohaldata ühtlustamata siseriiklike sätete suhtes, mida põhjendatakse:- rahva tervise kaitsega,- pettuse ärahoidmisega tingimusel, et kõnealused sätted tõenäoliselt ei takista käesolevas direktiivis ettenähtud määratluste ja eeskirjade kohaldamist,- tööstus- ja kaubandusomandi ning veevõtukoha- ja päritolumärgistuse kaitse ning kõlvatu konkurentsi tõkestamisega.Artikkel 11Artiklis 5 nimetatud mikrobioloogiliste omaduste kontrolliks vajalikud proovivõtumenetlused ja analüüsimeetodid ning I lisa II jao punktis 1.2 nimetatud koostisomadused määratakse kindlaks artiklis 12 sätestatud korraga.Artikkel 121. Kui tuleb järgida käesolevas artiklis sätestatud korda, suunab alalise toidukomitee (edaspidi "komitee") eesistuja kas omal algatusel või liikmesriigi esindaja taotluse korral küsimuse nimetatud komiteele.2. Võetavate meetmete eelnõu esitab komiteele komisjoni esindaja. Tähtaja jooksul, mille määrab eesistuja lähtuvalt küsimuse kiireloomulisusest, esitab komitee eelnõu kohta oma arvamuse. Arvamused võetakse vastu 41 poolthäälega, liikmesriikide hääli arvestatakse asutamislepingu artikli 148 lõike 2 kohaselt. Eesistuja ei hääleta.3. a) Kui kavandatavad meetmed on komitee arvamusega kooskõlas, võtab komisjon need vastu;b) kui kavandatavad meetmed ei ole kooskõlas komitee arvamusega või kui arvamust ei ole esitatud, teeb komisjon viivitamata nõukogule ettepaneku võetavate meetmete kohta. Nõukogu teeb otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega;c) kui nõukogu ei ole otsust teinud kolme kuu jooksul alates nõukogu poole pöördumisest, võtab komisjon ettepandud meetmed vastu.Artikkel 13Artikli 12 sätteid kohaldatakse 18 kuu jooksul alates asja komiteele esitamise kuupäevast vastavalt artikli 12 lõikele 1.Artikkel 14Käesolevat direktiivi ei kohaldata kolmandatesse riikidesse eksportimiseks ettenähtud loodusliku mineraalvee suhtes.Artikkel 15Liikmesriigid teevad oma õigusaktidesse käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud muudatused ja teatavad sellest viivitamata komisjonile. Nii muudetud õigusakte kohaldatakse sellisel viisil, et need:- lubaksid käesolevale direktiivile vastavate toodetega kauplemist hiljemalt kahe aasta möödumisel käesoleva direktiivi teatavakstegemisest,- keelaksid käesolevale direktiivile mittevastavate toodetega kauplemine nelja aasta möödumisel käesoleva direktiivi teatavakstegemisest.Artikkel 16Käesolevat direktiivi kohaldatakse ka Prantsuse Vabariigi ülemeredepartemangude suhtes.Artikkel 17Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 15. juuli 1980Nõukogu nimeleesistujaJ. SANTERI LISAI. MÄÄRATLUS1. "Looduslik mineraalvesi" on artikli 5 tähenduses mikrobioloogiliselt tervislik vesi, mis on pärit põhjaveekihist ja mis väljub allikast, millest võetakse vett ühe või mitme loodusliku või puurkaevu kaudu.Looduslikku mineraalvett saab tavalisest joogiveest selgelt eristada:a) tema laadi järgi, mida iseloomustab tema mineraalainete, mikroelementide või muude komponentide sisaldus, ja vajaduse korral teatava toime järgi;b) tema esialgse oleku järgi,kusjuures mõlemad omadused on sellise vee maa-aluse päritolu ja reostusohu eest kaitstuse tõttu puutumatud.2. Neid omadusi, mis võivad looduslikule mineraalveele anda tervisele kasulikke omadusi, on tulnud hinnata:a) lähtudes järgmistest seisukohtadest:1. geoloogilised ja hüdroloogilised,2. füüsikalised, keemilised ning füüsikalis-keemilised,3. mikrobioloogilised,4. kui vajalik, farmakoloogilised, füsioloogilised ja kliinilised;b) vastavalt II jaos loetletud kriteeriumidele;c) vastavalt pädeva asutuse poolt heakskiidetud teaduslikele meetoditele.Punkti a alapunktis 4 nimetatud analüüsid võivad olla vabatahtlikud, kui veel on koostisomadused, mille alusel see enne käesoleva direktiivi jõustumist tunnistati päritoluliikmesriigis looduslikuks mineraalveeks. See kehtib eelkõige sel juhul, kui nii veevõtukohas kui ka pärast villimist on kõnealuse vee kuivaine üldsisaldus lahuses minimaalselt 1 000 mg/kg või vaba süsinikdioksiidi sisaldus minimaalselt 250 mg/kg.3. Loodusliku mineraalvee koostis, temperatuur ja muud olulised omadused peavad jääma stabiilseks loomuliku kõikumise piires; eelkõige ei tohi neid mõjutada võimalik voolukiiruse vaheldumine.Artikli 5 lõike 1 tähenduses loetakse loodusliku mineraalvee tavapäraseks eluvõimeliste mikroorganismide koguhulgaks püsivat eluvõimeliste mikroorganismide koguhulka (veevõtukohas enne mis tahes töötlemist), mille kvalitatiivset ja kvantitatiivset koostist, mida selle vee tunnustamisel arvesse võetakse, kontrollitakse perioodiliste analüüsidega.II. MÄÄRATLUSE KOHALDAMISE NÕUDED JA KRITEERIUMID1.1. Geoloogiliste ja hüdroloogiliste uuringute nõudedTuleb nõuda järgmiste üksikasjade esitamist:1.1.1. veehaarde täpne asukoht, näidates kõrguse kaardil mõõtkavas kuni 1:1 000;1.1.2. üksikasjalik aruanne geoloogilisest ehitusest ja tekkest;1.1.3. hüdrogeoloogilise kihi stratigraafia;1.1.4. veehaardes tehtavate toimingute kirjeldus;1.1.5. piirkonna piiritlemine või teiste allikat reostuse eest kaitsvate meetmete üksikasjad.1.2. Füüsikaliste, keemiliste ning füüsikalis-keemiliste uuringute nõudedNende uuringutega tehakse kindlaks:1.2.1. allika voolukiirus;1.2.2. vee temperatuur veevõtukohas ja ümbritseva õhu temperatuur;1.2.3. geoloogilise ehituse ning vees olevate mineraalainete laadi ja tüübi seos;1.2.4. kuivjääk 180 °C ja 260 °C juures;1.2.5. elektrijuhtivus või -takistus koos mõõtmistemperatuuriga;1.2.6. vesinikuioonide kontsentratsioon (pH);1.2.7. anioonid ja katioonid;1.2.8. ioniseerimata elemendid;1.2.9. mikroelemendid;1.2.10. radioaktiivsuse näitajad veevõtukohas;1.2.11. vajaduse korral vee, hapniku (160-180) ja vesiniku (prootium, deuteerium, triitium) koostisosade suhtelised isotoobitasemed;1.2.12. vee teatavate koostisainete toksilisus, võttes arvesse nende jaoks ettenähtud määrasid.1.3. Veevõtukohas tehtavate mikrobioloogiliste analüüside kriteeriumidNeed analüüsid peavad hõlmama järgmist:1.3.1. tõestus parasiitide ja patogeensete mikroorganismide puudumise kohta;1.3.2. fekaalset reostust näitavate eluvõimeliste mikroorganismide hulga kvantitatiivne kindlaksmääramine:a) Escherichia coli ja muude kolibakterite puudumine 250 ml-s 37 °C ja 44,5 °C juures;b) fekaalsete streptokokkide puudumine 250 ml-s;c) sulfitredutseerivate anaeroobide (koos eostega) puudumine 50 ml-s;d) Pseudomonas aeruginosa puudumine 250 ml-s.1.3.3 eluvõimeliste mikroorganismide koguhulga kindlaksmääramine ühes milliliitris vees:i) 20-22 °C juures 72 tunni jooksul agar-agaril või agari ja želatiini segul;ii) 37 °C juures 24 tunni jooksul agar-agaril.1.4. Kliiniliste ja farmakoloogiliste analüüside nõuded1.4.1. Teaduslikult tunnustatud meetodite kohaselt tehtavad analüüsid peavad vastama loodusliku mineraalvee spetsiifilistele omadustele ja nende poolt inimorganismile avaldatavale mõjule (diurees, seedetrakti funktsioonid, mineraalainete puuduse kompenseerimine).1.4.2. Vajaduse korral võib punktis 1.4.1 nimetatud analüüsid asendada suure hulga kooskõlastatud ja asjakohaste kliiniliste uuringutega. Kliinilised uuringud võivad vajaduse korral asendada punktis 1.4.1 nimetatud analüüse, tingimusel et suure hulga uuringute kooskõla ja asjakohasus võimaldavad saada samu tulemusi.III. EFERVESTSENTSE LOODUSLIKU MINERAALVEEGA SEOTUD TÄIENDAVAD NÕUDEDVeevõtukohas või pärast villimist eraldavad efervestsentsed looduslikud mineraalveed tavapärastes temperatuuri- ja survetingimustes iseenesest ja selgelt nähtaval viisil süsinikdioksiidi. Veed jaotatakse kolme kategooriasse, mille suhtes kohaldatakse järgmisi kirjeldusi:a) "looduslikult karboniseeritud looduslik mineraalvesi" on vesi, mille süsinikdioksiidisisaldus allikal pärast vee võimalikku dekanteerimist ja villimist on sama mis veevõtukohas, võttes vajaduse korral arvesse sama põhjaveekihi süsinikdioksiidikoguse lisandumist sama suurel määral, nagu seda nimetatud toimingute käigus vabanes, ja tavalisi tehnilisi kõrvalekaldeid;b) "allikast tuleva gaasiga rikastatud looduslik mineraalvesi" on vesi, mille põhjaveekihist pärit süsinikdioksiidisisaldus pärast vee võimalikku dekanteerimist ja villimist on suurem kui veevõtukohas tuvastatud süsinikdioksiidisisaldus;c) "karboniseeritud looduslik mineraalvesi" on vesi, millele on lisatud muu päritoluga kui põhjaveekihist või -maardlast pärit süsinikdioksiidi.II LISALOODUSLIKU MINERAALVEE KASUTAMISE JA TURUSTAMISE TINGIMUSED1. Loodusliku mineraalvee allika kasutamine eeldab vee päritoluriigi vastutava asutuse luba, mis antakse pärast seda, kui on kindlaks tehtud, et kõnealune vesi vastab I lisa punkti 1 sätetele.2. Veevõtuseadmed peavad olema paigaldatud nii, et vältida kõiki saastumisvõimalusi ja säilitada nõuetele vastavad omadused, mis veel on veevõtukohas.Selleks on eelkõige vaja järgmist:a) allikas või veevõtukoht peab olema kaitstud reostusohu eest;b) veehaare, torud ja mahutid peavad olema veele sobivast materjalist ja ehitatud nii, et vältida igasuguseid vee keemilisi, füüsikalis-keemilisi või mikrobioloogilisi muutusi;c) kasutustingimused eeskätt seoses pesemise ja villimisega peavad vastama hügieeninõuetele. Eelkõige tuleb mahuteid kasutada või valmistada viisil, mis hoiaks ära kahjuliku mõju loodusliku mineraalvee mikrobioloogilistele ja keemilistele omadustele;d) loodusliku mineraalvee vedu lõpptarbijale muudes kui turustamiseks lubatud mahutites on keelatud.Punkti d ei ole siiski vaja kohaldada liikmesriigi territooriumil kasutatava ja turustatava mineraalvee suhtes, kui loodusliku mineraalvee vedu tsisternides allikalt villimistehasesse oli käesoleva direktiivi teatavakstegemise ajal selles liikmesriigis lubatud.3. Kui kasutamise ajal leitakse, et looduslik mineraalvesi on reostunud ja sel ei ole enam artiklis 5 ettenähtud mikrobioloogilisi omadusi, peab allikat kasutav isik viivitamatult peatama kõik toimingud, eelkõige villimise, kuni reostuse põhjus on kõrvaldatud ja vesi vastab artikli 5 sätetele.4. Päritoluriigi vastutav asutus teeb perioodilisi kontrolle, et teha kindlaks, kas:a) looduslik mineraalvesi, mille osas allika kasutamine on lubatud, vastab I lisa I jao nõuetele;b) allikat kasutav isik kohaldab lõigete 2 ja 3 sätteid.III LISAARTIKLIS 9 SÄTESTATUD VÄITED JA KRITEERIUMID2Väited KriteeriumidMadal mineraalainete sisaldus Mineraalsoolade sisaldus mitte rohkem kui 500 mg/l (arvestades kuivjäägina)Väga madal mineraalainete sisaldus Mineraalsoolade sisaldus mitte rohkem kui 50 mg/l (arvestades kuivjäägina)Kõrge mineraalsoolade sisaldus Mineraalsoolade sisaldus kõrgem kui 1 500 mg/l (arvestades kuivjäägina)Sisaldab bikarbonaate Bikarbonaadisisaldus kõrgem kui 600 mg/lSisaldab sulfaate Sulfaadisisaldus kõrgem kui 200 mg/lSisaldab kloriide Kloriidisisaldus kõrgem kui 200 mg/lSisaldab kaltsiumi Kaltsiumisisaldus kõrgem kui 150 mg/lSisaldab magneesiumi Magneesiumisisaldus kõrgem kui 50 mg/lSisaldab fluoriide Fluoriidisisaldus kõrgem kui 1 mg/lSisaldab rauda Bivalentse raua sisaldus kõrgem kui 1 mg/lHappelisus Vaba süsinikdioksiidi sisaldus kõrgem kui 250 mg/lSisaldab naatriumi Naatriumisisaldus kõrgem kui 200 mg/lSobib imiku- ja väikelastetoitude valmistamiseks -Sobib vähese naatriumisisaldusega dieediks Naatriumisisaldus on väiksem kui 20 mg/lVõib olla lahtistava toimega -Võib soodustada kuse eritust (diureesi) -1 EÜT C 69, 11.6.1970, lk 14.2 EÜT C 45, 10.5.1971, lk 5.3 EÜT C 36, 19.4.1971, lk 14.4 EÜT L 33, 8.2.1979, lk 1.5 EÜT L 291, 19.11.1969, lk 9.6 EÜT 22, 9.2.1965, lk 369/65.


title: Nõukogu direktiiv 95/57/EÜ, 23. november 1995, turismivaldkonda käsitleva statistilise teabe kogumise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31995L0057

Euroopa Liidu Teataja L 291 , 06/12/1995 Lk 0032 - 0039

		Nõukogu direktiiv 95/57/EÜ,23. november 1995,turismivaldkonda käsitleva statistilise teabe kogumise kohtaEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 213,võttes arvesse komisjoni ettepanekutning arvestades, et:Euroopa Parlamendi 11. juuni 1991. aasta [1] ja 18. jaanuari 1994. aasta [2] resolutsioonides rõhutatakse, et ühendusel on oluline osa turismistatistika arendamises;majandus- ja sotsiaalkomitee [3] on heaks kiitnud sellise direktiivi väljatöötamise, mille eesmärgiks on suunata praegu siseriiklikul tasandil killustatult tehtavaid jõupingutusi;otsuse 90/655/EMÜ [4] alusel on välja töötatud ühenduse metoodikaraamistik ühenduse turismistatistika koostamiseks;otsuse 90/655/EMÜ alusel toimuva ühenduse turismistatistika arendamise kaheaastase (1991–1992) programmi tulemused näitavad, et nii era- kui ka avaliku sektori kasutajad vajavad kiiresti kättesaadavat, usaldusväärset ja võrreldavat statistikat turismi nõudluse ja pakkumise kohta ühenduse tasandil;nõukogu 13. juuli 1992. aasta otsusega 92/421/EMÜ ühenduse tegevuskava kohta turismi edendamiseks [5] tunnustati esmatähtsa ülesandena ühenduse turismistatistika väljatöötamist;turismi tunnustatud rolli arengu ja sotsiaal-majandusliku integratsiooni vahendina võib paremini tagada teadmiste abil nimetatud valdkonna põhistatistika, eelkõige piirkondlikul tasandil kehtiva statistika alusel;ühenduse turismitööstuse konkurentsivõime hindamiseks on vaja saada ulatuslikumaid teadmisi turismi mahust, tunnustest, turistide tunnusjoontest ja turismiga seotud väljaminekutest;vajalik on igakuine teave, mille alusel on võimalik hinnata nõudluse hooajalist mõju ühismajutusettevõtete mahutavusele ning abistada sellega riigiasutusi ja ettevõtjaid, et töötada välja sobivam strateegia ja poliitika puhkuste hooajalise jaotumise ja turismitegevuse parandamiseks;ühenduse edasine tegevus selles valdkonnas peab jätkuvalt põhinema pragmaatilisel lähenemisel, mis on kooskõlas subsidiaarsuspõhimõttega;tuleb tagada vajalik koostoime turismi mõjutavate siseriiklike, rahvusvaheliste ja ühenduse statistika projektide vahel, et vähendada teabe kogumise kohustust;koostöös teiste rahvusvaheliste organisatsioonidega, nagu Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsioon ning Maailma Turismiorganisatsioon, tehtud metoodilist tööd ja ÜRO Statistikakomisjoni poolt 1993. aasta märtsis antud soovitusi tuleks arvesse võtta, et tagada turismistatistika parem võrreldavus kogu maailmas;asjakohase ja tunnustatud ühenduse raamistiku kehtestamisega saab märgatavalt parandada usaldusväärset ja tõhusat turismi nõudluse ja pakkumise struktuuri ja arengu jälgimist;sellise süsteemiga on võimalik saavutada kokkuhoidu, andes teavet, mis on kasulik kõikidele liikmesriikidele ja asjaomastele osapooltele;ühenduse tasandil oleks võimalik hõlbustada võrreldava turismistatistika levitamist;nõukogu 22. juuli 1993. aasta otsusega 93/464/EMÜ esmatähtsate meetmete 1993.–1997. aasta raamprogrammi kohta statistilise teabe alal [6] nähakse ette turismi nõudluse ja pakkumise teabesüsteemi loomine;nõukogu direktiiviga saab luua ühise raamistiku, et tõhustada erinevatest siseriiklikul tasandil võetavatest meetmetest saadavat kasu;ühenduse süsteemi alusel kogutud statistiline teave peab olema usaldusväärne ja võrreldav liikmesriikide vahel; seepärast tuleb ühiselt kehtestada kriteeriumid, mis võimaldavad neid nõudeid täita,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1EesmärkTurismistatistika teabesüsteemi loomiseks ühenduse tasandil peavad liikmesriigid koguma, koostama, töötlema ja edastama ühenduse ühtlustatud statistilist teavet turismi nõudluse ja pakkumise kohta.Artikkel 2Teabe kogumise valdkonnad ja põhimõistedKäesolevas direktiivis on kogutavad andmed seotud järgmisega:a) ühismajutusettevõtete mahutavus:Kõnealuste ühismajutusettevõtete liigid on järgmised:1. hotellid ja samalaadsed ettevõtted2. muud ühismajutusettevõtted, sealhulgas:2.1. puhkekülad ja -laagrid,2.2. puhkemajad ja külaliskorterid,2.3. muud ühismajutusettevõtted;b) ühismajutusettevõtetesse majutatud isikud:Kogutav teave hõlmab sisemaist turismi, see tähendab siseturismi ja sissetulevat turismi; "siseturism" tähendab antud riigi residentide reisimist üksnes selle riigi piires ja "sissetulev turism" mitteresidentide reisimist antud riigi piires;c) turismi nõudlus:Kogutav teave hõlmab rahvuslikku turismi, see tähendab siseturismi ja väljaminevat turismi; "väljaminev turism" tähendab ühe riigi residentide reisimist teistes riikides. Turismi nõudlust käsitlev teave on seotud puhkuse- või tööreisidega, mis sisaldavad vähemalt üht või mitut järjestikkust ööbimist mujal kui alalises elukohas.Artikkel 3Teabe kogumist iseloomustavad tunnused1. Andmete kogumist iseloomustavate tunnuste loetelu, mis näitab nende perioodilisust ja territoriaalset jaotust, on esitatud lisas.2. Komisjon määrab artiklis 12 sätestatud korras kindlaks andmete kogumist iseloomustavate tunnuste suhtes kohaldatavad mõisted ja andmete kogumist iseloomustavate tunnuste loetelu võimalikud kohandused.Artikkel 4Statistilise teabe täpsus1. Statistilise teabe kogumisel tuleb võimaluse korral tagada, et tulemused vastaksid vajalikele täpsuse miinimumnõuetele. Komisjon kehtestab artiklis 12 sätestatud korras need täpsusnõuded ja süstemaatiliste nihete ühtlustatud töötlemise menetluse. Täpsuse miinimumnõuded määratakse kindlaks, võttes eelkõige arvesse aastasi ööbimisega reise siseriiklikul tasandil.2. Teabe kogumise aluste suhtes võtavad liikmesriigid kõik vajalikud meetmed, mida peetakse vajalikuks tulemuste kvaliteedi ja võrreldavuse säilitamiseks.Artikkel 5Statistilise teabe kogumine1. Liikmesriigi võivad vajaduse korral võtta artiklis 3 osutatud statistilise teabe kogumise aluseks olemasoleva teabe ning olemasolevad allikad ja süsteemid.2. Iga-aastaste tunnuste esimene vaatlusperiood algab 1. jaanuaril 1996. Lisa B ja C osas esitatud kuu- ja kvartaliandmete veergudega seotud tunnuste esimene vaatlusperiood algab 1. jaanuaril 1997.Artikkel 6AndmetöötlusLiikmesriigid töötlevad artikli 3 alusel kogutud teavet vastavalt artiklis 4 sätestatud täpsusnõuetele ja artiklis 12 sätestatud korras vastuvõetud üksikasjalikele eeskirjadele. Piirkondlik tasand peab olema kooskõlas Euroopa Ühenduste Statistikaameti statistiliste territoriaaljaotuste nomenklatuuriga (NUTS).Artikkel 7Andmete edastamine1. Liikmesriigid edastavad vastavalt artiklile 6 töödeldud andmed, sealhulgas liikmesriikide statistika konfidentsiaalsust käsitlevate siseriiklike õigusaktide või tavade kohaselt salajaseks kuulutatud andmed vastavalt nõukogu 11. juuni 1990. aasta määrusele (Euratom, EMÜ) nr 1588/90 konfidentsiaalsete statistiliste andmete Euroopa Ühenduste Statistikaametile edastamise kohta [7]. Kõnealune määrus reguleerib teabe konfidentsiaalset käitlemist.2. Esialgsed aastaandmed edastatakse kuue kuu jooksul pärast vaatlusperioodi lõppemist ja läbivaadatud aastatulemused edastatakse hiljemalt 12 kuu jooksul pärast vaatlusperioodi lõppemist. Esialgsed kuu- ja kvartaliandmed edastatakse kolme kuu jooksul pärast vastava vaatlusperioodi lõppemist ning läbivaadatud kuu- ja kvartalitulemused edastatakse hiljemalt kuue kuu jooksul pärast vastava vaatlusperioodi lõppemist.3. Komisjon võib artiklis 12 sätestatud korras kehtestada teabe esitamise eest vastutavate isikute ülesande lihtsustamiseks standarditud andmeedastusmenetluse ning luua tingimused automaatse andmetöötluse ja elektroonilise andmeedastuse laiemaks kasutamiseks.Artikkel 8Aruandlus1. Liikmesriigid esitavad komisjonile tema taotluse korral teabe, mis on vajalik statistilise teabe kvaliteedi, võrreldavuse ja täielikkuse hindamiseks. Liikmesriigid esitavad komisjonile ka üksikasjaliku teabe kasutatud meetodite hilisema muutmise kohta.2. Komisjon saadab Euroopa Parlamendile, nõukogule ning majandus- ja sotsiaalkomiteele aruande käesoleva direktiivi täitmisel omandatud kogemuste kohta, kui andmeid on kogutud kolme aasta jooksul.Artikkel 9Tulemuste levitamineKomisjonipoolne andmete levitamise kord määratakse kindlaks artiklis 12 sätestatud korras.Artikkel 10Üleminekuperiood1. Ilma et see piiraks artikli 13 kohaldamist, võtavad liikmesriigid kõik meetmed, mis on vajalikud ühenduse teabesüsteemi käivitamiseks üleminekuperioodil, mis lõpeb kuu- ja aastaandmete puhul kolm aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumist ning kvartaliandmete puhul viis aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumist.2. Üleminekuperioodi jooksul võib komisjon artiklis 12 sätestatud korras kinnitada erandeid käesoleva direktiivi sätetest, kui siseriiklikke turismialaseid statistikasüsteeme tuleb kohandada.Artikkel 11KomiteeKäesoleva direktiivi rakendamise menetluse, sealhulgas majandusliku ja tehnilise arenguga kohandamise meetmete puhul, mis on seotud eelkõige:- andmete kogumist iseloomustavate tunnuste suhtes kohaldatavate mõistete ja andmete kogumist iseloomustavate tunnuste loetelu võimalike kohandustega (artikkel 3), kuivõrd need kohandused ei muuda kogumisprotsessi raskemaks,- täpsusnõuete ja süstemaatiliste nihete ühtlustatud töötlemise menetlusega (artikkel 4),- andmete töötlemise (artikkel 6), andmeedastusmenetluse (artikkel 7) ja tulemuste levitamisega (artikkel 9),- eranditega käesoleva direktiivi sätetest üleminekuperioodil (artikkel 10),abistab komisjoni artiklis 12 sätestatud korras otsusega 89/382/EMÜ, Euratom [8] asutatud statistikaprogrammi komitee, edaspidi "komitee".Artikkel 12Menetlus1. Võetavate meetmete eelnõu esitab komiteele komisjoni esindaja. Tähtaja jooksul, mille määrab eesistuja lähtuvalt küsimuse kiireloomulisusest, esitab komitee eelnõu kohta oma arvamuse. Arvamus esitatakse sellise häälteenamusega, nagu on sätestatud asutamislepingu artikli 148 lõikes 2 nõukogu otsuste vastuvõtmiseks komisjoni ettepaneku põhjal. Liikmesriikide esindajate hääli komitees arvestatakse nimetatud artiklis sätestatud viisil. Eesistuja ei hääleta.2. a) Komisjon võtab meetmed vastu ning neid kohaldatakse viivitamata.b) Kui meetmed ei ole komitee arvamusega kooskõlas, teatab komisjon sellest viivitamata nõukogule. Sellisel juhul:- lükkab komisjon vastuvõetud meetmete kohaldamise edasi kolme kuu võrra alates kõnealusest teatamisest,- esimeses taandes osutatud tähtaja jooksul võib nõukogu kvalifitseeritud häälteenamusega teha teistsuguse otsuse.Artikkel 13Direktiivi rakendamineLiikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid enne 23. novembrit 1996.Artikkel 14JõustumineKäesolev direktiiv jõustub 20. päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.Artikkel 15LõppsäteKäesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 23. november 1995Nõukogu nimeleesistujaC. Westendorp y Cabeza[1] EÜT C 183, 15.7.1991, lk 74.[2] EÜT C 44, 14.2.1994, lk 61.[3] EÜT C 52, 19.2.1994, lk 22.[4] EÜT L 358, 21.12.1990, lk 89.[5] EÜT L 231, 13.8.1992, lk 26.[6] EÜT L 219, 28.8.1993, lk 1.[7] EÜT L 151, 15.6.1990, lk 1.[8] EÜT L 181, 28.6.1989, lk 47.--------------------------------------------------LISATURISMIVALDKONDA KÄSITLEV STATISTILINE TEAVENB:Numbrite B.1.3, C.1.1.2 ja C.1.1.4 all nõutud teabe puhul kohaldatakse käesoleva lisa lõpus esitatud geograafilist jaotust.A. Ühismajutusettevõtete mahutavus: riigi territooriumil asuvad kohalikud üksusedA.1. Igal aastal edastatav teaveNumber | Ühismajutusettevõtete jaotus | Muutujad | Geograafiline jaotus |A.1.1. | Hotellid ja samalaadsed ettevõtted | Ettevõtete arv Tubade arv Voodikohtade arv | Kogu riik ja NUTS III piirkonnad |A.1.2. | Muud ühismajutusettevõtted: puhkekülad ja -laagridpuhkemajad ja külaliskorteridmuud ühismajutusettevõtted | Ettevõtete arv Tubade arv | Kogu riik ja NUTS III piirkonnad |B. Ühismajutusettevõtete hõivatus: siseturism ja sissetulev turismB.1. Igal aastal edastatav teaveNumber | Ühismajutusettevõtete jaotus | Muutujad | Geograafiline jaotus |B.1.1. | Hotellid ja samalaadsed ettevõtted | Saabunud residendid Residentide ööbimised Saabunud mitteresidendid Mitteresidentide ööbimised | Kogu riik ja NUTS II piirkonnad |B.1.2. | Muud ühismajutusettevõtted: puhkekülad ja -laagridpuhkemajad ja külaliskorteridmuud ühismajutusettevõtted | Saabunud residendid Residentide ööbimised Saabunud mitteresidendid Mitteresidentide ööbimised | Kogu riik ja NUTS II piirkonnad |B.1.3. | Hotellid ja samalaadsed ettevõtted Muud ühismajutusettevõtted | Elukohariigi järgi (jaotus kalendrikuude kaupa): Saabunud mitteresidendidMitteresidentide ööbimised | Kogu riik |B.2. Igal kuul edastatav teaveNumber | Ühismajutusettevõtete jaotus | Muutujad | Geograafiline jaotus |B.2.1. | Hotellid ja samalaadsed ettevõtted Muud ühismajutusettevõtted | Saabunud residendid Residentide ööbimised Saabunud mitteresidendid Mitteresidentide ööbimised | Kogu riik |B.2.2. | Hotellid ja samalaadsed ettevõtted | Voodikohtade kasutus: brutoneto | Kogu riik |C. Turismi nõudlus: siseturism ja väljaminev turism (välja arvatud ühepäevareisid)C.1. Riiklikul tasandil esitatav teaveNB:AD tähendab, et need andmed tuleb esitada IGAL AASTAL, mitte igas kvartalis. NR (not requested) tähendab, et kõnealuse turismivaldkonna puhul andmeid ei nõuta.Number | Muutujad | Jaotus | Aastaandmed | Kvartaliandmed |Vabaajareisid vähemalt 4 ööbimisega | Puhkused | Tööreisid |C.1.1. | Andmed turismi mahu kohta | | | |C.1.1.1. | Turistide arv (turismis osalevad isikud) | Kokku siseturismväljaminev turismsiseturism ja väljaminev turism | | | |C.1.1.2. | Ööbimisega reiside arv | Kokku siseturismväljaminev turism:maailma geograafiline jaotus (riigi tasand) | | AD | AD |C.1.1.3 | Ööbimisega reiside arv (lähtekuu alusel) | Kalendrikuu jooksul: kokkusiseturismväljaminev turism | | | |C.1.1.4. | Ööbimiste arv | Kokku siseturismväljaminev turism:maailma geograafiline jaotus (riigi tasand) | | AD | AD |C.1.2. | Reisitunnuste andmed | | | | |C.1.2.1. | Reisi kestus | Ööd | | | |1–3 | NR | | |4 või rohkem järjestikust ööd | NR | | |4–7 | | NR | NR |8–14 | | NR | NR |15–28 | | NR | NR |29–91 | | NR | NR |92–365 | | NR | NR |C.1.2.2. | Reisi korraldamine | Otsene reserveerimine transpordiettevõtja juures/ühismajutusettevõttes | | NR | NR |Reisibüroo või reisikorraldaja kasutamine: | | NR | NR |sealhulgas reisipaketid | | NR | NR |C.1.2.3. | Peamine kasutatud transpordiliik | Lennuk | | NR | NR |Laev | | NR | NR |Maismaal: | | NR | NR |raudtee | | NR | NR |buss (liini- või reisibuss) | | NR | NR |isiklikud ja rendisõidukid | | NR | NR |muu | | NR | NR |C.1.2.4. | Peamine kasutatud majutusviis: – siseturism – väljaminev turism | Hotellid ja samalaadsed ettevõtted Muud majutusettevõtted: | | | || puhkekülad ja -laagrid | | NR | NR || puhkemajad ja külaliskorterid | | NR | NR || muud majutus-ettevõtted | | NR | NR || Spetsialiseerunud ühismajutusettevõtted Eramajutus: | | | || üürimajutus | | NR | NR || lisaeluase | | NR | NR || muud liiki eramajutus | | NR | NR |C.1.3. | Andmed turistide kohta | | | | |C.1.3.1. | Turistide arv | Soo alusel: mehednaised | | | |C.1.3.2. | Turistide arv | Vanuse järgi: | | | |0–14 aastat (ei ole kohustuslik) | | NR | NR |15–24 | | NR | NR |25–44 | | NR | NR |45–64 | | NR | NR |65 ja enam | | NR | NR |C.1.4. | Andmed reisikulutuste kohta | | | | |C.1.4.1. | Kulutused ööbimisega reiside puhul (omavääringus): siseturismväljaminev turism | Kokku sealhulgas: ringreisid, puhkusereisid ja reisipaketid | | NR | NR |JAOTUS GEOGRAAFILISTE PIIRKONDADE KAUPAKOGU MAAILM KOKKUEUROOPA MAJANDUSPIIRKOND KOKKUEUROOPA LIIT KOKKU (15)BelgiaTaaniSaksamaaKreekaHispaaniaPrantsusmaaIirimaaItaaliaLuksemburgAustriaMadalmaadPortugalSoomeRootsiÜhendkuningriikEUROOPA VABAKAUBANDUSPIIRKOND (EFTA) KOKKUIslandNorraŠveits (ja Liechtenstein)MUUD EUROOPA RIIGID KOKKU (välja arvatud EFTA riigid),sealhulgas:TürgiPoolaTšehhi VabariikSlovakkiaUngariAAFRIKA KOKKUPÕHJA-AMEERIKA:Ameerika ÜhendriigidKanadaLÕUNA- JA KESK-AMEERIKA KOKKUAASIA KOKKU,sealhulgas:JaapanAUSTRAALIA, OKEAANIA JA MUUD PIIRKONNAD,sealhulgas:AustraaliaUus-MeremaaTÄPSUSTAMATA--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv 93/99/EMÜ, 29. oktoober1993, toiduainete ametlikku kontrolli käsitlevate lisameetmete kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31993L0099

Euroopa Liidu Teataja L 290 , 24/11/1993 Lk 0014 - 0017 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 25 Lk 0080  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 25 Lk 0080

		Nõukogu direktiiv 93/99/EMÜ,29. oktoober1993,toiduainete ametlikku kontrolli käsitlevate lisameetmete kohtaEUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100a,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]koostöös Euroopa Parlamendiga, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:on vaja vastu võtta siseturuga seotud meetmed; siseturg hõlmab sisepiirideta ala, kus on tagatud kaupade, isikute, teenuste ja kapitali vaba liikumine;toiduainetega kauplemine on siseturul väga tähtsal kohal;seetõttu on oluline, et nõukogu 14. juuni 1989. aasta direktiivi 89/397/EMÜ (toiduainete ametliku kontrolli kohta) [4] kohaldataks ühetaoliselt kõikides liikmesriikides; selle direktiiviga kehtestatakse toiduainete ametliku kontrolli üldeeskirjad;on vaja lisaeeskirju, millega parandada ühenduses kehtivat kontrollmenetlust;liikmesriigid peaksid võtma vajalikke meetmeid, et tagada pädevate asutuste töötajate piisav tehniline ja halduslik pädevus;katseandmete kvaliteedi tagamiseks tuleks kehtestada nende laborite kvaliteedistandardite süsteem, kellele liikmesriigid on usaldanud toiduainete ametliku kontrollimise; niisugune süsteem peaks vastama üldtunnustatud ja standarditud normidele; lisaks sellele on oluline, et need laborid kasutaksid võimaluse korral kinnitatud analüüsimeetodeid;toiduainetega kauplemise areng erinevate liikmesriikide vahel nõuab tihedamat koostööd toiduainete kontrollimisega tegelevate asutuste vahel;on vaja üldeeskirju komisjoni toiduainete kontrollimisele spetsialiseerunud ametnike kohta, kes teevad koostööd liikmesriikide vastavate eriametnikega, et tagada toiduaineid käsitlevate õigusaktide ühetaoline kohaldamine;tuleks kehtestada sätted, mille kohaselt riigi ametiasutused ja komisjon peavad osutama vastastikku haldusabi, et tagada toiduaineid käsitlevate õigusaktide nõuetekohane kohaldamine, eelkõige võttes ennetusmeetmeid ja tehes kindlaks rikkumisi või niisugust käitumist, mille puhul võib kahtlustada eeskirjade rikkumist;silmas pidades käesoleva direktiivi alusel vahetatava teabe iseloomu, tuleks selle suhtes kohaldada äri- või ametisaladuse hoidmise nõudeid;tuleks ette näha menetlus liikmesriikide ja komisjoni vahelise tiheda koostöö kehtestamiseks,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 11. Käesolev direktiiv täiendab direktiivi 89/397/EMÜ.2. Käesolevas direktiivis kohaldatakse direktiivi 89/397/EMÜ artikli 1 lõikeid 2, 3 ja 4.Artikkel 2Liikmesriigid kannavad hoolt, et pädevatel asutustel on olemas või on võimalik saada oma käsutusse piisav hulk vastava kvalifikatsiooni ja kogemustega töötajaid, eelkõige niisugustes valdkondades nagu keemia, toiduainekeemia, veterinaaria, meditsiin, toiduainete mikrobioloogia, toiduhügieen, toiduainete tehnoloogia ja õigusteadus, et oleks võimalik nõuetekohaselt läbi viia direktiivi 89/397/EMÜ artiklis 5 nimetatud kontrollimisi.Artikkel 31. Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed tagamaks, et direktiivi 89/397/EMÜ artiklis 7 nimetatud laborid vastaksid Euroopa standardile EN 45001, mida on täiendatud standardse töökorraga, kehtestatud katselaborite töö üldkriteeriumidele ning et kvaliteedinõuete asjatundjad kontrolliksid pisteliselt nende vastavust OECD heade laboritavade põhimõtetele nr 2 ja 7, mis on sätestatud OECD nõukogu 12. mai 1981. aasta otsuse lisa 2 II jaotises, mis käsitleb kemikaalide hindamisel saadud andmete vastastikust tunnustamist.2. Direktiivi 89/397/EMÜ artiklis 7 nimetaud laborite hindamisel liikmesriigid:a) kohaldavad Euroopa standardiga EN 45002 kehtestatud kriteeriumejab) nõuavad vajaduse korral sobivuskontrollisüsteemide kasutamist.Laborid, mis vastavad hindamiskriteeriumidele, loetakse lõikes 1 nimetatud kriteeriumidele vastavaiks.Laboreid, mis ei vasta hindamiskriteeriumidele, ei peeta nimetatud direktiivi artiklis 7 nimetatud laboriteks.3. Liikmesriigid määravad direktiivi 89/397/EMÜ artiklis 7 nimetatud laborite hindamise eest vastutavad asutused. Need asutused peavad vastama Euroopa standardiga EN 45003 kehtestatud laborite akrediteerimisega tegelevate asutuste üldkriteeriumidele.4. Käesolevas artiklis nimetatud katselaborite akrediteerimine ja hindamine võib tähendada üksikkatseid või katsesarju. Kõik põhjendatud erandid, mida kohaldatakse lõigetes 1, 2 ja 3 nimetatud standardite suhtes, võetakse vastu artiklis 8 sätestatud korras.Artikkel 4Liikmesriigid kannavad hoolt, et direktiivi 89/397/EMÜ artiklis 7 nimetatud laborites toiduainete ametlikul kontrollimisel kasutatavad analüüsimeetodid oleksid võimaluse korral kooskõlas nõukogu 23. detsembri 1985. aasta direktiivi 85/591/EMÜ (mis käsitleb inimtoiduks ettenähtud toiduainete kontrolliks vajalike ühenduse proovivõtu- ja analüüsimeetodite kehtestamist) [5] lisa punktide 1 ja 2 sätetega.Artikkel 51. Komisjon nimetab eriametnikud, kes teevad koostööd liikmesriikide pädevate asutustega, ning volitab neid ametnikke, et kontrollida ja hinnata liikmesriikide pädevate asutuste kohaldatavate toiduainete ametlike kontrollisüsteemide ekvivalentsust ja tõhusust. Komisjon saadab liikmesriikidele korrapäraselt aruandeid oma eriametnike töö kohta.Komisjon kannab hoolt, et neil ametnikel oleks nõuetekohane kvalifikatsioon ning piisavad teadmised ja kogemused selle ülesande täitmiseks; üksikasjalikud rakenduseeskirjad võib vastu võtta artiklis 8 sätestatud korras.Liikmesriikide pädevad asutused teevad koostööd komisjoni nimetatud ametnikega ja annavad nende ülesannete täitmiseks vajalikku abi.2. Lõikes 1 nimetatud ülesannete täitmiseks lubavad liikmesriigid komisjoni nimetatud ametnikel käia kaasas pädevate asutuste ametnikega, kes sooritavad direktiivi 89/397/EMÜ artiklis 5 ettenähtud toiminguid. Igal juhul jäävad kontrollitoimingute sooritamise eest vastutavaks liikmesriikide pädevate asutuste ametnikud. Komisjon teatab liikmesriikidele kõnealuste toimingute alustamisest vähemalt viis päeva ette. Pärast iga käesolevas lõikes nimetatud toimingu sooritamist edastab komisjon asjaomasele liikmesriigile korralise aruande oma eriametnike töö kohta.Selles lõikes nimetatud toimingute sooritamiseks peavad komisjoni nimetatud ametnikud esitama kirjaliku loa, kus on märgitud nende isik ja amet.Komisjoni nimetatud ametnikud peavad täitma neid eeskirju ja tavasid, mida täidavad liikmesriikide pädevate asutuste ametnikud.3. Komisjon esitab selle artikli täitmist käsitleva aastaaruande liikmesriikidele ja Euroopa Parlamendile.Artikkel 61. Liikmeriikide pädevad asutused annavad üksteisele haldusabi kõikides järelevalvetoimingutes, mis on seotud toiduainete suhtes kohaldatavate õigussätete ja kvaliteedistandarditega, ning kõikides toimingutes, mis on seotud toiduaineid käsitlevate õigusaktide rikkumisega.2. Selle haldusabi andmise hõlbustamiseks määrab iga liikmesriik ühe kontaktasutuse. Liikmesriigi määratud asutuse kohustuseks on pidada asjakohast ühendust teiste liikmesriikide kontaktasutustega. Nende asutuste ülesandeks on toetada ja koordineerida teabevahetust, eelkõige abitaotluste edastamist ja vastuvõtmist.3. Liikmesriigid teatavad komisjonile kõik olulised üksikasjad oma määratud kontaktasutuse kohta. Määratud kontaktasutuste nimekiri ja olulised üksikasjad nende kohta avaldatakse Euroopa Ühenduste Teataja C-seerias.4. Kui asjaomane asutus saab põhjendatud taotluse, kannab ta hoolt selle eest, et taotluse esitanud asutus saaks kogu vajaliku teabe, mis võimaldaks tal tagada toiduainete suhtes kohaldatavate õigussätete ja kvaliteedistandardite täitmise tema jurisdiktsiooni alla kuuluval alal, välja arvatud teave, mida ei või avaldada, kuna selle suhtes on algatatud kohtumenetlus.5. Lõike 4 kohaselt esitatav teave ja dokumendid edastatakse asjatute viivitusteta vastavalt vajadusele kas kontaktasutuse kaudu või otse. Kui originaaldokumente ei ole võimalik saata, võib saata nende koopiad.6. Kui teabevahetuse ajal selgub, et ühenduse õigusakte või lähetaja- või vastuvõtjaliikmesriigi siseriiklikke õigusakte on ilmselt rikutud, siis selle liikmesriigi pädev asutus, kelle territooriumil väidetav rikkumine aset leidis, esitab kohase aja jooksul teise liikmesriigi pädevale asutusele aruande:- kõikide meetmete kohta, mida võidi väidetava rikkumise suhtes kohaldada, ja- kõikide võetud meetmete kohta, sealhulgas nende meetmete kohta, mille eesmärgiks on ära hoida selle väidetava rikkumise kordumist.Lähetaja- või vastuvõtjaliikmesriigi algatusel võib komisjonile saata selle aruande koopia.7. Käesolevat artiklit kohaldatakse, ilma et see piiraks nõukogu 21. detsembri 1988. aasta otsuse 89/45/EMÜ (tarbekaupade kasutamisega seotud ohtude kohta) [6] ja nõukogu direktiivi 92/59/EMÜ (toodete üldise ohutuse kohta) [7] kohaldamist.Artikkel 71. Vastavalt käesoleva direktiivi artiklile 6 edastatava mis tahes kujul teabe suhtes kohaldatakse ametisaladuse hoidmise nõuet. Kriminaalmenetluse korral võib niisugust teavet kasutada üksnes lähetajaliikmesriigi eelneval nõusolekul, ning kui liikmesriigid on ühinenud kehtivate rahvusvaheliste konventsioonide ja kokkulepetega, mis käsitlevad vastastikust abi kriminaalasjades, siis vastavalt nendele konventsioonidele ja kokkulepetele.2. Kui liikmesriikides on eeskirju, mis lubavad vaba juurdepääsu pädevate asutuste säilitatavale teabele, tuleb sellest teatada teisele liikmesriigile taotlust esitades või kui taotlust ei esitata, siis teabevahetuse käigus. Kui lähetajaliikmesriik märgib, et edastatavas teabes on ameti- või ärisaladuse alla kuuluvaid teemasid, tagab vastuvõtjaliikmesriik, et see teave ei saaks teatavaks laiemas ulatuses, kui on ette nähtud lõikes 1. Kui vastuvõtjaliikmesriigil ei ole võimalik sel viisil teabe avaldamist piirata, ei käsitleta lähetajaliikmesriigipoolset kõnealuse teabe avaldamata jätmist käesoleva direktiivi rikkumisena.3. Keeldumine teabe esitamisest vastavalt käesoleva artikli sätetele peab olema põhjendatud.Artikkel 81. Käesolevas artiklis kehtestatud korra järgmisel abistab komisjoni otsuse 69/414/EMÜ [8] alusel moodustatud alaline toiduainekomitee, edaspidi "komitee".2. Esimees suunab küsimuse komiteele kas omal algatusel või liikmesriigi esindaja taotluse alusel.3. Võetavate meetmete eelnõu esitab komiteele komisjoni esindaja. Tähtaja jooksul, mille eesistuja määrab lähtuvalt küsimuse kiireloomulisusest, esitab komitee eelnõu kohta oma arvamuse. Arvamus esitatakse sellise häälteenamusega, nagu on sätestatud asutamislepingu artikli 148 lõikes 2 nõukogu otsuste vastuvõtmiseks komisjoni ettepaneku põhjal. Liikmesriikide esindajate hääli komitees arvestatakse nimetatud artiklis sätestatud viisil. Esimees ei hääleta.4. a) Kui kavandatavad meetmed on komitee arvamusega kooskõlas, võtab komisjon need vastu.b) Kui kavandatavad meetmed ei ole komitee arvamusega kooskõlas või kui komitee ei esita oma arvamust, esitab komisjon võetavate meetmete kohta viivitamata ettepaneku nõukogule. Nõukogu teeb otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega.Kui nõukogu ei ole otsust teinud kolme kuu jooksul alates nõukogu poole pöördumisest, võtab komisjon ettepandud meetmed vastu.Artikkel 91. Liikmesriigid peavad jõustama õigus- ja haldusnormid, mis on vajalikud, täitmaks:- käesolevat direktiivi, välja arvatud selle artiklit 3, enne 1. maid 1995,- artiklit 3 enne 1. novembrit 1998.Nad teatavad sellest viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide tekstid.Artikkel 10Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 29. oktoober 1993Nõukogu nimeleesistujaR. Urbain[1] EÜT C 51, 26.2.1992, lk 10.[2] EÜT C 337, 21.12.1992, lk 143 ja 27. oktoobri 1993 otsus (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata).[3] EÜT C 332, 16.12.1992, lk 5.[4] EÜT L 186, 30.6.1989, lk 23.[5] EÜT L 372, 31.12.1985, lk 50.[6] EÜT L 17, 21.1.1989, lk 51. Otsust on muudetud otsusega 90/352/EMÜ (EÜT L 173, 6.7.1990, lk 49).[7] EÜT L 228, 11.8.1992, lk 24.[8] EÜT L 291, 19.11.1969, lk 9.--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 2005/51/EÜ, 7. september 2005, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2004/17/EÜ XX lisa ja direktiivi 2004/18/EÜ VIII lisa riigihangete kohta   (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               1.10.2005

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 257/127

         KOMISJONI DIREKTIIV 2005/51/EÜ,
   7. september 2005,
   millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2004/17/EÜ XX lisa ja direktiivi 2004/18/EÜ VIII lisa riigihangete kohta
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiivi 2004/17/EÜ, millega kooskõlastatakse vee-, energeetika-, transpordi- ja postiteenuste sektoris tegutsevate tellijate hankemenetlused, (1) eriti selle artikli 70 lõiget b,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiivi 2004/18/EÜ ehitustööde riigihankelepingute, asjade riigihankelepingute ja teenuste riigihankelepingute sõlmimise korra kooskõlastamise kohta, (2) eriti selle artikli 79 lõike 1 punkti b,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Direktiivi 2004/17/EÜ XX lisas sätestatakse, et kõnealuse direktiivi artiklites 41, 42, 43 ja 63 osutatud teated tuleb esitada sellises vormis, nagu on nõutud 13. septembri 2001. aasta komisjoni direktiiviga 2001/78/EÜ, millega muudetakse nõukogu direktiivi 93/36/EMÜ IV lisa, nõukogu direktiivi 93/37/EMÜ IV, V ja VI lisa, nõukogu direktiivi 92/50/EMÜ, mida on muudetud direktiiviga 97/52/EÜ, III ja IV lisa ning nõukogu direktiivi 93/38/EMÜ, mida on muudetud direktiiviga 98/4/EÜ (direktiiv tüüpvormide kasutamise kohta hanketeadete avaldamisel), XII–XV, XVII ja XVIII lisa. (3) Direktiivi 2004/18/EÜ VIII lisas sätestatakse sarnaselt, et kõnealuse direktiivi artiklites 35, 58, 64 ja 69 osutatud hanketeated tuleb esitada direktiiviga 2001/78/EÜ nõutud vormis.

               (2)

               Kuna direktiivis 2001/78/EÜ sätestatud tüüpvormides ei ole piisavalt arvesse võetud direktiividega 2004/17/EÜ ja 2004/18/EÜ nõutud teavet, siis rakendusmeetmetega sätestatakse uued tüüpvormid Selle tagajärjena ei kehti direktiivi 2004/17/EÜ XX lisas ja direktiivi 2004/18/EÜ VIII lisas direktiivile 2001/78/EÜ osutavad viited.

               (3)

               Seetõttu tuleks direktiive 2004/17/EÜ ja 2004/18/EÜ vastavalt muuta.

               (4)

               Käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas riigihangete nõuandekomitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 2004/17/EÜ XX lisa punkti 1 alapunktis a asendatakse esimene lause järgmisega:

      “Ostjad peavad saatma artiklites 41, 42, 43 ja 63 osutatud teated Euroopa Ühenduste Ametlike Väljaannete Talitusse vastavalt artikli 68 lõikes 2 sätestatud menetlusele komisjoni vastuvõetud rakenduseeskirjadega kehtestatud vormis.”

   Artikkel 2
   Direktiivi 2004/18/EÜ VIII lisa punkti 1 alapunktis a asendatakse esimene lause järgmisega:

      “Hankekorraldaja peab saatma artiklites 35, 58, 64 ja 69 osutatud teated Euroopa Ühenduste Ametlike Väljaannete Talitusse vastavalt artikli 77 lõikes 2 sätestatud menetlusele komisjoni vastuvõetud rakenduseeskirjadega kehtestatud vormis.”

   Artikkel 3
   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 31. jaanuaril 2006. Liikmesriigid teatavad neist viivitamata komisjonile.
   Kui liikmesriigid võtavad need normid vastu, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamise päeva Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 5
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 7. september 2005

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Charlie McCREEVY

      (1)  ELT L 134, 30.4.2004, lk 1. Direktiivi on muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 1874/2004 (ELT L 326, 29.10.2004, lk 17).

      (2)  ELT L 134, 30.4.2004, lk 114. Direktiivi on muudetud määrusega (EÜ) nr 1874/2004.

      (3)  EÜT L 285, 29.10.2001, lk 1.