title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2014/63/EL, 15. mai 2014 , millega muudetakse nõukogu direktiivi 2001/110/EÜ mee kohta

text:
               3.6.2014

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 164/1

         EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2014/63/EL,
   15. mai 2014,
   millega muudetakse nõukogu direktiivi 2001/110/EÜ mee kohta
   EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
   olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
   võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
   toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2)

   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Nõukogu direktiivi 2001/110/EÜ (3) kohaselt on mesi Apis mellifera mesilaste („mesilased”) toodetud looduslik magus aine. Mesi koosneb põhiliselt erinevatest suhkrutest, peamiselt fruktoosist ja glükoosist ning teistest ainetest, nagu orgaanilised happed, ensüümid ja mee kogumisel saadud tahked osakesed. Direktiiviga 2001/110/EÜ piiratakse inimeste sekkumist, mis võib muuta mee koostist, ja seeläbi tagatakse mee looduslike omaduste säilimine. Eelkõige keelatakse direktiiviga 2001/110/EÜ meele lisada mis tahes toidu koostisosi, sealhulgas toidu lisaained, samuti ei tohi sinna lisada teisi lisandeid peale mee. Ühtlasi ei tohi selle direktiivi kohaselt eemaldada meele iseloomulikke koostisaineid, sealhulgas õietolmu, välja arvatud juhul, kui see on võõraste ainete eemaldamisel vältimatu. Need tingimused on kooskõlas codex alimentarius'e mett käsitlevate standarditega (Codex Stan 12-1981).

               (2)

               Direktiivi 2001/110/EÜ kohaselt kuulub õietolm mee koostise kriteeriumide hulka. Olemasolevad tõendid, sealhulgas empiirilised ja teaduslikud andmed, kinnitavad, et õietolm mees tuleneb mesilastest. Õietolmuterad satuvad nektarisse, mida mesilased koguvad. Mesilased muudavad tarusse kogutud nektari, mis sisaldab õietolmuteri, meeks. Olemasolevate andmete kohaselt võib täiendav õietolm sattuda meesse mesilaste karvadelt, taru siseõhust ja kärjekannudest, mis võivad kogemata avaneda, kui toidukäitleja mett välja võtab. Seega võib väita, et õietolm satub tarru mesilaste tegevuse tulemusena ning õietolmu leidub mees looduslikult, sõltumata sellest, kas toidukäitleja võtab mee välja või mitte. Toidukäitlejad ei lisa õietolmu meesse tahtlikult, see on keelatud direktiiviga 2001/110/EÜ.

               (3)

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 1169/2011 (4) määratletakse „koostisosa” kui toidu tootmisel või valmistamisel kasutatavat mis tahes ainet või toodet, mida valmistoode — ka muudetud kujul — sisaldab. Selline määratlus eeldab aine tahtlikku kasutamist toidu tootmisel või valmistamisel. Võttes arvesse mee looduslikke omadusi ja eriti meele iseloomulike koostisainete looduslikku päritolu, ei peaks mee looduslikku koostisse kuuluvat õietolmu käsitama mee koostisosana määruse (EL) nr 1169/2011 tähenduses.

               (4)

               Käesolev direktiiv ei piira Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1829/2003 (5) kohaldamist mee suhtes, mis sisaldab geneetiliselt muundatud õietolmu, kuna selline mesi on toodetud geneetiliselt muundatud organismidest kõnealuse määruse tähenduses. Kohtuasjas C-442/09 (6) Karl Heinz Bablok jt vs. Freistaat Bayern otsustas Euroopa Liidu Kohus, et määruse (EÜ) nr 1829/2003 kohaldamise otsustavaks kriteeriumiks on kõnealuse määruse põhjenduse 16 kohaselt küsimus, kas toidus leidub või ei leidu geneetiliselt muundatud lähteainest saadud ainet. Seetõttu tuleks geneetiliselt muundatud õietolmu sisaldavat mett lugeda „(osaliselt) GMOst toodetud toiduks” määruse (EÜ) nr 1829/2003 artikli 3 lõike 1 punkti c tähenduses. Kui sätestatakse, et õietolm ei ole mee koostisosa, ei mõjuta see seega kohtu järeldust kohtuasjas C-442/09, et geneetiliselt muundatud õietolmu sisaldava mee suhtes kohaldatakse määrust (EÜ) nr 1829/2003, eriti nõudeid, mis käsitlevad lubade andmist enne turuleviimist, järelevalvet ja vajaduse korral märgistamist.

               (5)

               Määruse (EÜ) nr 1829/2003 kohaste märgistamisnõuete alusel ei ole kohustust geneetiliselt muundatud õietolmu esinemist mees märgistusel esitada juhul, kui on täidetud järgmised tingimused: sellise õietolmu kogus ei ületa 0,9 % mee kogusest ning selle esinemine mees on juhuslik või tehniliselt vältimatu. Tuleks meelde tuletada, et Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2001/18/EÜ (7) sätestatakse, et liikmesriigid võivad võtta asjakohaseid meetmeid vältimaks geneetiliselt muundatud organismide tahtmatut sattumist meesse.

               (6)

               Vastavalt direktiivile 2001/110/EÜ võib juhul, kui mesi on pärit rohkem kui ühest liikmesriigist või kolmandast riigist, asendada kohustusliku päritoluriikide märke vajaduse korral ühega järgmistest märgetest: „Euroopa Ühendusest pärit mee segu”, „väljastpoolt Euroopa Ühendust pärit mee segu”, „Euroopa Ühendusest ja väljastpoolt Euroopa Ühendust pärit mee segu”. Pärast Lissaboni lepingu jõustumist sai Euroopa Ühendusest Euroopa Liit, mistõttu tuleb kohandada asjakohaseid märgistusnõudeid ja asendada viide „Euroopa Ühendus” viitega „Euroopa Liit”.

               (7)

               Direktiiviga 2001/110/EÜ on komisjonile antud õigus selle teatavate sätete rakendamiseks, eelkõige õigus võtta nimetatud direktiivi rakendamiseks vajalikke meetmeid, mis käsitlevad kohandamist tehnoloogia arenguga ja direktiivi vastavusse viimist toiduaineid käsitlevate liidu üldiste õigusaktidega. Samuti antakse direktiiviga 2001/110/EÜ komisjonile õigus võtta meetmeid, mille alusel saaks kontrollida, kas mesi vastab kõnealuse direktiivi sätetele. Kõnealuse õiguse ulatus tuleb läbi vaadata.

               (8)

               Selleks et tagada õiglased kaubandustavad, kaitsta tarbijate huve ja võimaldada asjakohaste analüüsimeetodite kasutuselevõtmist, peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte, et sätestada kvantitatiivsed parameetrid, millega määrata kindlaks, milline on „peamiselt” õitest või taimedest pärinev mesi ja filtreeritud mee minimaalne õietolmu sisaldus pärast võõraste anorgaaniliste või orgaaniliste ainete eemaldamist. On eriti oluline, et komisjon viiks oma ettevalmistava töö käigus läbi asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil. Delegeeritud õigusaktide ettevalmistamisel ja koostamisel peaks komisjon tagama asjaomaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule.

               (9)

               Pärast seda, kui võeti vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 178/2002, (8) mida kohaldatakse toidu ja sööda kõigi tootmis-, töötlemis- ja turustusetappide suhtes liidu ja liikmesriigi tasandil, kohaldatakse toiduaineid käsitlevaid liidu üldisi õigusakte direktiiviga 2001/110/EÜ hõlmatud toodete suhtes vahetult. Seega ei ole komisjonil enam vaja õigust viia kõnealuse direktiivi sätteid vastavusse liidu üldiste õigusaktidega toiduainete kohta. Kõnealused sätted, millega see õigus antakse, tuleks seepärast välja jätta.

               (10)

               Pärast seda, kui võeti vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 182/2011, (9) tuleb direktiivi 2001/110/EÜ asjaomaseid sätteid kohandada kõnealuse määrusega.

               (11)

               Liikmesriikidele tuleks direktiivi 2001/110/EÜ käesoleva direktiiviga muudetud kujul järgimiseks vajalike õigus- ja haldusnormide vastuvõtmiseks ette näha 12-kuuline üleminekuperiood. Sel ajavahemikul kohaldatakse jätkuvalt direktiivi 2001/110/EÜ nõudeid ilma käesolevas direktiivis ette nähtud muudatusteta.

               (12)

               Nende toidukäitlejate huvide arvesse võtmiseks, kes järgivad toodete turule viimisel või märgistamisel nõudeid, mida kohaldatakse enne direktiivi 2001/110/EÜ käesoleva direktiiviga muudetud kujul ülevõtmiseks vastu võetavate siseriiklike õigusnormide jõustumist, tuleb kehtestada asjakohased üleminekumeetmed. Seetõttu peaks olema lubatud tooteid, mis viidi turule või märgistati enne nimetatud sätete kohaldamise alustamist, edasi turustada kuni varude lõppemiseni.

               (13)

               Seepärast tuleks direktiivi 2001/110/EÜ vastavalt muuta.

               (14)

               Kuna komisjonile õiguste andmisega seonduvad muudatused käsitlevad üksnes komisjoni õigusi, ei pea liikmesriigid neid üle võtma.

               (15)

               Kuna käesoleva direktiivi eesmärke, milleks on sätestada, et õietolmu kui meele eriomast looduslikku koostisainet ei käsitata mee koostisosana, täpsustada märgistusnõuded juhul, kui mesi on pärit rohkem kui ühest liikmesriigist või kolmandast riigist, ning vaadata läbi komisjonile praeguste õiguste ulatus, ei saa piisavalt saavutada liikmesriigi tasandil, kuid saab paremini saavutada liidu tasandil, võib liit võtta vastu meetmeid kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega vastavalt Euroopa Liidu lepingu artiklile 5. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Muudatused
   Direktiivi 2001/110/EÜ muudetakse järgmiselt.

               1)

               Artikli 2 lõike 4 punkt a asendatakse järgmisega:

                           „a)

                           Etiketile märgitakse päritoluriik või -riigid, kus mesi on korjatud.
                           Esimesest lõigust olenemata võib juhul, kui mesi on pärit rohkem kui ühest liikmesriigist või kolmandast riigist, asendada päritoluriikide märke vajaduse korral ühega järgmistest märgetest:

                                       —

                                       „Euroopa Liidust pärit mee segu”;

                                       —

                                       „väljastpoolt Euroopa Liitu pärit mee segu”;

                                       —

                                       „Euroopa Liidust ja väljastpoolt Euroopa Liitu pärit mee segu”.”

               2)

               Artiklile 2 lisatakse järgmine punkt:

                           „5.

                           Õietolmu kui meele eriomast looduslikku koostisainet ei käsitata mee koostisosana Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1169/2011 (10) artikli 2 lõike 2 punkti f tähenduses toodete puhul, mis on loetletud käesoleva direktiivi I lisas.

                  (10)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2011. aasta määrus (EL) nr 1169/2011, milles käsitletakse toidualase teabe esitamist tarbijatele ning millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusi (EÜ) nr 1924/2006 ja (EÜ) nr 1925/2006 ning tunnistatakse kehtetuks komisjoni direktiiv 87/250/EMÜ, nõukogu direktiiv 90/496/EMÜ, komisjoni direktiiv 1999/10/EÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2000/13/EÜ, komisjoni direktiivid 2002/67/EÜ ja 2008/5/EÜ ning komisjoni määrus (EÜ) nr 608/2004 (ELT L 304, 22.11.2011, lk 18).”"

               3)

               Artikkel 4 asendatakse järgmisega:
               „Artikkel 4
               1.   Käesoleva direktiivi artikli 9 teise lõigu kohaldamiseks võib komisjon rahvusvahelisi standardeid ja tehnoloogia arengut arvestades võtta Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 882/2004 (11) kooskõlas olevate rakendusaktidega kasutusele analüüsimeetodid, mille alusel saab kontrollida, kas mesi vastab käesoleva direktiivi sätetele. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas käesoleva direktiivi artikli 7 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega. Kuni selliste analüüsimeetodite vastuvõtmiseni kasutavad liikmesriigid käesoleva direktiivi sätete järgimise kontrollimiseks võimaluse korral rahvusvaheliselt tunnustatud kinnitatud meetodeid, näiteks codex alimentarius'es heaks kiidetud meetodeid.
               2.   Õiglaste kaubandustavade tagamiseks ja tarbijate huvide kaitseks ning asjakohaste analüüsimeetodite sätestamise võimaldamiseks volitatakse komisjoni kooskõlas artikliga 6 vastu võtma delegeeritud õigusakte, et täiendada käesolevat direktiivi, sätestades kvantitatiivsed parameetrid järgmiste aspektide kohta:

                           a)

                           milline on „peamiselt” õitest või taimedest pärinev mesi, nagu on osutatud artikli 2 lõike 2 punkti b esimeses taandes, ja

                           b)

                           filtreeritud mees leiduva õietolmu miinimumsisaldus pärast I lisa punkti 2 alapunkti b alapunktis viii osutatud võõraste anorgaaniliste või orgaaniliste ainete eemaldamist.

                     Komisjon näeb kõnealustes delegeeritud õigusaktides ette asjakohase üleminekukorra toodetele, mis lasti turule enne kõnealuste delegeeritud õigusaktide rakendamise kuupäeva.

                  (11)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määrus (EÜ) nr 882/2004 ametlike kontrollide kohta, mida tehakse sööda- ja toidualaste õigusnormide ning loomatervishoidu ja loomade heaolu käsitlevate eeskirjade täitmise kontrollimise tagamiseks (ELT L 165, 30.4.2004, lk 1).”"

               4)

               Artikkel 6 asendatakse järgmisega:
               „Artikkel 6
               1.   Komisjonile antakse õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.
               2.   Artikli 4 lõikes 2 osutatud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte antakse komisjonile viieks aastaks alates 23. juunist 2014. Komisjon esitab delegeeritud volituste kohata aruande hiljemalt üheksa kuud enne viieaastase tähtaja möödumist. Volituste delegeerimist pikendatakse automaatselt samaks ajavahemikuks, välja arvatud juhul, kui Euroopa Parlament või nõukogu esitab selle suhtes vastuväite hiljemalt kolm kuud enne iga ajavahemiku lõppemist.
               3.   Euroopa Parlament ja nõukogu võivad artikli 4 lõikes 2 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.
               4.   Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
               5.   Artikli 4 lõike 2 alusel vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub ainult juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole kahe kuu jooksul pärast kõnealuse õigusakti teatavakstegemist Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitanud selle suhtes vastuväidet või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et nad ei esita vastuväidet. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega kahe kuu võrra.”

               5)

               Artikkel 7 asendatakse järgmisega:
               „Artikkel 7
               1.   Komisjoni abistab Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 178/2002 (12) artikli 58 lõike 1 alusel asutatud alaline toiduahela ja loomatervishoiu komitee („komitee”). Komitee on komitee Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 182/2011 (13) tähenduses.
               2.   Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.
               Kui komitee arvamust ei esita, ei võta komisjon rakendusakti eelnõu vastu ja kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artikli 5 lõike 4 kolmandat lõiku.

                  (12)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2002. aasta määrus (EÜ) nr 178/2002, millega sätestatakse toidualaste õigusnormide üldised põhimõtted ja nõuded, asutatakse Euroopa Toiduohutusamet ja kehtestatakse toidu ohutusega seotud menetlused (EÜT L 31, 1.2.2002, lk 1)."

                  (13)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrus (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes (ELT L 55, 28.2.2011, lk 13).”"

               6)

               II lisa kolmas lõik asendatakse järgmisega:
               „Ilma et see piiraks I lisa punkti 2 alapunkti b alapunkti viii kohaldamist, ei tohi õietolmu ega muid meele iseloomulikke koostisaineid eemaldada, välja arvatud juhul, kui see on võõraste anorgaaniliste või orgaaniliste ainete eemaldamisel vältimatu.”

         Artikkel 2
   Ülevõtmine
   1.   Liikmesriigid jõustavad artikli 1 punktide 1, 2 ja 6 ning artikli 3 järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid. Nad edastavad kõnealuste meetmete teksti viivitamata komisjonile.
   Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nende ametlikul avaldamisel nendesse või nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid kohaldavad lõikes 1 osutatud meetmeid alates 24. juunist 2015.
   Artikkel 3
   Üleminekumeetmed
   Tooteid, mis viidi turule või märgistati kooskõlas direktiiviga 2001/110/EÜ enne 24. juunit 2015, tohib edasi turustada kuni varude lõppemiseni.
   Artikkel 4
   Jõustumine
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 5
   Adressaadid
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 15. mai 2014

            Euroopa Parlamendi nimel

            president

         M. SCHULZ

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         D. KOURKOULAS

      (1)  ELT C 11, 15.1.2013, lk 88.

      (2)  Euroopa Parlamendi 16. aprilli 2014. aasta seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 8. mai 2014. aasta otsus.

      (3)  Nõukogu 20. detsembri 2001. aasta direktiiv 2001/110/EÜ mee kohta (EÜT L 10, 12.1.2002, lk 47).

      (4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2011. aasta määrus (EL) nr 1169/2011, milles käsitletakse toidualase teabe esitamist tarbijatele ning millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusi (EÜ) nr 1924/2006 ja (EÜ) nr 1925/2006 ning tunnistatakse kehtetuks komisjoni direktiiv 87/250/EMÜ, nõukogu direktiiv 90/496/EMÜ, komisjoni direktiiv 1999/10/EÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2000/13/EÜ, komisjoni direktiivid 2002/67/EÜ ja 2008/5/EÜ ning komisjoni määrus (EÜ) nr 608/2004 (ELT L 304, 22.11.2011, lk 18).

      (5)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. septembri 2003. aasta määrus (EÜ) nr 1829/2003 geneetiliselt muundatud toidu ja sööda kohta (ELT L 268, 18.10.2003, lk 1).

      (6)  EKL 2011, lk I-07419.

      (7)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. märtsi 2001. aasta direktiiv 2001/18/EÜ geneetiliselt muundatud organismide tahtliku keskkonda viimise kohta ja nõukogu direktiivi 90/220/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta (EÜT L 106, 17.4.2001, lk 1).

      (8)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2002. aasta määrus (EÜ) nr 178/2002, millega sätestatakse toidualaste õigusnormide üldised põhimõtted ja nõuded, asutatakse Euroopa Toiduohutusamet ja kehtestatakse toidu ohutusega seotud menetlused (EÜT L 31, 1.2.2002, lk 1).

      (9)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrus (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes (ELT L 55, 28.2.2011, lk 13).


title: Nõukogu direktiiv 2006/79/EÜ, 5. oktoober 2006 , kolmandatest riikidest imporditavate mittekaubanduslikku laadi kaupade väikesaadetiste maksuvabastuse kohta (kodifitseeritud versioon)

text:
               17.10.2006

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 286/15

      NÕUKOGU DIREKTIIV 2006/79/EÜ,
   5. oktoober 2006,
   kolmandatest riikidest imporditavate mittekaubanduslikku laadi kaupade väikesaadetiste maksuvabastuse kohta
   (kodifitseeritud versioon)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 93,
   võttes arvesse komisjoni ettepanekut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, (1)

   võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust, (2)

   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Nõukogu 19. detsembri 1978. aasta direktiivi 78/1035/EMÜ kolmandatest riikidest imporditavate mittekaubanduslikku laadi kaupade väikesaadetiste maksuvabastuse kohta (3) on korduvalt (4) oluliselt muudetud. Selguse ja otstarbekuse huvides tuleks kõnealune direktiiv kodifitseerida.

               (2)

               Samuti tuleks vabastada käibemaksust ja aktsiisist kolmandatest riikidest imporditavad mittekaubanduslikku laadi väikesaadetised.

               (3)

               Selles osas peaksid kõnealuse vabastuse kohaldamise piirmäärad praktilistel kaalutlustel olema niipalju kui võimalik samad nende piirmääradega, mis on ette nähtud nõukogu 28. märtsi 1983. aasta määruses (EMÜ) nr 918/83 (millega kehtestatakse ühenduse tollimaksuvabastuse süsteem) (5) sätestatud ühenduse tollimaksust vabastamise korraga.

               (4)

               Lisaks on vajalik kehtestada teatavatele kaupadele eripiirangud, kuna need on praegu liikmesriikides ülikõrgelt maksustatud.

               (5)

               Käesolev direktiiv ei tohiks mõjutada liikmesriikide kohustusi, mis on seotud I lisa B osas esitatud direktiivide ülevõtmise tähtaegadega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   1.   Eraisiku poolt kolmandast riigist teistele liikmesriigi eraisikutele saadetavad mittekaubandusliku iseloomuga väikesaadetised vabastatakse importimisel käibemaksust ja aktsiisimaksust.
   2.   Lõike 1 kohaldamisel on “mittekaubanduslikku laadi väikesaadetised” saadetised, mis:

               a)

               saadetakse juhuti;

               b)

               sisaldavad saajate isiklikuks otstarbeks või nende perekondadele ette nähtud kaupa, mille laad ja kogus ei anna põhjust arvata, et neid imporditakse kaubanduslikul eesmärgil;

               c)

               sisaldavad kaupa koguväärtusega kuni 45 eurot;

               d)

               saadetakse saatja poolt saajale tasuta.

         Artikkel 2
   1.   Allpool loetletud kauba suhtes kohaldatakse artiklit 1 järgmiste kogusepiirangute alusel:

               a)

               tubakatooted:

                           i)

                           50 sigaretti,
                           või

                           ii)

                           25 sigarillot (sigarid maksimumkaaluga à 3 grammi),
                           või

                           iii)

                           10 sigarit,
                           või

                           iv)

                           50 grammi suitsetamistubakat;

               b)

               alkohol ja alkohoolsed joogid:

                           i)

                           destilleeritud joogid ja kanged alkohoolsed joogid alkoholisisaldusega üle 22 mahuprotsendi; denatureerimata etüülalkohol alkoholisisaldusega vähemalt 80 mahuprotsenti: üks pudel (kuni 1 liiter),
                           või

                           ii)

                           destilleeritud joogid ja kanged alkohoolsed joogid ning veini- või alkoholipõhised aperitiivid, taffia, sake või muud sellised joogid alkoholisisaldusega kuni 22 mahuprotsenti; vahuveinid, kangendatud veinid: üks pudel (mahuga kuni 1 liiter),
                           või

                           iii)

                           veinid: kaks liitrit;

               c)

               parfüüm: 50 grammi,
               või
               tualettvesi: 0,25 liitrit või kaheksa untsi;

               d)

               kohv: 500 grammi,
               või
               kohviekstraktid ja -essentsid: 200 grammi;

               e)

               tee: 100 grammi,
               või
               tee-ekstraktid ja -essentsid: 40 grammi.

         2.   Liikmesriigid võivad lõikes 1 nimetatud kauba käibemaksust ja aktsiisist vabastatavaid koguseid vähendada või nende kaupade osas vabastuse täielikult kaotada.
   Artikkel 3
   Mittekaubanduslikku laadi väikesaadetises sisalduv artiklis 2 osutatud kaup, mille kogus ületab nimetatud artikliga ette nähtud kogust, kuulub maksustamisele täies ulatuses.
   Artikkel 4
   1.   Euro ekvivalent riigi vääringus, mida käesoleva direktiivi rakendamisel kohaldatakse, määratakse kindlaks üks kord aastas. Kasutatakse oktoobri esimese tööpäeva kursse ja fikseeritud väärtus jõustub järgmise aasta 1. jaanuaril.
   2.   Liikmesriigid võivad artikli 1 lõikes 2 nimetatud eurodes summade ümberarvestusel saadud riigi vääringus summasid ümardada, kui nimetatud ümardamine jääb 2 euro piiresse.
   3.   Liikmesriigid võivad lõikes 1 sätestatud iga-aastase kohandamise ajal kehtiva maksuvabastuse summa kehtima jätta, kui enne lõikes 2 nimetatud ümardamist eurodes väljendatud maksuvabastuse summa ümberarvestamisel ei ületa muudatus 5 % riigi vääringus väljendatud maksuvabastusest.
   Artikkel 5
   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastu võetud siseriiklike põhiliste õigusnormide teksti. Komisjon teavitab sellest teisi liikmesriike.
   Artikkel 6
   Direktiiv 78/1035/EMÜ tunnistatakse kehtetuks, ilma et see ei mõjutaks liikmesriikide kohustusi, mis on seotud I lisa B osas esitatud direktiivide ülevõtmise tähtaegadega.
   Viiteid kehtetuks tunnistatud direktiivile käsitatakse viidetena käesolevale direktiivile kooskõlas II lisas esitatud vastavustabeliga.
   Artikkel 7
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 8
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Luxembourg, 5. oktoober 2006

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         K. RAJAMÄKI

      (1)  Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata.

      (2)  Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata.

      (3)  EÜT L 366, 28.12.1978, lk 34. Direktiivi on viimati muudetud 1994. aasta ühinemisaktiga.

      (4)  Vt I lisa A osa.

      (5)  EÜT L 105, 23.4.1983, lk 1. Määrust on viimati muudetud 2003. aasta ühinemisaktiga.

      LISA I
      A   OSA
      Kehtetuks tunnistatud direktiiv koos muudatustega

                  Nõukogu direktiiv 78/1035/EMÜ (1)

                  (EÜT L 366, 28.12.1978, lk 34)

                  Nõukogu direktiiv 81/933/EMÜ
                  (EÜT L 338, 25.11.1981, lk 24)

                  ainult artikkel 2

                  Nõukogu direktiiv 85/576/EMÜ
                  (EÜT L 372, 31.12.1985, lk 30)

      B   OSA
      Siseriiklikku õigusesse ülevõtmise tähtajad

         (artikkel 6)

                  Direktiiv

                  Ülevõtmise tähtaeg

                  78/1035/EMÜ

                  1. jaanuar 1979

                  81/933/EMÜ

                  31. detsember 1981

                  85/576/EMÜ

                  30. juuni 1986

         (1)  Direktiivi 78/1035/EMÜ on muudetud muu hulgas 1994. aasta ühinemisaktiga.

      LISA II
      VASTAVUSTABEL

                  Direktiiv 78/1035/EMÜ

                  Käesolev direktiiv

                  Artikli 1 lõige 1

                  Artikli 1 lõige 1

                  Artikli 1 lõike 2 esimene taane

                  Artikli 1 lõike 2 punkt a

                  Artikli 1 lõike 2 teine taane

                  Artikkel 1 lõike 2 punkt b

                  Artikli 1 lõike 2 kolmas taane

                  Artikli 1 lõike 2 punkt c

                  Artikli 1 lõike 2 neljas taane

                  Artikli 1 lõike 2 punkt d

                  Artikli 2 lõike 1 punkti a mõisted “50 sigaretti” kuni “50 grammi suitsetamistubakat”

                  Artikli 2 lõike 1 punkti a alapunktid i–iv

                  Artikli 2 lõike 1 punkt b

                  Artikli 2 lõike 1 punkt b

                  Artikli 2 lõike 1 punkti b esimene taane

                  Artikli 2 lõike 1 punkti b alapunkt i

                  Artikli 2 lõike 1 punkti b teine taane

                  Artikli 2 lõike 1 punkti b alapunkt ii

                  Artikli 2 lõike 1 punkti b kolmas taane

                  Artikli 2 lõike 1 punkti b alapunkt iii

                  Artikli 2 lõike 1 punktid c, d ja e

                  Artikli 2 lõike 1 punktid c, d ja e

                  Artikli 2 lõige 2

                  Artikli 2 lõige 2

                  Artikli 2 lõige 3

                  —

                  Artikkel 3

                  Artikkel 3

                  Artikli 4 lõige 1

                  —

                  Artikli 4 lõige 2

                  Artikli 4 lõige 1

                  Artikli 4 lõige 3

                  Artikli 4 lõige 2

                  Artikli 4 lõige 4

                  Artikli 4 lõige 3

                  Artikli 5 lõige 1

                  —

                  Artikli 5 lõige 2

                  Artikkel 5

                  —

                  Artikkel 6

                  —

                  Artikkel 7

                  Artikkel 6

                  Artikkel 8

                  —

                  Lisa I

                  —

                  Lisa II


title: Komisjoni direktiiv 1999/25/EÜ, 9. aprill 1999, millega kohandatakse tehnika arenguga nõukogu direktiivi 93/34/EMÜ kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite kohustusliku märgistuse kohtaEMPs kohaldatav tekst.

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31999L0025

Euroopa Liidu Teataja L 104 , 21/04/1999 Lk 0019 - 0021

		Komisjoni direktiiv 1999/25/EÜ,9. aprill 1999,millega kohandatakse tehnika arenguga nõukogu direktiivi 93/34/EMÜ kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite kohustusliku märgistuse kohta(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 30. juuni 1992. aasta direktiivi 92/61/EMÜ kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite tüübikinnituse kohta, [1] viimati muudetud Austria, Soome ja Rootsi ühinemisaktiga, eriti selle artiklit 16,võttes arvesse nõukogu 14. juuni 1993. aasta direktiivi 93/34/EMÜ kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite kohustusliku märgistuse kohta, [2] eelkõige selle artiklit 3,ning arvestades, et:(1) direktiiv 93/34/EMÜ on üks mitmest üksikdirektiivist EÜ tüübikinnitusmenetluse kohta, mis kehtestati direktiiviga 92/61/EMÜ; sellest tulenevalt kohaldatakse käesoleva direktiivi suhtes direktiivi 92/61/EMÜ sätteid, mis kehtivad sõiduki süsteemide, osade ja eraldi seadmestike puhul;(2) tehnoloogia areng võimaldab nüüd kohandada nõukogu direktiivi 93/34/EMÜ tehnika arenguga; on vaja selgitada või täiendada asjakohase direktiivi teatavaid sätteid, et tagada tüübikinnitussüsteemi nõuetekohane toimimine;(3) seetõttu on vaja kohandada teatavaid tähiseid ning selgitada nõudeid seoses tähiste ja tähemärkidega, mida tuleb kasutada valmistajasildile kantud kohustuslikus märgistuses;(4) käesolevas direktiivis ettenähtud meetmed on kooskõlas teaduse ja tehnika arenguga kohandamise komitee arvamusega, mis on asutatud nõukogu direktiivi 70/156/EMÜ, [3] viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 98/91/EÜ, [4] artikli 13 alusel,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 93/34/EMÜ lisa muudetakse kooskõlas käesoleva direktiivi lisaga.Artikkel 21. Alates 1. jaanuarist 2000 ei tohi liikmesriigid kohustusliku märgistusega seotud põhjustel:- keelduda EÜ tüübikinnituse andmisest kahe- või kolmerattalise sõiduki tüübile,- keelata kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite registreerimist, müüki või kasutuselevõtmist,kui kohustuslik märgistus vastab nõukogu direktiivi 93/34/EMÜ (muudetud käesoleva direktiiviga) nõuetele.2. Alates 1. juulist 2000 ei anna liikmesriigid EÜ tüübikinnitust ühelegi kahe- või kolmerattalise mootorsõiduki tüübile kohustusliku märgistusega seotud põhjustel, kui käesoleva direktiiviga muudetud direktiivi 93/34/EMÜ nõuded ei ole täidetud.Artikkel 31. Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud sätted hiljemalt 31. detsembril 1999. Liikmesriigid teatavad nendest viivitamata komisjonile.Liikmesriigid kohaldavad neid sätteid alates 1. jaanuarist 2000.Kui liikmesriigid need sätted vastu võtavad, lisavad nad nendesse sätetesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetavate põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.Artikkel 4Käesolev direktiiv jõustub 20. päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.Artikkel 5Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 9. aprill 1999Komisjoni nimelkomisjoni liigeMartin Bangemann[1] EÜT L 225, 10.8.1992, lk 72.[2] EÜT L 188, 29.7.1993, lk 38.[3] EÜT L 42, 23.2.1970, lk 1.[4] EÜT L 11, 16.1.1999, lk 25.--------------------------------------------------LISA1. Punkt 2.1.4 asendatakse järgmisega:"2.1.4. staatiline müratase: … dB(A) … min−1."2. Punkt 3.1.1.2 asendatakse järgmisega:"3.1.1.2. teine osa koosneb kuuest tähemärgist (tähed või numbrid), mis tähistavad sõiduki üldisi karakteristikuid (tüüp, variant ja versioon). Kui tootja ei kasuta ühte või mitut kõnealustest tähemärkidest, tuleb kasutamata kohad täita iga sõiduki tootja valikul tähtede või numbritega."3. Punkt 3.1.2 asendatakse järgmisega:"3.1.2. valmistajatehase tähis peab igal võimalusel olema paigutatud ühele reale. Iga rea alguses ja lõpus peab olema märk, mis ei ole ei araabia number ega ladina suurtäht ning mida ei saa nendega segi ajada.Erandina võib see tehnilistel põhjustel paikneda ka kahel real. Kuid sellisel juhul ei tohi üheski kolmest osast olla tühikuid ning iga rea alguses ja lõpus peab olema märk, mis ei ole ei araabia number ega ladina suurtäht ning mida ei saa nendega segi ajada.Kõnealuse märgi võib asetada ka kolme ühel real paikneva osa vahele (punkt 3.1.1).Tähemärkide vahel ei tohi olla tühikuid."--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 2009/152/EÜ, 30. november 2009 , millega muudetakse nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ seoses toimeaine karbendasiimi I lisasse kandmise kehtivuse lõppemise kuupäevaga (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               1.12.2009

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 314/66

      KOMISJONI DIREKTIIV 2009/152/EÜ,
   30. november 2009,
   millega muudetakse nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ seoses toimeaine karbendasiimi I lisasse kandmise kehtivuse lõppemise kuupäevaga
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,
   võttes arvesse nõukogu 15. juuli 1991. aasta direktiivi 91/414/EMÜ taimekaitsevahendite turuleviimise kohta (1), eriti selle artikli 6 lõike 1 teise lõigu teist taanet,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjoni direktiivi 2006/135/EÜ (2) alusel kanti karbendasiim toimeainena nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse. Toimeaine lisasse kuulumise kehtivusaeg lõpeb 31. detsembril 2009.

               (2)

               Taotluse korral võib toimeaine lisasse kuulumist pikendada korraga kuni kümneks aastaks. 6. augustil 2007 sai komisjon teavitajalt taotluse nimetatud toimeaine lisasse kuulumise pikendamise kohta.

               (3)

               10. jaanuaril 2008 esitas teavitaja referentliikmesriigile Saksamaale lisaks oma taotlusele ka tehnilise toimiku. Saksamaa esitas oma ümberhindamise aruande eelnõu 27. juulil 2009. Euroopa Toiduohutusamet peab tegema vastastikuse eksperdihinnangu.

               (4)

               Kuna pikendamisprotseduuri ei ole võimalik enne karbendasiimi lisasse kandmise tähtaja lõppu lõpetada ja kuna pikendamise taotlus esitati piisavalt aegsasti, tuleks direktiivi 91/414/EMÜ artikli 5 lõike 5 kohaselt anda ajapikendust nimetatud protseduuri lõpetamiseks.

               (5)

               Seega on asjakohane direktiivi 91/414/EMÜ vastavalt muuta.

               (6)

               Käesoleva direktiiviga ette nähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 91/414/EMÜ I lisa reas nr 149 (karbendasiim (määratlemata stereokeemia), CASi nr 10605-21-7, CIPACi nr 263) kuuendas tulbas (loetellu kuulumise lõpptähtaeg) asendatakse sõnad „31. detsember 2009” sõnadega „31. detsember 2010”.
   Artikkel 2
   Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 31. detsembriks 2009. Nad edastavad õigusnormide tekstid ning kõnealuste normide ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.
   Liikmesriigid kohaldavad kõnealuseid norme alates 1. jaanuarist 2010.
   Kui liikmesriigid võtavad need õigusnormid vastu, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 30. november 2009

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Androulla VASSILIOU

      (1)  EÜT L 230, 19.8.1991, lk 1.

      (2)  ELT L 349, 12.12.2006, lk 37.


title: Komisjoni direktiiv, 5. detsember 1972, millega muudetakse teist komisjoni 18. novembri 1971. aasta direktiivi, millega kehtestatakse ühenduse analüüsimeetodid söötade ametlikuks kontrollimiseks

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31973L0047

Euroopa Liidu Teataja L 083 , 30/03/1973 Lk 0035 - 0035 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 5 Lk 0129  Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 03 Köide 9 Lk 0128  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 5 Lk 0129  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 03 Köide 6 Lk 0244  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 03 Köide 6 Lk 0244

		Komisjoni direktiiv,5. detsember 1972,millega muudetakse teist komisjoni 18. novembri 1971. aasta direktiivi, millega kehtestatakse ühenduse analüüsimeetodid söötade ametlikuks kontrollimiseks(73/47/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 20. juuli 1970. aasta direktiivi [1] söötade ametlikuks kontrollimiseks ettenähtud ühenduse proovivõtu- ja analüüsimeetodite kehtestamise kohta, viimati muudetud 20. juuli 1972. aasta direktiiviga, [2] eriti selle artiklit 2,ning arvestades, et:18. novembril 1971. aastal võttis komisjon vastu teise direktiivi, [3] millega kehtestatakse ühenduse analüüsimeetodid söötade ametlikuks kontrollimiseks;kõnealuse direktiivi lisa 1. osas nähakse ette niiskuse määramise meetod, mida kohaldatakse muu hulgas loomsete ja taimsete rasvade ja õlide analüüsimise suhtes;alates 1. jaanuarist 1974 tuleb määrata niiskust loomsetes ja taimsetes rasvades ja õlides teise meetodiga, mis määrati kindlaks neljanda komisjoni direktiiviga, millega kehtestatakse ühenduse analüüsimeetodid söötade ametlikuks kontrollimiseks;seepärast tuleks peatada kohustus kohaldada teises direktiivis piiritletud niiskuse määramise meetodit loomsete ja taimsete rasvade ja õlide suhtes;käesolevas direktiivis ettenähtud meetmed on kooskõlas alalise söödakomitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Teist komisjoni direktiivi, millega kehtestatakse ühenduse analüüsimeetodid söötade ametlikuks kontrollimiseks, muudetakse järgmiselt.Lisa 1. osa punkti 1 esimese lõigu teine lause asendatakse järgmisega:"See ei hõlma õli- ja rasvaturu ühise korralduse kehtestamist käsitlevas nõukogu 22. septembri 1966. aasta määruses nr 136/66/EMÜ [4] määratletud lihtsöödana kasutatavate piimatoodete, mineraalainete ja peamiselt mineraalainetest koosnevate segude, loomsete ja taimsete rasvade ja õlide ega õliseemnete ja -viljade analüüsimist."Artikkel 2Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi sätete järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 1. jaanuaril 1973. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Artikkel 3Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 5. detsember 1972Komisjoni nimelpresidentS. L. Mansholt[1] EÜT L 170, 3.8.1970, lk 2.[2] EÜT L 171, 29.7.1972, lk 39.[3] EÜT L 279, 20.12.1971, lk 7.[4] EÜT L 170, 3.8.1970, lk 2.--------------------------------------------------


Tähtis õiguslik teade

|

32003L0126

Komisjoni direktiiv 2003/126/EÜ, 23. detsember 2003, loomse päritoluga osiste määramise analüüsimeetodi kohta söötade ametlikul kontrollimiselEMPs kohaldatav tekst

Euroopa Liidu Teataja L 339 , 24/12/2003 Lk 0078 - 0084 CS.ES Peatükk 3 Köide 41 Lk 540  - 546 ET.ES Peatükk 3 Köide 41 Lk 540  - 546 HU.ES Peatükk 3 Köide 41 Lk 540  - 546 LT.ES Peatükk 3 Köide 41 Lk 540  - 546 LV.ES Peatükk 3 Köide 41 Lk 540  - 546 MT.ES Peatükk 3 Köide 41 Lk 540  - 546 PL.ES Peatükk 3 Köide 41 Lk 540  - 546 SK.ES Peatükk 3 Köide 41 Lk 540  - 546 SL.ES Peatükk 3 Köide 41 Lk 540  - 546

		Komisjoni direktiiv 2003/126/EÜ,23. detsember 2003,loomse päritoluga osiste määramise analüüsimeetodi kohta söötade ametlikul kontrollimisel(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 20. juuli 1970. aasta direktiivi 70/373/EMÜ sööda ametlikuks kontrolliks vajalike ühenduse proovivõtu- ja analüüsimeetodite kehtestamise kohta, [1] eriti selle artiklit 2,ning arvestades järgmist:(1) Direktiivi 70/373/EMÜ kohaselt tuleb ühenduse proovivõtu- ja analüüsimeetodite abil läbi viia söötade ametlik kontrollimine selle kindlakstegemiseks, kas nad vastavad söötade kvaliteeti ja koostist reguleerivate õigusnormide nõuetele.(2) Sööda sildistamist käsitlevad sätted ja teatavat tüüpi loomsete valkude söötades kasutamist keelavad nõuded teatavate loomaliikide puhul viitavad vajadusele näha ette usaldusväärsed analüüsimeetodid nende esinemise ja vajaduse korral protsendi määramiseks.(3) Komisjoni 13. novembri 1998. aasta direktiivis 98/88/EÜ (millega kehtestatakse mikroskoopuurimise juhised loomse päritoluga osiste kindlakstegemiseks ja määramiseks söötade ametlikul kontrollimisel) [2] kirjeldatud meetod on hetkel ainus valideeritud meetod loomsete valkude, sealhulgas nende, mida on töödeldud temperatuuril 133 °C 3baarise rõhu juures 20 minutit, olemasolu kontrollimiseks söödas.(4) Vastastikust võrdlemist hõlmav uuring töödeldud loomsete valkude määramiseks näitas hiljuti, et direktiivis 98/88/EÜ sätestatud mikroskooptestide kohaldamise variatsioonid tõid kaasa olulisi erinevusi meetodi tundlikkuses, spetsiifilisuses ja täpsuses. Selleks et ühtlustada ja parandada töödeldud loomsete valkude määramist, tuleb täiendavalt määratleda ja kohustuslikuks teha mikroskoopilist meetodit käsitlevad sätted. On vaja tagada, et meetodit rakendavad analüütikud on saanud piisava väljaõppe, kuna töö kvaliteet sõltub analüütiku oskustest.(5) Seetõttu tuleks direktiiv 98/88/EÜ asendada.(6) Käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu komitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Liikmesriigid tagavad, et kui söötade ametlik kontrollimine loomse päritoluga osiste olemasolu tuvastamiseks, hulga kindlakstegemiseks ja/või määramiseks söötades toimub loomasöötade valdkonnas kooskõlastatud kontrolliprogrammi raames vastavalt nõukogu direktiivile 95/53/EÜ, [3] tehakse seda käesoleva direktiivi lisas esitatud sätete kohaselt.Artikkel 2Liikmesriigid tagavad, et söödas loomsete valkude olemasolu ametlikku kontrollimist teostavad laboratooriumid osalevad perioodiliselt analüüsimeetodite tasemekatsetes ja analüüse teostavad laboritöötajad saavad piisava väljaõppe.Artikkel 3Direktiiv 98/88/EÜ tunnistatakse kehtetuks.Viiteid kehtetuks muutunud direktiivile tõlgendatakse viidetena käesolevale direktiivile.Artikkel 41. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 1. juuliks 2004. Nad edastavad kõnealuste normide teksti ning kõnealuste normide ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide teksti.Artikkel 5Käesolev direktiiv jõustub 20. päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.Artikkel 6Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 23. detsember 2003Komisjoni nimelkomisjoni liigeDavid Byrne[1] EÜT L 170, 3.8.1970, lk 2. Direktiivi on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 807/2003 (ELT L 122, 16.5.2003, lk 36).[2] EÜT L 318, 27.11.1998, lk 45.[3] EÜT L 265, 8.11.1995, lk 17. Direktiivi on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2001/46/EÜ (EÜT L 234, 1.9.2001, lk 55).--------------------------------------------------LISAMikroskoopuurimise tingimused loomse päritoluga osiste avastamiseks, kindlakstegemiseks või määramiseks söötades1. Eesmärk ja rakendusalaKõnealuseid tingimusi kasutatakse loomse päritoluga osiste tuvastamisel (määratletud imetajate, kodulindude ja kalade ning nende kehaosade töötlemissaadused) söötades mikroskoopuurimise teel loomasöötade valdkonna kooskõlastatud kontrolliprogrammi raames vastavalt nõukogu direktiivile 95/53/EÜ. Tingimusel et käesolevas lisas toodud meetodeid kasutatakse kõigis ametlikes testides, võib teha ka teise testi variatiivse või alternatiivse meetodiga, et parandada teatavat tüüpi loomsete osiste tuvastamist või määratleda täpsemalt loomsete osiste päritolu. Peale selle võib kasutada variatiivset protokolli teatavate konkreetsete loomsete osiste, näiteks plasma või kontide uurimisel sulatatud rasvas (vt ka punkt 9), tingimusel et kõnealused analüüsid tehakse lisaks kooskõlastatud kontrolliprogrammiga ettenähtud analüüsidele.2. TundlikkusSõltuvalt loomse päritoluga osistest saab söötades tuvastada väga väikeseid koguseid (< 0,1 %).3. PõhimõteMääramiseks kasutatakse komisjoni 1. märtsi 1976. aasta direktiivi 76/371/EMÜ (millega kehtestatakse söötade ametlikuks kontrolliks vajalikud ühenduse proovivõtumeetodid) [1] kohaselt võetud ja sobivalt ettevalmistatud representatiivset proovi. Madala niiskusesisaldusega söödajahu käsitlemiseks sobib järgmine protokoll. Söödajahu niiskusesisaldusega üle 14 % kuivatatakse (kondenseeritakse) enne käsitlemist. Erisööt või söödamaterjalid (nt rasvad, õlid) vajavad eritöötlemist (vt punkt 9). Loomse päritoluga osised tehakse kindlaks tüüpiliste mikroskoobiga tuvastatavate näitajate alusel (nt lihaskiud ja muud lihaosakesed, kõhred, kondid, sarv, karvad, harjased, veri, suled, munakoored, kalaluud, soomused). Määramine peab toimuma nii proovi sõelumisel saadud fraktsioonis (6.1) kui kontsentreeritud sademes (6.2).4. Reaktiivid4.1. Fikseeriv reaktiiv4.1.1. Kloraalhüdraat (60 % vesilahus)4.1.2. Leelis (NaOH 2,5 % vesilahus või KOH 2,5 % vesilahus) sõelumisel saadud fraktsioonide jaoks4.1.3. Parafiinõli või glütserool (viskoossus: 68–81) sademe mikroskoopiliseks vaatlemiseks4.2. Loputusained4.2.1. Alkohol, 96 %4.2.2. Atsetoon4.3. Kontsentreeriv reaktiiv4.3.1. Tetrakloroetüleen (tihedus 1,62)4.4. Värvimiseks kasutatavad reaktiivid4.4.1. Joodi/kaaliumjodiidi lahus (lahustada 2 g kaaliumjodiidi 100 ml vees ja lisada regulaarselt loksutades 1 g joodi)4.4.2. Alisariinpunane (lahjendada 2,5 ml 1 M soolhapet 100 ml vees ja lisada saadud lahusele 200 mg alisariinpunast)4.4.3. Tsüstiini määramise reaktiiv (2 g pliiatsetaati, 10 g NaOH/100 ml H2O)4.4.4. Joodi/kaaliumjodiidi lahus (lahustatud 70 % etanoolis)4.5. Pleegitav reaktiiv4.5.1. Tehnilise naatriumhüpokloriidi lahus (9,6 % aktiivkloori)5. Seadmed ja abiseadmed5.1. Analüütilised kaalud (täpsusaste 0,01 g, välja arvatud kontsentreeritud sademe puhul: 0,001 g)5.2. Jahvatusmaterjal (jahvatusveski või uhmer, eriti söödajahu puhul, mis sisaldab analüüsil > 15 % rasva)5.3. Kuni 0,50 mm laiuste täisnurksete võrguavadega sõelavõrk5.4. Jaotuslehter või koonilise põhjaga selitusklaas5.5. Stereomikroskoop (vähemalt 40kordne suurendus)5.6. Kombineeritud mikroskoop (vähemalt 400kordne suurendus), mis võimaldab töötada nii läbiva kui ka polariseeritud valgusega5.7. Laborites kasutatavad klaastootedKogu varustus puhastatakse põhjalikult. Jaotuslehtreid ja klaasnõusid tuleb pesta pesumasinas. Sõelu tuleb puhastada jäikade harjastega harjaga.6. MenetlusGranuleeritud söödad võib eelsõeluda, kui kumbagi fraktsiooni analüüsitakse eraldi proovina.Vähemalt 50 g proovi töödeldakse (jahvatatakse ettevaatlikult sobiva jahvatusmasinaga (5.2), kui see on vajalik sobiva struktuuri saamiseks). Jahvatatud materjalist võetakse kaks representatiivset osa, üks sõelumisel saadava fraktsiooni jaoks (vähemalt 5 g) (6.1) ja teine kontsentreeritud sademe jaoks (vähemalt 5 g) (6.2). Tuvastamiseks võib täiendavalt kasutada värvivaid reaktiive (6.3).Loomsete valkude ja osakeste päritolu määramiseks võib kasutada otsustamise abisüsteemi, nt Aries, ja võrdlusproovid võib dokumenteerida.6.1. Loomset päritolu osiste kindlakstegemine sõelumisel saadud fraktsioonidesVähemalt 5 g proov sõelutakse sõeltega (5.3) vähemalt kahte fraktsiooni.Sõelumisel saadud suurte osakestega fraktsioon(id) (või representatiivne osa sellisest fraktsioonist) kantakse õhukese kihina sobivale alusele ja uuritakse seda (neid) kavakindlalt stereomikroskoobiga (5.5) erinevatel suurendustel loomset päritolu osiste avastamiseks.Sõelumisel saadud fraktsiooni(de)st tehtud peenosakestega objektiklaase uuritakse kavakindlalt kombineeritud mikroskoobiga (5.6) erinevatel suurendustel loomset päritolu osiste avastamiseks.6.2. Loomset päritolu osiste kindlakstegemine kontsentreeritud sademesVähemalt 5 g osa (täpsusaste 0,01 g) proovist viiakse jaotuslehtrisse või koonilise põhjaga selitusklaasi ja töödeldakse vähemalt 50 ml tetrakloroetüleeniga (4.3.1). Segu loksutatakse või segatakse korduvalt.- Kinnise jaotuslehtri kasutamisel jäetakse sade enne eraldamist piisavaks ajaks (vähemalt kolmeks minutiks) seisma. Loksutamist korratakse ja sademel lastakse uuesti vähemalt kolm minutit seista. Sade eraldatakse uuesti.- Lahtise keeduklaasi kasutamisel jäetakse sade enne eraldamist vähemalt viieks minutiks seisma.Kogu sade kuivatatakse ja seejärel kaalutakse (täpsusastmega 0,001 g). Kaalumine on vajalik üksnes juhul, kui nõutakse hinnangut. Kui sade koosneb paljudest suurtest osakestest, võib selle kahes fraktsioonis läbi sõela lasta (5.3). Kuivatatud sadet uuritakse stereomikroskoobi (5.5) ja kombineeritud mikroskoobi (5.6) abil, et leida kondifragmente.6.3. Fikseerivate reaktiivide ja värvivate reaktiivide kasutamineLoomse päritoluga osiste mikroskoopilist tuvastamist võib toetada spetsiaalsete fikseerivate reaktiivide ja värvimiseks kasutatavate reaktiividega.Kloraalhüdraat (4.1.1): | Ettevaatlikul kuumutamisel on rakustruktuurid paremini näha, kuna tärkliseterad geelistuvad ja soovimatu rakusisaldis eemaldatakse. |Leelis (4.1.2): | Naatriumhüdroksiid või kaaliumhüdroksiid puhastab materjali söödajahust, aidates kaasa lihaskiudude, karvade ja muude keratiinstruktuuride avastamisele. |Parafiinõli ja glütserool (4.1.3): | Selles fikseerivas reaktiivis saab hästi kindlaks teha kondifragmente, kuna enamik lakuunidest püsib õhuga täidetuna ja paistavad umbes 5–15 µm mustade aukudena. |Joodi/kaaliumjodiidi lahus (4.4.1): | Kasutatakse tärklise (sinakasviolett värvus) ja valgu avastamiseks (kollakasoranž värvus). Lahuseid võib vajaduse korral lahjendada. |Alisariinpunase lahus (4.4.2): | Kontidele, kalaluudele ja soomustele punase/roosa tooni andmine. Enne sademe kuivatamist (vt punkt 6.2) pannakse kogu sade katseklaasi ja loputatakse kaks korda ligikaudu 5 ml alkoholiga (4.2.1) (kummalgi korral kasutatakse keerist, lahustil lastakse umbes üks minut settida ja kallatakse ära). Enne kõnealuse värviva reaktiivi kasutamist pleegitatakse sadet, lisades vähemalt 1 ml naatriumhüpokloriti lahust (4.5.1). Reaktsioonil lastakse kesta 10 minutit. Katseklaas täidetakse veega, sademel lastakse kaks kuni kolm minutit settida ning vesi ja suspendeeritud osakesed kallatakse ära. Sadet loputatakse veel kaks korda umbes 10 ml veega (kummalgi korral kasutatakse keerist, lastakse settida ja vesi kallatakse ära). Lisatakse kaks kuni kümme või rohkem tilka (sõltuvalt jäägi kogusest) alisariinpunast. Segu loksutatakse ja reaktsioonil lastakse mõned sekundid toimuda. Värvitud sadet loputatakse kaks korda ligikaudu 5 ml alkoholiga (4.2.1), seejärel üks kord atsetooniga (4.2.2) (iga kord kasutatakse keeristit, lahustil lastakse umbes üks minut settida ja kallatakse ära). Seejärel on sade valmis kuivatamiseks. |Tsüstiini määramise reaktiiv (4.4.3): | Ettevaatlikul kuumutamisel muutuvad tsüstiini sisaldavad osised (karvad, suled jne) mustjaspruuniks. |6.4. Kalajahu sisaldada võiva sööda uurimineVähemalt ühte peensõelumisel saadud fraktsiooniga ja sademe peenfraktsiooniga objektiklaasi uuritakse kombineeritud mikroskoobi abil (vt punktid 6.1 ja 6.2).Kui sildil on kirjas, et koostisosade hulka kuulub kalajahu, või kui kahtlustatakse või algsel uurimisel tuvastatakse kalajahu olemasolu, uuritakse vähemalt kahte täiendavat objektiklaasi algse proovi peensõelumisel saadud fraktsioonist ja kogu sademefraktsiooni.7. Arvutused ja hindamineLiikmesriigid tagavad, et käesolevas punktis kirjeldatud menetlusi kasutatakse ametliku analüüsi läbiviimisel eesmärgiga hinnata loomsete koostisosade kogust (ja mitte üksnes olemasolu).Arvutusi saab teha ainult sel juhul, kui loomset päritolu komponendid sisaldavad kondifragmente.Soojavereliste maismaaliikide (imetajate ja lindude) kondifragmendid on mikroskoopslaididel eri liiki kalade luudest eristatavad iseloomulike lakuunide järgi. Loomse päritoluga osiste määramisel proovis võetakse arvesse:- kondifragmentide määratud sisaldust (massiprotsenti) kontsentreeritud sademes ja- loomse päritoluga osiste kondisisaldust (massiprotsenti).Määrang peab võimaluse korral põhinema vähemalt kolmel slaidil, kusjuures iga slaidi korral võetakse arvesse vähemalt viie vaatevälja andmed. Segasöötadest saadud kontsentreeritud sade sisaldab tavaliselt peale maismaaloomade kondifragmentide ja kalade luufragmentide ka muid suure erikaaluga osakesi: mineraalosiseid, liiva, puitunud taimeosiseid jms.7.1. Kondifragmentide protsent arvutatakse järgmiseltMaismaaloomade kondifragmentide % = (S × c)/WKalade luu- ja soomusefragmentide % = (S × d)/W(kus S on sademe kaal (mg); c on parandustegur ( %), millega võetakse arvesse maismaaloomade kondifragmentide arvutatud sisaldust sademes; d on parandustegur ( %), millega võetakse arvesse kalade luu- ja soomusefragmentide arvutatud sisaldust sademes; W on proovi kaal (mg), millest sade on saadud).7.2. Loomse päritoluga osiste arvutatud sisaldusKondisisaldus loomset päritolu toodetes võib tugevasti varieeruda. (Kondisisaldus kondijahus on 50–60 % ja lihajahus 20–30 %; kalajahus varieerub luu- ja soomusesisaldus sõltuvalt kalajahu liigist ja päritolust, tavaliselt 10–20 %).Kui proovis sisalduva loomset päritolu jahu liik on teada, on võimalik arvutada järgmised sisaldused:Maismaaloomadest saadud toodete hinnanguline koostis ( %) = (S × c)/(W × f) × 100Kalatoodete hinnanguline koostis ( %) = (S × d)/(W × f) × 100(kus S on sademe kaal (mg); c on parandustegur ( %), millega võetakse arvesse maismaaloomade kondifragmentide arvutatud sisaldust sademes; d on parandustegur ( %), millega võetakse arvesse kalade luu- ja soomusefragmentide arvutatud sisaldust sademes; f on parandustegur, millega võetakse arvesse uuritava proovi loomse päritoluga osiste kondisisaldust; W on proovi kaal (mg), millest sade on saadud).8. Uurimistulemuste väljendamineAruanne sisaldab vähemalt teavet maismaaloomadest ja kalajahust saadud osiste olemasolu kohta. Uurimistulemused protokollitakse järgmiselt.8.1. Maismaaloomadest saadud osiste olemasolu korral:- Analüüsimiseks esitatud proov ei sisalda mikroskoopiliselt avastatavaid maismaaloomadest saadud osiseid,või:- Analüüsimiseks esitatud proov sisaldab mikroskoopiliselt avastatavaid maismaaloomadest saadud osiseid.8.2. Kalajahu olemasolu korral:- Analüüsimiseks esitatud proov ei sisalda mikroskoopiliselt avastatavaid kalast saadud osiseid,või:- Analüüsimiseks esitatud proov sisaldab mikroskoopiliselt avastatavaid kalast saadud osiseid.Kalast või maismaaloomadest saadud osiste leidmisel võib uurimistulemuse aruandesse vajaduse korral täiendavalt märkida avastatud osiste hinnangulise koguse (x %, < 0,1 %, 0,1–0,5 %, 0,5–5 % või > 5 %), võimaluse korral maismaalooma liigi täpsema määratluse ja tuvastatud loomsed koostisosad (lihaskiud, kõhred, kondid, sarv, karvad, harjased, suled, veri, munakoored, kalaluud, soomused).Loomsete koostisosade koguse hindamisel mainitakse kasutatud parandustegurit f.Maismaaloomade kondifragmentide tuvastamisel sisaldab aruanne järgmist punkti:"Ei saa välistada, et mainitud osised pärinevad imetajatelt."Seda täiendavat lauset ei ole vaja, kui on kindlaks tehtud, et kõnesolevad maismaaloomade kondifragmendid pärinevad kodulindudelt või imetajatelt.9. Vabatahtlikult täidetav protokoll rasva ja õli analüüsimiseksRasva ja õli analüüsimiseks võib kasutada järgmist protokolli:- Kui rasv on tahke, soojendatakse seda näiteks mikrolaineahjus kuni vedeldumiseni.- Pipeti abil viiakse 40 ml rasva proovi põhjast tsentrifuugiküvetti.- Tsentrifuugitakse 10 minutit pöörlemissagedusel 4000 p/min.- Kui rasv on pärast tsentrifuugimist tahke, soojendatakse seda veel kord ahjus kuni vedeldumiseni. Tsentrifuugimist korratakse viis minutit pöörlemissagedusel 4000 p/min.- Väikese lusika või spaatli abil viiakse pool dekanteeritud lisanditest väikesesse Petri tassi või mikroskoopslaidile, et tuvastada mikroskoobi abil võimalike loomsete osiste (lihakiud, suled, kondifragmendid) olemasolu. Mikroskoopia fikseeriva reaktiivina soovitatakse kasutada parafiinõli või glütserooli.- Järelejäänud lisandeid kasutatakse sadestamiseks vastavalt punktis 6.2 toodud kirjeldusele.[1] EÜT L 102, 15.4.1976, lk 1.--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv, 16. mai 1983, millega neljandat korda muudetakse direktiivi 76/769/EMÜ liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta seoses teatavate ohtlike ainete ja valmististe turustamise ja kasutamise piirangutega

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31983L0264

Euroopa Liidu Teataja L 147 , 06/06/1983 Lk 0009 - 0010 Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 14 Lk 0063  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 13 Köide 14 Lk 0063  Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 15 Köide 4 Lk 0125  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 15 Köide 4 Lk 0125

		Nõukogu direktiiv,16. mai 1983,millega neljandat korda muudetakse direktiivi 76/769/EMÜ liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta seoses teatavate ohtlike ainete ja valmististe turustamise ja kasutamise piirangutega(83/264/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:direktiiviga 79/663/EMÜ [4] keelati tris(2,3-dibromopropüül)fosfaadi kasutamine tekstiilitoodete tulekindlaks muutmisel sellest tulenevate terviseohtude tõttu; edasised uuringud on näidanud, et veel kaks tuldtõkestavat toodet: tris(asiridinüül)fosfiinoksiid ja polübromeeritud bifenüülid (PBB) on tervist kahjustava toimega ning sel põhjusel ei tohiks neid kasutada tekstiilitoodetes, mis puutuvad kokku inimese nahaga;3,3-dimetoksübensidiini kasutatakse aevastuspulbri tootmiseks; kuigi selle aine mutageensed ja kantserogeensed omadused ei ole lõplikult tõestatud, viitab selle aine struktuuri afiinsus bensidiiniga, mille kantserogeenne mõju inimorganismile on tõestatud, sellele, et tuleks rakendada suurt ettevaatust selle potentsiaalsete terviseohtude suhtes; on selge, et aevastuspulbrit kasutavad peamiselt lapsed, kes põhimõtteliselt esindavad mürgistele kemikaalidele vastuvõtlikku rühma ning keda tuleks seetõttu eriliselt kaitsta terviseohtude eest; sellepärast tuleks keelata selle aine kasutamine nalja- ja trikivahendites nagu näiteks aevastuspulber;mõned taimepõhised aevastuspulbrid kujutavad endast ohtu kasutajatele, eriti lastele ning on sel põhjusel mõnes liikmesriigis juba keelatud;ammooniumpolüsulfiididel on söövitav toime ning need võivad põhjustada tõsiseid, kestvaid kahjustusi eriti silmadele; need ühendid, mida müüakse nalja- või trikivahenditena eelkõige lastele, on eriti ohtlikud; sellest tulenevalt tuleks nende kasutamine keelustada;bromoäädikhappe lenduvaid estreid kasutatakse pisargaasina; need avaldavad ärritavat mõju ja võivad olla kahjulikud hingamissüsteemile ja silmadele; tugevates kontsentratsioonides avaldavad need söövitavat mõju ja võivad tekitada silmadele pöördumatuid kahjustusi; lapsed ei tohiks neid kasutada ning sellepärast tuleks nende kasutamine nalja- ja trikivahendites keelata;mõnes liikmesriigis eespool osutatud ainete suhtes juba sisse seatud piirangud avaldavad otsest mõju ühisturu sisseseadmisele või toimimisele; sellepärast on vaja ühtlustada liikmesriikide sellealased õigusaktid ning vastavalt muuta direktiivi 76/769/EMÜ, [5]ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 76/769/EMÜ lisasse lisatakse järgmised punktid:"8.Tris(asiridinüül)fosfiinoksiidCAS nr 5455-55-1 | Ei tohi kasutada tekstiilitoodetes nagu rõivad, alusrõivad ja voodipesu, mis on ette nähtud sattuma kokkupuutesse inimese nahaga. |9.Polübromeeritud bifenüülid (PBB)CAS nr 59536-65-1 |10.Tšiili seebikoorepuu (Quillaja saponaria) koore pulber ja selle saponiine sisaldavad derivaadidRohelise lumeroosi (Helleborus viridis) ja musta lumeroosi (Helleborus niger) juure pulberValge upsujuure (Veratrum album) ja musta upsujuure (Veratrum nigrum) juure pulberBensidiin ja/või selle derivaadido-nitrobensaldehüüdCAS nr 552-89-6Puidutolm | Ei tohi kasutada nalja- ja trikivahendites või sellisel otstarbel kasutamiseks ette nähtud esemetes, näiteks aevastuspulbrite või haisupommide koostisosana. Liikmesriigid võivad oma territooriumil siiski lubada haisupomme, mis ei sisalda rohkem kui 1,5 ml vastavat ainet. |11.Ammooniumsulfiid ja ammooniumvesiniksulfiidCAS nr 12135-76-1CAS nr 12124-99-1AmmooniumpolüsulfiidCAS nr 12259-92-6 |12.Bromoäädikhapete lenduvad estrid:MetüülbromoatsetaatCAS nr 96-32-2EtüülbromoatsetaatCAS nr 105-36-2PropüülbromoatsetaatButüülbromoatsetaat." |Artikkel 2Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud sätted 18 kuu jooksul alates selle teatavakstegemisest. [6] Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Artikkel 3Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 16. mai 1983Nõukogu nimeleesistujaI. Kiechle[1] EÜT C 288, 10.11.1981, lk 7.[2] EÜT C 125, 17.5.1982, lk 148.[3] EÜT C 112, 3.5.1982, lk 42.[4] EÜT L 197, 3.8.1979, lk 37.[5] EÜT L 262, 27.9.1976, lk 201.[6] Käesolev direktiiv tehti liikmesriikidele teatavaks 19. mail 1983.--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv 93/95/EMÜ, 29. oktoober 1993, millega muudetakse direktiivi 89/686/EMÜ liikmesriikide isikukaitsevahendeid (IKV) käsitlevate õigusaktide ühtlustamise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31993L0095

Euroopa Liidu Teataja L 276 , 09/11/1993 Lk 0011 - 0012

		Nõukogu direktiiv 93/95/EMÜ,29. oktoober 1993,millega muudetakse direktiivi 89/686/EMÜ liikmesriikide isikukaitsevahendeid (IKV) käsitlevate õigusaktide ühtlustamise kohtaEUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100a,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]koostöös Euroopa Parlamendiga, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:kooskõlas direktiiviga 89/686/EMÜ [4] on vaja võtta meetmeid isikukaitsevahendite (IKV) siseturu loomiseks;selle direktiivi artikli 5 lõikes 3 on sätestatud, et IKVde suhtes, mille kohta ühtlustatud standardid puuduvad, võib üleminekuperioodiks kuni 31. detsembrini 1992 kohaldada mainitud direktiivi vastuvõtmise kuupäeval jõus olnud siseriiklikku korda;liikmesriikidelt ja kaubandusest saadud informatsioonist ilmneb, et kõnesoleva direktiivi nõuetekohaseks kohaldamiseks on see üleminekuperiood liiga lühike;ühtlustatud standardid annavad märkimisväärse panuse isikukaitsevahendite turuleviimise ja vaba liikumise hõlbustamisse;direktiivi 89/686/EMÜ kohaldamise kuupäeval mõned ühtlustatud standardid siiski veel puuduvad; järelikult ei saa nende kaupade ühtse turu loomist ja ühetaolisust veel tagada;uue kontroll- ja sertifitseerimissüsteemi juurutamine ning kõnesoleva direktiivi nõuetekohaseks toimimiseks vajalike sätete ja mehhanismide väljatöötamine ei ole veel küllaldaselt edenenud;ühtlustatud standardite puudumine võib põhjustada olukordi, mil kahe- ja kolmerattaliste mootorsõidukite kasutajatele mõeldud kiivrid ei taga enam küllaldast kaitstuse astet ja vastavuse kontrolli; see võib õnnetusjuhtumi puhul ohtu seada isikute kaitse; selleks et vältida turvalisuse ja kontrolli taseme langust, tuleb mainitud kiivrid kuni nende kohta erinõuete kehtestamiseni direktiivi 89/686/EMÜ reguleerimisalast välja jätta,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Käesolevaga muudetakse direktiivi 89/686/EMÜ järgmiselt.1. Artikli 5 lõige 3 tunnistatakse kehtetuks.2. Artikli 8 lõike 4 punkti a viimane alapunkt tunnistatakse kehtetuks.3. Artikkel 16 asendatakse järgmise sõnastusega:"Artikkel 161. Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 31. detsembriks 1991. Nad teatavad sellest viivitamata komisjonile.Nad kohaldavad kõnesolevaid meetmeid alates 1. juulist 1992.2. Liikmesriigid lubavad kuni 30. juunini 1995 nende IKVde turuleviimist ja kasutuselevõtmist, mis vastavad nende territooriumil 30. juunil 1992 jõus olnud siseriiklikele eeskirjadele.3. Liikmesriigid edastavad komisjonile siseriiklike sätete tekstid, mis nad on vastu võtnud käesoleva direktiivi reguleerimisalas."4. I lisasse lisatakse punkt 5 järgmises sõnastuses:"5. Kiivrid ja visiirid kahe- ja kolmerattaliste mootorsõidukite kasutajatele."Artikkel 21. Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid kolme kuu jooksul alates direktiivi vastuvõtmisest. Nad teatavad sellest viivitamata komisjonile.Nende meetmete vastuvõtmisel viitavad liikmesriigid käesolevale direktiivile või lisavad selle viite mainitud meetmete ametlikul avaldamisel. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile siseriiklike sätete tekstid, mis nad on vastu võtnud käesoleva direktiivi reguleerimisalas.Artikkel 3Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 29. oktoober 1993Nõukogu nimeleesistujaR. Urbain[1] EÜT C 36, 10.2.1993, lk 18.[2] EÜT C 194, 19.7.1993, lk 154, ja 27. oktoobri 1993. aasta otsus (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata).[3] EÜT C 129, 10.5.1993, lk 1.[4] EÜT L 399, 30.12.1989, lk 18.--------------------------------------------------


title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 95/26/EÜ, 29. juuni 1995, krediidiasutusi käsitlevate direktiivide 77/780/EMÜ ja 89/646/EMÜ, kahjukindlustust käsitlevate direktiivide 73/239/EMÜ ja 92/49/EMÜ, elukindlustust käsitlevate direktiivide 79/267/EMÜ ja 92/96/EMÜ, investeerimisühinguid käsitleva direktiivi 93/22/EMÜ ning avatud investeerimisfonde (UCITS) käsitleva direktiivi 85/611/EMÜ muutmise kohta, et tugevdada järelevalvet usaldatavusnormatiivide täitmise üle

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31995L0026

Euroopa Liidu Teataja L 168 , 18/07/1995 Lk 0007 - 0013

		Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 95/26/EÜ,29. juuni 1995,krediidiasutusi käsitlevate direktiivide 77/780/EMÜ ja 89/646/EMÜ, kahjukindlustust käsitlevate direktiivide 73/239/EMÜ ja 92/49/EMÜ, elukindlustust käsitlevate direktiivide 79/267/EMÜ ja 92/96/EMÜ, investeerimisühinguid käsitleva direktiivi 93/22/EMÜ ning avatud investeerimisfonde (UCITS) käsitleva direktiivi 85/611/EMÜ muutmise kohta, et tugevdada järelevalvet usaldatavusnormatiivide täitmise üleEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 57 lõike 2 esimest ja kolmandat lauset,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [2]tegutsedes vastavalt asutamislepingu artiklis 189b ettenähtud menetlusele [3] ja lepituskomitee poolt 1995. aasta 11. mail heakskiidetud ühistekstilening arvestades, et:(1) mõnel juhul on ilmnenud vajadus teha teatavaid muudatusi nõukogu direktiivides, mis määravad kindlaks krediidiasutuste, kindlustusseltside, investeerimisühingute ja avatud investeerimisfondide (UCITS) äritegevuse laiema raamistiku, nimelt direktiivides 77/780/EMÜ [4] ja 89/646/EMÜ, 73/239/EMÜ [5] ja 92/49/EMÜ, 79/267/EMÜ, [6] 92/96/EMÜ, 93/22/EMÜ [7] ja 85/611/EMÜ [8], et tugevdada järelevalvet usaldatavusnormatiivide täitmise üle; soovitav on võtta ühesuguseid meetmeid kogu finantsteenuste sektori ulatuses;(2) nimetatud direktiivid sätestavad muu hulgas ka tingimused, mis peavad olema täidetud, enne kui pädevad ametiasutused annavad loa alustada äritegevust;(3) pädevad ametiasutused ei tohi anda tegevusluba rahaasutusele ega tema luba pikendada, kui on tõenäoline, et püsivate sidemete tõttu nimetatud äriühingu ja teiste füüsiliste või juriidiliste isikute vahel ei saa pädevad ametiasutused järelevalvet tõhusalt teostada; selles osas peavad tegevusloa juba saanud rahaasutused samuti vastama pädevate ametiasutuste nõuetele;(4) käesolevas direktiivis sätestab määratlus "püsivad sidemed" miinimumkriteeriumid ning liikmesriikidel pole keelatud kohaldada seda mõistet käesolevast määratlusest erinevates olukordades;(5) äriühingu kapitalist märkimisväärse osa omandamine ei tähenda käesoleva direktiivi kohaldamisel veel osalust, kui see osalus on saavutatud üksnes ajutise investeeringuga, mille puhul pole võimalik mõjutada äriühingu struktuuri või rahanduspoliitikat;(6) järelevalveorganite töö tõhususele osutamine hõlmab ka konsolideeritud järelevalvet, mida tuleb korraldada sellise rahaasutuse puhul, kus ühenduse õigusnormid seda ette näevad; sellisel juhul peavad ametiasutused, kellele on esitatud avaldus tegevusloa saamiseks, suutma välja selgitada ametiasutused, kes on pädevad teostama nimetatud rahaasutuses konsolideeritud järelevalvet;(7) vastastikuse tunnustamise ja päritoluliikmesriigi järelevalve põhimõtted näevad ette, et liikmesriikide pädevad ametiasutused ei tohi anda tegevusluba või peavad selle tühistama, kui sellised tegurid nagu äriplaanide sisu, geograafiline tegutsemiskoht või tegelik tegutsemine viitavad selgelt asjaolule, et rahaasutus on teinud valiku ühe liikmesriigi õigussüsteemi kasuks sel eesmärgil, et hoida kõrvale rangematest nõudmistest, mis kehtivad teises liikmesriigis, mille territooriumil ta peamiselt tegutseb või kavatseb tegutseda; juriidilisest isikust rahaasutusele tuleb anda tegevusluba selles liikmesriigis, kus on tema registrisse kantud asukoht; kui rahaasutus ei ole juriidiline isik, peab ta peakontor paiknema tegevusloa andnud liikmesriigis; lisaks sellele peavad liikmesriigid nõudma, et rahaasutuse peakontor paikneks alati oma päritoluliikmesriigis ning et ta tegelikult ka tegutseks seal;(8) vajaduse korral nähakse ette informatsiooni vahetamise võimalus pädevate ametiasutuste ja selliste ametiasutuste või organite vahel, kelle ülesandeks on kaasa aidata rahandussüsteemi stabiilsuse tugevdamisele; edastatud informatsiooni konfidentsiaalsuse säilitamiseks peab asjaosaliste loetelu jääma rangelt piiritletuks;(9) teatavad toimingud nagu pettus ja siseringiinfo valdaja eeskirja rikkumine võivad kahjustada finantssüsteemi stabiilsust ja ühtsust isegi siis, kui need puudutavad teisi ettevõtjaid peale rahaasutuste;(10) tuleb kindlaks määrata, mis tingimustel selline informatsiooni vahetamine on lubatud;(11) kui on kindlaks määratud, et informatsiooni võib avalikustada ainult pädevate ametiasutuste selgesõnalise kokkuleppe alusel, võivad ametiasutused vajaduse korral seada kokkuleppele ranged tingimused;(12) informatsiooni vahetamine peaks olema lubatud ühelt poolt pädevate ametiasutuste ja teiselt poolt keskpankade ning muude samasuguste ülesannetega rahandusasutuste vahel, vajaduse korral tuleks anda luba ka teistele maksusüsteemi järelevalve eest vastutavatele ametiasutustele;(13) direktiivi 85/611/EMÜ tuleb lisada, et avatud investeerimisfondidele (UCITS) tegevuslubade andmise ja järelevalve eest vastutavatel ametiasutustel ning selles osalevatel ettevõtjatel on samasugune ametisaladuse hoidmise kohustus ning samasugused informatsiooni vahetamise võimalused, nagu on ametiasutustel, mis vastutavad krediidiasutustele, investeerimisühingutele ja kindlustusseltsidele tegevuslubade andmise ja järelevalve eest;(14) käesolev direktiiv kooskõlastab kõiki direktiivi 93/22/EMÜ sätteid, mis käsitlevad rahandussektori ametiasutuste vahel toimuvat informatsioonivahetust;(15) on vaja tugevdada järelevalvet rahaasutuste usaldatavusnormatiivide täitmise üle ning kaitsta rahaasutuse kliente, tuleb ette näha, et audiitor on kohustatud viivitamata teavitama pädevaid ametiasutusi, kui ta vastavalt käesolevas direktiivis ettenähtule saab oma ametiülesandeid täites teadlikuks asjaoludest, millel võib olla tõsine mõju rahaasutuse finantsseisundile või haldus- ja raamatupidamiskorraldusele;(16) on soovitav, et liikmesriigid näeksid ette, et selline kohustus on audiitoril kõikidel nendel juhtudel, kui ta oma tööülesandeid täites avastab nimetatud asjaolud rahaasutusega tihedates sidemetes olevas äriühingus;(17) audiitorite kohustus vajaduse korral edastada pädevatele ametiasutustele teatavaid rahaasutust puudutavaid asjaolusid ja otsuseid, mida nad avastavad oma tööülesannete täitmise käigus mõnes teises äriühingus, mis ei ole rahaasutus, ei muuda nende tööülesannete olemust nimetatud äriühingus ega ka nende täitmise korda;(18) käesoleva direktiivi vastuvõtmine on kõige kohasem viis, kuidas kõne all olevaid eesmärke saavutada, eriti tugevdada pädevate ametiasutuste volitusi; käesolev direktiiv piirdub eesmärkide saavutamiseks minimaalsega ega lähe kaugemale hädavajalikust,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Kui käesolevas direktiivis esineb mõiste "rahaasutus", asendatakse see järgmise mõistega:- "krediidiasutus", kui käesolev direktiiv muudab direktiive 77/780/EMÜ ja 89/646/EMÜ,- "kindlustusselts", kui käesolev direktiiv muudab direktiive 73/239/EMÜ ja 92/49/EMÜ, ja "elukindlustusselts", kui käesolev direktiiv muudab direktiive 79/267/EMÜ ja 92/96/EMÜ,- "investeerimisühing", kui käesolev direktiiv muudab direktiivi 93/22/EMÜ,- "avatud investeerimisfond (UCITS) või tema äritegevusele kaasaaitav äriühing", kui käesolev direktiiv muudab direktiivi 85/611/EMÜ.Artikkel 21. - Direktiivi 77/780/EMÜ artikli 1 viiendasse alapunkti,- direktiivi 92/49/EMÜ artikli 1 punkti l,- direktiivi 92/96/EMÜ artikli 1 punkti m,- direktiivi 93/22/EMÜ artikli 1 punkti 15lisatakse järgmine määratlus:""püsivad sidemed" tähendab olukorda, kus kaks või enam füüsilist või juriidilist isikut on seotud:a) "osaluse" kaudu, mis tähendab äriühingus hääleõiguse või kapitali omamist otseselt või kaudselt vähemalt 20 %, võib) "kontrolli" kaudu, mis kõikidel juhtudel tähendab direktiivi 83/349/EMÜ [9] artikli 1 lõigetes 1 ja 2 osutatud ema- ja tütarettevõtja suhet või samasugust suhet füüsilise või juriidilise isiku ja äriühingu vahel; tütarettevõtja tütarettevõtjat loetakse samuti nimetatud äriühingute eesotsas oleva emaettevõtja tütarettevõtjaks.Olukorda, kus kaks või enam füüsilist või juriidilist isikut on ühe ja sama isikuga kontrollisuhte kaudu alaliselt seotud, käsitletakse samuti nimetatud isikute vahelise püsiva sidemena."2. Lõppu lisatakse lõigud järgmistes direktiivides:- direktiivi 77/780/EMÜ artikli 3 lõige 2,- direktiivi 93/22/EMÜ artikli 3 lõige 3,- direktiivi 73/239/EMÜ artikli 8 lõige 1,- direktiivi 79/267/EMÜ artikli 8 lõige 1:"Kui rahaasutuse ja mõne teise füüsilise või juriidilise isiku vahel on püsivad sidemed, annavad pädevad ametiasutused tegevusloa ainult sel juhul, kui nimetatud sidemed ei takista tõhusat järelevalvet.Samuti keelduvad pädevad ametiasutused tegevusloa andmisest, kui mitteliikmesriigi õigus- või haldusnormid, millest üks või enam rahaasutusega püsivates sidemetes olevat füüsilist või juriidilist isikut juhinduvad, või nimetatud õigusaktide rakendamisega seotud raskused takistavad tõhusat järelevalvet.Pädevad ametiasutused nõuavad rahaasutustelt vajalikku informatsiooni, et pidevalt jälgida, kas käesolevas lõikes toodud tingimused on täidetud."Artikkel 31. Direktiivi 73/239/EMÜ artiklisse 8 ja direktiivi 79/267/EMÜ artiklisse 8 lisatakse järgmine lõige:"1a. Liikmesriigid nõuavad, et kindlustusseltside peakorterid oleksid samas liikmesriigis, kus on nende registrisse kantud asukoht."2. Direktiivi 77/780/EMÜ artiklisse 3 lisatakse järgmine lõige:"2a. Kõik liikmesriigid nõuavad, et:- igal juriidilisest isikust krediidiasutusel, kellel on vastavalt siseriiklikule õigusele registrisse kantud asukoht, peab peakontor olema samas liikmesriigis,- kõikide teiste krediidiasutuste peakontorid võivad paikneda liikmesriigis, kes on tegevusloa andnud ja kus äritegevus tegelikult toimub."Artikkel 41. Direktiivi 92/49/EMÜ artiklisse 16 ja direktiivi 92/96/EMÜ artiklisse 15 lisatakse järgmine lõige:"5a. Olenemata lõigetest 1—4, võivad liikmesriigid anda loa informatsiooni vahetamiseks pädevate ametiasutuste ja- ametiasutuste vahel, kes vastutavad rahaasutuste likvideerimise ja pankroti ning muude selliste menetlustega tegelevate organite kontrollimise eest, või- ametiasutuste vahel, kes vastutavad kindlustusseltside, krediidiasutuste, investeerimisühingutejamuudefinantseerimisasutuste raamatupidamisaruannete korralise auditeerimisega tegelevate isikute kontrollimise eest, või- kindlustusseltside üle õiguslikku järelevalvet teostavate sõltumatute kindlustusstatistikute vahel, samuti organite vahel, kes vastutavad nimetatud kindlustusstatistikute kontrollimise eest.Liikmesriigid, kes kasutavad esimeses lõigus ettenähtud võimalust, nõuavad vähemalt järgmiste tingimuste täitmist:- nimetatud informatsioon on mõeldud esimeses lõigus osutatud kontrolli või õigusliku järelevalve teostamiseks,- selles seoses saadud informatsiooni kohta kehtib lõikes 1 kehtestatud ametisaladuse hoidmise kohustus,- kui informatsioon pärineb mõnest teisest liikmesriigist, võib seda avalikustada ainult selgesõnalisel kokkuleppel informatsiooni avaldanud pädevate ametiasutustega ja üksnes nende ametiasutustega kokkulepitud eesmärkidel.Liikmesriigid teevad komisjonile ja teistele liikmesriikidele teatavaks nende ametiasutuste, isikute ja organite nimed, kes vastavalt käesolevale lõikele võivad informatsiooni saada."2. Direktiivi 77/780/EMÜ artiklisse 12 ja direktiivi 93/22/EMÜ artiklisse 25 lisatakse järgmine lõige:"5a. Olenemata lõigetest 1—4, võivad liikmesriigid anda loa informatsiooni vahetamiseks pädevate ametiasutuste ja- ametiasutuste vahel, kes vastutavad rahaasutuste likvideerimise ja pankroti ning muude selliste menetlustega tegelevate organite kontrollimise eest, või- ametiasutuste vahel, kes vastutavad kindlustusseltside, krediidiasutuste, investeerimisühingute ja muude finantseerimisasutuste raamatupidamisaruannete korralise auditeerimisega tegelevate isikute kontrollimise eest.Liikmesriigid, kes kasutavad esimeses lõigus ettenähtud võimalust, nõuavad vähemalt järgmiste tingimuste täitmist:- nimetatud informatsioon on mõeldud esimeses lõigus osutatud kontrolli teostamiseks,- selles seoses saadud informatsiooni kohta kehtib lõikes 1 kehtestatud ametisaladuse hoidmise kohustus,- kui informatsioon pärineb mõnest teisest liikmesriigist, võib seda avalikustada ainult selgesõnalisel kokkuleppel informatsiooni avaldanud pädevate ametiasutustega ja üksnes nende ametiasutustega kokkulepitud eesmärkidel.Liikmesriigid teevad komisjonile ja teistele liikmesriikidele teatavaks nende ametiasutuste nimed, kes vastavalt käesolevale lõikele võivad informatsiooni saada."3. Direktiivi 77/780/EMÜ artiklisse 12, direktiivi 92/49/EMÜ artiklisse 16, direktiivi 93/22/EMÜ artiklisse 25 ja direktiivi 92/96/EMÜ artiklisse 15 lisatakse järgmine lõige:"5b. Olenemata lõigetest 1—4, võivad liikmesriigid finantssüsteemi stabiilsuse ja ühtsuse tugevdamise eesmärgil anda loa informatsiooni vahetamiseks pädevate ametiasutuste ja nende ametiasutuste või organite vahel, kes seaduse järgi vastutavad äriühinguõiguse rikkumiste tuvastamise ja uurimise eest.Need liikmesriigid, kes kasutavad esimeses lõigus ettenähtud võimalust, nõuavad vähemalt järgmiste tingimuste täitmist:- nimetatud informatsioon on mõeldud esimeses lõigus osutatud ülesande täitmiseks,- selles seoses saadud informatsiooni kohta kehtib lõikes 1 kehtestatud ametisaladuse hoidmise kohustus,- kui informatsioon pärineb mõnest teisest liikmesriigist, võib seda avalikustada ainult selgesõnalisel kokkuleppel informatsiooni avalikustanud pädevate ametiasutustega ja üksnes nende ametiasutustega kokkulepitud eesmärkidel.Kui ühe liikmesriigi pädevad ametiasutused või organid, millele on osutatud esimeses lõigus, täidavad oma tuvastamis- ja uurimisülesandeid selleks ametisse nimetatud eripädevusega isikute kaasabil, kes riiklikus sektoris ei tööta, võib esimeses lõigus ettenähtud informatsiooni vahetamise võimalus laieneda nimetatud isikutele teises lõigus kindlaksmääratud tingimustel.Teise lõigu viimase alapunkti rakendamiseks teatavad esimeses lõigus nimetatud ametiasutused või organid informatsiooni avalikustanud pädevatele ametiasutustele nende isikute nimed ja täpsed kohustused, kellele nimetatud informatsioon tuleb saata.Liikmesriigid teevad komisjonile ja teistele liikmesriikidele teatavaks nende ametiasutuste ja organite nimed, kes vastavalt käesolevale lõikele võivad nimetatud informatsiooni saada.Enne 2000. aasta 31. detsembrit koostab komisjon ettekande käesoleva lõike sätete kohaldamise kohta."4. Direktiivi 77/780/EMÜ artiklis 12 ja direktiivi 93/22/EMÜ artiklis 25 asendatakse lõige 6 järgmisega:"6. Käesolev artikkel ei takista pädevat ametiasutust edastamast- keskpankadele ja teistele rahandusasutustega samasugustes ülesannetes olevatele organitele,- vajaduse korral ka teistele maksusüsteemide kontrollimise eest vastutavatele riigiasutustelenende tööülesannete täitmiseks mõeldud informatsiooni, samuti ei takista see neid ametiasutusi ega organeid edastamast pädevatele ametiasutustele lõike 4 kohaldamiseks vajalikku informatsiooni. Selles seoses saadud informatsiooni kohta kehtib käesolevas artiklis kehtestatud ametisaladuse hoidmise kohustus."5. Direktiivi 92/49/EMÜ artiklisse 16 ja direktiivi 92/96/EMÜ artiklisse 15 lisatakse:"5c. Liikmesriigid võivad anda pädevatele ametiasutustele loa edastada- keskpankadele ja muudele rahandusasutustega samasugustes ülesannetes olevatele organitele,- vajaduse korral ka teistele maksusüsteemide kontrollimise eest vastutavatele riigiasutustelenende tööülesannete täitmiseks mõeldud informatsiooni, samuti võivad anda loa sellistele ametiasutustele või organitele edastada pädevatele ametiasutustele lõike 4 kohaldamiseks vajalikku informatsiooni. Selles seoses saadud informatsiooni kohta kehtib käesolevas artiklis kehtestatud ametisaladuse hoidmise kohustus."6. Direktiivi 77/780/EMÜ artiklile 12 lisatakse lõige 8:"8. Käesolev artikkel ei takista pädevatel ametiasutustel edastamast lõigetes 1—4 osutatud informatsiooni arvelduskojale või mõnele teisele oma liikmesriigi turu tarbeks siseriikliku õiguse alusel asutatud arveldus- ja tasaarveldusteenuseid osutavale organile, eeldades et nimetatud informatsiooni edastamine on vajalik selleks, et tagada nende organite õiget funktsioneerimist, kui turul osalejad ei täida kohustusi või võivad neid mitte täita. Selles seoses saadud informatsiooni kohta kehtib lõikes 1 kehtestatud ametisaladuse hoidmise kohustus. Liikmesriigid tagavad siiski, et lõike 2 alusel saadud informatsiooni ei tohi selles lõikes osutatud asjaoludel avalikustada ilma informatsiooni avalikustanud pädevate ametiasutuste selgesõnalise nõusolekuta."7. Direktiivi 85/611/EMÜ artiklis 50 asendatakse lõiked 2, 3 ja 4 järgmisega:"2. Liikmesriigid sätestavad, et kõik isikud, kes töötavad või on töötanud pädevate ametiasutuste heaks, samuti nimetatud pädevate ametiasutuste käest väljaõppe saanud audiitorid ja eksperdid alluvad ametisaladuse hoidmise kohustusele. See saladus tähendab, et nad ei tohi konfidentsiaalset informatsiooni, mida nad oma ametikohustuste täitmisel võivad saada, teatavaks teha ühelegi teisele isikule või ametiasutusele, välja arvatud niisugusel kokkuvõtlikul või üldistatud kujul, kus avatud investeerimisfonde (UCITS), fondivalitsejaid ja depoopanku (edaspidi nimetatud nende äritegevusele kaasaaitavateks äriühinguteks) eraldi identifitseerida pole võimalik; see ei puuduta kriminaalõiguse valdkonda kuuluvaid kohtuasju.Sellest hoolimata võib avatud investeerimisfondi (UCITS) või selle äritegevusele kaasaaitava äriühingu pankroti või sundlikvideerimise puhul tsiviil- või ärimenetluse käigus avalikustada konfidentsiaalset informatsiooni, mis ei puuduta selle ettevõtja päästmise katsetega seotud kolmandaid isikuid.3. Lõige 2 ei takista erinevate liikmesriikide pädevatel ametiasutustel vahetada informatsiooni vastavalt käesolevale direktiivile või avatud investeerimisfondide (UCITS) või nende äritegevusele kaasaaitavate äriühingute kohta kehtivatele muudele direktiividele. Nimetatud informatsiooni kohta kehtib lõikes 2 kehtestatud ametisaladuse hoidmise kohustus.4. Liikmesriigid võivad sõlmida informatsiooni vahetamiseks koostöökokkuleppeid kolmandate riikide pädevate ametiasutustega ainult siis, kui edastatavas informatsioonis on ametisaladus tagatud vähemalt käesolevas artiklis ettenähtud ulatuses.5. Lõigete 2 või 3 kohaselt konfidentsiaalset informatsiooni saavad pädevad ametiasutused võivad seda kasutada ainult oma ametikohustuste täitmisel:- kontrollimaks, kas avatud investeerimisfondid (UCITS) või nende äritegevusele kaasaaitavad äriühingud täidavad äri alustamise tingimusi, ning hõlbustamaks nimetatud äri-, haldus- ja raamatupidamistoimingute juhtimise ning sisekontrolli mehhanismide jälgimist,- rakendamaks sanktsioone,- haldusvaidluse kaebuses pädeva ametiasutuse otsuse peale, või- artikli 51 lõike 2 kohaselt algatatud kohtuvaidluste puhul.6. Lõiked 2 ja 5 ei välista informatsiooni vahetamist:a) ühe liikmesriigi piires, kus on kaks või enam pädevat ametiasutust, võib) ühe liikmesriigi piires või eri liikmesriikide vahel ning pädevate ametiasutuste ja- selliste ametiasutuste vahel, kellel on krediidiasutuste, investeerimisühingute, kindlustusseltside ja muude rahandusasutuste riikliku järelevalve kohustus, ning samuti ametiasutuste vahel, kes vastutavad rahaturgude järelevalve eest,- organite vahel, kes on seotud avatud investeerimisfondide (UCITS) ja nende äritegevusele kaasaaitavate äriühingute likvideerimise või pankroti ning muude selliste menetlustega,- kindlustusseltside, krediidiasutuste, investeerimisühingute ja muude finantseerimisasutuste raamatupidamisaruannete korralise auditeerimise eest vastutavate isikute vahel, kui nad täidavad oma järelevalveülesandeid, või informatsiooni avalikustamist hüvitusstruktuure haldavatele organitele tööülesannete täitmiseks. Nimetatud informatsiooni kohta kehtib lõikes 2 kehtestatud ametisaladuse hoidmise kohustus.7. Olenemata lõigetest 2—5, võivad liikmesriigid lubada informatsiooni vahetamist pädevate ametiasutuste ja- ametiasutuste vahel, kes vastutavad nende organite kontrollimise eest, kes on seotud rahaasutuste likvideerimise või pankroti ning muude selliste menetlustega, või- ametiasutuste vahel, kes vastutavad nende isikute kontrollimise eest, kellele on ülesandeks tehtud kindlustusseltside, krediidiasutuste, investeerimisühingute ja muude finantseerimisasutuste raamatupidamisaruannete korraline auditeerimine.Liikmesriigid, kes kasutavad esimeses lõigus ettenähtud võimalust, nõuavad vähemalt järgmiste tingimuste täitmist:- nimetatud informatsioon on mõeldud esimeses lõigus osutatud kontrolli teostamiseks,- selles seoses saadud informatsiooni kohta kehtib lõikes 2 kehtestatud ametisaladuse hoidmise kohustus,- kui informatsioon pärineb mõnest teisest liikmesriigist, võib seda avalikustada ainult selgesõnalisel kokkuleppel informatsiooni avaldanud pädevate ametiasutustega ja üksnes nende ametiasutustega kokkulepitud eesmärkidel.Liikmesriigid teevad komisjonile ja teistele liikmesriikidele teatavaks nende ametiasutuste nimed, kes vastavalt käesolevale lõikele võivad informatsiooni saada.8. Olenemata lõigetest 2—5, võivad liikmesriigid finantssüsteemi stabiilsuse ja ühtsuse tugevdamise eesmärgil anda loa informatsiooni vahetamiseks pädevate ametiasutuste ja nende ametiasutuste või organite vahel, kes seaduse järgi vastutavad äriühinguõiguse rikkumiste tuvastamise ja uurimise eest.Liikmesriigid, kes kasutavad esimeses lõigus ettenähtud võimalust, nõuavad vähemalt järgmiste tingimuste täitmist:- nimetatud informatsioon on mõeldud esimeses lõigus osutatud kontrolli teostamiseks,- selles seoses saadud informatsiooni kohta kehtib lõikes 2 kehtestatud ametisaladuse hoidmise kohustus,- kui informatsioon pärineb mõnest teisest liikmesriigist, võib seda avalikustada ainult selgesõnalisel kokkuleppel informatsiooni avaldanud pädevate ametiasutustega ja üksnes nende ametiasutustega kokkulepitud eesmärkidel.Kui ühe liikmesriigi pädevad ametiasutused või organid, millele on osutatud esimeses lõigus, täidavad oma tuvastamis- ja uurimisülesandeid selleks ametisse nimetatud eripädevusega isikute kaasabil, kes riiklikus sektoris ei tööta, võib esimeses lõigus ettenähtud informatsiooni vahetamise võimalus laieneda nimetatud isikutele teises lõigus kindlaksmääratud tingimustel.Teise lõigu viimase alapunkti rakendamiseks teatavad esimeses lõigus nimetatud ametiasutused või organid informatsiooni avalikustanud pädevatele ametiasutustele nende isikute nimed ja täpsed kohustused, kellele nimetatud informatsioon tuleb saata.Liikmesriigid teevad komisjonile ja teistele liikmesriikidele teatavaks nende ametiasutuste ja organite nimed, kes vastavalt käesolevale lõikele võivad nimetatud informatsiooni saada.Enne 2000. aasta 31. detsembrit koostab komisjon ettekande käesoleva lõike sätete kohaldamise kohta.9. Käesolev artikkel ei takista pädeval ametiasutusel edastamast keskpankadele ja teistele rahandusasutustega samasugustes ülesannetes olevatele organitele nende tööülesannete täitmiseks mõeldud informatsiooni, samuti ei takista see neid ametiasutusi ega organeid edastamast pädevatele ametiasutustele lõike 5 kohaldamiseks vajalikku informatsiooni. Selles seoses saadud informatsiooni kohta kehtib käesolevas artiklis kehtestatud ametisaladuse hoidmise kohustus.10. Käesolev artikkel ei takista pädevatel ametiasutustel edastamast lõigetes 2—5 osutatud informatsiooni arvelduskojale või mõnele teisele oma liikmesriigi turu tarbeks siseriikliku õiguse alusel asutatud arveldus- ja tasaarveldusteenuseid osutavale organile, eeldades et nimetatud informatsiooni edastamine on vajalik selleks, et tagada nende organite õige funktsioneerimine, kui turul osalejad ei täida kohustusi või võivad neid mitte täita. Selles seoses saadud informatsiooni kohta kehtib lõikes 2 kehtestatud ametisaladuse hoidmise kohustus. Liikmesriigid tagavad siiski, et lõike 3 alusel saadud informatsiooni ei tohi selles lõikes osutatud asjaoludel avalikustada ilma informatsiooni avalikustanud pädevate ametiasutuste selgesõnalise nõusolekuta.11. Olenemata lõigetes 2 ja 5 osutatud sätetest, võivad liikmesriigid seaduses ettenähtud juhtudel anda teatud informatsiooni avalikustamise loa teistele keskvalitsuse asutustele, kes vastutavad avatud investeerimisfondide (UCITS) ja nende äritegevusele kaasaaitavate äriühingute, krediidiasutuste, finantseerimisasutuste, investeerimisühingute ning kindlustusseltside kohta käiva järelevalvealase seadusandluse eest, ning nende asutuste nimel tegutsevatele inspektoritele.Sellistel tingimustel võib informatsiooni avalikustada siiski ainult selleks, et kontrollida usaldatavusnormatiivide täitmist.Vaatamata eeltoodule sätestavad liikmesriigid, et lõigete 3 ja 6 alusel saadud informatsiooni ei tohi kunagi avalikustada käesolevas lõikes nimetatud asjaoludel, välja arvatud selgesõnalisel kokkuleppel informatsiooni avalikustanud pädevate ametiasutustega."Artikkel 5Järgmine tekst paigutatakse:- direktiivi 77/780/EMÜ artiklina 12a,- direktiivi 92/49/EMÜ artiklina 16a,- direktiivi 92/96/EMÜ artiklina 15a,- direktiivi 93/22/EMÜ artiklina 25a,- direktiivi 85/611/EMÜ artiklina 50a:"1. Liikmesriigid sätestavad vähemalt, et:a) kõik isikud, kellele on antud luba direktiivi 84/253/EMÜ [10] tähenduses ning kes täidavad rahaasutuses direktiivi 78/660/EMÜ [11] artiklis 51, direktiivi 83/349/EMÜ artiklis 37 või direktiivi 85/611/EMÜ artiklis 31 kirjeldatud või muid korralisi tööülesandeid, on kohustatud viivitamata teavitama pädevaid ametiasutusi kõikidest ülesannete täitmise jooksul teatavaks saanud seda rahaasutust puudutavatest asjaoludest või otsustest, mis võivad:- anda tunnistust tegevusloa andmise tingimuste või spetsiaalselt rahaasutuste tegevust sätestavate õigus- ja haldusnormide olulisest rikkumisest,- kahjustada rahaasutuse edasist tegevust, või- viia raamatupidamisaruannete kinnitamata jätmiseni või tuua kaasa lisatingimusi;b) samuti on nimetatud isik kohustatud ette kandma kõikidest temale tööülesannete täitmisel teatavaks saanud punktis a kirjeldatud asjaoludest ja otsustest äriühingus, millel on kontrollisuhetest tulenevalt püsivad sidemed sellise rahaasutusega, kus ta oma eespool nimetatud tööülesandeid täidab.2. Kui isikud, kellele direktiiv 84/253/EMÜ selleks loa annab, edastavad pädevatele ametiasutustele kõikide lõikes 1 osutatud asjaolude või otsuste kohta informatsiooni heauskselt, ei käsitleta seda lepinguga või õigus- ja haldusnormidega informatsiooni avaldamisele kehtestatud piirangute rikkumisena ning nimetatud isikud ei kanna selle eest mingit vastutust."Artikkel 61. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid 1996. aasta 18. juuliks. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile põhiliste siseriiklike õigusnormide tekstid, mida nad võtavad vastu käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas.Artikkel 7Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 29. juuni 1995Euroopa Parlamendi nimelpresidentK. HänschNõukogu nimeleesistujaM. Barnier[1] EÜT C 229, 25.8.1993, lk 10.[2] EÜT C 52, 14.2.1994, lk 15.[3] Euroopa Parlamendi 9. märtsi 1994 arvamus (EÜT C 91, 28.3.1994, lk 61), nõukogu 6. juuni 1994 ühine seisukoht (EÜT C 213, 3.8.1994, lk 29), Euroopa Parlamendi 26. oktoobri 1994 otsus (EÜT C 323, 21.11.1994, lk 56).[4] EÜT L 322, 17.12.1977, lk 30. Viimati muudetud direktiiviga 89/646/EMÜ (EÜT L 386, 30.12.1989, lk 1).[5] EÜT L 228, 16.8.1973, lk 3. Viimati muudetud direktiiviga 92/49/EMÜ (EÜT L 228, 11.8.1992, lk 1).[6] EÜT L 63, 13.3.1979, lk 1. Viimati muudetud direktiiviga 92/96/EMÜ (EÜT L 360, 9.12.1992, lk 1).[7] EÜT L 141, 11.6.1993, lk 27.[8] EÜT L 375, 31.12.1985, lk 3. Viimati muudetud direktiiviga 88/220/EMÜ (EÜT L 100, 19.4.1988, lk 31).[9] EÜT L 193, 18.7.1983, lk 1. Viimati muudetud direktiiviga 90/605/EMÜ (EÜT L 317, 16.11.1990, lk 60).[10] EÜT L 126, 12.5.1984, lk 20.[11] EÜT L 222, 14.8.1978, lk 11. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 90/605/EMÜ (EÜT L 317, 16.11.1990, lk 60).--------------------------------------------------