title: Nõukogu direktiiv, 26. veebruar 1973, kolmekomponentsete tekstiilkiusegude kvantitatiivse analüüsiga seotud õigusaktide ühtlustamise kohta liikmesriikides

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31973L0044

Euroopa Liidu Teataja L 083 , 30/03/1973 Lk 0001 - 0019 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 2 Lk 0171  Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 2 Lk 0064  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 2 Lk 0171  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 2 Lk 0187  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 13 Köide 2 Lk 0187

		Nõukogu direktiiv,26. veebruar 1973,kolmekomponentsete tekstiilkiusegude kvantitatiivse analüüsiga seotud õigusaktide ühtlustamise kohta liikmesriikides(73/44/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100,võttes arvesse komisjoni ettepanekutning arvestades, et:nõukogu 26. juuli 1971. aasta direktiiv [1] tekstiilinimetustega seotud õigusaktide ühtlustamise kohta liikmesriikides kehtestab tekstiiltoodete kiukoostisel põhineva märgistamise sätted;meetodid, mida liikmesriikides kasutatakse tekstiiltoodete kiukoostise määramise ametlikes katsetes, peaksid olema ühtsed nii proovi eeltöötluse kui ka toote kvantitatiivse analüüsi korral;eespool nimetatud nõukogu direktiivi artiklis 13 on sätestatud, et kõigis liikmesriikides kasutatavad proovivõtu- ja analüüsimeetodid toodete kiukoostise määramiseks täpsustatakse eraldi direktiivides; sellega seoses on nõukogu 17. juuli 1972. aasta direktiivis [2] kahekomponentsete tekstiilkiusegude teatavate kvantitatiivsete analüüsimeetoditega seotud õigusaktide ühtlustamise kohta liikmesriikides vastu võtnud sätted laboriproovide ja analüütiliste proovide ettevalmistamise kohta, mis on kohaldatavad kolmekomponentsete kiusegude suhtes;käesoleva direktiivi eesmärk on kehtestada sätted, mis on kohaldatavad kolmekomponentsete kiusegude kvantitatiivse analüüsi suhtes;teatavate kahekomponentsete segude eri analüüsimeetodeid on üksikasjalikult kirjeldatud 17. juuli 1972. aasta direktiivis; praegune kogemus ei võimalda veel kindlaks määrata ühteainsat standardmenetlust; komponentide valikuliseks lahustamiseks tuleb esitada mitu varianti;kõigi kolmekomponentsete segude analüüsiks kehtivad üldeeskirjad tuleb siiski välja töötada; nende eeskirjadega püütakse kindlaks määrata igale variandile sobivad meetodid ja protsentuaalse koostise arvutamise meetod;tehnilised spetsifikatsioonid tuleb kiiresti kohandada tehnilise arenguga; selleks tuleks kohaldada 17. juuli 1972. aasta direktiivi artiklis 6 sätestatud menetlust,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Käesolev direktiiv käsitleb kolmekomponentsete tekstiilkiusegude kvantitatiivseid analüüse, mida tehakse käsitsi eraldamise, keemilise eraldamise või nende kombineerimisel saadud meetoditega.Artikkel 2Laboriproovide ja analüütiliste proovide ettevalmistamise suhtes kohaldatakse nõukogu 17. juuli 1972. aasta direktiivi (kahekomponentsete tekstiilkiusegude teatavate kvantitatiivsete analüüsimeetoditega seotud õigusaktide ühtlustamise kohta liikmesriikides) I lisas sisalduvaid sätteid.Artikkel 3Liikmesriigid astuvad kõik vajalikud sammud, et tagada käesoleva direktiivi I lisas ja artiklis 2 märgitud direktiivi I lisas kehtestatud sätete kohaldamine kõigi turule saadetavate kolmekomponentsetest kiusegudest koosnevate tekstiiltoodete koostise määramise ametlikes katsetes kooskõlas nõukogu 26. juuli 1971. aasta direktiiviga tekstiilinimetustega seotud õigusaktide ühtlustamise kohta liikmesriikides.Artikkel 4Kolmekomponentsete segude katsetamise eest vastutav labor esitab katseprotokollis kõik I lisa V punktis nimetatud üksikasjad.Artikkel 5Tehnilise arenguga kohandamiseks vajalikud tehniliste spetsifikatsioonide muudatused I, II ja III lisas võetakse vastu 17. juuli 1972. aasta direktiivi artiklis 6 kehtestatud korras.Artikkel 61. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud normid kaheksateistkümne kuu jooksul direktiivi teatavaks tegemisest ja teatavad sellest viivitamata komisjonile.2. Liikmesriigid tagavad, et käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetavate põhiliste siseriiklike õigusnormide tekstid edastatakse komisjonile.Artikkel 7Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 26. veebruar 1973Nõukogu nimeleesistujaE. Glinne[1] EÜT L 185, 16.8.1971, lk 16.[2] EÜT L 173, 31.7.1972, lk 1.--------------------------------------------------I LISAKOLMEKOMPONENTSETE TEKSTIILKIUSEGUDE KVANTITATIIVNE ANALÜÜSÜLDISTSissejuhatusKiusegude kvantitatiivsed analüüsimeetodid põhinevad kahel peamisel menetlusel: kiudude eraldamine käsitsi ja kiudude eraldamine keemiliselt.Käsitsi eraldamise menetlust tuleks kasutada igal juhul, kui see on võimalik, kuna selle menetlusega saadakse tavaliselt täpsemaid tulemusi kui kiudude eraldamisega keemiliselt. Käsitsi eraldamise menetlust võib kasutada kõigi tekstiilmaterjalide puhul, mille komponentkiud ei moodusta homogeenset segu, näiteks lõnga puhul, mis koosneb mitmest koostisosast, mis omakorda koosnevad üksnes ühest kiuliigist, või riide puhul, mille lõime- ja koelõng on eri liiki kiududest, või ülesharutatavate silmkoekangaste puhul, mis koosnevad erisugustest lõngadest.Kvantitatiivsed keemilised analüüsimeetodid põhinevad üldiselt kiusegu komponentide valikulisel lahustamisel. Sellel meetodil on neli võimalikku varianti:1. Kasutatakse kahte eri analüütilist proovi: üks komponent (a) lahustatakse esimesest analüütilisest proovist ja teine komponent (b) teisest analüütilisest proovist. Mõlema proovi lahustumatu jääk kaalutakse ja mõlema lahustuva komponendi protsentuaalne sisaldus arvutatakse asjakohase massikao põhjal. Kolmanda komponendi (c) protsentuaalne sisaldus arvutatakse esimese ja teise komponendi protsentuaalsete sisalduste lahutamisega sajast protsendist.2. Kasutatakse kahte eri analüütilist proovi: üks komponent (a) lahustatakse esimesest analüütilisest proovist ja kaks komponenti (a ja b) teisest analüütilisest proovist. Esimese analüütilise proovi lahustumatu jääk kaalutakse ja arvutatakse lahustuva komponendi (a) protsentuaalne sisaldus massikao põhjal. Teise analüütilise proovi lahustumatu jääk kaalutakse; see vastab komponendile (c). Kolmanda komponendi (b) protsentuaalne sisaldus arvutatakse esimese ja teise komponendi protsentuaalsete sisalduste lahutamisega sajast protsendist.3. Kasutatakse kahte eri analüütilist proovi: kaks komponenti (a ja b) lahustatakse esimesest analüütilisest proovist ja kaks komponenti (b ja c) teisest analüütilisest proovist. Lahustumatud jäägid vastavad komponentidele (c) ja (a). Kolmanda komponendi (b) protsentuaalne sisaldus arvutatakse esimese ja teise komponendi protsentuaalsete sisalduste lahutamisega sajast protsendist.4. Kasutatakse ainult ühte analüütilist proovi, pärast ühe komponendi eemaldamist kaalutakse kahest muust kiust moodustunud jääk ja arvutatakse lahustuva komponendi protsentuaalne sisaldus massikao põhjal. Üks jäägi kahest kiust lahustatakse, lahustumatu komponent kaalutakse ja teise lahustuva komponendi protsentuaalne sisaldus arvutatakse massikao põhjal.Kui on võimalik valida mitme variandi vahel, soovitatakse kasutada variante 1–3.Keemilise analüüsi kasutamisel peab analüüsi eest vastutav ekspert valima meetodid, mille puhul kasutatavad lahustid lahustavad üksnes õiget kiudu või kiude, jättes muud kiud puutumata.Näitena esitatakse III lisas tabel, mis sisaldab teatavaid kolmekomponentseid segusid ja kahekomponentsete segude analüüsimeetodeid, mida põhimõtteliselt võib kasutada nende kolmekomponentsete segude analüüsimiseks.Vea minimeerimiseks keemilisel analüüsil soovitatakse võimaluse korral kasutada vähemalt kahte eespool nimetatud neljast variandist.Töötlemisstaadiumis olevad kiusegud, vähemal määral ka viimistletud tekstiilmaterjalid võivad sisaldada mittekiulisi aineid, nagu rasvu, vahasid, aprette või vees lahustuvad ained, mis on kas looduslikku päritolu või lisatud, et töötlemist hõlbustada. Mittekiulised ained tuleb enne analüüsimist eemaldada. Seetõttu on esitatud ka eeltöötlusmeetod õlide, rasvade, vahade ja vees lahustuvate ainete eemaldamiseks.Veel võivad tekstiilmaterjalid sisaldada vaike või muid aineid, mis on lisatud eriomaduste andmiseks. Sellised ained, mille hulka võib erandjuhul arvata ka värvained, võivad muuta reagendi toimet lahustuvasse komponenti ja/või reagent võib need ained osaliselt või täielikult segust eemaldada. Sellised lisaained võivad seega põhjustada vigu ning need tuleb enne proovi analüüsimist eemaldada. Kui lisaainete eemaldamine ei ole võimalik, siis ei ole III lisas esitatud kvantitatiivsed keemilised analüüsimeetodid kohaldatavad.Värvitud kius olevat värvainet käsitletakse kiu lahutamatu osana ja seda ei eemaldata.Analüüsid põhinevad kiusegu kuivmassil, mille määramiseks vajalikku menetlust samuti kirjeldatakse.Tulemused saadakse, kui kohaldatakse iga kiu kuivmassi suhtes tekstiilinimetustega seotud õigusaktide ühtlustamise kohta liikmesriikides vastuvõetud direktiivi II lisas loetletud massilisasid.Kõik segus esinevad kiud tuleks enne analüüsimist identifitseerida. Mõnede keemiliste meetodite puhul võib lahustuva komponendi lahustamiseks kasutatav reagent lahustada osaliselt ka kiusegu lahustumatut osa. Seetõttu on võimaluse korral valitud reagendid, mille toime lahustumatutesse kiududesse on nõrk või olematu. Kui on teada, et analüüsimise käigus tekib massikadu, tuleks tulemusi korrigeerida; selleks esitatakse parandustegurid. Need parandustegurid on kindlaks määratud, käsitledes eeltöödeldud kiude kõnealuses analüüsimeetodis nimetatud reagendiga eri laboratooriumides. Neid parandustegureid kohaldatakse üksnes tavaliste kiudude suhtes; kui kiud on enne töötlemist või töötlemise ajal kahjustunud, võib osutuda vajalikuks kasutada muid parandustegureid. Kui analüüsimisel kasutatakse neljandat varianti, mille puhul tekstiilkiude käsitletakse järjestikku kahe eri lahustiga, tuleb kohaldada parandustegureid, mis võtavad arvesse kahe käsitlemise jooksul tekkida võivaid massikadusid. Nii käsitsi kiudude eraldamisel kui ka kiudude eraldamisel keemiliselt tuleks teha vähemalt kaks analüüsi eri analüütilistele proovidele.I. ÜLDTEAVE KOLMEKOMPONENTSETE TEKSTIILKIUSEGUDE KVANTITATIIVSETE KEEMILISTE ANALÜÜSIMEETODITE KOHTAKolmekomponentsete tekstiilkiusegude kvantitatiivseid keemilisi analüüsimeetodeid käsitlev üldinfo.I.1. Reguleerimis- ja rakendusalaKahekomponentsete tekstiilkiusegude analüüsimeetodite rakendusalas määratakse kindlaks need kiud, mille suhtes analüüsimeetod on kohaldatav. (Vt kahekomponentsete tekstiilkiusegude teatavate kvantitatiivsete analüüsimeetodite kohta vastuvõetud direktiivi II lisa.)I.2. PõhimõtePärast kiusegu komponentide identifitseerimist eemaldatakse kõigepealt asjakohase eeltöötlusega mittekiulised ained ja seejärel kohaldatakse ühte või mitut sissejuhatuses esitatud neljast valikulise lahustamise variandist. Kui see ei tekita tehnilisi raskusi, soovitatakse kiusegust lahustada suurema osatähtsusega kiud, seega jääb järele väiksema osatähtsusega kiud.I.3. Seadmed ja reagendidI.3.1. SeadmedI.3.1.1. Filtertiiglid ja nende mahutamiseks piisava suurusega kaaluklaasid või muud seadmed, millega saadakse samased tulemused.I.3.1.2. Kolb vaakumfiltreerimiseks.I.3.1.3. Eksikaator, mis sisaldab niiskuse toimel värvust muutvat silikageeli.I.3.1.4. Ventileeritav kuivatuskapp analüütiliste proovide kuivatamiseks temperatuuril 105 ± 3 °C.I.3.1.5. Analüütilised kaalud täpsusega 0,0002 g.I.3.1.6. Soxhleti ekstraktor või muu seade, millega saadakse samased tulemused.I.3.2. ReagendidI.3.2.1. Redestilleeritud petrooleeter, mille keemisvahemik on 40–60 °C.I.3.2.2. Muud reagendid määratakse kindlaks iga meetodi asjakohases jaos. Kõik kasutatavad reagendid peaksid olema keemiliselt puhtad.I.3.2.3. Destilleeritud või deioniseeritud vesi.I.4. Konditsioneerimine ja katsetamise kliimaKuna määratakse kuivmasse, ei ole vaja proove konditsioneerida ega neid analüüsida konditsioneeritud kliimas.I.5. LaboriproovLähteproovist võetakse seda esindav laboriproov, mille suurus on piisav kõikide nõutavate, vähemalt 1 g massiga analüütiliste proovide saamiseks.I.6. Laboriproovi eeltöötlemineKui kiusegus on ainet, mida ei võeta protsentuaalse koostise arvutamisel arvesse (vt tekstiilinimetuste kohta vastuvõetud direktiivi artikli 12 lõike 2 punkti d), tuleks see esmalt eemaldada kohase meetodiga, mis ei mõjuta ühtegi kiusegus olevat kiudu.Petrooleetri ja veega ekstraheeruvad mittekiulised ained eemaldatakse õhukuiva laboriproovi töötlemisel petrooleetriga Soxhleti ekstraktoris tunni aja kestel, vähemalt 6 tsüklit tunnis. Petrooleetril lastakse laboriproovist aurustuda, seejärel leotatakse laboriproovi tund aega toatemperatuuril olevas vees ja veel tund aega vees temperatuuril 65 ± 5 °C, aeg-ajalt segades, vee ja proovi suhe on 100:1. Liigne vesi eemaldatakse väänamise, vaakumfiltreerimise või tsentrifuugimise teel ning laboriproov kuivatatakse õhukuivaks.Kui mittekiulisi aineid petrooleetri ja veega ekstraheerida ei saa, tuleb nende ainete eemaldamiseks kasutada eespool kirjeldatud meetodi asemel muud kohast meetodit, mis ei muuda oluliselt ühtegi kiusegus olevat kiudu. Mõnede pleegitamata looduslike taimsete kiudude puhul (nt džuut, kookoskiud) on siiski täheldatud, et tavaline töötlemine petrooleetri ja veega ei eemalda kõiki looduslikke mittekiulisi aineid; sellest hoolimata proovi täiendavalt ei töödelda, kui proov ei sisalda petrooleetris ja vees lahustumatuid viimistlusaineid.Kasutatud eeltöötlusmenetlused peaksid üksikasjaliselt sisalduma katseprotokollis.I.7. KatsemenetlusI.7.1. ÜldistI.7.1.1. KuivatamineKuivatamine kestab vähemalt 4 tundi ja mitte üle 16 tunni kindlalt suletud uksega ventileeritavas kuivatuskapis temperatuuril 105 ± 3 °C. Kui kuivatamine kestab alla 14 tunni, tuleb proovi kaaluda, et kontrollida, kas see on saavutanud püsiva massi. Mass loetakse püsivaks, kui selle muutus pärast uut 60minutilist kuivatamist ei ületa 0,05 %.Kuivatamisel, jahutamisel ja kaalumisel välditakse tiiglite, kaaluklaaside, analüütiliste proovide ja jääkide käsitsemist paljaste kätega.Proovid kuivatatakse kaaluklaasis, mille kaas on selle kõrval. Pärast kuivatamist suletakse kaaluklaas enne kuivatuskapist väljavõtmist kaanega ja asetatakse seejärel kiiresti eksikaatorisse.Kaaluklaasi paigutatud filtertiigel ja kaaluklaasi eraldi asetsev kaas kuivatatakse kuivatuskapis. Pärast kuivatamist suletakse kaaluklaas kaanega ja asetatakse seejärel kiiresti eksikaatorisse.Kui filtertiigli asemel kasutatakse muud vahendit, tuleks see kuivatada kuivatuskapis selliselt, et kiudude kuivmassi saab määrata ilma kadudeta.I.7.1.2. JahutamineKõik jahutustoimingud sooritatakse eksikaatoris, mis on asetatud kaalude vahetusse lähedusse, jahutamine kestab kaaluklaaside täieliku jahtumiseni, kuid vähemalt kaks tundi.I.7.1.3. KaaluminePärast jahutamist kaalutakse kaaluklaas kahe minuti jooksul pärast selle väljavõtmist eksikaatorist. Kaalutakse täpsusega 0,0002 g.I.7.2. MenetlusEeltöödeldud laboriproovist võetakse vähemalt 1 g massiga analüütiline proov. Lõng või kangasmaterjal lõigatakse umbes 10 mm pikkusteks tükkideks. Analüütiline proov (proovid) kuivatatakse kaaluklaasis, jahutatakse eksikaatoris ja kaalutakse. Analüütiline proov (proovid) teisaldatakse kaaluklaasist kõnealuse ühenduse meetodi asjakohases jaos kindlaksmääratud klaasnõusse, tühi kaaluklaas kaalutakse kohe ja proovitüki kuivmass arvutatakse kaalutiste vahena, katse viiakse lõpule kohaldatava meetodi asjakohases jaos kindlaksmääratud viisil. Jääki uuritakse mikroskoobiga kontrollimaks, et lahustuv kiud on käsitlusega täielikult eemaldatud.I.8. Tulemuste arvutamine ja esitamineIga komponendi mass esitatakse protsendina kiusegu kogumassist. Tulemused arvutatakse puhaste kuivade kiudude massi põhjal, kasutades a) kokkuleppelisi massilisasid ning b) mittekiuliste ainete kadu eeltöötlemisel ja analüüsimisel arvesse võtvaid parandustegureid.I.8.1. Puhta ja kuiva lahustumatu komponendi massiprotsendi arvutamine eeltöötlemisel toimunud massikadusid arvesse võtmata.I.8.1.1. – VARIANT 1 –Valemid, mida kohaldatakse juhul, kui üks segukomponent eemaldatakse ühest proovist ja teine komponent teisest proovist:P% =dddrmrm1 -dd× 100P% =dddrmrm1 -dd× 100P% = 100 -P1% + P2%P1%  on esimese puhta kuiva komponendi massiprotsent (esimesest proovist esimese reagendiga lahustunud komponent);P2%  on teise puhta kuiva komponendi massiprotsent (teisest proovist teise reagendiga lahustunud komponent);P3%  on kolmanda puhta kuiva komponendi massiprotsent (mõlema proovi lahustumatu komponent);m1  on esimese proovi kuivmass pärast eeltöötlemist;m2  on teise proovi kuivmass pärast eeltöötlemist;r1  on jäägi kuivmass pärast esimese komponendi lahustumist esimesest proovist esimese reagendiga;r2  on jäägi kuivmass pärast teise komponendi lahustumist teisest proovist teise reagendiga;d1  on esimesest proovist esimese reagendiga mittelahustunud teise komponendi massikao parandustegur; [1]d2  on esimesest proovist esimese reagendiga mittelahustunud kolmanda komponendi massikao parandustegur; [2]d3  on teisest proovist teise reagendiga mittelahustunud esimese komponendi massikao parandustegur; [3]d4  on teisest proovist teise reagendiga mittelahustunud kolmanda komponendi massikao parandustegur. [4]I.8.1.2. – VARIANT 2 –Valemid, mida kohaldatakse juhul, kui esimesest analüütilisest proovist eemaldatakse komponent (a), jättes jäägiks kaks muud komponenti (b + c), ja teisest analüütilisest proovist eemaldatakse kaks komponenti (a + b), jättes jäägiks kolmanda komponendi (c):P% = 100 -P2% + P3%P% = 100 ×drm-dd× P%P% =drm× 100P1%  on esimese puhta kuiva komponendi massiprotsent (esimesest proovist esimese reagendiga lahustunud komponent);P2%  on teise puhta kuiva komponendi massiprotsent (teisest proovist teise reagendiga lahustunud komponent, mis lahustub esimese komponendiga üheaegselt);P3%  on kolmanda puhta kuiva komponendi massiprotsent (mõlema proovi lahustumatu komponent);m1  on esimese proovi kuivmass pärast eeltöötlust;m2  on teise proovi kuivmass pärast eeltöötlust;r1  on jäägi kuivmass pärast esimese komponendi lahustumist esimesest proovist esimesse reagendiga;r2  on jäägi kuivmass pärast esimese ja teise komponendi lahustumist teisest proovist teise reagendiga;d1  on esimesest proovist esimese reagendiga mittelahustunud teise komponendi massikao parandustegur; [5]d2  on esimesest proovist esimese reagendiga mittelahustunud kolmanda komponendi massikao parandustegur; [6]d4  on teisest proovist teise reagendiga mittelahustunud kolmanda komponendi massikao parandustegur. [7]I.8.1.3. – VARIANT 3 –Valemid, mida kohaldatakse juhul, kui esimesest proovist eemaldatakse kaks komponenti (a + b), jättes jäägiks kolmanda komponendi (c), seejärel eemaldatakse teisest proovist kaks komponenti (b + c), jättes jäägiks esimese komponendi (a):P% =drm× 100P% = 100 -P% + P%P% =drm× 100P1%  on esimese puhta kuiva komponendi massiprotsent (reagendiga lahustunud komponent);P2%  on teise puhta kuiva komponendi massiprotsent (reagendiga lahustunud komponent);P3%  on kolmanda puhta kuiva komponendi massiprotsent (teisest proovist reagendiga lahustunud komponent);m1  on esimese proovi kuivmass pärast eeltöötlust;m2  on teise proovi kuivmass pärast eeltöötlust;r1  on jäägi kuivmass pärast esimese ja teise komponendi lahustumist esimesest proovist esimese reagendiga;r2  on jäägi kuivmass pärast esimese ja teise komponendi lahustumist teisest proovist teise reagendiga;d2  on esimesest proovist esimese reagendiga mittelahustunud kolmanda komponendi massikao parandustegur; [8]d3  on teisest proovist teise reagendiga mittelahustunud esimese komponendi massikao parandustegur. [9]I.8.1.4. – VARIANT 4 –Valemid, mida kohaldatakse juhul, kui ühest ja samast proovist eemaldatakse järjestikku kaks segukomponenti:P1% = 100 -P2% + P3%P% =× 100 -× P%P% =dr× 100P1%  on esimese puhta kuiva komponendi massiprotsent (esimesena lahustunud komponent);P2%  on teise puhta kuiva komponendi massiprotsent (teisena lahustunud komponent);P3%  on kolmanda puhta kuiva komponendi massiprotsent (lahustumatu komponent);m  on proovi kuivmass pärast eeltöötlust;r1  on jäägi kuivmass pärast esimese komponendi lahustumist esimese reagendiga;r2  on jäägi kuivmass pärast esimese ja teise komponendi lahustumist esimese ja teise reagendiga;d1  on esimese reagendiga mittelahustunud teise komponendi massikao parandustegur; [10]d2  on esimese reagendiga mittelahustunud kolmanda komponendi massikao parandustegur; [11]d3  on esimese ja teise reagendiga mittelahustunud kolmanda komponendi massikao parandustegur. [12]I.8.2. Iga komponendi massiprotsendi arvutamine, kasutades kokkuleppelisi massilisasid ja võimalikke parandustegureid, mis võtavad arvesse eeltöötluse ajal toimunud massikadu:Antud:A = 1 +a+ bB = 1 +a+ bC = 1 +a+ b3100siis:P% =PAPA + PB + PC× 100P% =PBPA + PB + PCx 100P% =PCPA + PB + PCx 100P1A%  on esimese puhta kuiva komponendi massiprotsent, mis sisaldab niiskuslisa ja eeltöötluse massikadu;P2A%  on teise puhta kuiva komponendi massiprotsent, mis sisaldab niiskuslisa ja eeltöötluse massikadu;P3A%  on kolmanda puhta kuiva komponendi massiprotsent, mis sisaldab niiskuslisa ja eeltöötluse massikadu;P1  on esimese puhta kuiva komponendi massiprotsent, mis on arvutatud, kasutades ühte punktis I.8.1 esitatud valemitest;P2  on teise puhta kuiva komponendi massiprotsent, mis on arvutatud, kasutades ühte punktis I.8.1 esitatud valemitest;P3  on kolmanda puhta kuiva komponendi massiprotsent, mis on arvutatud, kasutades ühte punktis I.8.1 esitatud valemitest;a1  on esimese komponendi kokkuleppeline massilisa;a2  on teise komponendi kokkuleppeline massilisa;a3  on kolmanda komponendi kokkuleppeline massilisa;b1  on esimese komponendi massikadu eeltöötlemisel, protsentides;b2  on teise komponendi massikadu eeltöötlemisel, protsentides;b3  on kolmanda komponendi massikadu eeltöötlemisel, protsentides.Kui eeltöötluseks on kasutatud erimenetlust, tuleks b1, b2 ja b3 väärtused võimaluse korral määrata iga ehedat kiukomponenti analüüsis kasutatava menetlusega eeltöödeldes. Ehedad kiud on vabad kõigist mittekiulistest ainetest, välja arvatud sellised ained, mida need tavaliselt sisaldavad (looduslikku päritolu või tootmisprotsessist tingitult) analüüsitavas tootes esinevas olekus (pleegitamata või pleegitatult).Kui analüüsitavas tootes sisalduvad kiuliigid ei ole puhaste kiududena eraldi kättesaadavad, tuleks kasutada samalaadsete puhaste kiududega katsetamisel saadud b1, b2 ja b3 keskmisi väärtusi.Kui rakendatakse tavapärast eeltöötlust petrooleetri ja veega, võib parandustegureid b1, b2 ja b3 üldiselt mitte arvestada, välja arvatud pleegitamata puuvilla, pleegitamata lina ja pleegitamata kanepi puhul, mille massikao suuruseks eeltöötlemisel peetakse tavaliselt 4 %, aga samuti polüpropeeni puhul, mille massikao suuruseks loetakse 1 %.Muude kiudude puhul arvutustes kadu eeltöötlusel tavaliselt arvesse ei võeta.I.8.3. MärkusArvutuste näited esitatakse käesoleva direktiivi II lisas.II. KÄSITSI ERALDAMISEL PÕHINEV KOLMEKOMPONENTSETE KIUSEGUDE KVANTITATIIVNE ANALÜÜSIMEETODII.1. RakendusalaKäesolev meetod on kohaldatav kõikide tekstiilkiuliikide suhtes tingimusel, et need ei moodusta homogeenset segu ning on käsitsi eraldatavad.II.2. PõhimõtePärast tekstiilmaterjali koostisosade identifitseerimist eemaldatakse mittekiulised ained sobiva eeltöötlusega, seejärel eraldatakse kiud käsitsi, kuivatatakse ja kaalutakse iga kiu osatähtsuse arvutamiseks kiusegus.II.3. SeadmedII.3.1. Kaaluklaas või muu vahend, millega saadakse samased tulemused.II.3.2. Eksikaator, mis sisaldab niiskuse toimel värvust muutvat silikageeli.II.3.3. Ventileeritav kuivatuskapp proovide kuivatamiseks temperatuuril 105 ± 3 °C.II.3.4. Analüütilised kaalud täpsusega 0,0002 g.II.3.5. Soxhleti ekstraktor või muu seade, millega saadakse samased tulemused.II.3.6. Nõel.II.3.7. Keerumõõtur või samalaadne seade.II.4. ReagendidII.4.1. Redestilleeritud petrooleeter, mille keemisvahemik on 40–60 °C.II.4.2. Destilleeritud või deioniseeritud vesi.II.5. Konditsioneerimine ja katsetamise kliimaVt I.4.II.6. LaboriproovVt I.5.II.7. Laboriproovi eeltöötlemineVt I.6.II.8. KatsetamineII.8.1. Lõnga analüüsEeltöödeldud laboriproovist võetakse analüütiline proov massiga vähemalt 1 g. Väga peene lõnga puhul võib analüüsida mis tahes massiga lõnga pikkusega vähemalt 30 m.Lõng lõigatakse sobiva pikkusega tükkideks ja kiuliigid eraldatakse nõela abil, vajaduse korral kasutatakse keerumõõturit. Selliselt eraldatud kiuliigid asetatakse eelnevalt kaalutud kaaluklaasidesse ja kuivatatakse temperatuuril 105 ± 3°C kuni jääva massi saavutamiseni, nagu on kirjeldatud punktides I.7.1 ja I.7.2.II.8.2. Kangasmaterjali analüüsEeltöödeldud laboriproovist võetakse analüütiline proov massiga vähemalt 1 g, mis ei tohi sisaldada ultusääri; hargnemise vältimiseks lõigatakse proovi servad täpselt koe- või lõimelõngadega paralleelseks või silmkoekanga puhul silmussammaste või -ridadega paralleelseks. Eri kiuliigid eraldatakse, kogutakse eelnevalt kaalutud kaaluklaasidesse ja käsitletakse punktis II.8.1 kirjeldatud viisil.II.9. Tulemuste arvutamine ja esitamineIga kiu mass esitatakse massiprotsendina segus olevate kiudude kogumassist. Tulemused arvutatakse puhta kuivmassi järgi, kasutades kokkuleppelisi massilisasid (a) ja eeltöötlemisel toimunud massikadusid arvesse võtvaid parandustegureid (b).II.9.1. Puhta ja kuiva kiu massiprotsendi arvutamine eeltöötlemisel toimunud massikadu arvesse võtmata:P% =100 mm+ m+ m=1+m+m3m1P% =100 mm+ m+ m=1 +m+ m3m2P% = 100 -P1% + P2%P1%  on esimese puhta kuiva komponendi massiprotsent;P2%  on teise puhta kuiva komponendi massiprotsent;P3%  on kolmanda puhta kuiva komponendi massiprotsent;m1  on esimese komponendi kuivmass;m2  on teise komponendi kuivmass;m3  on kolmanda komponendi kuivmass.II.9.2. Iga komponendi massiprotsendi arvutamist kokkuleppelisi massilisasid ja vajaduse korral eeltöötlemisel toimunud massikadusid arvesse võtvaid parandustegureid kasutades selgitatakse punktis I.8.2.III. KÄSITSI ERALDAMISE JA KEEMILISE ERALDAMISE KOMBINATSIOONIL PÕHINEV KOLMEKOMPONENTSETE KIUSEGUDE KVANTITATIIVNE ANALÜÜSIMEETODIgal võimalikul juhul tuleks enne iga komponendi mis tahes keemilist töötlemist kasutada käsitsi eraldamise menetlust, võttes arvesse eraldatavate komponentide suhtelist osatähtsust.IV. MEETODITE TÄPSUSIga kahekomponentsete segude analüüsimeetodi kohta esitatud täpsus on seotud korratavusega (vt kahekomponentsete tekstiilkiusegude teatavate kvantitatiivsete analüüsimeetoditega seotud õigusaktide ühtlustamise kohta liikmesriikides vastuvõetud direktiivi II lisa).Korratavus tähendab meetodi usaldatavust ehk eri laboratooriumides või eri aegadel töötavate analüüsijate saadud katsetulemuste ühetaolisust, kui samase koostisega kiusegu katsetamiseks on kasutatud sama meetodit.Korratavust väljendatakse tulemuste usalduspiiridena, kui usaldusnivoo on 95 %.See tähendab, et kahes eri laboratooriumis tehtud analüüsiseeriate tulemuste erinevus ületaks usalduspiire üksnes viiel juhul sajast, kui meetodit on samaste segude analüüsimisel asjakohaselt ja õigesti kohaldatud.Kolmekomponentsete segude analüüsimeetodite täpsuse määramiseks kohaldatakse kolmekomponentsete segude analüüsiks kasutatud kahekomponentsete segude analüüsimeetodites esitatud väärtusi.Teades, et kolmekomponentsete segude kvantitatiivse keemilise analüüsi neli varianti näevad ette kahte lahustamist (esimese kolme variandi puhul kasutatakse kahte eri proovi ja neljanda variandi puhul ühte proovi), ning oletades, et E1 ja E2 väljendavad kahekomponentsete segude kahe asjakohase analüüsimeetodi täpsust, saadakse iga komponendi analüüsitulemuste täpsus järgmisest tabelist:VariantKomponentkiud | | 1 | 2 ja 3 | 4 |a | E1 | E1 | E1 |b | E2 | E1 + E2 | E1 + E2 |c | E1 + E2 | E2 | E1 + E2 |Neljanda variandi kasutamisel võib tegelik täpsusaste osutuda madalamaks, kui eespool esitatud arvutusmeetod eeldab, seda põhjustab esimese reagendi võimalik mõju b ja c komponentidest koosnevale jäägile, mõju hindamine on raske.V. KATSEPROTOKOLLV.1. Esitatakse kiusegu komponentide valikuliseks lahustamiseks kasutatud variant (variandid), analüüsimisel kasutatud meetodid, reagendid ja parandustegurid.V.2. Esitatakse eeltöötluse konkreetsed üksikasjad (vt punkt I.6).V.3. Esitatakse üksiktulemused ja aritmeetilised keskmised täpsusega 0,1.V.4. Võimaluse korral esitatakse iga kiu kohta meetodi täpsus, mis arvutatakse IV jaos esitatud tabeli järgi.[1] d väärtused on esitatud kahekomponentsete kiusegude analüüsi käsitlevate direktiivide vastavates jagudes.[2] d väärtused on esitatud kahekomponentsete kiusegude analüüsi käsitlevate direktiivide vastavates jagudes.[3] d väärtused on esitatud kahekomponentsete kiusegude analüüsi käsitlevate direktiivide vastavates jagudes.[4] d väärtused on esitatud kahekomponentsete kiusegude analüüsi käsitlevate direktiivide vastavates jagudes.[5] d väärtused on esitatud kahekomponentsete kiusegude analüüsi käsitlevate direktiivide vastavates jagudes.[6] d väärtused on esitatud kahekomponentsete kiusegude analüüsi käsitlevate direktiivide vastavates jagudes.[7] d väärtused on esitatud kahekomponentsete kiusegude analüüsi käsitlevate direktiivide vastavates jagudes.[8] d väärtused on esitatud kahekomponentsete kiusegude analüüsi käsitlevate direktiivide vastavates jagudes.[9] d väärtused on esitatud kahekomponentsete kiusegude analüüsi käsitlevate direktiivide vastavates jagudes.[10] d väärtused on esitatud kahekomponentsete kiusegude analüüsi käsitlevate direktiivide vastavates jagudes.[11] d väärtused on esitatud kahekomponentsete kiusegude analüüsi käsitlevate direktiivide vastavates jagudes.[12] Igal võimalikul juhul tuleks d3 määrata eelnevalt katseliselt.--------------------------------------------------II LISANÄITEID TEATAVATE KOLMEKOMPONENTSETE SEGUDE KOMPONENTIDE MASSIPROTSENTIDE ARVUTAMISEST MÕNESID I LISA PUNKTIS I.8.1 KIRJELDATUD VARIANTE KASUTADESVaadeldakse kiusegu, mis kvalitatiivse analüüsi põhjal sisaldab järgmisi komponente: 1. kraasvill; 2. nailon (polüamiid); 3. pleegitamata puuvill.VARIANT nr 1Variandi nr 1 kohaldamisega, mille puhul kasutatakse kahte eri proovi ning esimene komponent (a = vill) eemaldatakse lahustamise teel esimesest proovist ja teine komponent (b = polüamiid) teisest proovist, saadakse järgmised tulemused:1.Esimese proovi kuivmass pärast eeltöötlust | (m1) | = 1,6000 g |2.Jäägi (polüamiid + puuvill) kuivmass pärast töötlust leeliselise naatriumhüpokloriti lahusega | (r1) | = 1,4166 g |3.Teise proovi kuivmass pärast eeltöötlust | (m2) | = 1,8000 g |4.Jäägi (vill + puuvill) kuivmass pärast töötlust sipelghappega | (r2) | = 0,9000 g |Töötlemine leeliselise naatriumhüpokloriti lahusega ei põhjusta polüamiidi massikadu, samal ajal on pleegitamata puuvilla massikadu 3 %, seega d1 = 1,0 ja d2 = 1,03.Töötlemine sipelghappega ei põhjusta polüamiidi ega pleegitamata puuvilla massikadu, seega d3 ja d4 = 1,0.Asendades keemilisel analüüsil saadud tulemused ja parandustegurid I lisa punktis I.8.1.1 esitatud valemisse, saadakse järgmised tulemused:P% (vill) =1.031.01.41661.60000.90001.80001 -× 100 = 10.30P% (polüamiid) =- 1.0 ×+×1.01.0× 100 = 50.00P% (puuvill) = 100 -= 39.70Puhaste kuivade kiudude massiprotsendid segus on järgmised:vill | 10,30 %; |polüamiid | 50,00 %; |puuvill | 39,70 %. |Neid protsendimäärasid tuleb korrigeerida vastavalt I lisa punktis I.8.2 esitatud valemitele, mille abil võetakse arvesse kokkuleppelised massilisad ja massikaod pärast eeltöötlemist.Tekstiilinimetuste direktiivi II lisas esitatakse järgmised kokkuleppelised massilisad: kraasvill 17,0 %; polüamiid 6,25 %; puuvill 8,5 %. Pleegitamata puuvilla massikadu pärast eeltöötlemist petrooleetri ja veega on 4 %. Seega:P% (vill) =10.30 ×10010.30 ×100+ 50.00 ×100+ 39.70 ×100× 100 = 10.97P% (polüamiid) =50.00 ×100× 100 = 48.37P% (puuvill) = 100 -= 40.66.Lõnga koostis on seega järgmine:polüamiid | 48,4 % |puuvill | 40,6 % |vill | 11,0 % || 100,0 % |VARIANT 4Vaadeldakse tekstiilkiusegu, mis kvalitatiivse analüüsi põhjal sisaldab järgmisi komponente: kraasvill, viskoos, pleegitamata puuvill.Oletatakse, et varianti 4 kasutades, kus ühest proovist eemaldati järjestikku kaks komponenti, saadakse järgmised tulemused:1.Proovi kuivmass pärast eeltöötlust | (m1) | = 1,6000 g |2.Jäägi (viskoos + puuvill) kuivmass pärast esimest töötlust leeliselise naatriumhüpokloriti lahusega | (r1) | = 1,4166 g |3.Jäägi (puuvill) mass pärast jäägi (r1) teistkordset töötlust tsinkkloriidi/sipelghappe lahusega | (r2) | = 0,6630 g. |Töötlemine leeliselise naatriumhüpokloriti lahusega ei põhjusta viskooskiu massikadu, samal ajal on pleegitamata puuvilla massikadu 3 %, seega d1 = 1,0 ja d2 = 1,03.Tsinkkloriidi/sipelghappega töötlemise tulemusel suureneb puuvilla mass 4 %. Seega d3 = (1,03 × 0,96) = 0,9888, ümardatuna 0,99 (d3 on kolmanda komponendi massikao või massi suurenemise parandustegur esimeses ja teises reagendis).Asendades keemilisel analüüsil saadud tulemused ja parandustegurid I lisa punktis I.8.1.4 esitatud valemisse, saadakse järgmised tulemused:P% (viskoos) =× 100 -× 40.98 = 48.75%P% (puuvil) =× 100 = 41.02%P% (vill) = 100 -= 10.23%Nagu on variandi nr 1 puhul juba osutatud, tuleb neid protsendimäärasid korrigeerida I lisa punktis I.8.2 esitatud valemitega.P% (vill) =10.23 ×10010.23 ×100+ 48.75 ×100+ 41.02 ×100× 100 = 10.57%P% (viskoos) =48.75 ×100× 100 = 48.65%P% (puuvil) = 100 -= 40.78%Segu koostis on seega:viskoos | 48,6 % |puuvill | 40,8 % |vill | 10,6 % || 100,0 % |--------------------------------------------------III LISATABEL TÜÜPILISTE KOLMEKOMPONENTSETE KIUSEGUDE KOHTA, MIDA VÕIB ANALÜÜSIDA HENDUSE TASANDIL KAHEKOMPONENTSETE SEGUDE SUHTES KOHALDATAVAID NALÜÜSIMEETODEID KASUTADES(Illustreerimiseks)Segu nr | Komponentkiud | Variant [1] | Ühenduse tasandil kahekomponentsete segude suhtes kohaldatava meetodi number ja reagent |esimene komponent | teine komponent | kolmas komponent |1 | vill või loomakarvad | viskoos, vaskammoniaak või teatavad modaaliliigid | puuvill | 1 ja/või 4 | 2(leeliseline naatriumhüpoklorit)ja 3(tsinkkloriid/sipelghape) |2 | vill või loomakarvad | polüamiid 6 või 6.6 | puuvill, viskoos, vaskammoniaak või modaal | 1 ja/või 4 | 2(leeliseline naatriumhüpoklorit)ja 4(80massiprotsendiline sipelghape) |3 | vill, loomakarvad või siid | teatavad kloorkiud | viskoos, vaskammoniaak, modaal või puuvill | 1 ja/või 4 | 2(leeliseline naatriumhüpoklorit)ja 9(süsinikdisulfiid/atsetoon, 55,5/44,5massiprotsendiline) |4 | vill või loomakarvad | polüamiid 6 või 6.6 | polüester, polüpropeen-, polüakrüülnitriil või klaaskiud | 1 ja/või 4 | 2(leeliseline naatriumhüpoklorit)ja 4(80massiprotsendiline sipelghape) |5 | vill, loomakarvad või siid | teatavad kloorkiud | polüester, polüakrüülnitriil, polüamiid või klaaskiud | 1 ja/või 4 | 2(leeliseline naatriumhüpoklorit)ja 9(süsinikdisulfiid/atsetoon, 55,5/44,5massiprotsendiline) |6 | siid | vill või loomakarvad | polüester | 2 | 11(75massiprotsendiline väävelhape)ja 2(leeliseline naatriumhüpoklorit) |7 | polüamiid 6 või 6.6 | polüakrüülnitriil | puuvill, viskoos, vaskammoniaak või modaal | 1 ja/või 4 | 4(80massiprotsendiline sipelghape)ja 8(dimetüülformamiid) |8 | teatavad kloorkiud | polüamiid 6 või 6.6 | puuvill, viskoos, vaskammoniaak või modaal | 1 ja/või 4 | 8(dimetüülformamiid)ja 4(80massiprotsendiline sipelghape)või 9(süsinikdisulfiid/atsetoon, 55,5/44,5massiprotsendiline)ja 4(80massiprotsendiline sipelghape) |9 | polüakrüülnitriil | polüamiid 6 või 6.6 | polüester | 1 ja/või 4 | 8(dimetüülformamiid)ja 4(80massiprotsendiline sipelghape) |10 | atsetaat | polüamiid 6 või 6.6 | viskoos, puuvill, vaskammoniaak või modaal | 4 | 1(atsetoon)ja 4(80massiprotsendiline sipelghape) |11 | teatavad kloorkiud | polüakrüülnitriil | polüamiid | 2 ja/või 4 | 9(süsinikdisulfiid/atsetoon, 55,5/44,5massiprotsendiline)ja 8(dimetüülformamiid) |12 | teatavad kloorkiud | polüamiid 6 või 6.6 | polüakrüülnitriil | 1 ja/või 4 | 9(süsinikdisulfiid/atsetoon, 55,5/44,5massiprotsendiline)ja 4(80massiprotsendiline sipelghape) |13 | polüamiid 6 või 6.6 | viskoos, vaskammoniaak, modaal või puuvill | polüester | 4 | 4(80massiprotsendiline sipelghape)ja 7(75massiprotsendiline väävelhape) |14 | atsetaat | viskoos, vaskammoniaak, modaal või puuvill | polüester | 4 | 1(atsetoon)ja 7(75massiprotsendiline väävelhape) |15 | polüakrüülnitriil | viskoos, vaskammoniaak, modaal või puuvill | polüester | 4 | 8(dimetüülformamiid)ja 7(75massiprotsendiline väävelhape) |16 | atsetaat | vill, loomakarvad või siid | puuvill, viskoos, vaskammoniaak, modaal, polüamiid, polüester, polüakrüülnitriil | 4 | 1(atsetoon)ja 2(leeliseline naatriumhüpoklorit) |17 | triatsetaat | vill, loomakarvad või siid | puuvill, viskoos, vaskammoniaak, modaal, polüamiid, polüester, polüakrüülnitriil | 4 | 6(diklorometaan)ja 2(leeliseline naatriumhüpoklorit) |18 | polüakrüülnitriil | vill, loomakarvad või siid | polüester | 1 ja/või 4 | 8(dimetüülformamiid)ja 2(leeliseline naatriumhüpoklorit) |19 | polüakrüülnitriil | siid | vill või loomakarvad | 4 | 8(dimetüülformamiid)ja 1(75massiprotsendiline väävelhape) |20 | polüakrüülnitriil | vill, loomakarvad või siid | puuvill, viskoos, vaskammoniaak või modaal | 1 ja/või 4 | 8(dimetüülformamiid)ja 2(leeliseline naatriumhüpoklorit) |21 | vill, loomakarvad või siid | puuvill, viskoos, modaal või vaskammoniaak | polüester | 4 | 2(leeliseline naatriumhüpoklorit)ja 7(75massiprotsendiline väävelhape) |22 | viskoos, vaskammoniaak või teatavad modaaliliigid | puuvill | polüester | 2 ja/või 4 | 3(tsinkkloriid/sipelghape)ja 7(75massiprotsendiline väävelhape) |23 | polüakrüülnitriil | viskoos, vaskammoniaak või teatavad modaaliliigid | puuvill | 4 | 8(dimetüülformamiid)ja 3(tsinkkloriid/sipelghape) |24 | teatavad kloorkiud | viskoos, vaskammoniaak või teatavad modaaliliigid | puuvill | 1 ja/või 4 | 9(süsinikdisulfiid/atsetoon, 55,5/44,5massiprotsendiline)ja 3(tsinkkloriid/sipelghape)või 8(dimetüülformamiid)ja 3(tsinkkloriid/sipelghape) |25 | atsetaat | viskoos, vaskammoniaak või teatavad modaaliliigid | puuvill | 4 | 1(atsetoon)ja 3(tsinkkloriid/sipelghape) |26 | triatsetaat | viskoos, vaskammoniaak või teatavad modaaliliigid | puuvill | 4 | 6(diklorometaan)ja 3(tsinkkloriid/sipelghape) |27 | atsetaat | siid | vill või loomakarvad | 4 | 1(atsetoon)ja 11(75massiprotsendiline väävelhape) |28 | triatsetaat | siid | vill või loomakarvad | 4 | 6(diklorometaan)ja 11(75massiprotsendiline väävelhape) |29 | atsetaat | polüakrüülnitriil | puuvill, viskoos, vaskammoniaak või modaal | 4 | 1(atsetoon)ja 8(dimetüülformamiid) |30 | triatsetaat | polüakrüülnitriil | puuvill, viskoos, vaskammoniaak või modaal | 4 | 6(diklorometaan)ja 8(dimetüülformamiid) |31 | triatsetaat | polüamiid 6 või 6.6 | puuvill, viskoos, vaskammoniaak või modaal | 4 | 6(diklorometaan)ja 4(80massiprotseniline sipelghape) |32 | triatsetaat | puuvill, viskoos, vaskammoniaak või modaal | polüester | 4 | 6(diklorometaan)ja 7(75massiprotsendiline väävelhape) |33 | atsetaat | polüamiid 6 või 6.6 | polüester või polüakrüülnitriil | 4 | 1(atsetoon)ja 4(80massiprotsendiline sipelghape) |34 | atsetaat | polüakrüül | polüester | 4 | 1(atsetoon)ja 8(dimetüülformamiid) |35 | teatavad kloorkiud | puuvill, viskoos, vaskammoniaak või modaal | polüester | 4 | 8(dimetüülformamiid)ja 7(75massiprotsendiline väävelhape)või 9(süsinikdisulfiid/atsetoon, 55,5/44,5massiprotsendiline)ja 7(75massiprotsendiline väävelhape) |[1] Kui kasutatakse neljandat varianti, eemaldatakse esmalt esimese reagendiga esimene komponent.--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv 93/29/EMÜ, 14. juuni 1993, mis käsitleb kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite juhtnuppude, märgulampide ja näidikute määratlemist

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31993L0029

Euroopa Liidu Teataja L 188 , 29/07/1993 Lk 0001 - 0010 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 7 Köide 4 Lk 0207  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 7 Köide 4 Lk 0207

		Nõukogu direktiiv 93/29/EMÜ,14. juuni 1993,mis käsitleb kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite juhtnuppude, märgulampide ja näidikute määratlemistEUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100a,võttes arvesse nõukogu 30. juuni 1992. aasta direktiivi 92/61/EMÜ, mis käsitleb kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite tüübikinnitust, [1]võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [2]koostöös Euroopa Parlamendiga, [3]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [4]ning arvestades, et:siseturg hõlmab sisepiirideta ala, kus on tagatud kaupade, isikute, teenuste ja kapitali vaba liikumine; selleks tuleks võtta vajalikud meetmed;igas liikmesriigis peavad kahe- või kolmerattalised mootorsõidukid oma juhtnuppude, märgulampide ja näidikute osas vastama teatavatele tehnilistele karakteristikutele, mille suhtes kehtivad liikmesriigiti erinevad kohustuslikud sätted; kõnealuste erinevuste tõttu takistavad need sätted ühendusesisest kaubandust;neid siseturu toimimise takistusi on võimalik kõrvaldada, kui liikmesriigid võtavad oma siseriiklike eeskirjade asemel vastu ühtsed nõuded;kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite juhtnuppude, märgulampide ja näidikute määratlemise osas on vaja koostada ühtlustatud nõuded, et nende kõikide sõidukitüüpide suhtes oleks võimalik kohaldada direktiiviga 92/61/EMÜ kehtestatud tüübikinnitusmenetlust ja osa tüübikinnitusmenetlust;võttes arvesse kõnealuses sektoris soovitatud toimingute ulatust ja mõju, on käesoleva direktiiviga reguleeritavad meetmed vajalikud ja tegelikult vältimatud, et saavutada eesmärki, mis seisneb sõiduki ühenduse tüübikinnituse kehtestamises; liikmesriigid ei suuda üksi seda eesmärki nõuetekohaselt saavutada;hõlbustamaks juurdepääsu kolmandate riikide turgudele, võib osutuda vajalikuks võrdsustada käesoleva direktiivi nõuded Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjas nr 60 esitatud nõuetega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Käesolevat direktiivi kohaldatakse kõikide direktiivi 92/61/EMÜ artiklis 1 määratletud sõidukitüüpide juhtnuppude, märgulampide ja näidikute määratlemise suhtes.Artikkel 2Osa tüübikinnituse andmise menetlus kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite juhtnuppude, märgulampide ja näidikute määratlemise suhtes ja kõnealuste sõidukite vaba liikumist reguleerivad tingimused on sätestatud direktiivi 92/61/EMÜ II ja III peatükis.Artikkel 3Vastavalt direktiivi 92/61/EMÜ artikli 11 sätetele tunnistatakse käesoleva direktiiviga kehtestatud nõudmised võrdväärseiks Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjas nr 60 (E/ECE/TRANS/505 - Add. 59) esitatud nõuetega.Osa tüübikinnitusi andvad liikmesriikide ametiasutused peavad aktsepteerima eespool nimetatud eeskirja nr 60 nõuete alusel antud kinnitusi, samuti osa tüübikinnitusmärke käesoleva direktiivi nõuete alusel antud vastavate kinnituste asemel.Artikkel 4Käesolevat direktiivi võidakse muuta direktiivi 70/156/EMÜ [5] artiklis 13 sätestatud korras, et:- võtta arvesse artiklis 3 nimetatud Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja muudatusi,- kohandada lisa vastavalt tehnika arengule.Artikkel 51. Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud sätted hiljemalt 14. detsembril 1994. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need sätted vastu võtavad, lisavad nad nendesse sätetesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Alates esimeses lõigus märgitud kuupäevast ei tohi liikmesriigid takistada selle direktiivi nõuetele vastavate sõidukite esmakordset kasutuselevõttu põhjendustel, mis on seotud juhtnuppude, märgulampide ja näidikute määratlemisega.Esimeses lõigus nimetatud sätteid kohaldatakse alates 14. juunist 1995.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastu võetavate siseriiklike õigusnormide teksti.Artikkel 6Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Luxembourg, 14. juuni 1993Nõukogu nimeleesistujaJ. Trøjborg[1] EÜT L 225, 10.8.1992, lk 72.[2] EÜT C 293, 9.11.1992, lk 5.[3] EÜT C 21, 25.1.1993, lk 96 ja EÜT C 150, 31.5.1993.[4] EÜT C 73, 15.3.1993, lk 22.[5] EÜT L 42, 23.2.1970, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 92/53/EMÜ (EÜT L 225, 10.8.1992, lk 1).--------------------------------------------------I LISAKAHE- VÕI KOLMERATTALISTE MOOTORSÕIDUKITE OSA TÜÜBIKINNITUST KÄSITLEVAD NÕUDED JUHTNUPPUDE, MÄRGULAMPIDE JA NÄIDIKUTE MÄÄRATLEMISE OSAS1. MÄÄRATLUSEDKäesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:1.1 juhtnupp - sõiduki mis tahes osa või seade, mille kasutamise kaudu juht otseselt muudab sõiduki või mõne sõidukiosa seisundit või toimimist;1.2 märgulamp - märguanne, mis näitab seadme käivitumist, toimimist või hoiatust, riket või mittetoimimist;1.3 näidik - seade, mis annab teavet süsteemi või selle osa nõuetekohase toimimise kohta, näiteks vedeliku taseme kohta;1.4 tähis - märk, mille abil juhtnupp, märgulamp või näidik on määratletud.2. NÕUDED2.1. MääratleminePunktis 2.1.5 nimetatud juhtnuppe, märgulampe ja näidikuid, kui need on sõidukile paigaldatud, määratletakse vastavalt järgmistele nõuetele.2.1.1. Nimetatud tähised peavad taustast selgesti eristuma, kas hele tumedal taustal või tume heledal taustal.2.1.2. Tähised paigutatakse määratletavale juhtnupule või juhtnupu märgulambile või selle vahetusse lähedusse. Kui see ei ole võimalik, ühendatakse tähis ja juhtnupp või märgulamp võimalikult lühikese katkematu joonega.2.1.3. Kaugtulelaternaid kujutatakse paralleelsete horisontaalkiirtega laternana ja lähitulelaternaid allapoole suunatud paralleelsete kiirtega laternana.2.1.4. Optilistes märgulampides on allpool loetletud värvidel järgmine tähendus:—punane: | oht, |—kollane: | hoiatus, |—roheline: | nõuetekohane töö. |Sinine on reserveeritud üksnes kaugtulelaternate märgutulede jaoks.2.1.5. Tähiste kujutamine ja määratlemine+++++ TIFF +++++Joonis 1Esilaterna juhtnupp - kaugtulelaternMärgutule värv: sinine+++++ TIFF +++++Joonis 2Esilaterna juhtnupp - lähitulelaternMärgutule värv: roheline+++++ TIFF +++++Joonis 3SuunatuliMärgutule värv: roheline+++++ TIFF +++++Joonis 4OhutuliKaks võimalust:- tähis kõrvalMärgutule värv: punanevõi- samaaegne toimimine koos suunatuledega (kaks noolt joonisel 3)+++++ TIFF +++++Joonis 5Käsitsi reguleeritav õhuklappMärgutule värv: kollane+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++Joonis 6HelihoiatusseadisJoonis 7Kütuse taseMärgutule värv: kollane+++++ TIFF +++++Joonis 8Jahutusvedeliku temperatuurMärgutule värv: punane+++++ TIFF +++++Joonis 9Aku laetusMärgutule värv: punane+++++ TIFF +++++Joonis 10MootoriõliMärgutule värv: punane+++++ TIFF +++++Joonis 11Eesmine udutulelatern3Märgutule värv: roheline+++++ TIFF +++++Joonis 12Tagumine udutulelatern3Märgutule värv: kollane+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++Joonis 13Diiselmootori käivitamine või väljalülitamine, juhtnupp asendis "välja lülitatud"Joonis 14Diiselmootori käivitamine või väljalülitamine, juhtnupp asendis "sisse lülitatud"Joonis 15Laternate pealülitiMärgutule värv: roheline+++++ TIFF +++++Joonis 16Laternate lüliti(võib esineda koos ääretulelaternate lülitiga)Märgutule värv: roheline+++++ TIFF +++++Joonis 17SeisutulelaternMärgutule värv: roheline+++++ TIFF +++++Joonis 18Näidik "käigukast neutraalne"Märgutule värv: roheline+++++ TIFF +++++Joonis 19Elektriline käivitiMärkused:() Tähise sisemine osa võib olla üleni tumedat värvi.() Tähise tumeda osa asemel võib kasutada selle siluetti; selle diagrammi valge osa võib sellisel juhul olla üleni tumedat värvi.() Kui eesmiste ja tagumiste udutulelaternate jaoks kasutatakse ühte juhtnuppu, tuleks kasutada tähist "eesmine udutulelatern".--------------------------------------------------II LISA--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv 98/96/EÜ, 14. detsember 1998, millega muudetakse muu hulgas mitteametliku põldtunnustamise osas direktiive 66/400/EMÜ, 66/401/EMÜ, 66/402/EMÜ, 66/403/EMÜ, 69/208/EMÜ, 70/457/EMÜ ja 70/458/EMÜ peediseemne, söödakultuuride seemne, teraviljaseemne, seemnekartuli, õli- ja kiudtaimede seemne ja köögiviljaseemne turustamise ning ühise põllumajandustaimesortide kataloogi kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31998L0096

Euroopa Liidu Teataja L 025 , 01/02/1999 Lk 0027 - 0033

		Nõukogu direktiiv 98/96/EÜ,14. detsember 1998,millega muudetakse muu hulgas mitteametliku põldtunnustamise osas direktiive 66/400/EMÜ, 66/401/EMÜ, 66/402/EMÜ, 66/403/EMÜ, 69/208/EMÜ, 70/457/EMÜ ja 70/458/EMÜ peediseemne, söödakultuuride seemne, teraviljaseemne, seemnekartuli, õli- ja kiudtaimede seemne ja köögiviljaseemne turustamise ning ühise põllumajandustaimesortide kataloogi kohtaEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eelkõige selle artiklit 43,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:allpool esitatud põhjustel tuleks muuta järgmisi seemne ja paljundusmaterjali turustamist käsitlevaid direktiive:- nõukogu 14. juuni 1966. aasta direktiiv 66/400/EMÜ peediseemne turustamise kohta, [4]- nõukogu 14. juuni 1966. aasta direktiiv 66/401/EMÜ söödakultuuride seemne turustamise kohta, [5]- nõukogu 14. juuni 1966. aasta direktiiv 66/402/EMÜ teraviljaseemne turustamise kohta, [6]- nõukogu 14. juuni 1966. aasta direktiiv 66/403/EMÜ seemnekartuli turustamise kohta, [7]- nõukogu 30. juuni 1969. aasta direktiiv 69/208/EMÜ õli- ja kiudtaimede seemne turustamise kohta, [8]- nõukogu 29. septembri 1970. aasta direktiiv 70/457/EMÜ ühise põllumajandustaimesortide kataloogi kohta [9] ja- nõukogu 29. septembri 1970. aasta direktiiv 70/458/EMÜ köögiviljaseemne turustamise kohta [10];komisjoni 22. septembri 1989. aasta otsusega 89/540/EMÜ (ajutise katse korraldamise kohta seemne ja paljundusmaterjali turustamiseks) [11] korraldati täpsustatud tingimustel ajutine katse, mille eesmärk oli hinnata, kas mitteametliku põldtunnustamisega oleks võimalik tagada direktiivide 66/400/EMÜ,66/401/EMÜ, 66/402/EMÜ ja 69/208/EMÜ kohaselt nõutavate seemne ametliku sertifitseerimise menetluste lihtsustamist, ilma et seemne kvaliteet märgatavalt halveneks;katse tulemused on näidanud, et seemne ametliku sertifitseerimise menetlusi võib teatavatel eesmärkidel lihtsustada kõikide kategooriate sertifitseeritud seemne puhul, juhul kui lubada kontrolle teha ka muudel kui seemnesertifitseerimisasutuse ametlike kontrollide eest vastutavatel inspektoritel;liikmesriikides on toimunud haldusalane areng;direktiive 66/400/EMÜ, 66/401/EMÜ, 66/402/EMÜ ja 69/208/EMÜ tuleks vastavalt muuta;direktiivides 66/401/EMÜ, 66/402/EMÜ, 69/208/EMÜ ja 70/458/EMÜ sätestatakse muudatused, mis tehakse alalise komitee menetluse raames kõnealustes direktiivides nimetatud liikide loeteludesse, pidades silmas teaduse ja tehnika arengut kõnealuste direktiividega hõlmatud liikide ristamise tulemusel saadud nimede ja hübriidide osas;on soovitav lihtsustada uute liikide lisamist kõnealustes direktiivides esitatud loeteludesse;kõnealuseid direktiive tuleks vastavalt muuta;direktiivides 66/400/EMÜ, 66/401/EMÜ, 66/402/EMÜ, 69/208/EMÜ ja 70/458/EMÜ sätestatakse ajutiste katsete korraldamine, et leida paremaid alternatiive teatavatele kõnealuste direktiivide alusel vastuvõetud sertifitseerimiskavade osadele;kogemustest lähtudes on soovitav laiendada selliste katsete korraldamise ulatust, et leida paremaid alternatiive teatavatele kõnealustes direktiivides ettenähtud sätetele;direktiivis 66/403/EMÜ on soovitav ette näha õiguslik alus ajutiste katsete korraldamisele, et leida paremaid alternatiive teatavatele kõnealuses direktiivis ettenähtud sätetele;direktiivides 70/457/EMÜ ja 70/458/EMÜ on soovitav näha ette eeskirjad seoses sordinimede sobivusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 66/400/EMÜ muudetakse järgmiselt.1. Artikli 2 lõike 1 punkti C alapunkt d asendatakse järgmisega:"d) i) mis on ametliku kontrolli käigus tunnistatud eespool nimetatud tingimustele vastavaks võiii) mis I lisa A osas sätestatud juhtudel on ametliku kontrolli käigus või ametliku järelevalve all tehtud kontrolli käigus tunnistatud kõnealustele tingimustele vastavaks."2. Artiklisse 2 lisatakse järgmised lõiked:"3. Lõike 1 punkti C alapunkti d alapunktis ii osutatud ametliku järelevalve all tehtud kontrolli puhul tuleb täita järgmisi nõudeid:i) inspektorid:a) omavad vajalikku tehnilist kvalifikatsiooni;b) ei tohi kontrollide tegemisest saada isiklikku kasu;c) on asjaomase liikmesriigi seemnesertifitseerimisasutuse poolt ametlikult litsentsitud ning kõnealune litsentsimine hõlmab inspektorite ametivannet või nende allkirjastatud kirjalikku kohustust täita ametlikke kontrolle reguleerivaid eeskirju;d) teevad kontrolle ametliku järelevalve all ja ametliku kontrolli eeskirjade kohaselt;ii) kontrollitav seemnekultuur kasvatatakse seemnest, mis on rahuldavate tulemustega läbinud ametliku järelkontrolli;iii) ametlikud inspektorid on kontrollinud osa seemnekultuurist. Isetolmlevate kultuuride puhul on see osa 10 % ja risttolmlevate kultuuride puhul 20 % või juhul, kui on tegemist liikidega, mille puhul liikmesriigid näevad sordi ja puhtuse määramiseks ette ametliku laboratoorse kontrolli morfoloogiliste, füsioloogiliste või vajaduse korral biokeemiliste menetlustega, vastavalt 5 % ja 15 %;iv) teatav osa proove seemnekultuuridelt koristatud seemnepartiidest võetakse ametlikuks järelkontrolliks ning vajaduse korral ametlikuks laboratoorseks sordiehtsuse ja -puhtuse kontrolliks;v) liikmesriigid määravad kindlaks sanktsioonid, mida kohaldatakse ametliku järelevalve all tehtud kontrolli eeskirjade rikkumise eest. Liikmesriikide sätestatud sanktsioonid peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad. Sanktsioonid võivad hõlmata lõike 3 punkti i alapunktis c osutatud tunnustuse tagasivõtmist ametlikult litsentsitud inspektoritelt, kes on tunnistatud süüdi ametlike kontrollide eeskirjade tahtlikus või ettevaatamatus rikkumises. Selliste rikkumiste puhul tühistatakse kõik kontrollitud seemnete sertifitseerimised, kui ei ole võimalik tõendada, et kõnealused seemned vastavad endiselt kõikidele asjakohastele nõuetele.4. Ametliku järelevalve all tehtavate kontrollide suhtes kohaldatavaid täiendavaid meetmeid võib võtta vastu artiklis 21 sätestatud korras.Kuni selliste meetmete vastuvõtmiseni järgitakse komisjoni otsuse 89/540/EMÜ artiklis 2 sätestatud tingimusi."3. Artikli 13a esimene lõik asendatakse järgmisega:"Selleks, et leida paremaid alternatiive teatavatele käesolevas direktiivis ettenähtud sätetele, võib artiklis 21 sätestatud korras otsustada kindlaksmääratud tingimustel korraldada ajutisi katseid ühenduse tasandil."4. I lisa A osa punkt 3 asendatakse järgmisega:"3. Kõikide kategooriate sertifitseeritud seemne puhul tehakse vähemalt üks ametlik või ametliku järelevalve all toimuv põldtunnustamine ning eliitseemne puhul vähemalt kaks ametlikku põldtunnustamist, neist üks pistikute ja teine seemneid kasvatavate taimede osas."Artikkel 2Direktiivi 66/401/EMÜ muudetakse järgmiselt.1. Artikli 2 lõike 1 punkti C alapunkt d asendatakse järgmisega:"d) i) mis on ametliku kontrolli käigus tunnistatud eespool nimetatud tingimustele vastavaks võiii) mis I lisas sätestatud tingimuste puhul on ametliku kontrolli käigus või ametliku järelevalve all tehtud kontrolli käigus tunnistatud kõnealustele tingimustele vastavaks."2. Artikli 2 lõige 1a asendatakse järgmisega:"1a. Lõike 1 punktis A osutatud liikide loetelusse tehtavad muudatused võetakse vastu artiklis 21 kehtestatud korras."3. Artiklisse 2 lisatakse järgmised lõiked:"3. Lõike 1 punkti C alapunkti d alapunktis ii osutatud ametliku järelevalve all tehtud kontrolli puhul tuleb täita järgmisi nõudeid:i) inspektorid:a) omavad vajalikku tehnilist kvalifikatsiooni,b) ei tohi kontrollide tegemisest saada isiklikku kasu;c) on asjaomase liikmesriigi seemnesertifitseerimisasutuse poolt ametlikult litsentsitud ning kõnealune litsentsimine hõlmab inspektorite ametivannet või nende allkirjastatud kirjalikku kohustust täita ametlikke kontrolle reguleerivaid eeskirju;d) teevad kontrolle ametliku järelevalve all ja ametliku kontrolli eeskirjade kohaselt;ii) kontrollitav seemnekultuur kasvatatakse seemnest, mis on rahuldavate tulemustega läbinud ametliku järelkontrolli;iii) ametlikud inspektorid on kontrollinud osa seemnekultuurist. Isetolmlevate kultuuride puhul on see osa 10 % ja risttolmlevate kultuuride puhul 20 % või juhul, kui on tegemist liikidega, mille puhul liikmesriigid näevad sordi ja puhtuse määramiseks ette ametliku laboratoorse kontrolli morfoloogiliste, füsioloogiliste või vajaduse korral biokeemiliste menetlustega, vastavalt 5 % ja 15 %;iv) teatav osa proove seemnekultuuridelt koristatud seemnepartiidest võetakse ametlikuks järelkontrolliks ning vajaduse korral ametlikuks laboratoorseks sordiehtsuse ja -puhtuse kontrolliks;v) liikmesriigid määravad kindlaks sanktsioonid, mida kohaldatakse ametliku järelevalve all tehtud kontrolli eeskirjade rikkumise eest. Liikmesriikide sätestatud sanktsioonid peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad. Sanktsioonid võivad hõlmata lõike 3 punkti i alapunktis c osutatud tunnustuse tagasivõtmist ametlikult litsentsitud inspektoritelt, kes on tunnistatud süüdi ametlike kontrollide eeskirjade tahtlikus või ettevaatamatus rikkumises. Selliste rikkumiste puhul tühistatakse kõik kontrollitud seemnete sertifitseerimised, kui ei ole võimalik tõendada, et kõnealused seemned vastavad endiselt kõikidele asjakohastele nõuetele.4. Ametliku järelevalve all tehtavate kontrollide suhtes kohaldatavaid täiendavaid meetmeid võib võtta vastu artiklis 21 sätestatud korras.Kuni selliste meetmete vastuvõtmiseni järgitakse komisjoni otsuse 89/540/EMÜ artiklis 2 sätestatud tingimusi."4. Artikli 13a esimene lõik asendatakse järgmisega:"Selleks, et leida paremaid alternatiive teatavatele käesolevas direktiivis ettenähtud sätetele, võib artiklis 21 sätestatud korras otsustada kindlaksmääratud tingimustel korraldada ajutisi katseid ühenduse tasandil."5. I lisa punkti 6 esimene lause asendatakse järgmisega:"6. Eespool nimetatud standardite või muude tingimuste täitmist kontrollitakse eliitseemne puhul ametlike põldtunnustamistega ning sertifitseeritud seemne puhul ametlike põldtunnustamistega või ametliku järelevalve all tehtud kontrollidega."Artikkel 3Direktiivi 66/402/EMÜ muudetakse järgmiselt.1. Artikli 2 lõike 1 punkti E alapunkt d asendatakse järgmisega:"d) i) mis on ametliku kontrolli käigus tunnistatud eespool nimetatud tingimustele vastavaks võiii) mis I lisas sätestatud tingimuste puhul on ametliku kontrolli käigus või ametliku järelevalve all tehtud kontrolli käigus tunnistatud kõnealustele tingimustele vastavaks."2. Artikli 2 lõike 1 punkti F alapunkt d asendatakse järgmisega:"d) i) mis on ametliku kontrolli käigus tunnistatud eespool nimetatud tingimustele vastavaks võiii) mis I lisas sätestatud tingimuste puhul on ametliku kontrolli käigus või ametliku järelevalve all tehtud kontrolli käigus tunnistatud kõnealustele tingimustele vastavaks."3. Artikli 2 lõike 1 punkti G alapunkt d asendatakse järgmisega:"d) i) mis on ametliku kontrolli käigus tunnistatud eespool nimetatud tingimustele vastavaks võiii) mis I lisas sätestatud tingimuste puhul on ametliku kontrolli käigus või ametliku järelevalve all tehtud kontrolli käigus tunnistatud kõnealustele tingimustele vastavaks."4. Artikli 2 lõige 1a asendatakse järgmisega:"1a. Lõike 1 punktis A osutatud liikide loetelusse tehtavad muudatused võetakse vastu artiklis 21 kehtestatud korras."5. Artiklisse 2 lisatakse järgmised lõiked:"3. Lõike 1 punkti E alapunkti d alapunktis ii, lõike 1 punkti F alapunkti d alapunktis ii ja lõike 1 punkti G alapunkti d alapunktis ii osutatud ametliku järelevalve all tehtud kontrolli puhul tuleb täita järgmisi nõudeid:i) inspektorid:a) omavad vajalikku tehnilist kvalifikatsiooni;b) ei tohi kontrollide tegemisest saada isiklikku kasu;c) on asjaomase liikmesriigi seemnesertifitseerimisasutuse poolt ametlikult litsentsitud ning kõnealune litsentsimine hõlmab inspektorite ametivannet või nende allkirjastatud kirjalikku kohustust täita ametlikke kontrolle reguleerivaid eeskirju;d) teevad kontrolle ametliku järelevalve all ja ametliku kontrolli eeskirjade kohaselt;ii) kontrollitav seemnekultuur kasvatatakse seemnest, mis on rahuldavate tulemustega läbinud ametliku järelkontrolli;iii) ametlikud inspektorid on kontrollinud osa seemnekultuurist. Isetolmlevate kultuuride puhul on see osa 10 % ja risttolmlevate kultuuride puhul 20 % või juhul, kui on tegemist liikidega, mille puhul liikmesriigid näevad sordi ja puhtuse määramiseks ette ametliku laboratoorse kontrolli morfoloogiliste, füsioloogiliste või vajaduse korral biokeemiliste menetlustega, vastavalt 5 % ja 15 %;iv) teatav osa proove seemnekultuuridelt koristatud seemnepartiidest võetakse ametlikuks järelkontrolliks ning vajaduse korral ametlikuks laboratoorseks sordiehtsuse ja -puhtuse kontrolliks;v) liikmesriigid määravad kindlaks sanktsioonid, mida kohaldatakse ametliku järelevalve all tehtud kontrolli eeskirjade rikkumise eest. Liikmesriikide sätestatud sanktsioonid peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad. Sanktsioonid võivad hõlmata lõike 3 punkti i alapunktis c osutatud tunnustuse tagasivõtmist ametlikult litsentsitud inspektoritelt, kes on tunnistatud süüdi ametlike kontrollide eeskirjade tahtlikus või ettevaatamatus rikkumises. Selliste rikkumiste puhul tühistatakse kõik kontrollitud seemnete sertifitseerimised, kui ei ole võimalik tõendada, et kõnealused seemned vastavad endiselt kõikidele asjakohastele nõuetele.4. Ametliku järelevalve all tehtavate kontrollide suhtes kohaldatavaid täiendavaid meetmeid võib võtta vastu artiklis 21 sätestatud korras.Kuni selliste meetmete vastuvõtmiseni järgitakse komisjoni otsuse 89/540/EMÜ artiklis 2 sätestatud tingimusi."6. Artikli 13a esimene lõik asendatakse järgmisega:"Selleks, et leida paremaid alternatiive teatavatele käesolevas direktiivis ettenähtud sätetele, võib artiklis 21 sätestatud korras otsustada kindlaksmääratud tingimustel korraldada ajutisi katseid ühenduse tasandil."7. I lisa punkti 5 esimene lause asendatakse järgmisega:"5. Eespool nimetatud standardite või muude tingimuste täitmist kontrollitakse eliitseemne puhul ametlike põldtunnustamistega ning sertifitseeritud seemne puhul ametlike põldtunnustamistega või ametliku järelevalve all tehtud kontrollidega."Artikkel 4Direktiivi 66/403/EMÜ muudetakse järgmiselt.Artikli 13 järele lisatakse järgmine artikkel:"Artikkel 13bSelleks, et leida paremaid alternatiive teatavatele käesolevas direktiivis ettenähtud sätetele, välja arvatud taimetervist käsitlevad sätted, võib artiklis 19 sätestatud korras otsustada kindlaksmääratud tingimustel korraldada ajutisi katseid ühenduse tasandil.Selliste katsete raames võib liikmesriigid vabastada teatavatest käesolevas direktiivis sätestatud kohustustest. Sellise vabastuse ulatus määratlemisel võetakse arvesse sätet, mille suhtes vabastust kohaldatakse. Katse kestus ei tohi ületada seitset aastat."Artikkel 5Direktiivi 69/208/EMÜ muudetakse järgmiselt.1. Artikli 2 lõike 1 punkti C alapunkt d asendatakse järgmisega:"d) i) mis on ametliku kontrolli käigus tunnistatud eespool nimetatud tingimustele vastavaks võiii) mis I lisas sätestatud tingimuste puhul on ametliku kontrolli käigus või ametliku järelevalve all tehtud kontrolli käigus tunnistatud kõnealustele tingimustele vastavaks."2. Artikli 2 lõike 1 punkti D alapunkt d asendatakse järgmisega:"d) i) mis on ametliku kontrolli käigus tunnistatud eespool nimetatud tingimustele vastavaks võiiii) mis I lisas sätestatud tingimuste puhul on ametliku kontrolli käigus või ametliku järelevalve all tehtud kontrolli käigus tunnistatud kõnealustele tingimustele vastavaks."3. Artikli 2 lõike 1 punkti E alapunkt d asendatakse järgmisega:"d) i) mis on ametliku kontrolli käigus tunnistatud eespool nimetatud tingimustele vastavaks võiii) mis I lisas sätestatud tingimuste puhul on ametliku kontrolli käigus või ametliku järelevalve all tehtud kontrolli käigus tunnistatud kõnealustele tingimustele vastavaks."4. Artikli 2 lõike 1 punkti Ea alapunkt d asendatakse järgmisega:"d) i) mis on ametliku kontrolli käigus tunnistatud eespool nimetatud tingimustele vastavaks võiii) mis I lisas sätestatud tingimuste puhul on ametliku kontrolli käigus või ametliku järelevalve all tehtud kontrolli käigus tunnistatud kõnealustele tingimustele vastavaks."5. Artikli 2 lõike 1 punkti F alapunkt d asendatakse järgmisega:"d) i) mis on ametliku kontrolli käigus tunnistatud eespool nimetatud tingimustele vastavaks võiii) mis I lisas sätestatud tingimuste puhul on ametliku kontrolli käigus või ametliku järelevalve all tehtud kontrolli käigus tunnistatud kõnealustele tingimustele vastavaks."6. Artikli 2 lõige 1a asendatakse järgmisega:"1a. Lõike 1 punktis A osutatud liikide loetelusse tehtavad muudatused võetakse vastu artiklis 20 kehtestatud korras."7. Artiklisse 2 lisatakse järgmised lõiked:"3. Lõike 1 punkti C alapunkti d alapunktis ii, lõike 1 punkti D alapunkti d alapunktis ii, lõike 1 punkti E alapunkti d alapunktis ii, lõike 1 punkti Ea alapunkti d alapunktis ii ja lõike 1 punkti F alapunkti d alapunktis ii osutatud ametliku järelevalve all tehtud kontrolli puhul tuleb täita järgmisi nõudeid:i) inspektorid:a) omavad vajalikku tehnilist kvalifikatsiooni;b) ei tohi kontrollide tegemisest saada isiklikku kasu;c) on asjaomase liikmesriigi seemnesertifitseerimisasutuse poolt ametlikult litsentsitud ning kõnealune litsentsimine hõlmab inspektorite ametivannet või nende allkirjastatud kirjalikku kohustust täita ametlikke kontrolle reguleerivaid eeskirju;d) teevad kontrolle ametliku järelevalve all ja ametliku kontrolli eeskirjade kohaselt;ii) kontrollitav seemnekultuur kasvatatakse seemnest, mis on rahuldavate tulemustega läbinud ametliku järelkontrolli;iii) ametlikud inspektorid on kontrollinud osa seemnekultuurist. Isetolmlevate kultuuride puhul on see osa 10 % ja risttolmlevate kultuuride puhul 20 % või juhul, kui on tegemist liikidega, mille puhul liikmesriigid näevad sordi ja puhtuse määramiseks ette ametliku laboratoorse kontrolli morfoloogiliste, füsioloogiliste või vajaduse korral biokeemiliste menetlustega, vastavalt 5 % ja 15 %;iv) teatav osa proove seemnekultuuridelt koristatud seemnepartiidest võetakse ametlikuks järelkontrolliks ning vajaduse korral ametlikuks laboratoorseks sordiehtsuse ja -puhtuse kontrolliks;v) liikmesriigid määravad kindlaks sanktsioonid, mida kohaldatakse ametliku järelevalve all tehtud kontrolli eeskirjade rikkumise eest. Liikmesriikide sätestatud sanktsioonid peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad. Sanktsioonid võivad hõlmata lõike 3 punkti i alapunktis c osutatud tunnustuse tagasivõtmist ametlikult litsentsitud inspektoritelt, kes on tunnistatud süüdi ametlike kontrollide eeskirjade tahtlikus või ettevaatamatus rikkumises. Selliste rikkumiste puhul tühistatakse kõik kontrollitud seemnete sertifitseerimised, kui ei ole võimalik tõendada, et kõnealused seemned vastavad endiselt kõikidele asjakohastele nõuetele.4. Ametliku järelevalve all tehtavate kontrollide suhtes kohaldatavaid täiendavaid meetmeid võib võtta vastu artiklis 20 sätestatud korras.Kuni selliste meetmete vastuvõtmiseni järgitakse komisjoni otsuse 89/540/EMÜ artiklis 2 sätestatud tingimusi."8. Artikli 12a esimene lõik asendatakse järgmisega:"Selleks, et leida paremaid alternatiive teatavatele käesolevas direktiivis ettenähtud sätetele, võib artiklis 20 sätestatud korras otsustada kindlaksmääratud tingimustel korraldada ajutisi katseid ühenduse tasandil."9. I lisa punkti 5 esimene lause asendatakse järgmisega:"5. Eespool nimetatud standardite või muude tingimuste täitmist kontrollitakse eliitseemne puhul ametlike põldtunnustamistega ning sertifitseeritud seemne puhul ametlike põldtunnustamistega või ametliku järelevalve all tehtud kontrollidega."Artikkel 6Direktiivi 70/457/EMÜ muudetakse järgmiselt.Artiklisse 9 lisatakse järgmine lõige:"5. Sordinimede sobivuse osas kohaldatakse nõukogu 27. juuli 1994. aasta määruse (EÜ) nr 2100/94 (ühenduse sordikaitse kohta) [12] artiklit 63.Sordinimede sobivuse üksikasjalised rakenduseeskirjad võib võtta vastu artiklis 23 sätestatud korras."Artikkel 7Direktiivi 70/458/EMÜ muudetakse järgmiselt.1. Artikli 2 lõige 1a asendatakse järgmisega:"1a. Lõike 1 punktis A osutatud liikide loetelusse tehtavad muudatused võetakse vastu artiklis 40 kehtestatud korras."2. Artikli 29a esimene lõik asendatakse järgmisega:"Selleks, et leida paremaid alternatiive teatavatele käesolevas direktiivis ettenähtud sätetele, võib artiklis 40 sätestatud korras otsustada kindlaksmääratud tingimustel korraldada ajutisi katseid ühenduse tasandil."3. Artiklisse 10 lisatakse järgmine lõige:"5. Sordinimede sobivuse osas kohaldatakse nõukogu 27. juuli 1994. aasta määruse (EÜ) nr 2100/94 (ühenduse sordikaitse kohta) [*] EÜT L 227, 1.9.1994, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 2506/95 (EÜT L 258, 28.10.1995, lk 3). artiklit 63.Sordinimede sobivuse üksikasjalised rakenduseeskirjad võib võtta vastu artiklis 40 sätestatud korras."Artikkel 81. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid enne 1. veebruari 2000. Liikmesriigid teatavad neist viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga hõlmatud valdkonnas nende poolt vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusaktide teksti.Artikkel 9Hiljemalt viie aasta jooksul pärast käesoleva direktiivi jõustumise tähtaega esitab komisjon üksikasjalise hinnangu käesoleva direktiiviga kehtestatud sertifitseerimismenetluse lihtsustamisele. Kõnealune hinnang käsitleb eelkõige võimalikke mõjusid seemne kvaliteedile.Artikkel 10Käesolev direktiiv jõustub Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval.Artikkel 11Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 14. detsember 1998Nõukogu nimeleesistujaW. Molterer[1] EÜT C 289, 24.9.1997, lk 6.[2] EÜT C 167, 29.6.1998, lk 302.[3] EÜT C 73, 9.3.1998, lk 45.[4] EÜT 125, 11.7.1966, lk 2290/66. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 98/95/EÜ (EÜT L 25, 1.2.1999, lk 1).[5] EÜT 125, 11.7.1966, lk 2298/66. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 98/95/EÜ.[6] EÜT 125, 11.7.1966, lk 2309/66. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 98/95/EÜ.[7] EÜT 125, 11.7.1966, lk 2320/66. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 98/95/EÜ.[8] EÜT L 169, 10.7.1969, lk 3. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 98/95/EÜ.[9] EÜT L 225, 12.10.1970, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 98/95/EÜ.[10] EÜT L 225, 12.10.1970, lk 7. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 98/95/EÜ.[11] EÜT L 286, 4.10.1989, lk 24. Otsust on viimati muudetud komisjoni otsusega 96/336/EÜ (EÜT L 128, 29.5.1996, lk 23).[12] EÜT L 227, 1.9.1994, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 2506/95 (EÜT L 258, 28.10.1995, lk 3).--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 2010/60/EL, 30. august 2010 , millega sätestatakse teatavad erandid looduskeskkonna säilitamiseks mõeldud söödakultuuride seemnesegude turustamiseks  EMPs kohaldatav tekst

text:
               31.8.2010

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 228/10

         KOMISJONI DIREKTIIV 2010/60/EL,
   30. august 2010,
   millega sätestatakse teatavad erandid looduskeskkonna säilitamiseks mõeldud söödakultuuride seemnesegude turustamiseks
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse nõukogu 14. juuni 1966. aasta direktiivi 66/401/EMÜ söödakultuuride seemne turustamise kohta, (1) eriti selle artikli 13 lõike 1 neljandat lõiku,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Nagu näitavad mitmesugused rahvusvahelised ja ELi tasandi sündmused, on bioloogilise mitmekesisuse ja taimede geneetiliste ressursside säilitamise küsimus muutunud viimastel aastatel üha olulisemaks. Sellest annavad tunnistust näiteks nõukogu 25. oktoobri 1993. aasta otsus 93/626/EMÜ bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni sõlmimise kohta, (2) nõukogu 24. veebruari 2004. aasta otsus 2004/869/EÜ toidu ja põllumajanduse taimede geneetilisi ressursse käsitleva rahvusvahelise lepingu sõlmimise kohta Euroopa Ühenduse nimel, (3) nõukogu 26. aprilli 2004. aasta määrus (EÜ) nr 870/2004, millega kehtestatakse ühenduse programm põllumajanduse geneetiliste ressursside säilitamise, kirjeldamise, kogumise ja kasutamise kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1467/94, (4) ning nõukogu 20. septembri 2005. aasta määrus (EÜ) nr 1698/2005 Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta (5). Et võtta neid küsimusi arvesse, tuleks söödakultuuride seemnesegude turustamist reguleeriva ELi õigusakti, nimelt direktiivi 66/401/EMÜ kohaselt kehtestada eritingimused.

               (2)

               Selleks et lubada turustada söödakultuuride seemnesegusid, mis on mõeldud kasutamiseks looduskeskkonna säilitamiseks geneetiliste ressursside säilitamise kontekstis (edaspidi „säilitussegud”), isegi kui nende segude komponendid ei vasta mõnele direktiivis 66/401/EMÜ sätestatud turustamise üldnõudele, tuleb ette näha teatavad erandid.

               (3)

               Et tagada säilitussegudena turustatavate segude vastavus kõnealuste erandite nõuetele, tuleb ette näha, et selliste segude turustamine toimub lubade alusel. Loa saamiseks tuleks esitada taotlus.

               (4)

               Käesoleva direktiiviga ei piirata siiski direktiivi 2008/62/EÜ kohaldamist säilitussegude suhtes, mis sisaldavad säilitussorte komisjoni 20. juuni 2008. aasta direktiivi 2008/62/EÜ (millega sätestatakse teatavad erandid kohalike ja piirkondlike oludega kohanenud ja geneetilisest erosioonist ohustatud põllukultuuride rahvaselektsioonsortide ja sortide heakskiitmiseks ning kõnealuste rahvaselektsioonsortide ja sortide seemnete ning seemnekartuli turustamiseks) (6) tähenduses.

               (5)

               Nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiivi 92/43/EMÜ (looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta) (7) kohaselt liikmesriikide määratud erikaitsealadel asuvad säilitamist väärivad looduslikud ja poollooduslikud kasvukohad. Sellised alad tuleks lugeda säilitussegude lähtepiirkondadeks. Liikmesriikidel peaks olema võimalik määrata ka teisi alasid, mis aitavad säilitada taimede geneetilisi ressursse, kui need vastavad võrreldavatele nõuetele.

               (6)

               Tuleks ette näha, et lubadele ja etikettidele märgitakse säilitussegu komponentide liigid ja vajaduse korral alamliigid. Samuti tuleks sätestada selliste direktiiviga 66/401/EMÜ hõlmatud segu komponentide eriomane idanevus, mis ei vasta kõnealuse direktiivi II lisas sätestatud idanevuse nõuetele. Otsekoristuse teel saadud säilitussegude korral tuleb nende nõuete puhul võtta arvesse koristusmeetodit.

               (7)

               Tuleb sätestada erandid seoses säilitussegu kontrollimisega liikmesriikides enne selle turustamiseks loa andmist. Segude kontrollimise viisi puhul tuleks teatavatel juhtudel võtta arvesse ka kasvatatavate kultuuride säilitussegude ja otsekoristuse teel saadud säilitussegude koristusmeetodite erinevusi.

               (8)

               Selleks et tagada säilitussegude turustamine geneetiliste ressursside säilitamise kontekstis, tuleks ette näha piirangud, eelkõige seoses päritolu- ja lähtepiirkonnaga.

               (9)

               Tuleks kehtestada säilitussegude maksimaalne turustatav kogus. Et tagada sellest maksimaalsest kogusest kinnipidamine, peaksid liikmesriigid nõudma, et tootjad teataksid säilitussegude kogused, mille jaoks nad kavatsevad luba taotleda, ja vajaduse korral eraldama tootjatele kogused.

               (10)

               Säilitussegude jälgitavus tuleks tagada asjakohaste pitseerimis- ja märgistusnõuetega.

               (11)

               Et tagada käesoleva direktiivi sätete nõuetekohane kohaldamine, tuleks teha ametlikku järelevalvet.

               (12)

               Komisjon peaks pärast sobiva ajavahemiku möödumist hindama, kas käesoleva direktiiviga ette nähtud meetmed on tõhusad.

               (13)

               Käesoleva direktiiviga ette nähtud meetmed on kooskõlas põllumajanduse, aianduse ja metsanduse seemnete ja paljundusmaterjali alalise komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Mõisted
   Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:
   a)   „lähtepiirkond”–

               i)

               ala, mille liikmesriik on määranud erikaitsealaks vastavalt direktiivi 92/43/EMÜ artikli 4 lõikele 4, või

               ii)

               ala, mis aitab säilitada taimede geneetilisi ressursse ja mille liikmesriik on määranud vastavalt riiklikule menetlusele, mis põhineb direktiivi 92/43/EMÜ artikli 4 lõikes 4 koostoimes kõnealuse direktiivi artikli 1 punktidega k ja l sätestatud kriteeriumidega võrreldavatel kriteeriumidel, ning mida hallatakse, kaitstakse ja mille üle teostatakse järelevalvet kõnealuse direktiivi artiklites 6 ja 11 sätestatuga võrdväärsel viisil;

         b)   „kogumiskoht”– lähtepiirkonna osa, kus seeme on kogutud;
   c)   „otsekoristuse teel saadud segu”– puhastatud või puhastamata seemnesegu, mida turustatakse kogumiskohast kogutud seguna;
   d)   „kasvatatavate kultuuride segu”– seemnesegu, mille tootmisprotsess on järgmine:
   Artikkel 2
   Säilitussegud
   1.   Erandina direktiivi 66/401/EMÜ artikli 3 lõigetest 1 ja 2 võivad liikmesriigid anda loa turustada selliste perekondade, liikide ja vajaduse korral alamliikide segusid, mis on mõeldud kasutamiseks looduskeskkonna säilitamiseks kõnealuse direktiivi artikli 22a lõike 1 punktis b viidatud geneetiliste ressursside säilitamise kontekstis.
   Sellised segud võivad sisaldada direktiiviga 66/401/EMÜ hõlmatud söödakultuuride seemneid lisaks selliste taimede seemnetele, mis ei ole söödakultuurid kõnealuse direktiivi tähenduses.
   Selliseid segusid nimetatakse edaspidi „säilitussegudeks”.
   2.   Kui säilitussegu sisaldab säilitussorti, kohaldatakse direktiivi 2008/62/EÜ.
   3.   Kui käesolevas direktiivis ei ole sätestatud teisiti, kohaldatakse direktiivi 66/401/EMÜ.
   Artikkel 3
   Päritolupiirkond
   Kui liikmesriik annab loa säilitussegu turustada, määratleb ta piirkonna, millega asjaomane segu on looduslikult seotud (edaspidi „päritolupiirkond”). Ta võtab arvesse taimede geneetiliste ressurssidega tegelevatelt asutustelt või liikmesriikide asjaomastelt tunnustatud organisatsioonidelt saadud teavet. Kui päritolupiirkond asub rohkem kui ühes liikmesriigis, määratlevad selle kõik asjaomased liikmesriigid ühisel kokkuleppel.
   Artikkel 4
   Loa andmine
   1.   Liikmesriigid võivad anda loa turustada säilitussegu selle päritolupiirkonnas eeldusel, et segu vastab otsekoristuse teel saadud säilitussegu puhul artikli 5 nõuetele või kasvatatavate kultuuride säilitussegu puhul artikli 6 nõuetele.
   2.   Luba sisaldab järgmisi andmeid:

               a)

               tootja nimi ja aadress;

               b)

               koristusmeetod – kas otsekoristus või kasvatatavad kultuurid;

               c)

               komponentide (liikide ja vajaduse korral alamliikide) massiprotsent;

               d)

               kasvatatavate kultuuride säilitussegude korral selliste direktiiviga 66/401/EMÜ hõlmatud segu komponentide eriomane idanevus, mis ei vasta kõnealuse direktiivi II lisas sätestatud idanevuse nõuetele;

               e)

               segu kogus, mille jaoks luba taotletakse;

               f)

               päritolupiirkond;

               g)

               turustuspiirangud päritolupiirkonnas;

               h)

               lähtepiirkond;

               i)

               kogumiskoht ja kasvatatavate kultuuride säilitussegu puhul ka kasvatuskoht;

               j)

               kogumiskoha kasvukohatüüp ja

               k)

               kogumise aasta.

         3.   Lõike 2 punkti c puhul piisab otsekoristuse teel saadud säilitussegude korral sellest, kui märkida liikidena ja vajaduse korral alamliikidena sellised komponendid, mis on kogumiskoha kasvukohatüübile iseloomulikud ja mis on segu komponentidena olulised loodusliku keskkonna säilitamiseks geneetiliste ressursside säilitamise kontekstis.
   Artikkel 5
   Loa nõuded otsekoristuse teel saadud säilitussegude puhul
   1.   Otsekoristuse teel saadud säilitussegu peab olema kogutud lähtepiirkonna kogumiskohast, kuhu ei ole seemet külvatud 40 aasta jooksul enne artikli 7 lõikes 1 viidatud tootja taotluse kuupäeva. Lähtepiirkond peab asuma päritolupiirkonnas.
   2.   Otsekoristuse teel saadud säilitussegu selliste komponentide osakaal, mis on kogumiskoha kasvukohatüübile iseloomulikud liigid ja vajaduse korral alamliigid ning mis on segu komponentidena olulised loodusliku keskkonna säilitamiseks geneetiliste ressursside säilitamise kontekstis, peab olema piisav, et taasluua kogumiskoha kasvukohatüüp.
   3.   Lõikes 2 viidatud komponentide idanevus peab olema piisav, et taasluua kogumiskoha kasvukohatüüp.
   4.   Lõikele 2 mittevastavate liikide ja vajaduse korral alamliikide maksimaalne sisaldus ei tohi olla üle 1 massiprotsendi. Otsekoristuse teel saadud säilitussegu ei tohi sisaldada järgmisi liike: Avena fatua, Avena sterilis ja Cuscuta spp. Rumex spp., välja arvatud Rumex acetosella ja Rumex maritimus’e maksimaalne sisaldus ei tohi olla üle 0,05 massiprotsendi.
   Artikkel 6
   Loa nõuded kasvatatavate kultuuride säilitussegude puhul
   1.   Kasvatatavate kultuuride säilitussegu puhul peab kogutud seeme, millest kasvatatavate kultuuride seemnesegu toodetakse, olema kogutud lähtepiirkonna kogumiskohast, kuhu ei ole seemet külvatud 40 aasta jooksul enne artikli 7 lõikes 1 viidatud tootja taotluse kuupäeva. Lähtepiirkond peab asuma päritolupiirkonnas.
   2.   Kasvatatavate kultuuride säilitussegu seemned peavad kuuluma liikidesse ja vajaduse korral alamliikidesse, mis on kogumiskoha kasvukohatüübile iseloomulikud ja segu komponentidena olulised loodusliku keskkonna säilitamiseks geneetiliste ressursside säilitamise kontekstis.
   3.   Kasvatatavate kultuuride säilitussegu komponendid, mis on söödakultuuride seemned direktiivi 66/401/EMÜ tähenduses, peavad enne segamist vastama direktiivi 66/401/EMÜ II lisa III jaos sätestatud tarbeseemne nõuetele, mis on analüütilise puhtuse puhul sätestatud kõnealuse lisa I jao punkti 2 alapunktis A esitatud tabeli 4.–11. veerus, III lisa 4. veerus täpsustatud massiga proovis (kokku veeru kohta), muude taimeliikide maksimaalse sisalduse puhul II lisa I jao punkti 2 alapunktis A esitatud tabeli 12., 13. ja 14. veerus ning liigi Lupin seemnetega seotud tingimuste puhul kõnealuse lisa I jao punkti 2 alapunktis A esitatud tabeli 15. veerus.
   4.   Kasvatada on lubatud viis põlvkonda.
   Artikkel 7
   Menetlusnõuded
   1.   Luba antakse tootja taotluse alusel.
   Taotlusega koos esitatakse teave, mis on vajalik artiklite 4 ja 5 (otsekoristuse teel saadud säilitussegude puhul) või artiklite 4 ja 6 (kasvatatavate kultuuride säilitussegude puhul) nõuete täitmise kontrollimiseks.
   2.   Otsekoristuse teel saadud säilitussegude puhul teostab liikmesriik, kus kogumiskoht asub, visuaalsed vaatlused.
   Visuaalsed vaatlused tehakse kogumiskohas kasvuperioodil piisava sagedusega, et tagada segu vastavus vähemalt artikli 5 lõigetes 2 ja 4 sätestatud loa nõuetele.
   Visuaalse vaatluse teinud liikmesriik dokumenteerib selle tulemused.
   3.   Kasvatatavate kultuuride säilitussegude puhul teeb liikmesriik ise või laseb enda ametliku järelevalve all teha taotluse läbivaatamise ajal katseid, et kontrollida säilitussegu vastavust vähemalt artikli 6 lõigetes 2 ja 3 sätestatud loa nõuetele.
   Katsed tehakse kooskõlas hetkel kasutusel olevate rahvusvaheliste meetoditega või selliste meetodite puudumise korral kooskõlas muude asjakohaste meetoditega.
   Asjaomane liikmesriik tagab, et katsete tegemiseks vajalikud proovid võetakse homogeensetest partiidest. Liikmesriik tagab, et kohaldatakse direktiivi 66/401/EMÜ artikli 7 lõikes 2 sätestatud eeskirju partii ja sellest võetud proovi massi kohta.
   Artikkel 8
   Koguseline piirang
   Liikmesriigid tagavad, et igal aastal turustatav säilitussegude seemnete kogus ei ole üle 5 % direktiiviga 66/401/EMÜ hõlmatud söödakultuuride seemnesegude kogumassist, mida asjaomane liikmesriik vastaval aastal turustab.
   Artikkel 9
   Koguseliste piirangute kohaldamine
   1.   Otsekoristuse teel saadud säilitussegude puhul tagavad liikmesriigid, et tootjad teatavad neile enne iga tootmisperioodi algust säilitussegude seemnekoguse, mille jaoks nad kavatsevad luba taotleda, ning kavandatava kogumiskoha või kavandatavate kogumiskohtade suuruse ja asukoha.
   Kasvatatavate kultuuride säilitussegude puhul tagavad liikmesriigid, et tootjad teatavad neile enne iga tootmisperioodi algust säilitussegude seemnekoguse, mille jaoks nad kavatsevad luba taotleda, kavandatava kogumiskoha või kavandatavate kogumiskohtade suuruse ja asukoha ning kavandatava kasvatuskoha või kavandatavate kasvatuskohtade suuruse ja asukoha.
   2.   Kui lõikes 1 viidatud teadete põhjal ületatakse tõenäoliselt artiklis 8 sätestatud koguseid, määravad liikmesriigid igale asjaomasele tootjale koguse, mida ta võib vastaval tootmisperioodil turustada.
   Artikkel 10
   Pakendite ja konteinerite pitseerimine
   1.   Liikmesriigid tagavad, et säilitussegusid turustatakse üksnes suletud ja pitseeritud pakendites ja konteinerites.
   2.   Et tagada pitseerimine, peab pitseerimissüsteem koosnema vähemalt etiketist või kinnitatud pitserist.
   3.   Lõikes 1 viidatud pakendid ja konteinerid peavad olema pitseeritud nii, et neid ei saa avada pitseerimissüsteemi kahjustamata või tootja etiketile, pakendile või konteinerile avamisjälgi jätmata.
   Artikkel 11
   Märgistamine
   1.   Liikmesriigid tagavad, et säilitussegude pakendid ja konteinerid on varustatud tootja etiketi või trükitud või templiga löödud sildiga, mis sisaldab vähemalt järgmist teavet:

               a)

               sõnad „ELi eeskirjad ja standardid”;

               b)

               etiketi paigaldamise eest vastutava isiku nimi ja aadress või tunnusmärk;

               c)

               koristusmeetod: otsekoristus või kasvatatavad kultuurid;

               d)

               pitseerimise aasta järgmisel kujul: „pitseeritud …” (aasta);

               e)

               päritolupiirkond;

               f)

               lähtepiirkond;

               g)

               kogumiskoht;

               h)

               kogumiskoha kasvukohatüüp;

               i)

               sõnad „söödakultuuride seemne säilitussegu, mis on mõeldud kasutamiseks aladel, mille kasvukohatüüp on sama mis kogumiskohal (v.a biootilised tingimused)”;

               j)

               partii viitenumber, mille annab etiketi paigaldamise eest vastutav isik;

               k)

               komponentide (liikide ja vajaduse korral alamliikide) massiprotsent;

               l)

               deklareeritud neto- või brutomass;

               m)

               granuleeritud pestitsiidide, puhtimisainete või muude tahkete lisandite kasutamise korral tuleb ära märkida lisandi laad ning ligikaudne seemnekogumi või puhaste seemnete massi ja kogumassi suhe ja

               n)

               kasvatatavate kultuuride säilitussegude puhul selliste direktiiviga 66/401/EMÜ hõlmatud segu komponentide eriomane idanevus, mis ei vasta kõnealuse direktiivi II lisas sätestatud idanevuse nõuetele.

         2.   Lõike 1 punkti k puhul piisab sellest, kui märgitakse ära otsekoristuse teel saadud säilitussegude komponendid, nagu on sätestatud artikli 4 lõikes 3.
   3.   Kui nõutavate eriomaste idanevuste arv on suurem kui viis, piisab lõike 1 punkti n puhul sellest, kui märgitakse ära nõutavate eriomaste idanevuste keskmine.
   Artikkel 12
   Järelevalve
   Liikmesriigid tagavad ametliku järelevalve kaudu käesoleva direktiivi nõuete järgimise.
   Artikkel 13
   Aruandlus
   Liikmesriigid tagavad, et nende territooriumil tegutsevad tootjad teatavad igal tootmisperioodil turustatud säilitussegude kogused.
   Liikmesriigid teatavad komisjonile ja teistele liikmesriikidele viimaste nõudmisel nende territooriumil turustatud säilitussegude kogused.
   Artikkel 14
   Taimede geneetiliste ressurssidega tegelevatest tunnustatud organisatsioonidest teatamine
   Liikmesriigid teatavad komisjonile viimase nõudmisel taimede geneetiliste ressurssidega tegelevad asutused või liikmesriikide asjaomased tunnustatud organisatsioonid.
   Artikkel 15
   Hindamine
   Komisjon hindab käesoleva direktiivi rakendamist 31. detsembriks 2014.
   Artikkel 16
   Ülevõtmine
   1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 30. novembriks 2011. Nad edastavad kõnealuste normide teksti ning kõnealuste normide ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.
   Kui liikmesriigid kõnealused normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastu võetavate põhiliste riiklike õigusnormide teksti.
   Artikkel 17
   Jõustumine
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 18
   Adressaadid
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 30. august 2010

            Komisjoni nimel

            president

         José Manuel BARROSO

      (1)  EÜT 125, 11.7.1966, lk 2298/66.

      (2)  EÜT L 309, 13.12.1993, lk 1.

      (3)  ELT L 378, 23.12.2004, lk 1.

      (4)  ELT L 162, 30.4.2004, lk 18.

      (5)  ELT L 277, 21.10.2005, lk 1.

      (6)  ELT L 162, 21.6.2008, lk 13.

      (7)  EÜT L 206, 22.7.1992, lk 7.