title: Komisjoni direktiiv 98/42/EÜ, 19. juuni 1998, millega muudetakse nõukogu direktiivi 95/21/EÜ laevaohutust, reostuse vältimist ning elu- ja töötingimusi laevadel käsitlevate rahvusvaheliste standardite rakendamise kohta ühenduse sadamaid kasutavate ja liikmesriikide jurisdiktsiooni all olevates vetes sõitvate laevade suhtes (sadamariigi kontroll)EMPs kohaldatav tekst.

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31998L0042

Euroopa Liidu Teataja L 184 , 27/06/1998 Lk 0040 - 0046

		Komisjoni direktiiv 98/42/EÜ,19. juuni 1998,millega muudetakse nõukogu direktiivi 95/21/EÜ laevaohutust, reostuse vältimist ning elu- ja töötingimusi laevadel käsitlevate rahvusvaheliste standardite rakendamise kohta ühenduse sadamaid kasutavate ja liikmesriikide jurisdiktsiooni all olevates vetes sõitvate laevade suhtes (sadamariigi kontroll)(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 19. juuni 1995. aasta direktiivi 95/21/EÜ laevaohutust, reostuse vältimist ning elu- ja töötingimusi laevadel käsitlevate rahvusvaheliste standardite rakendamise kohta ühenduse sadamaid kasutavate ja liikmesriikide jurisdiktsiooni all olevates vetes sõitvate laevade suhtes (sadamariigi kontroll), [1] viimati muudetud direktiiviga 98/25/EÜ, [2] eriti selle artiklit 19,ning arvestades, et:on vaja võtta arvesse Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni (IMO) konventsioonide, protokollide, koodeksite ja resolutsioonide jõustunud muudatusi ning vastastikuse mõistmise Pariisi memorandumi arenguid ja kaalutlusi;pärast direktiivi 95/21/EÜ vastuvõtmist on tehtud laevade parema väljavalimissüsteemi parandamiseks lisajõupingutusi; vastastikuse mõistmise Pariisi memorandumi raames arendatud väljavalimisteguri süsteem tuleks inkorporeerida sellesse direktiivi;direktiivi 95/21/EÜ II lisas osutatud tunnistuste ja dokumentide loetelu tuleks muuta, et võtta arvesse rahvusvaheliste õigusaktide jõustunud muudatusi;nimetatud direktiivi III lisas esitatud üksikasjalikuma kontrolli "põhjendatud aluse" loetelu tuleks muuta, pidades silmas IMO resolutsioonis A.787(19) esitatud täielikumat loetelu;vastavalt nimetatud direktiivi IV lisale on kord ja suunised, mida inspektorid laeva kontrollides peavad täitma, määratud IMO resolutsioonides A.466(XII) koos muudatustega, A.542(13), MEPC.26(23) ja A.742(18); seda IV lisa tuleks muuta, et võtta arvesse nende resolutsioonide kehtetuks tunnistamist IMO resolutsiooniga A.787(19); resolutsioonis A.787(19) kirjeldatud kord on inkorporeeritud vastastikuse mõistmise Pariisi memorandumi I lisasse "Sadamariikide kontrolli kord";otsuse kujundamisel laeva kinnipidamise kohta kohaldab inspektor nimetatud direktiivi VI lisas kehtestatud kriteeriume; kuid on kohatu pidada laeva kinni õnnetusjuhtumi tagajärjel tekkinud vigastuste tõttu, eeldusel et teatavad tingimused on täidetud;samuti tuleks muuta nimetatud VI lisa, pidades silmas IMO resolutsioonis A.787(19) sisalduvaid sätteid, eelkõige seoses 1978. aasta meremeeste väljaõppe, diplomeerimise ja vahiteenistuse aluste rahvusvahelise konventsiooniga (STCW);käesolevas direktiivis ettenähtud meetmed on kooskõlas nõukogu direktiivi 93/75/EMÜ, [3] viimati muudetud komisjoni direktiiviga 97/34/EÜ, [4] artikli 12 alusel moodustatud komitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 95/21/EÜ muudetakse järgmiselt.1. Artikli 5 lõige 2 asendatakse järgmisega:"2. Laevade kontrolliks väljavalimisel paneb pädev asutus tingimusteta esmajärjekorda I lisa I osas osutatud laevad. Määrates I lisas loetletud teiste laevade kontrollimise järjekorda, kasutab pädev asutus I lisa II osas osutatud laeva üldist väljavalimistegurit."2. I, II, III, IV ja VI lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi lisale.Artikkel 21. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 30. septembriks 1998. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastu võetud siseriiklike õigusnormide teksti.Artikkel 3Käesolev direktiiv jõustub seitsmendal päeval pärast avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 19. juuni 1998Komisjoni nimelkomisjoni liigeNeil Kinnock[1] EÜT L 157, 7.7.1995, lk 1.[2] EÜT L 133, 7.5.1998, lk 19.[3] EÜT L 247, 5.10.1993, lk 19.[4] EÜT L 158, 17.6.1997, lk 40.--------------------------------------------------LISA1. I lisa asendatakse järgmisega:"I LISAESMAJÄRJEKORRAS KONTROLLITAVAD LAEVAD(osutatud artikli 5 lõikes 2)I. Esmatähtsad teguridOlenemata väljavalimisteguri väärtusest, loetakse järgmised laevad tingimusteta kontrollimise esmajärjekorda.1. Laevad, milles lootside või sadamavaldajate ettekande põhjal on puudusi, mis võivad ohustada laevade ohutut sõitu (direktiivi 93/75/EMÜ ja käesoleva direktiivi artikli 13 alusel).2. Laevad, mis ei täida direktiivis 93/75/EMÜ ettenähtud kohustusi.3. Laevad, mille kohta teine liikmesriik on esitanud ettekande või teatise.4. Laevad, mille kohta kapten, laevapere liige või mis tahes isik või organisatsioon, kellel on õigustatud huvi laeva ohutu toimimise, laeva töö- ja elamistingimuste või reostuse vältimise vastu, on esitanud ettekande või kaebuse, kui kõnealune liikmesriik ei loe ettekannet või kaebust selgelt alusetuks; ettekande või kaebuse esitanud isikut ei tehta kõnealuse laeva kaptenile või omanikule teatavaks.5. Laevad:- mis on teel sadamasse osalenud kokkupõrkes, sõitnud kinni madalikule või kaldale,- mida on süüdistatud kahjulike ainete või heitvete ärajuhtimist käsitlevate sätete oletatavas rikkumises,- mis on manööverdanud ebareeglipäraselt või ohtlikult, kusjuures nad ei ole täitnud IMO laevaliikluskorraldusmeetmeid või meresõiduohutuse tavasid ja korda, või- mida on muul moel käitatud viisil, mis ohustab isikuid, vara või keskkonda.6. Laevad, mille kuulumine oma klassi on ohutuse tagamise põhjustel viimase kuu jooksul peatatud.II. Üldine väljavalimistegurJärgmised laevad arvatakse kontrollimise esmajärjekorda.| Väljavalimisteguri väärtus |1.Liikmesriigi sadamat esmakordselt või enam kui 12 kuu möödumisel külastavad laevad. Nende kriteeriumide kohaldamisel võtavad liikmesriigid arvesse ka vastastikuse mõistmise memorandumi osalisriikide tehtud kontrolli. Selleks vajalike andmete puudumisel kasutavad liikmesriigid olemasolevaid Sirenaci andmeid ja kontrollivad neid laevu, mis ei ole andmebaasis Sirenac registreeritud pärast andmebaasi jõustumist 1. jaanuaril 1993. | +20 |2.Laevad, mida ükski liikmesriik ei ole viimase kuue kuu jooksul kontrollinud. | +10 |3.Laevad, mille konventsioonidekohaselt väljaantud kohustuslikud tunnistused laeva konstruktsiooni ja varustuse kohta ning klassifikatsioonitunnistused on välja andnud organisatsioon, mida ei tunnustata nõukogu 22. novembri 1994. aasta direktiivi 94/57/EÜ(laevade kontrolli ja ülevaatusega tegelevate organisatsioonide ning veeteede ameti vastavat tegevust käsitlevate ühiste eeskirjade ja standardite kohta) tingimuste alusel. | + 5 |4.Selle riigi lipu all sõitvad laevad, mis esineb kolmel järjestikusel aastal vastastikuse mõistmise memorandumi aastaaruandes avaldatud keskmisest sagedasemate kinnipidamiste ja viivituste tabelis: | |—0-3 % üle keskmise | + 3 |—3,1-6 % üle keskmise | + 4 |—rohkem kui 6 % üle keskmise | + 5 |5.Laevad, mis võivad liikmesriigi sadamast lahkuda teatavatel tingimustel: | |a)iga puuduse eest, mis tuleb kõrvaldada enne väljumist | + 1 |b)iga puuduse eest, mis tuleb kõrvaldada järgmises sadamas | + 1 |c)iga kahe puuduse eest, mis tuleb kõrvaldada 14 päeva jooksul | + 1 |d)iga kahe puuduse eest, mille suhtes on määratud muud tingimused | + 1 |e)kui laevaga seotud meetmed on võetud ja kõik puudused on kõrvaldatud | − 2 |6.Laevad, millel on eelmise kontrolli käigus avastatud puudusi, vastavalt puuduste arvule: | |—0, | −15 |—1-5, | 0 |—6-10, | + 5 |—11-20, | +10 |—üle 20 puuduse | +15 |7.Laevad, mis on kinni peetud eelmises sadamas. | +15 |8.Laevad, mis sõidavad sellise riigi lipu all, mis ei ole ratifitseerinud käesoleva direktiivi artiklis 2 osutatud kõiki kohaseid rahvusvahelisi konventsioone. | + 1 |9.Laevad, mis sõidavad sellise riigi lipu all, mille puuduste määr on üle keskmise. | + 1 |10.Laevad, mille klassi puudus on üle keskmise. | + 1 |11.Sellisesse kategooriasse kuuluvad laevad, mille suhtes on otsustatud rakendada laiendatud kontrolli (käesoleva direktiivi artikli 7 alusel). | + 5 |12.Muud laevad: | |—13 kuni 20 aastat vanad | + 1 |—21 kuni 24 aastat vanad | + 2 |—üle 25 aasta vanad | + 3 |Väljavalimistegur on üksikule laevale vastavalt käesoleva lisa sätetele omistatud ja infosüsteemis Sirenac sisalduv arvväärtus.Eespool loetletud laevade esmajärjekorra määramisel võtab pädev asutus arvesse üldist väljavalimistegurist lähtuvat järjekorda. Suurem väljavalimistegur viitab esmajärjekorras kontrollimisele. Väljavalimistegur on eespool toodud kohaldatavate väljavalimistegurite väärtuste summa. Punkte 5, 6 ja 7 kohaldatakse ainult viimase 12 kuu jooksul läbiviidud kontrollimiste suhtes. Väljavalimise kogutegur ei ole väiksem kui punktide 4, 8, 9, 10, 11 ja 12 summa."2. II lisa muudetakse järgmiselt.1. Punkt 13 asendatakse järgmisega:"13. Vastavalt rahvusvahelisele laevade ohutu ekspluateerimise ja reostuse vältimise korralduse koodeksile (SOLAS, IX peatükk) välja antud nõuetele vastavuse dokumendi koopia ja ohutu korraldamise tunnistus."2. Punkti 14 järele lisatakse järgmine tekst:"15. Tunnistus laeva vastavusest ohtlike kaupade veo erinõuetele.16. Kiirlaeva ohutuse tunnistus ja kiirlaeva tegevusluba.17. Ohtlike kaupade eriloetelu või manifest või üksikasjalik lastimisplaan.18. Laeva logiraamat tehtud katsetamiste ja õppuste kohta ning andmed päästevahendite ja -korralduse kontrolli ja hoolduse kohta.19. Eriotstarbelise laeva ohutuse tunnistus.20. Ujuva merepuurplatvormi ohutuse tunnistus.21. Naftatankerite puhul naftalekke seire- ja kontrollisüsteemi andmed viimase lastiga reisi kohta.22. Laevahäirete kava, tuletõrjeplaan ja reisilaevade puhul kahjustuste kontrollikava.23. Laeva operatiivplaan naftareostuse puhuks.24. Ülevaatusaktid (puistlasti- ja naftatankerite puhul).25. Sadamariikide järelevalve eelmine kontrollakt.26. Ro-ro-reisiparvlaevade puhul teave A/A maksimaalse suhte kohta.27. Teraviljaveo luba.28. Lasti kinnitamise käsiraamat."3. III lisa asendatakse järgmisega:"III LISANÄITED ÜKSIKASJALIKUMA KONTROLLI "PÕHJENDATUD ALUSTE" KOHTA(osutatud artikli 6 lõikes 3)1. I lisa I osas ja II osa lõigetes II-3, II-4, II-5b, II-5c, II-8 ja II-11 kindlaksmääratud laevad.2. Naftaraamatut ei ole nõuetekohaselt peetud.3. Tunnistuste ja muude dokumentide kontrollimisel (vt artikli 6 lõike 1 punkti a ja lõiget 2) on avastatud ebatäpsusi.4. Viited selle kohta, et laevapere liikmed ei täida nõukogu 22. novembri 1994. aasta direktiivi 94/58/EÜ (meremeeste väljaõppe miinimumtaseme kohta) [1] artikli 8 nõudeid.5. Tõendid selle kohta, et lastimis- ja muid toiminguid ei ole tehtud ohutult või vastavalt IMO suunistele, näiteks ületab hapnikusisaldus peatoite kaudu lastitankidesse antavas inertses gaasis ettenähtud piirnormi.6. Naftatankeri kapten ei esita naftalekke seire- ja kontrollisüsteemi andmeid viimase lastiga reisi kohta.7. Ajakohase laevahäirete kava puudumine või laevapere liikmed ei tea oma kohustusi tulekahju korral või korralduse puhul laev maha jätta.8. Väärate hädakutsungite saatmise järel ei ole neid nõuetekohaselt tühistatud.9. Konventsioonidega nõutavate peamiste seadmete või abinõude puudumine.10. Äärmiselt ebasanitaarsed tingimused laeval.11. Inspektori üldmulje ja tähelepanekud osutavad, et laevakeres või konstruktsioonis on tõsiseid vigu või puudusi, mis võivad ohustada laeva konstruktsiooni vastupidavust, veekindlust või ilmastikukindlust.12. Teave või tõendid selle kohta, et kapten või laevapere ei ole kursis laevaohutuse või reostuse vältimisega seotud elementaarsete laevatoimingutega või ei ole neid toiminguid läbi viidud."4. IV lisa asendatakse järgmisega:"IV LISALAEVAKONTROLLI KORD(osutatud artikli 6 lõikes 4)1. Ohutu mehitamise põhimõtted (IMO resolutsioon A.481(XII)) ja lisad, mis on minimaalse ohutu mehitamise tunnistuse sisukord (1. lisa) ja ohutu mehitamise põhimõtete kohaldamise suunised (2. lisa).2. Rahvusvahelise ohtlike kaupade mereveo eeskirja sätted.3. Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (ILO) trükis: "Töötingimuste kontroll laeval: kontrollimise suunised".4. Vastastikuse mõistmise Pariisi memorandumi I lisa "Sadamariikide kontrolli kord"."5. VI lisa muudetakse järgmiselt.1. Sissejuhatusele lisatakse järgmine lõige:"Kui kinnipidamise aluseks on teel sadamasse õnnestusjuhtumi tagajärjel saadud laeva vigastused, ei anta kinnipidamiskorraldust, eeldusel et:1. on kohaselt arvestatud SOLAS 74 konventsiooni eeskirja I/11(c) nõudeid, mis puudutavad teatamist lipuriigi valitsusele, nimetatud ülevaatajale või tunnustatud organisatsioonile, kes vastutab asjakohase tunnistuse väljaandmise eest;2. enne sadamasse sisenemist on kapten või laeva omanik esitanud sadamariikide kontrolli asutusele üksikasjad toimunud õnnetuse ja saadud vigastuste kohta ning teabe nõutava lipuriigi valitsusele teatamise kohta;3. laev võtab asutust rahuldaval viisil kohased vigastuste kõrvaldamise meetmed ja4. saanud teate vigastuste kõrvaldamise kohta, on asutus kandnud hoolt, et ohutust, tervist või keskkonda selgelt ohustanud puudused on kõrvaldatud."2. Punktile 3 lisatakse järgmine:"Kuid STCW 78 konventsiooni valdkonnas on allpool, punkti 3.8 all loetletud kinnipidamist õigustavad puudused ainsad, mis on kinnipidamise aluseks käesoleva konventsiooni alusel."3. Punktile 3.2 lisatakse järgmine:"13. Tõsised puudused tegutsemistingimustes, nagu neid kirjeldatakse vastastikuse mõistmise memorandumi I lisa osas 5.5.14. Laevapere liikmete arvu, koostise või pädevuse mittevastavus ohutu mehitamise tunnistusele."4. Punkt 3.8 asendatakse järgmisega:"1. Meremeestel, kellel on kohustus omada tunnistust, puudub kohane tunnistus, kehtiv vabastus või dokument selle kohta, et lipuriigi valitsusele on esitatud sobivustunnistuse saamise taotlus.2. Lipuriigi valitsuse kohaldatavad ohutu mehitamise nõuded ei ole täidetud.3. Navigatsiooni- või masinavahi korraldus ei vasta lipuriigi valitsuse määratud nõuetele.4. Vahis puudub pädev isik, kes töötaks seadmetega, mis on olulised ohutuks meresõiduks, ohutuks raadioühenduseks või merereostuse vältimiseks.5. Ei suudeta tõestada meremeeste erialaseid oskusi, mis on vajalikud laevaohutuse ja reostuse vältimise alaste ülesannete täitmiseks.6. Reisi alguses ei suudeta määrata esimesse vahikorda ning järgnevatesse vahikordadesse isikuid, kes oleksid piisavalt väljapuhanud ja muidu sobivad teenistusülesande täitmiseks."[1] EÜT L 319, 12.12.1994, lk 28.--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv, 9. aprill 1968, viinamarjade vegetatiivse paljundusmaterjali turustamise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31968L0193

Euroopa Liidu Teataja L 093 , 17/04/1968 Lk 0015 - 0023 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 2 Lk 0032  Taanikeelne eriväljaanne: Seeria I Peatükk 1968(I) Lk 0091  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 2 Lk 0032  Ingliskeelne eriväljaanne: Seeria I Peatükk 1968(I) Lk 0093  - 0103 Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 03 Köide 3 Lk 0039  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 03 Köide 2 Lk 0124  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 03 Köide 2 Lk 0124

		Nõukogu direktiiv,9. aprill 1968,viinamarjade vegetatiivse paljundusmaterjali turustamise kohta(68/193/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 43,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse assamblee arvamust, [1]pärast konsulteerimist majandus- ja sotsiaalkomiteeganing arvestades, et:veiniviinamarjade ja lauaviinamarjade tootmisel on ühenduse põllumajanduses väga tähtis koht;rahuldavad tulemused viinamarjakasvatuses sõltuvad oluliselt õige paljundusmaterjali kasutamisest; selleks on teatavad liikmesriigid mõnda aega piiranud viinamarjade vegetatiivse paljundusmaterjali turustamist kõrge kvaliteediga paljundusmaterjaliga; need liikmesriigid on saanud kasutada kümnete aastate jooksul läbi viidud süstemaatilist taimeselektsioonialast tööd, mille tulemusel on arendatud stabiilsed ja ühtsed viinamarjasordid, mis oma omadustelt tõotavad püstitatud eesmärkide saavutamisel tuua suurt kasu;ühenduse viinamarjakasvatuse saagikust saab veelgi suurendada, kui liikmesriigid kohaldavad turustamiseks lubatavate sortide suhtes võimalikult rangeid ühtseid eeskirju;turustamise piiramine teatavate sortidega on siiski põhjendatud ainult juhul, kui viinamarjakasvataja on kindel, et tal on kindlasti võimalik hankida nende sortide paljundusmaterjali;selleks on teatavad liikmesriigid kohaldanud sertifitseerimiskavasid, mis on ametliku kontrolli raames ette nähtud sordiehtsuse ja -puhtuse ning tervisliku seisundi (eriti viirushaiguste osas) tagamiseks; nimetatud kavad võivad moodustada ühenduse ühtse sertifitseerimiskava aluse;sellist kava tuleks kohaldada ühenduses toodetud paljundusmaterjali turustamisel nii teistes liikmesriikides kui siseturgudel;üldjuhul tuleb lubada viinamarjade või paljundusmaterjali tootmiseks paljundusmaterjali turustada juhul, kui see on ametlikult kontrollitud ja kooskõlas sertifitseerimiseeskirjadega sertifitseeritud kui eliitpaljundusmaterjal või sertifitseeritud paljundusmaterjal; tehniliste mõistete "eliitpaljundusmaterjal" ja "sertifitseeritud paljundusmaterjal" valik põhineb juba olemasoleval rahvusvahelisel terminoloogial ja teiste taimede botaaniliste perekondade ja liikide suhtes kohaldatavatel ühenduse kavadel;oleks soovitav piirata turustamist viinamarjade kloonaretuse teel saadud sertifitseeritud paljundusmaterjaliga; hetkel on nimetatud eesmärgi saavutamine siiski võimatu, kuna selline materjal ei suuda täielikult katta ühenduse vajadusi; seetõttu tuleks lubada ajutiselt turustada kontrollitud standardmaterjali, mis peab samuti olema sordiehtne ja -puhas, kuid millele ei saa anda samu tagatisi kui kloonaretuse teel saadud paljundusmaterjalile; nimetatud kategooria tuleks järk-järgult kaotada;kui viinamarju ei paljundata või kui paljundusmaterjali ei turustata liikmesriigis, tundub olevat põhjendatud vabastada vastav liikmesriik kohustusest korraldada standardmaterjali sertifitseerimist või kontrolli, ilma et see mõjutaks kohustust piirata turustamist sertifitseeritud paljundusmaterjali või standardpaljundusmaterjaliga;väikse majandusliku tähtsuse tõttu ei kohaldata ühenduse eeskirju turule mitteviidava paljundusmaterjali suhtes; liikmesriigid peavad säilitama õiguse kohaldada sellise paljundusmaterjali suhtes erisätteid;ühenduse eeskirju ei tohiks kohaldada kolmandatesse riikidesse eksportimiseks ettenähtud paljundusmaterjali suhtes;nõukogu peab kolmandates riikides toodetud ja ühenduses turustatud paljundusmaterjali suhtes kohaldatavad ühenduse eeskirjad vastu võtma hiljemalt 31. detsembriks 1969;ühenduse paljundusmaterjali geneetiliste omaduste ja välise kvaliteedi parandamiseks tuleb sätestada teatavad tehnilise puhtuse, kvaliteedi ja hindamise tingimused;paljundusmaterjali sordiehtsuse tagamiseks tuleb kehtestada ühenduse eeskirjad partiide eraldamise, pakkimise, pitseerimise ja märgistamise jaoks; selleks peaksid märgised sisaldama üksikasju ametlikuks kontrolliks ja veinikasvatajale vajaliku teabe jaoks ning näitama selgelt ühenduse sertifitseerimise liiki;turustamise ajal paljundusmaterjali kvaliteedinõuete ja sordiehtsust käsitlevate sätete järgimise tagamiseks peavad liikmesriigid sätestama sobiva kontrollikorra;ilma et see piiraks asutamislepingu artikli 36 kohaldamist, ei tuleks nendele nõuetele vastava paljundusmaterjali suhtes kohaldada teisi kui EÜ eeskirjades sätestatud turustuspiiranguid;kuni ühise põllumajandustaimesortide kataloogi loomiseni peaksid lubatud piirangud sisaldama liikmesriikide õigust piirata paljundusmaterjali turustamist nende sortidega, mille kasvatamine ja kasutamine on nende territooriumil kasulik; hetkel ei ole asjakohane otsustada kas ja millistel tingimustel võivad liikmesriigid oma territooriumil osaliselt või täielikult keelata teatavate viinamarjasortide kasvatamise;teatavatel tingimustel tuleks ühes liikmesriigis sertifitseeritud eliitpaljundusmaterjalist mõnes teises liikmesriigis valmistatud paljundusmaterjali tunnustada samaväärsena esimeses liikmesriigis toodetud paljundusmaterjaliga;ajavahemikel, mille jooksul on erinevate kategooriate sertifitseeritud paljundusmaterjali või standardmaterjali raske hankida, tuleks ajutiselt lubada turustada ka vähem rangetele nõuetele vastavat paljundusmaterjali;eri liikmesriikides kasutatud paljundusmaterjali tehniliste sertifitseerimise ja kontrollimeetodite ühtlustamiseks ning tulevikus ühenduses ja kolmandates riikides sertifitseeritud või kontrollitud materjali võrdlemiseks tuleks liikmesriikides viia erinevate paljundusmaterjali kategooriate kvaliteedi hindamiseks läbi teste;käesoleva direktiivi kohaldamiseks vajalike meetmete vastuvõtmine tuleks usaldada komisjonile; kavandatavate meetmete rakendamise hõlbustamiseks tuleks ette näha kord, millega kehtestatakse liikmesriikide ja komisjoni vaheline tihe koostöö alalise põllumajanduse, aianduse ja metsanduse seemnete ja paljundusmaterjali komitees,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Käesolevat direktiivi kohaldatakse ühenduses toodetud ja turustatud viinamarjade vegetatiivse paljundusmaterjali (edaspidi "paljundusmaterjal") suhtes.Artikkel 21. Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid.A. Viinapuud: perekonna Vitis (L.) taimed, mis on mõeldud viinamarjade tootmiseks või kasutamiseks selliste taimede paljundusmaterjalina.B. Paljundusmaterjal:i) noored viinamarjapõõsada)juurdunud pistikud: | juurdunud viinamarjaväädi pookimata osad, mis on ettenähtud istutamiseks pookimata kujul või kasutamiseks pookealustena; |b)juurdunud pookoksad: | viinamarjaväädi osad, mis on ühendatud pookimise käigus ja mille maa-alune osa on juurdunud. |ii) noorte viinamarjapõõsaste osada)viinamarjaväädid: | üheaastased viinamarjaväädid; |b)pookimiseks kasutatavad pooke- alused: | viinamarjaväätide osad, mis peaksid moodustama maa-aluse osa juurdunud pookokste ettevalmistamisel; |c)pookoksad: | viinamarjaväätide osad, mis peaksid moodustama maapealse osa juurdunud pookokste ettevalmistamisel või taimede kohapeal pookimisel; |d)puukooli pistikud: | viinamarjaväätide osad, mis on ette nähtud juurdunud pistikute valmistamiseks. |C. Alustekoolid: puukoolid pookealuste tootmiseks pookimise, puukooli pistikute või poogendite jaoks.D. Istikutekoolid: puukoolid juurdunud pistikute või juurdunud pookokste kasvatamiseks.E. Eliitpaljundusmaterjal: paljundusmaterjala) mis on toodetud kasvataja vastutusel kooskõlas sordi säilitamiseks tunnustatud tavadega;b) mis on mõeldud paljundusmaterjali tootmiseks;c) mis vastab I ja II lisas eliitpaljundusmaterjalile kehtestatud tingimustele; ningd) mis tunnistati ametliku kontrolli käigus eespool nimetatud tingimustele vastavaks.F. Sertifitseeritud paljundusmaterjal: paljundusmaterjala) mis on saadud otseselt sordi eliitpaljundusmaterjalist või kasvataja taotluse korral varasemas paljundamisstaadiumis saadud paljundusmaterjalist, mis on ametliku kontrolli käigus tunnistatud I ja II lisas eliitpaljundusmaterjalile kehtestatud tingimustele vastavaks;b) mis on ette nähtud- viinamarjade tootmiseks kasutatavate noorte viinamarjapõõsaste või nende osade tootmiseks,- viinamarjade tootmiseks;c) mis vastab I ja II lisas sertifitseeritud paljundusmaterjalile kehtestatud tingimustele; ningd) mis tunnistati ametliku kontrolli käigus eespool nimetatud tingimustele vastavaks.G. Standardmaterjal: paljundusmaterjala) mis on sordiehtne ja -puhas;b) mis on ette nähtud- viinamarjade tootmiseks kasutatavate noorte viinamarjapõõsaste või nende osade tootmiseks;c) mis vastab I ja II lisas standardmaterjalile kehtestatud tingimustele; ningd) mis tunnistati ametliku kontrolli käigus eespool nimetatud tingimustele vastavaks.H. Ametlikud meetmed: meetmed, mille on võtnuda) riigi ametiasutused, võib) mis tahes avalik-õiguslik või eraõiguslik juriidiline isik, kes tegutseb riigi vastutusel, võic) riigi poolt kontrollitavate abitegevuste puhul mis tahes füüsiline isik, kes on selleks vastavalt volitatud,tingimusel, et punktides b ja c nimetatud isikud ei saa sellistest meetmetest isiklikku kasu.2. Liikmesriigid võivada) sätestada, et paljundusmaterjali ei sertifitseerita ja standardmaterjali ei kontrollita ametlikult, kui seda tavapäraselt nende territooriumil ei paljundata ega turustata;b) üleminekumeetmena pärast käesoleva direktiivi täitmiseks vajalike õigusnormide jõustumist sätestada, et aluste- ja istikutekoolide loomisel kasutatud paljundusmaterjal on samaväärne vastavalt käesoleva direktiivi sätetele sertifitseeritud või kontrollitud paljundusmaterjaliga, kui sellele anti enne kasutamist samaväärsed tagatised kui vastavalt käesoleva direktiivi sätetele sertifitseeritud või kontrollitud paljundusmaterjalile.Artikkel 31. Liikmesriigid sätestavad, et viinamarjade paljundusmaterjali võib turustada ainult siis, kui:- see on ametlikult sertifitseeritud eliitpaljundusmaterjalina või sertifitseeritud paljundusmaterjalina või kui see on ametlikult kontrollitud standardmaterjal ja- see vastab II lisas sätestatud tingimustele.2. Liikmesriigid võivad ette näha erandid lõike 1 sätetest:a) paljundusmaterjali jaoks eliitpaljundusmaterjali varasemas paljundamisetapis;b) teaduslikel eesmärkidel läbiviidavate katsete jaoks;c) selektsiooni läbiviimiseks.3. Liikmesriigid võivad näha ette erandid II lisa III osa punkti 1 B alapunktis a toodud pookimiseks mõeldud pookealuste miinimumpikkuse puhul.4. Komisjon, toimides artiklis 17 sätestatud korras, võib:a) lubada liikmesriikidel erandina II lisa II osa punkti 1 sätetest klassifitseerida sertifitseeritud paljundusmaterjalina juurdunud pookoksi, mis koosnevad standardmaterjalile poogitud sertifitseeritud paljundusmaterjalist; selline luba antakse ainult kindlaksmääratavaks üleminekuperioodiks ja kuni asjaomasel liikmesriigil on uusistutuste jaoks piisavad eliitpaljundusmaterjali ja sertifitseeritud paljundusmaterjali varud;b) sätestada, et pärast kindlaksmääratud tähtpäevi ei tohi teatavate viinamarjasortide paljundusmaterjali turule viia, kui seda ei ole ametlikult eliitpaljundusmaterjali või sertifitseeritud paljundusmaterjalina sertifitseeritud.Artikkel 4Liikmesriigid võivad I ja II lisas sätestatud tingimuste osas kehtestada oma territooriumil toodetud paljundusmaterjali sertifitseerimiseks või standardmaterjali kontrollimiseks täiendavad või rangemad nõuded.Artikkel 51. Iga liikmesriik kehtestab loetelu viinamarjasortidest, mis on ametlikult tema territooriumil standardmaterjalina sertifitseerimiseks ja kontrollimiseks heaks kiidetud. Loetelus tuleb märkida peamised morfoloogilised ja füsioloogilised omadused, mille alusel on sorte võimalik eristada.2. Sort kiidetakse sertifitseerimiseks või kontrollimiseks heaks ainult siis, kui ametlike või ametlikult kontrollitud testimiste käigus, eelkõige kasvatuskatsete käigus, on tõestatud, et sort on piisavalt ühtlane ja stabiilne.Kui on teada, et sorti turustatakse mõnes teises riigis muu nime all, märgitakse ka see nimi loetellu.3. Heakskiidetud sorte kontrollitakse ametlikult ja regulaarselt. Kui mõnda sertifitseerimiseks või kontrollimiseks vajalikku tingimust ei täideta, tühistatakse heakskiit ja sort kustutatakse loetelust.4. Nimetatud loetelud ja nendesse tehtud muudatused saadetakse viivitamata komisjonile, kes edastab need teistele liikmesriikidele.Artikkel 6Liikmesriigid nõuavad, et sortide kontrollimiseks võetakse proovid ametlikult ja vastavalt ajakohastele meetoditele.Artikkel 7Liikmesriigid sätestavad, et kasvamise ja väljakaevamise või viinapuu emaistikust eemaldamise ajal, samuti ladustamise ja transpordi ajal, hoitakse paljundusmaterjali eraldi partiides, millele märgitakse sort ning eliit- ja sertifitseeritud paljundusmaterjali puhul kloon.Artikkel 81. Liikmesriigid nõuavad, et paljundusmaterjali tohib turustada ainult piisavalt ühtlaste partiidena ja pitseeritud pakendites või kimpudes, millel on artiklites 9 ja 10 kirjeldatud sulgur ja märgis. Pakendid peavad vastama III lisa sätetele.2. Väikeste koguste turustamisel lõpptarbijale ja viinamarjade turustamisel pottides, korvides või kastides võivad liikmesriigid ette näha pakkimiseks, pitseerimiseks ja märgistamiseks erandid lõike 1 sätetest.Artikkel 9Liikmesriigid nõuavad, et paljundusmaterjali pakendid või kimbud pitseerib selle eest vastutav isik nii, et nende avamisel pitser rikutakse ning seda ei ole võimalik uuesti kasutada.Artikkel 101. Liikmesriigid nõuavad, et pitseerimise eest vastutav isik kinnitab paljundusmaterjali pakenditele või kimpudele IV lisa tingimustele vastava ning ühes ühenduse ametlikus keeles koostatud märgise; märgis kinnitatakse pitseriga. Eliitpaljundusmaterjali puhul on märgis valge, sertifitseeritud paljundusmaterjali puhul sinine ja standardmaterjali puhul tumekollane.2. Liikmesriigid võivad sätestada, et igale partiile lisatakse ka märgisel olevaid andmeid sisaldav dokument.Artikkel 11Liikmesriigid tagavad, et paljundusmaterjali sordiehtsus säilitatakse väljakaevamisest või viinapuu emaistikust eemaldamisest kuni tarnimiseni lõpptarbijale nende poolt ette nähtud või heakskiidetud ametliku kontrollisüsteemi abil. Liikmesriigid võtavad turustamise ajal paljundusmaterjali ametlikuks kontrollimiseks vajalikud meetmed, et vähemalt proovide kontrollimise teel tagada paljundusmaterjali vastavus käesoleva direktiivi nõuetele.Artikkel 121. Liikmesriigid tagavad, et ametlikult sertifitseeritud ja käesoleva direktiivi kohaselt märgistatud konteineritesse paigutatud eliitpaljundusmaterjali ja sertifitseeritud paljundusmaterjali ning käesoleva direktiivi kohaselt pitseeritud ja märgistatud konteineritesse paigutatud standardmaterjali suhtes ei kohaldata nende omaduste, kontrollimeetmete, märgistamise ja pitseerimise osas muid kui käesolevas direktiivis sätestatud turustuspiiranguid.2. Liikmesriigid võivad:a) juhul, kui komisjon ei ole artikli 3 lõike 4 punkti b alusel võtnud mingeid meetmeid ega neid jõustanud, sätestada, et pärast kindlaksmääratud tähtpäeva ei tohi teatavate viinamarjasortide paljundusmaterjali turule viia, kui seda ei ole ametlikult eliitpaljundusmaterjali või sertifitseeritud paljundusmaterjalina sertifitseeritud;b) kuni ühise põllumajandustaimesortide kataloogi kasutuselevõtmiseni piirata nende sortide paljundusmaterjali turustamist, mis on nende liikmesriigis viljelus- ja kasutusväärtuse alusel kantud riiklikusse loetellu; nimetatud loetellu lisamise tingimused on samad nii teiste liikmesriikide kui oma riigi sortidele.Artikkel 13Liikmesriigid sätestavad, et ühes liikmesriigis sertifitseeritud ja teises liikmesriigis kasvatatud eliitpaljundusmaterjalist vahetult saadud paljundusmaterjali võib sertifitseerida eliitpaljundusmaterjali tootnud riigis, juhul kui paljundusmaterjali on vastavalt I lisas sätestatud tingimustele põldtunnustatud ja kui ametliku kontrolli käigus on tõestatud, et paljundusmaterjal vastab II lisas sätestatud tingimustele.Artikkel 141. Vältimaks ühes või mitmes liikmesriigis eliitpaljundusmaterjali, sertifitseeritud paljundusmaterjali ja standardpaljundusmaterjali üldvarude osas ühenduse raames lahendamatute ajutiste raskuste tekkimist, lubab komisjon, tegutsedes artiklis 17 ettenähtud korras, ühel või mitmel liikmesriigil komisjoni poolt kindlaksmääratava ajavahemiku jooksul turustamiseks heaks kiita vähem rangetele nõuetele vastava kategooria paljundusmaterjali.2. Iga sordi paljundusmaterjali kategooria märgise värv on sama, mis vastava kategooria jaoks ette nähtud; kõikidel muudel juhtudel on see pruun. Märgisele tuleb alati märkida, et kõnealune paljundusmaterjal on vähem rangetele nõuetele vastavast kategooriast.Artikkel 151. Käesolevat direktiivi ei kohaldata paljundusmaterjali suhtes, mis on ette nähtud ekspordiks kolmandatesse riikidesse.2. Nõukogu võtab komisjoni ettepanekul kvalifitseeritud häälteenamusega hiljemalt 31. detsembriks 1969 vastu kolmandates riikides toodetud ja ühenduses turustatud paljundusmaterjali käsitlevad meetmed.Artikkel 161. Ühenduse katsed paljundusmaterjali kvaliteedi hindamiseks tehakse ühenduses; nende katsete läbiviimist kontrollib artiklis 17 osutatud komitee.2. Esimeses etapis kasutatakse kõnealuseid katseid sertifitseeritud materjali sertifitseerimise ja standardmaterjali kontrollimise tehniliste meetodite ühtlustamiseks, et saada võrdseid tulemusi. Kui see eesmärk on saavutatud, koostatakse katsete kohta iga-aastased arenguaruanded ja saadetakse konfidentsiaalsetena liikmesriikidele ja komisjonile. Komisjon määrab artiklis 17 sätestatud korras esimese aruande esitamise tähtpäeva.3. Komisjon kehtestab artiklis 17 sätestatud korras katsete läbiviimiseks vajaliku korra. Kolmandates riikides toodetud paljundusmaterjali võib katsetel kasutada.Artikkel 171. Käesolevas artiklis ettenähtud korra kohaselt suunab eesistuja kas omal algatusel või liikmesriigi esindaja nõudmisel asjakohased küsimused nõukogu 14. juuni 1966. aasta otsusega [2] asutatud alalisele põllumajanduse, aianduse ja metsanduse seemnete ja paljundusmaterjali komiteele (edaspidi "komitee").2. Liikmesriikide hääli komitees arvestatakse vastavalt asutamislepingu artikli 148 lõikes 2 sätestatule. Eesistuja ei hääleta.3. Komisjoni esindaja esitab võetavate meetmete kava. Komitee esitab oma arvamuse nende meetmete kohta tähtajaks, mille eesistuja on määranud vastavalt küsimuste kiireloomulisusele. Arvamus võetakse vastu vähemalt kaheteistkümne poolthäälega.4. Komisjon võtab meetmed vastu ning neid kohaldatakse viivitamata. Kui meetmed ei ole komitee arvamusega kooskõlas, teatab komisjon sellest viivitamata nõukogule. Sellisel juhul võib komisjon vastuvõetud meetmete kohaldamise kuni üheks kuuks alates kõnealusest teatamisest edasi lükata.Nõukogu võib kvalifitseeritud häälteenamusega teha ühe kuu jooksul teistsuguse otsuse.Artikkel 18Käesoleva direktiivi kohaldamine ei piira inimeste, loomade või taimede elu ja tervise või tööstus- ja kaubandusomandi kaitsmise eesmärgil siseriiklike õigusaktide sätete kohaldamist.Artikkel 19Liikmesriigid peavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud meetmed jõustama hiljemalt 1. juuliks 1969 ja teavitavad sellest viivitamata komisjoni.Artikkel 20Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Luxembourg, 9. aprill 1968Nõukogu nimeleesistujaE. Faure[1] EÜT 156, 15.7.1967, lk 30.[2] EÜT 125, 11.7.1966, lk 2289/66.--------------------------------------------------I LISATAIMEKASVATUSTINGIMUSEDI. Üldtingimused1. Saak on sordiehtne ja -puhas.2. Istanduse seisund ja taimede arengustaadium võimaldab sordiehtsust ja -puhtust nõuetekohaselt kontrollida.3. Suurt tähelepanu tuleb pöörata sellele, et eliitpaljundusmaterjali või sertifitseeritud paljundusmaterjali kasvatamiseks mõeldud alustekoolide ja istikutekoolide istutamiseks mõeldud pinnases ei ole kahjulikke organisme, eriti viiruseid.4. Paljundusmaterjali kasulikkust vähendavate kahjulike organismide määr on võimalikult madal.5. Saaki hoitakse viirushaiguste sümptomitega taimedest eraldi.6. Sertifitseeritud paljundusmaterjali tootmiseks mõeldud alustekoolide veaprotsent ei ületa 5 %, standardmaterjali tootmiseks mõeldud alustekoolide veaprotsent ei ületa 10 %. Füüsilistest põhjustest tingituna võib vea määr erandkorras nimetatud protsendid ületada.7. Igal aastal viiakse läbi vähemalt üks põldtunnustamine; teine põldtunnustamine viiakse läbi vaidluste korral küsimustes, mida on võimalik lahendada, ilma et see mõjutaks paljundusmaterjali kvaliteeti.II. Eritingimused1. Istikutekoole ei rajata puuviljade tootmiseks ettenähtud viinamarjaistandustesse ega nendest mõne meetri raadiuses.2. Juurdunud pistikute ja pookokste valmistamiseks kasutatavad viinapuude osad võetakse alustekoolidest, mis on kontrollitud ja heaks kiidetud.--------------------------------------------------II LISATINGIMUSED PALJUNDUSMATERJALILEI. Üldtingimused1. Paljundusmaterjal on sordiehtne ja -puhas; standardmaterjali turustamisel lubatakse 1 % suurust hälvet.2. Minimaalne tehniline puhtus: 96 %.Tehniliselt mittepuhas on:a) osaliselt või täielikult kuivanud paljundusmaterjal, isegi kui seda on pärast kuivamist vees leotatud;b) kahjustunud, väändunud või vigastatud paljundusmaterjal, eriti rahe või külma poolt kahjustatud või vigastatud.3. Paljundusmaterjali kasulikkust vähendavate kahjulike organismide määr on võimalikult madal.II. Eritingimused1. Juurdunud pookoksad:Juurdunud pookoksi, mis koosnevad eliitpaljundusmaterjalile või sertifitseeritud paljundusmaterjalile poogitud eliitpaljundusmaterjalist, klassifitseeritakse eliitpaljundusmaterjalina. Juurdunud pookoksi, mis koosnevad eliitpaljundusmaterjalile või sertifitseeritud paljundusmaterjalile poogitud sertifitseeritud paljundusmaterjalist, klassifitseeritakse sertifitseeritud paljundusmaterjalina. Teisi kombinatsioone klassifitseeritakse standardmaterjalina.2. Noorte viinapuude osad:Viinapuuvõrsed on jõudnud piisavalt puituda. "Puidu/säsi" suhe on sordile tüüpiline.III. Liigitamine1. Pookealused pookimiseks, puukoolide ja poogendite jaoks:A. LäbimõõtLäbimõõtu mõõdetakse ülemise ristlõike kõige laiemast punktist.a) Pookealused pookimise ja poogendite jaoks:a) ülemine läbimõõt:i) sort Vitis rupestris ja selle hübriid sordiga Vitis vinifera, 6–12 mm;ii) muud sordid, 6,5–12 mm;alla 7 mm läbimõõduga võrsete arv sordi Vitis rupestris ja selle hübriididel sordiga Vitis vinifera puhul ja alla 7,5 mm läbimõõduga võrsete arv ülejäänud sortide puhul ei tohi ületada 25 % partiist;b) maksimaalne jämedama otsa läbimõõt 14 mm, välja arvatud poogendite puhul, mis on mõeldud kohapeal pookimiseks. Lõige tehakse vähemalt 2 cm madalamast silmast allapoole.b) Puukooli pistikud:kitsaima osa minimaalne läbimõõt: 3,5 mm.B. PikkusPikkust mõõdetakse madalaima sõlme alumisest osast; ülemine sõlmevahe tuleb jätta terveks.a) Pookealused pookimise jaoks: miinimumpikkus 1,05 m;b) puukooli pistikud: miinimumpikkus 55 cm; sordi Vitis vinifera puhul 30 cm;c) poogendid: miinimumpikkus 50 cm ja vähemalt viis kasutamiskõlbulikku silma.2. Juurdunud pistikudA. LäbimõõtLäbimõõt, mis on mõõdetud sõlmedevahe keskel ülemise võrse alumises servas ja mööda kõige pikemat läbilõiget, on vähemalt 5 mm.B. PikkusPikkus kõige madalamast juurte kinnituskohast kuni ülemise võrse alumise servani ei ole vähem kui:a) 30 cm pookealuste puhul;b) 22 cm teiste juurdunud pistikute puhul.C. JuuredIgal taimel on vähemalt kolm hästiarenenud ja hästiasetsevat juurt. Sordil 420 A võib siiski olla ainult kaks hästiarenenud juurt tingimusel, et need asetsevad vastakuti.3. Juurdunud pookoksada) vars on vähemalt 20 cm pikk;b) juured: igal taimel on vähemalt kolm hästiarenenud ja hästiasetsevat juurt. Sordil 420 A võib olla ainult kaks hästiarenenud juurt tingimusel, et need asetsevad vastakuti;c) pookekoht: igal taimel on piisav, korrapärane ja kindel pookekoht.--------------------------------------------------III LISAPAKKIMINEPakendite ja kimpude koostis:Liik | Arv |1.Juurdunud pookoksad | 25 |2.Juurdunud pistikud | 50 |3.Poogendid | 100 või 200 |4.Pookealused pookimiseks | 200 |5.Puukooli pistikute pookealused ja sordi Vitis vinifera puukooli pistikud | 200 või 500 |6.Muud puukooli pistikud | 200 |--------------------------------------------------IV LISAMÄRGISA. Nõutavad andmeda) 1) "EMÜ standardid".2) Tootja nimi ja aadress või identifitseerimisnumber.3) Sertifitseerimise või kontrollimise eest vastutav asutus ja liikmesriik.4) Partii viitenumber.5) Sort ja vajaduse korral kloon (juurdunud pookokste puhul pookealuste ja poogendite kloonid).6) Kategooria.7) Tootjariik.8) Kogus.9) Pikkus – pookimiseks mõeldud pookealuste pistikute puhul juhul, kui liikmesriik kehtestab erandid miinimumpikkusi (artikli 3 lõige 3) käsitlevatest eeskirjadest.b) "Juurdunud pistikute" ja "juurdunud pookokste" puhul piisab punkti a alapunktidest 1, 2, 5, 6 ja 7.B. Miinimummõõtmeda) 110 × 67 mm pookimiseks mõeldud pookealuste pistikute, poogendite ja puukooli pistikute puhul;b) 80 × 70 mm juurdunud pistikute ja juurdunud pookokste puhul.--------------------------------------------------


title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2011/99/EL, 13. detsember 2011 , Euroopa lähenemiskeelu kohta

text:
               21.12.2011

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 338/2

         EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2011/99/EL,
   13. detsember 2011,
   Euroopa lähenemiskeelu kohta
   EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 82 lõike 1 punkte a ja d,
   võttes arvesse Belgia Kuningriigi, Bulgaaria Vabariigi, Eesti Vabariigi, Hispaania Kuningriigi, Prantsuse Vabariigi, Itaalia Vabariigi, Ungari Vabariigi, Poola Vabariigi, Portugali Vabariigi, Rumeenia, Soome Vabariigi ja Rootsi Kuningriigi algatust,
   olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
   toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (1)

   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Liit on seadnud endale eesmärgiks säilitada ja arendada vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanevat ala.

               (2)

               Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artikli 82 lõikes 1 sätestatakse, et liidus põhineb kriminaalasjades tehtav õigusalane koostöö kohtuotsuste ja õigusasutuste otsuste vastastikuse tunnustamise põhimõttel.

               (3)

               Vastavalt dokumendile „Stockholmi programm – avatud ja turvaline Euroopa kodanike teenistuses ja nende kaitsel”, (2) tuleks vastastikuse tunnustamise põhimõtet laiendada igat liiki kohtulahenditele ja kohtulikele otsustele, mis õigussüsteemist sõltuvalt võivad olla tehtud kriminaalasjades või haldusasjades. Programmis kutsutakse komisjoni ja liikmesriike samuti üles uurima õigusaktide ja ohvrite kaitsmise praktiliste toetusmeetmete täiustamise võimalusi. Kõnealuses programmis märgitakse samuti, et kuriteoohvritele võib pakkuda spetsiaalseid kaitsemeetmeid, mis peaksid olema tõhusad kogu liidus. Käesolev direktiiv on osaks ühtsest ja laiaulatuslikust ohvrite õigusi käsitlevate meetmete kogumist.

               (4)

               Euroopa Parlamendi 26. novembri 2009. aasta resolutsioonis naistevastase vägivalla kaotamise kohta nõutakse, et liikmesriigid täiustaksid naistevastase vägivalla kõigi vormide vastu võitlemist käsitlevaid seadusi ja tegevuspõhimõtteid ning võtaksid meetmeid naistevastase vägivalla põhjustega võitlemiseks eelkõige ennetusmeetmete kaudu. Liitu kutsutakse üles tagama kõigile vägivalla ohvritele õigus abile ja toetusele. Euroopa Parlamendi 10. veebruari 2010. aasta resolutsioonis naiste ja meeste võrdõiguslikkuse kohta Euroopa Liidus 2009. aastal kiideti heaks ettepanek võtta ohvrite suhtes kasutusele Euroopa lähenemiskeeld.

               (5)

               Nõukogu märkis oma 10. juuni 2011. aasta resolutsioonis, mis käsitleb tegevuskava ohvrite õiguste tugevdamiseks ja kaitseks, eriti kriminaalmenetluses, et liidu tasandil tuleks võtta meetmeid kuriteoohvrite õiguste tugevdamiseks ja kaitseks, ning kutsus komisjoni üles esitama sel eesmärgil asjakohaseid ettepanekuid. Sellega seoses tuleks luua mehhanism, millega tagatakse, et liikmesriigid tunnustavad vastastikku kohtuotsuseid, mis käsitlevad kuriteoohvrite kaitsemeetmeid. Resolutsiooni kohaselt tuleks käesolevat direktiivi, mis käsitleb kriminaalasjades võetavate kaitsemeetmete vastastikust tunnustamist, täiendada asjakohase mehhanismiga, mis käsitleb tsiviilasjades võetavaid kaitsemeetmeid.

               (6)

               Ühisel sisepiirideta õigusalal on tarvis tagada, et kaitse, mis on füüsilisele isikule tagatud ühes liikmesriigis, oleks jätkuvalt sarnaselt tagatud ka kõigis teistes liikmesriikides, kuhu nimetatud isik liigub või on liikunud. Samuti tuleks tagada, et liidu kodanikud saaksid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu (ELi leping) artikli 3 lõikega 2 ja ELi toimimise lepingu artikliga 21 kasutada oma seaduslikku õigust vabalt liikuda ja elada liikmesriikide territooriumil, ilma et see ohustaks nende kaitset.

               (7)

               Nimetatud eesmärkide saavutamiseks tuleks käesolevas direktiivis sätestada eeskirjad, mille kohaselt kaitset, mis tuleneb ühe liikmesriigi („otsuse teinud riik”) õiguse kohaselt võetud teatavatest kaitsemeetmetest, saab laiendada teisele liikmesriigile, kus kaitstav isik otsustab elama asuda või viibida („täidesaatev riik”).

               (8)

               Käesolev direktiiv arvestab liikmesriikide erinevaid õigustavasid ja asjaolu, et tõhusat kaitset saab pakkuda ka muu asutuse kui kriminaalkohtu poolt välja antud lähenemiskeelu abil. Käesoleva direktiiviga ei kohustata muutma riiklikke süsteeme, millega võetakse kaitsemeetmeid, ning samuti ei kehtestata direktiiviga kohustusi luua või muuta kriminaalõiguse süsteemi Euroopa lähenemiskeelu täitmiseks.

               (9)

               Käesolevat direktiivi kohaldatakse kaitsemeetmete suhtes, mille konkreetne eesmärk on kaitsta isikut teise isiku kuriteo eest, mis võib mis tahes viisil ohustada isiku elu või kehalist, vaimset ja seksuaalset puutumatust (nt hoida ära mis tahes vormis esinevat ahistamist), väärikust või isikuvabadust (nt hoida ära isiku vastu tahtmist teise riiki toimetamist, ebaseaduslikku jälitamist ja muul kujul esinevat kaudset sundimist), ning hoida ära uusi kuritegusid või leevendada toime pandud kuritegude tagajärgi. Need kaitstava isiku isikuõigused vastavad kõigis liikmesriikides tunnistatavatele ja austatavatele põhiväärtustele. Liikmesriik ei ole siiski kohustatud Euroopa lähenemiskeeldu välja andma kriminaalõigusliku meetme alusel, mille konkreetseks eesmärgiks ei ole isiku kaitsmine, vaid mis on välja antud peamiselt teistel eesmärkidel, milleks on näiteks õigusrikkuja sotsiaalne rehabiliteerimine. Oluline on rõhutada, et käesolevat direktiivi kohaldatakse selliste kaitsemeetmete suhtes, mille eesmärk on kaitsta kõiki ohvreid ning mitte üksnes soopõhise vägivalla ohvreid, võttes arvesse iga asjaomase kuriteoliigi eripära.

               (10)

               Käesolevat direktiivi kohaldatakse kriminaalasjades kehtestatud kaitsemeetmete suhtes ning seega ei kohaldata seda tsiviilasjades kehtestatud kaitsemeetmete suhtes. Selleks, et kaitsemeede oleks käesoleva direktiivi kohaselt täidetav, ei ole nõutav, et lõplikus otsuses oleks õigusrikkumine tunnistatud kuriteoks. Samuti ei ole oluline, kas kaitsemeetme võtab vastu kriminaal-, haldus- või tsiviilasju lahendav asutus. Käesoleva direktiiviga ei kohustata liikmesriike muutma nende siseriiklikku õigust, et võimaldada neil kehtestada kaitsemeetmeid kriminaalmenetluse kontekstis.

               (11)

               Käesolevat direktiivi kohaldatakse kuriteoohvrite või võimalike ohvrite kaitseks kehtestatud kaitsemeetmete suhtes. Käesolevat direktiivi ei tuleks seega kohaldada tunnistajate kaitseks kehtestatud meetmete suhtes.

               (12)

               Kui käesoleva direktiivi kohaselt määratletud kaitsemeede on kehtestatud kaitstava isiku sugulase kaitsmiseks, võib see sugulane taotleda Euroopa lähenemiskeelu väljaandmist ja tema suhtes võidakse see ka välja anda tingimusel, et järgitakse käesolevas direktiivis sätestatud tingimusi.

               (13)

               Euroopa lähenemiskeelu väljaandmise taotlusi tuleks menetleda kohase kiirusega ning võttes arvesse juhtumi konkreetseid asjaolusid, sealhulgas küsimuse kiireloomulisust, kaitstava isiku täidesaatva riigi territooriumile kavandatava saabumise kuupäeva ja võimaluse korral kaitstava isiku ohustatuse määra.

               (14)

               Kui käesoleva direktiivi kohaselt tuleb kaitstavale isikule või ohustavale isikule esitada teavet, tuleb see asjakohastel juhtudel esitada ka asjaomase isiku eestkostjale või esindajale. Samuti tuleks nõuetekohast tähelepanu pöörata kaitstava isiku, ohustava isiku või nende eestkostjate või neid menetluses esindavate esindajate vajadusele saada käesolevas direktiivis ettenähtud teavet keeles, mida nad mõistavad.

               (15)

               Euroopa lähenemiskeelu väljaandmise ja tunnustamise menetluse käigus peaksid pädevad asutused pöörama nõuetekohast tähelepanu ohvrite vajadustele, sealhulgas eriti haavatavate isikute, st alaealiste ja puuetega inimeste vajadustele.

               (16)

               Käesoleva määruse kohaldamisel võib kaitsemeede olla kehtestatud kohtuotsusega nõukogu 27. novembri 2008. aasta raamotsuse 2008/947/JSK (vastastikuse tunnustamise põhimõtte kohaldamise kohta kohtuotsuste ja vangistuse tingimisi kohaldamata jätmist käsitlevate otsuste suhtes, et teostada tingimuslike meetmete ja alternatiivsete mõjutusvahendite järelevalvet) (3) tähenduses või järelevalvemeetmete rakendamise otsusega nõukogu 23. oktoobri 2009. aasta raamotsuse 2009/829/JSK (Euroopa Liidu liikmesriikides vastastikuse tunnustamise põhimõtte kohaldamise kohta järelevalvemeetmete rakendamise otsuste kui kohtueelse kinnipidamisega seotud alternatiivse võimaluse suhtes) (4) tähenduses. Kui otsuse teinud riigis tehti otsus vastavalt ühele nimetatud raamotsustest, tuleks täidesaatvas riigis läbiviidava tunnustamismenetluse puhul sama teha. Sellega ei tohiks aga välistada võimalust edastada Euroopa lähenemiskeeld liikmesriigile, kelle puhul ei ole tegemist riigiga, kes täidab nimetatud raamotsustel põhinevaid otsuseid.

               (17)

               Kooskõlas Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artikliga 6 ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 47 teise lõiguga tuleks ohustavale isikule anda kas kaitsemeetme võtmiseni viivas menetluses või enne lähenemiskeelu väljaandmist võimalus esitada oma seisukohti ja võimalus kaitsemeede vaidlustada.

               (18)

               Selleks et ära hoida ohvri vastu kuriteo toimepanemist täidesaatvas riigis, peaks sellel riigil olema õiguslikud vahendid otsuse teinud riigis ohvri kaitseks varem tehtud otsuse tunnustamiseks, vältides samuti vajadust, et ohver peaks täidesaatvas riigis taas uue menetluse algatama või tõendeid esitama, justkui otsuse teinud riik ei oleks otsust teinud. Euroopa lähenemiskeelu tunnustamine täidesaatva riigi poolt tähendab muu hulgas, et kõnealuse riigi pädev asutus, võttes arvesse käesolevas direktiivis sätestatud piiranguid, tunnistab otsuse teinud riigis kehtestatud kaitsemeetme olemasolu ja kehtivust, kinnitab Euroopa lähenemiskeelus kirjeldatud tegelikku olukorda ning nõustub, et kaitset tuleks pakkuda ja kaitse pakkumist jätkata vastavalt tema siseriiklikule õigusele.

               (19)

               Käesolev direktiiv sisaldab ammendavat loetelu keeldudest ja piirangutest, mida juhul, kui need on kehtestanud otsuse teinud riik ja need sisalduvad Euroopa lähenemiskeelus, tuleks tunnustada ja jõustada täidesaatvas riigis, tingimusel et järgitakse käesoleva direktiiviga kehtestatud piiranguid. Siseriiklikult võib esineda ka teisi kaitsemeetmeid, näiteks võib siseriikliku õigusega kehtestada ohustava isiku kohustuse viibida kindlaksmääratud kohas. Selliseid meetmeid võib otsuse teinud riigis kehtestada sellise menetluse raames, mille tulemusel võetakse kaitsemeede, mis käesoleva direktiivi kohaselt võib olla Euroopa lähenemiskeelu aluseks.

               (20)

               Kuna liikmesriikides on eri laadi asutustel (kriminaal-, tsiviil- või haldusasjadega tegelevad asutused) pädevus kehtestada ja jõustada kaitsemeetmeid, on asjakohane, et käesoleva direktiivi kohases liikmesriikidevahelise koostöö mehhanismis tuleks võimaldada suurt paindlikkust. Seetõttu ei pea täidesaatva riigi pädev asutus alati kehtestama sama kaitsemeedet mis otsuse teinud asutus ja tal on teatav vabadus kohaldada mis tahes meedet, mis on tema meelest siseriikliku õiguse alusel samalaadse juhtumi puhul piisav ja asjakohane, et pakkuda kaitstavale isikule jätkuvat kaitset, võttes arvesse otsuse teinud riigis vastuvõetud kaitsemeedet Euroopa lähenemiskeelus kirjeldatud kujul.

               (21)

               Käesoleva direktiiviga reguleeritavate keeldude või piirangute hulka kuuluvad ka meetmed, mille eesmärk on piirata kaitstava ja ohustava isiku vahelisi isiklikke või kaugkontakte, nt seades isikute omavahelisele suhtlemisele teatavaid tingimusi või kehtestades piiranguid suhtlemise sisule.

               (22)

               Täidesaatva riigi pädev asutus peaks teavitama ohustavat isikut, otsuse teinud riigi pädevat asutust ja kaitstavat isikut igast Euroopa lähenemiskeelu alusel võetud meetmest. Ohustava isiku teavitamisel tuleks võtta nõuetekohaselt arvesse kaitstava isiku huvi mitte avalikustada tema aadressi või muid kontaktandmeid. Sellised üksikasjad tuleks teatisest välja jätta, kui aadress või muud kontaktandmed ei sisaldu ohustava isiku suhtes täitemeetmena kehtestatud keelus või piirangus.

               (23)

               Kui otsuse teinud riigi pädev asutus võtab Euroopa lähenemiskeelu tagasi, peaks täidesaatva riigi pädev asutus Euroopa lähenemiskeelu täitmiseks vastuvõetud meetme jõustamise lõpetama, mis tähendab, et täidesaatva riigi pädev asutus võib asjaomase isiku kaitseks võtta iseseisvalt ja oma siseriikliku õiguse alusel vastu oma siseriikliku õiguse kohase kaitsemeetme.

               (24)

               Arvestades seda, et käesolevas direktiivis käsitletakse olukordi, kus kaitstav isik liigub teise liikmesriiki, ei tohiks Euroopa lähenemiskeelu väljaandmine ega täitmine tähendada mis tahes volituste üleandmist täidesaatvale riigile seoses põhikaristuste, täitmisele mittepööratud karistuste, alternatiivsete mõjutusvahendite, tingimisi karistuste või lisakaristustega või seoses turvameetmetega, mida on kohaldatud ohustava isiku suhtes, kui viimane elab jätkuvalt kaitsemeetme välja andnud riigis.

               (25)

               Vajaduse korral peaks olema võimalik kasutada elektroonilisi vahendeid käesoleva direktiivi kohaldamisel kehtestatud meetmete rakendamiseks kooskõlas siseriikliku õiguse ja menetlustega.

               (26)

               Täidesaatva riigi pädev asutus peaks kaitstava isiku kaitse tagamisel osalevate asutuste vahelise koostöö raames teavitama otsuse teinud riigi pädevat asutust Euroopa lähenemiskeelu täitmise eesmärgil täidesaatvas riigis vastu võetud meetmete mis tahes rikkumisest. See teavitamine peaks võimaldama otsuse teinud riigi pädeval asutusel kiiresti otsustada, kuidas tema riigis ohustatud isiku suhtes kehtestatud kaitsemeetmega seoses asjakohaselt reageerida. Selline reageerimine võib vajaduse korral seisneda vabadusekaotusliku meetme kehtestamises algselt määratud vabadusekaotuseta meetme asemel, nt ennetava kinnipidamise alternatiivina või tulenevalt sellest, et karistuse täitmisele pööramine on tingimisi peatatud. Kuna selline otsus ei tähenda uue kuriteoga seoses sanktsiooni kehtestamist ex novo, ei takista see täidesaatval riigil vajaduse korral kehtestada sanktsioone Euroopa lähenemiskeelu täitmiseks vastu võetud meetmete rikkumise eest.

               (27)

               Võttes arvesse liikmesriikide erinevaid õigustavasid, peaks juhul, kui täidesaatvas riigis ei oleks Euroopa lähenemiskeelus kirjeldatud tegeliku olukorraga sarnase juhtumi korral olemas kaitsemeedet, täidesaatva riigi pädev asutus teavitama otsuse teinud riigi pädevat asutust Euroopa lähenemiskeelus kirjeldatud kaitsemeetme mis tahes rikkumisest, millest ta on teadlik.

               (28)

               Käesoleva direktiivi tõrgeteta kohaldamise tagamiseks iga konkreetse juhtumi puhul peaksid otsuse teinud riigi ja täidesaatva riigi pädevad asutused teostama oma pädevust kooskõlas käesoleva direktiivi sätetega, võttes arvesse ne bis in idem-põhimõtet.

               (29)

               Kaitstav isik ei peaks kandma Euroopa lähenemiskeelu tunnustamisega seotud kulusid, mis on ebaproportsionaalsed samalaadse siseriikliku juhtumiga võrreldes. Käesoleva direktiivi kohaldamisel peaksid liikmesriigid tagama, et pärast Euroopa lähenemiskeelu tunnustamist ja otseselt sellest tulenevalt ei pea kaitstav isik algatama täiendavaid siseriiklikke menetlusi, et täidesaatva riigi pädev asutus teeks Euroopa lähenemiskeelu tunnustamise otsesel tulemusel otsuse mis tahes meetme kehtestamise kohta, mis oleks samalaadse juhtumi korral tema siseriikliku õiguse kohaselt kättesaadav kaitstava isiku kaitse tagamise eesmärgil.

               (30)

               Pidades silmas vastastikuse tunnustamise põhimõtet, millele käesolev direktiiv tugineb, peaksid liikmesriigid edendama käesoleva direktiivi kohaldamisel võimalikult suures ulatuses pädevate asutuste vahelisi otsekontakte.

               (31)

               Ilma et see piiraks kohtulikku sõltumatust ja kohtusüsteemi erinevat korraldust liidus, peaksid liikmesriigid kaaluma võimalust nõuda neilt, kes vastutavad Euroopa lähenemiskeelu väljaandmise või tunnustamise menetlustes osalevate kohtunike, prokuröride, politsei- ja kohtutöötajate koolituse eest, käesoleva direktiivi eesmärkide kohase vajaliku koolituse andmist.

               (32)

               Käesoleva direktiivi kohaldamise hindamise hõlbustamiseks peaksid liikmesriigid edastama komisjonile asjaomased andmed, mis on seotud Euroopa lähenemiskeelu siseriiklike menetluste kohaldamisega ja mis hõlmavad vähemalt taotletud, väljaantud ja/või tunnustatud Euroopa lähenemiskeeldude arvandmeid. Sellega seoses oleksid kasulikud ka muud liiki andmed, näiteks andmed asjaomaste kuriteoliikide kohta.

               (33)

               Käesolev direktiiv peaks tugevdama ohustatud isikute kaitset, sel viisil täiendades, kuid mõjutamata juba selles valdkonnas kehtivaid õigusakte, nt raamotsuseid 2008/947/JSK ja 2009/829/JSK.

               (34)

               Kui kaitsemeetmega seotud otsus jääb nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 (kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades), (5) nõukogu 27. novembri 2003. aasta määruse (EÜ) nr 2201/2003 (mis käsitleb kohtualluvust ning kohtuotsuste tunnustamist ja täitmist kohtuasjades, mis on seotud abieluasjade ja vanemliku vastutusega) (6) või vanemliku vastutuse ja lastekaitsemeetmetega seotud kohtualluvust, kohaldatavat seadust, tunnustamist, kohtuotsuste täitmist ja koostööd käsitleva 1996. aasta Haagi konventsiooni (7) kohaldamisalasse, tuleks sellist otsust tunnustada ja jõustada vastavalt asjakohase õigusakti sätetele.

               (35)

               Vajaduse korral peaksid liikmesriigid ja komisjon lisama Euroopa lähenemiskeelu alase teabe olemasolevatesse haridus- ja üldsuse teadlikkuse suurendamise alastesse kampaaniatesse, mis käsitlevad kuriteoohvrite kaitset.

               (36)

               Käesoleva direktiivi rakendamisel töödeldavaid isikuandmeid tuleks kaitsta vastavalt nõukogu 27. novembri 2008. aasta raamotsusele 2008/977/JSK (kriminaalasjades tehtava politsei- ja õigusalase koostöö raames töödeldavate isikuandmete kaitse kohta) (8) ja vastavalt põhimõtetele, mis on sätestatud Euroopa Nõukogu 1981. aasta konventsioonis üksikisikute kaitse kohta isikuandmete automatiseeritud töötlemisel.

               (37)

               Käesolevas direktiivis austatakse ELi lepingu artikli 6 kohaselt põhiõigusi, nagu need on tagatud Euroopa Liidu põhiõiguste hartaga ning Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooniga.

               (38)

               Käesoleva direktiivi rakendamisel innustatakse liikmesriike võtma arvesse õigusi ja põhimõtteid, mis on sätestatud Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni 1979. aasta konventsioonis naiste diskrimineerimise kõigi vormide likvideerimise kohta.

               (39)

               Kuna liikmesriigid ei suuda piisavalt saavutada käesoleva direktiivi eesmärki, st kaitsta ohustatud isikuid, ning kavandatava meetme ulatuse ja toime tõttu saab seda paremini saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas ELi lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kooskõlas kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõttega ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale.

               (40)

               Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli nr 21 (Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukoha kohta vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suhtes) artikli 3 kohaselt on Ühendkuningriik teatanud oma soovist osaleda käesoleva direktiivi vastuvõtmisel ja kohaldamisel.

               (41)

               Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli nr 21 (Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukoha kohta vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suhtes) artiklite 1 ja 2 kohaselt, ja ilma et see piiraks kõnelause protokolli artikli 4 kohaldamist, ei osale Iirimaa käesoleva direktiivi vastuvõtmisel ning seepärast ei ole see tema suhtes siduv ega kohaldatav.

               (42)

               Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli nr 22 (Taani seisukoha kohta) artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva direktiivi vastuvõtmisel ning seepärast ei ole see tema suhtes siduv ega kohaldatav,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Eesmärk
   Käesolevas direktiivis sätestatakse eeskirjad, mis võimaldavad anda selle liikmesriigi õigusasutusel või samaväärsel asutusel, kus on kehtestatud kaitsemeede eesmärgiga kaitsta isikut teise isiku kuriteo eest, mis võib ohustada isiku elu, kehalist või vaimset puutumatust, väärikust, isikuvabadust või seksuaalset puutumatust, välja Euroopa lähenemiskeeld, et võimaldada teise liikmesriigi pädeval asutusel jätkata asjaomase isiku kaitsmist selle teise liikmesriigi territooriumil pärast seda, kui otsuse teinud riigi siseriikliku õiguse kohaselt on toime pandud kuritegu või kuriteo toimepanemist oletatakse.
   Artikkel 2
   Mõisted
   Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:
   1)   „Euroopa lähenemiskeeld”– liikmesriigi õigusasutuse või samaväärse asutuse poolt seoses kaitsemeetmega tehtud otsus, mille alusel võtab teise liikmesriigi õigusasutus või samaväärne asutus vastavalt oma siseriiklikule õigusele mis tahes asjakohase meetme või asjakohased meetmed eesmärgiga jätkata kaitstava isiku kaitsmist;
   2)   „kaitsemeede”– otsuse teinud riigis siseriikliku õiguse ja menetluste kohaselt kriminaalasjas tehtud otsus, millega kehtestatakse ohustava isiku suhtes üks või mitu artiklis 5 osutatud keeldu või piirangut, et kaitsta kaitstavat isikut ohustava isiku kuriteo eest, mis võib ohustada kaitstava isiku elu, kehalist või vaimset puutumatust, väärikust, isikuvabadust või seksuaalset puutumatust;
   3)   „kaitstav isik”– füüsiline isik, kes on kaitse objektiks tulenevalt otsuse teinud riigis kehtestatud kaitsemeetmest;
   4)   „ohustav isik”– füüsiline isik, kelle suhtes on kehtestatud üks või mitu artiklis 5 osutatud keeldu või piirangut;
   5)   „otsuse teinud riik”– liikmesriik, kus on kehtestatud kaitsemeede, mis on Euroopa lähenemiskeelu väljaandmise aluseks;
   6)   „täidesaatev riik”– liikmesriik, kellele Euroopa lähenemiskeeld on tunnustamiseks edastatud;
   7)   „järelevalvet teostav riik”– liikmesriik, kellele on edastatud kohtuotsus raamotsuse 2008/947/JSK artikli 2 tähenduses või järelevalvemeetmete rakendamise otsus raamotsuse 2009/829/JSK artikli 4 tähenduses.
   Artikkel 3
   Pädevate asutuste määramine
   1.   Iga liikmesriik teatab komisjonile, milline õigusasutus (või millised õigusasutused) või samaväärne asutus (või millised samaväärsed asutused) on tema siseriikliku õiguse alusel pädev (pädevad) käesoleva direktiivi kohaselt Euroopa lähenemiskeeldu välja andma ja sellist keeldu tunnustama, kui asjaomane liikmesriik on otsuse teinud riik või täidesaatev riik.
   2.   Komisjon teeb saadud teabe kättesaadavaks kõikidele liikmesriikidele. Liikmesriigid teavitavad komisjoni kõigist lõikes 1 osutatud teabega seotud muudatustest.
   Artikkel 4
   Keskasutuste kasutamine
   1.   Iga liikmesriik võib määrata oma pädevaid asutusi abistama keskasutuse või, kui see on tema õigussüsteemis nii sätestatud, mitu keskasutust.
   2.   Liikmesriik võib, kui see osutub vajalikuks tulenevalt tema kohtusüsteemi korraldusest, panna oma keskasutuse(d) vastutama Euroopa lähenemiskeelu edastamise ja vastuvõtmise haldamise ning kogu muu sellega seotud ametliku kirjavahetuse eest. Seetõttu võib kogu pädevate asutuste vahelise suhtluse, konsulteerimise, teabevahetuse ning päringute ja teadete esitamise korraldamiseks kasutada vajaduse korral asjaomase liikmesriigi määratud keskasutus(t)e abi.
   3.   Liikmesriik, kes soovib kasutada käesolevas artiklis osutatud võimalusi, edastab komisjonile määratud keskasutuse või keskasutustega seotud teabe. Edastatud andmed on otsuse teinud riigi kõigile asutustele siduvad.
   Artikkel 5
   Vajadus siseriikliku õiguse kohase kaitsemeetme järele
   Euroopa lähenemiskeelu võib välja anda üksnes siis, kui varem on otsuse teinud riigis vastu võetud kaitsemeede, millega kehtestatakse ohustava isiku suhtes üks või mitu järgmist keeldu või piirangut:

               a)

               keeld siseneda teatavatesse paikadesse või kindlaksmääratud piirkondadesse, kus kaitstav isik elab või mida ta külastab;

               b)

               keeld otsida kaitstava isikuga mis tahes kontakti, sealhulgas telefoni, elektrooniliste vahendite, kirja, faksi või mis tahes muude vahendite teel, või selliste kontaktide reguleerimine, või

               c)

               keeld läheneda kaitstavale isikule lähemale kui ettenähtud kaugusele või sellise lähenemise reguleerimine.

         Artikkel 6
   Euroopa lähenemiskeelu väljaandmine
   1.   Euroopa lähenemiskeelu võib välja anda, kui kaitstav isik otsustab asuda elama teise liikmesriiki või juba elab seal või kui kaitstav isik otsustab viibida või juba viibib teises liikmesriigis. Euroopa lähenemiskeelu väljaandmise kohta otsuse tegemisel võtab otsuse teinud riigi pädev asutus muu hulgas arvesse selle ajavahemiku või nende ajavahemike pikkust, mille jooksul kaitstav isik kavatseb viibida täidesaatvas riigis, ja kaitsevajaduse tõsidust.
   2.   Otsuse teinud riigi õigusasutus või samaväärne asutus võib Euroopa lähenemiskeelu välja anda ainult kaitstava isiku taotlusel ja pärast seda, kui ta on kontrollinud, et kaitsemeede vastab artiklis 5 sätestatud nõuetele.
   3.   Kaitstav isik võib esitada taotluse Euroopa lähenemiskeelu väljaandmiseks kas otsuse teinud riigi pädevale asutusele või täidesaatva riigi pädevale asutusele. Kui selline taotlus esitatakse täidesaatvas riigis, siis edastab selle riigi pädev asutus kõnealuse taotluse otsuse teinud riigi pädevale asutusele.
   4.   Enne Euroopa lähenemiskeelu väljaandmist antakse ohustavale isikule õigus esitada oma seisukohti ja õigus kaitsemeede vaidlustada, kui talle ei antud neid õigusi kaitsemeetme kehtestamiseni viinud menetluses.
   5.   Kui pädev asutus võtab vastu kaitsemeetme, mis sisaldab ühte või mitut artiklis 5 osutatud keeldu või piirangut, teavitab ta kaitstavat isikut asjakohasel viisil vastavalt siseriikliku õiguse kohastele menetlustele võimalusest taotleda Euroopa lähenemiskeeldu, kui see isik kavatseb liikuda teise liikmesriiki, ning sellisele taotlusele esitatavatest põhitingimustest. Kõnealune asutus soovitab kaitstaval isikul esitada taotlus enne otsuse teinud riigi territooriumilt lahkumist.
   6.   Kui kaitstaval isikul on eestkostja või esindaja, võib kõnealune eestkostja või esindaja esitada lõigetes 2 ja 3 osutatud taotluse kaitstava isiku nimel.
   7.   Kui Euroopa lähenemiskeelu väljaandmise taotlus lükatakse tagasi, teavitab otsuse teinud riigi pädev asutus kaitstavat isikut kõikidest õiguskaitsevahenditest, mida saab vastavalt tema siseriiklikule õigusele sellise otsuse vastu kasutada.
   Artikkel 7
   Euroopa lähenemiskeelu vorm ja sisu
   Euroopa lähenemiskeeld antakse välja käesoleva direktiivi I lisas esitatud kujul. See sisaldab eelkõige järgmisi andmeid:

               a)

               kaitstava isiku isikuandmed ja kodakondsus, samuti eestkostja või esindaja isikuandmed ja kodakondsus, kui kaitstav isik on alaealine või piiratud teovõimega;

               b)

               kuupäev, millest alates kaitstav isik kavatseb asuda elama täidesaatvas riigis või seal viibida, ning teises riigis viibimise ajavahemik(ud), kui see on teada;

               c)

               otsuse teinud riigi pädeva asutuse nimi, aadress, telefoni- ja faksinumber ning e-posti aadress;

               d)

               viide (nt number ja kuupäev) õigusaktile, millega on kehtestatud kaitsemeede, mille alusel antakse välja Euroopa lähenemiskeeld;

               e)

               kokkuvõte faktidest ja asjaoludest, mis on tinginud otsuse teinud riigis kaitsemeetme kehtestamise;

               f)

               Euroopa lähenemiskeelu aluseks oleva kaitsemeetmega ohustava isiku suhtes kehtestatud keelud või piirangud, nende kestus ning viide sanktsioonile, kui see on ette nähtud asjaomase keelu või piirangu rikkumise korral;

               g)

               vajaduse korral selliste tehnoloogiliste vahendite kasutamine, mis on antud kaitstava isiku või ohustava isiku käsutusse kaitsemeetme jõustamise eesmärgil;

               h)

               ohustava isiku isikuandmed, kodakondsus ja kontaktandmed;

               i)

               teave selle kohta, kas otsuse teinud riigis on kaitstavale isikule ja/või ohustavale isikule osutatud tasuta õigusabi, juhul kui otsuse teinud riigi pädev asutus valdab sellist teavet ning selle saamine ei eelda täiendavat järelepärimist;

               j)

               vajaduse korral selliste muude asjaolude kirjeldus, mis võiksid mõjutada kaitstavat isikut ähvardava ohu hindamist;

               k)

               kui see on asjakohane, selgesõnaline viide sellele, et kohtuotsus raamotsuse 2008/947/JSK artikli 2 tähenduses või järelevalvemeetmete rakendamise otsus raamotsuse 2009/829/JSK artikli 4 tähenduses on juba edastatud järelevalvet teostavale riigile, mis ei ole Euroopa lähenemiskeeldu täitev riik, ning sellise kohtuotsuse või otsuse jõustamist teostava pädeva asutuse andmed.

         Artikkel 8
   Edastamise kord
   1.   Kui otsuse teinud riigi pädev asutus edastab Euroopa lähenemiskeelu täidesaatva riigi pädevale asutusele, teeb ta seda mis tahes kirjalikku jälge jätval viisil, mis võimaldab täidesaatva riigi pädeval asutusel selle autentsust kindlaks teha. Nimetatud pädevad asutused edastavad kõik ametlikud teated teineteisele samuti otse.
   2.   Kui kas täidesaatva riigi või otsuse teinud riigi pädev asutus on kõnealuse teise riigi pädevale asutusele teadmata, teeb viimane vajaliku teabe saamiseks kõik vajalikud järelepärimised, sealhulgas nõukogu 16. detsembri 2008. aasta otsuses 2008/976/JSK (Euroopa õigusalase koostöö võrgustiku kohta) (9) osutatud Euroopa õigusalase koostöö võrgustiku kontaktasutuste, Eurojusti liikmesriikide liikmete või kõnealuse riigi Eurojusti töö koordineerimise riikliku süsteemi kaudu.
   3.   Kui täidesaatva riigi asutus, kes saab Euroopa lähenemiskeelu, ei ole pädev seda tunnustama, edastab kõnealune asutus Euroopa lähenemiskeelu ex officio pädevale asutusele ja teavitab viivitamata otsuse teinud riigi pädevat asutust vastavalt mis tahes kirjalikku jälge jätval viisil.
   Artikkel 9
   Täidesaatvas riigis võetavad meetmed
   1.   Täidesaatva riigi pädev asutus tunnustab artikli 8 kohaselt edastatud Euroopa lähenemiskeelu kättesaamisel viivitamata seda lähenemiskeeldu ning teeb otsuse, millega võtab kõik meetmed, mis oleksid võimalikud selle riigi õiguse alusel samalaadsel juhul, et tagada kaitstava isiku kaitse, välja arvatud juhul, kui ta otsustab tugineda mõnele artiklis 10 sätestatud mittetunnustamise põhjusele. Täidesaatev riik võib oma siseriikliku õiguse kohaselt võtta kriminaal-, haldus- või tsiviilmeetmeid.
   2.   Täidesaatva riigi pädeva asutuse poolt lõike 1 kohaselt võetud meede või mis tahes muu artiklis 11 osutatud hilisema otsuse alusel võetud meede vastab võimalikult suures ulatuses otsuse teinud riigis võetud kaitsemeetmele.
   3.   Täidesaatva riigi pädev asutus teavitab ohustavat isikut, otsuse teinud riigi pädevat asutust ja kaitstavat isikut kõigist lõike 1 kohaselt võetud meetmetest ja selliste meetmete rikkumise võimalikest õiguslikest tagajärgedest vastavalt siseriiklikule õigusele ja kooskõlas artikli 11 lõikega 2. Kaitstava isiku aadressi või muid kontaktandmeid ei avalikustata ohustavale isikule, välja arvatud juhul, kui need andmed on vajalikud lõike 1 kohaldamisel võetud meetme jõustamiseks.
   4.   Kui täidesaatva riigi pädev asutus leiab, et Euroopa lähenemiskeelus vastavalt artiklile 7 edastatud teave ei ole täielik, teavitab ta sellest viivitama otsuse teinud riigi pädevat asutust mis tahes kirjalikku jälge jätval viisil ning määrab mõistliku tähtaja puuduva teabe esitamiseks.
   Artikkel 10
   Euroopa lähenemiskeelu mittetunnustamise alused
   1.   Täidesaatva riigi pädev asutus võib keelduda Euroopa lähenemiskeelu tunnustamisest järgmistel asjaoludel:

               a)

               Euroopa lähenemiskeeld ei ole täielik või seda ei ole täiendatud täidesaatva riigi pädeva asutuse määratud tähtaja jooksul;

               b)

               artiklis 5 sätestatud nõuded ei ole täidetud;

               c)

               kaitsemeede on seotud teoga, mis ei ole täidesaatva riigi õiguse alusel kuritegu;

               d)

               kaitse tuleneb sellise karistuse või meetme kohaldamisest, mis on täidesaatva riigi õiguse kohaselt hõlmatud amnestiaga ning seotud teo või käitumisega, mis kuulub kõnealuse õiguse alusel selle riigi pädevusse;

               e)

               täidesaatva riigi õiguse alusel on ohustaval isikul puutumatus, mis muudab Euroopa lähenemiskeelu alusel meetmete võtmise võimatuks;

               f)

               kriminaalmenetlust ei saa ohustava isiku suhtes alustada, kuna tegu või käitumine, millega seoses on võetud kaitsemeede, on täidesaatva riigi õiguse alusel aegunud, kui tegu või käitumine kuulub siseriikliku õiguse alusel tema pädevusse;

               g)

               Euroopa lähenemiskeelu tunnustamine on vastuolus ne bis in idem põhimõttega;

               h)

               täidesaatva riigi õiguse kohaselt ei saa ohustavat isikut tema vanuse tõttu võtta kriminaalvastutusele teo või käitumise eest, millega seoses on võetud kaitsemeede;

               i)

               kaitsemeede on seotud kuriteoga, mis täidesaatva riigi õiguse kohaselt on täielikult või suures või olulises osas toime pandud tema territooriumil.

         2.   Kui täidesaatva riigi pädev asutus keeldub ühel lõikes 1 osutatud alusel Euroopa lähenemiskeelu tunnustamisest, teeb ta järgmist:

               a)

               teavitab otsuse teinud riiki ja kaitstavat isikut viivitamata sellisest keeldumisest ja selle põhjustest;

               b)

               kui see on asjakohane, teavitab kaitstavat isikut oma siseriiklikus õiguses ettenähtud võimalusest taotleda kaitsemeetme võtmist;

               c)

               kui see on asjakohane, teavitab kaitstavat isikut kõikidest õiguskaitsevahenditest, mida saab vastavalt tema siseriiklikule õigusele sellise otsuse vastu kasutada.

         Artikkel 11
   Kohaldatav õigus ja täidesaatva riigi pädevus
   1.   Täidesaatval riigil on pädevus võtta pärast Euroopa lähenemiskeelu tunnustamist oma riigis meetmeid ja neid jõustada. Täidesaatva riigi õigust kohaldatakse artikli 9 lõikes 1 ettenähtud otsuse vastuvõtmise ja täitmise suhtes, sealhulgas eeskirju, mis käsitlevad õiguskaitsevahendeid otsuste vastu, mis on täidesaatvas riigis tehtud seoses Euroopa lähenemiskeeluga.
   2.   Täidesaatva riigi poolt pärast Euroopa lähenemiskeelu tunnustamist võetud ühe või mitme meetme rikkumise korral on täidesaatva riigi pädeval asutusel lõike 1 kohaselt pädevus teha järgmist:

               a)

               määrata sellise meetme rikkumise tulemusena kriminaalkaristusi ja võtta mis tahes muid meetmeid, kui rikkumine on täidesaatva riigi õiguse alusel käsitatav kuriteona;

               b)

               teha rikkumise kohta muid otsuseid, mis ei ole kriminaalõiguslikud;

               c)

               võtta mis tahes kiireloomulisi ja ajutisi meetmeid rikkumise lõpetamiseks, asjakohastel juhtudel kuni otsuse teinud riigi poolt vastava otsuse tegemiseni.

         3.   Kui täidesaatvas riigis ei ole samalaadse juhtumi korral võimalik siseriiklikku meedet võtta, teavitab täidesaatva riigi pädev asutus otsuse teinud riigi pädevat asutust Euroopa lähenemiskeelus kirjeldatud kaitsemeetme mis tahes rikkumisest, millest ta on teadlik.
   Artikkel 12
   Rikkumisest teavitamine
   Täidesaatva riigi pädev asutus teavitab otsuse teinud riigi pädevat asutust või järelevalvet teostava riigi pädevat asutust igast Euroopa lähenemiskeelu alusel võetud meetme või meetmete rikkumisest. Teatamisel kasutatakse II lisas esitatud tüüpvormi.
   Artikkel 13
   Otsuse teinud riigi pädevus
   1.   Otsuse teinud riigi pädeval asutusel on ainupädevus teha otsuseid, mis on seotud järgmisega:

               a)

               kaitsemeetme ja sellest tulenevalt Euroopa lähenemiskeelu pikendamine, läbivaatamine, muutmine, tühistamine ja tagasivõtmine;

               b)

               kaitsemeetme tühistamise tulemusel vabadusekaotusliku meetme määramine, tingimusel et kaitsemeedet on kohaldatud kohtuotsuse (raamotsuse 2008/947/JSK artikli 2 tähenduses) või järelevalvemeetmete rakendamise otsuse (raamotsuse 2009/829/JSK artikli 4 tähenduses) alusel.

         2.   Lõike 1 kohaselt tehtud otsuste suhtes kohaldatakse otsuse teinud riigi õigust.
   3.   Kui kohtuotsus raamotsuse 2008/947/JSK artikli 2 tähenduses või järelevalvemeetmete rakendamise otsus raamotsuse 2009/829/JSK artikli 4 tähenduses on teisele liikmesriigile juba edastatud või edastatakse pärast Euroopa lähenemiskeelu väljaandmist, võetakse kõnealuste raamotsustega ettenähtud edasised otsused kooskõlas kõnealuste raamotsuste asjakohaste sätetega.
   4.   Kui kaitsemeede sisaldub kohtuotsuses raamotsuse 2008/947/JSK artikli 2 tähenduses ja see on edastatud või see edastatakse teise liikmesriiki pärast Euroopa lähenemiskeelu väljaandmist, ning kui järelevalvet teostava riigi pädev asutus on kõnealuse raamotsuse artikli 14 kohaselt teinud edasisi otsuseid, mis mõjutavad kaitsemeetmes sisalduvaid kohustusi või korraldusi, teeb otsuse teinud riigi pädev asutus viivitamata vastavalt ühe järgmistest toimingutest: pikendab Euroopa lähenemiskeeldu, vaatab selle läbi, muudab seda, tühistab selle või võtab selle tagasi.
   5.   Otsuse teinud riigi pädev asutus teavitab täidesaatva riigi pädevat asutust viivitamata kõigist lõike 1 või 4 kohaselt tehtud otsustest.
   6.   Kui otsuse teinud riigi pädev asutus on Euroopa lähenemiskeelu vastavalt lõike 1 punktile a või lõikele 4 tühistanud või tagasi võtnud, lõpetab täidesaatva riigi pädev asutus artikli 9 lõike 1 kohaselt võetud meetmete täitmise kohe, kui otsuse teinud riigi pädev asutus on teda nõuetekohaselt teavitanud.
   7.   Kui otsuse teinud riigi pädev asutus on Euroopa lähenemiskeeldu lõike 1 punkti a või lõike 4 kohaselt muutnud, teeb täidesaatva riigi pädev asutus vajaduse korral järgmist:

               a)

               muudab Euroopa lähenemiskeelu alusel võetud meetmeid, toimides kooskõlas artikliga 9, või

               b)

               keeldub muudetud keelu või piirangu jõustamisest, kui tegemist ei ole artiklis 5 osutatud liiki keelu või piiranguga või kui artikli 7 kohaselt Euroopa lähenemiskeeluga edastatud teave ei ole täielik või kui puuduvat teavet ei ole esitatud tähtajaks, mille täidesaatva riigi pädev asutus on määranud artikli 9 lõike 4 kohaselt.

         Artikkel 14
   Euroopa lähenemiskeelu alusel võetud meetmete täitmise lõpetamise alused
   1.   Täidesaatva riigi pädev asutus võib lõpetada Euroopa lähenemiskeelu alusel võetud meetmete täitmise:

               a)

               kui on piisavalt alust arvata, et kaitstav isik ei ela või ei viibi täidesaatva riigi territooriumil või on kõnealuselt territooriumilt lõplikult lahkunud;

               b)

               kui Euroopa lähenemiskeelu täitmiseks võetud meetmete maksimaalne kehtivus on vastavalt siseriiklikule õigusele lõppenud;

               c)

               artikli 13 lõike 7 punktis b osutatud juhul või

               d)

               kui kohtuotsus raamotsuse 2008/947/JSK artikli 2 tähenduses või järelevalvemeetmete rakendamise otsus raamotsuse 2009/829/JSK artikli 4 tähenduses on saadetud täidesaatvale riigile pärast Euroopa lähenemiskeelu tunnustamist.

         2.   Täidesaatva riigi pädev asutus teavitab otsuse teinud riigi pädevat asutust ja võimaluse korral ka kaitstavat isikut viivitamata sellisest otsusest.
   3.   Enne meetmete täitmise lõpetamist lõike 1 punkti b kohaselt võib täidesaatva riigi pädev asutus taotleda otsuse teinud riigi pädevalt asutuselt teavet selle kohta, kas Euroopa lähenemiskeeluga pakutav kaitse on asjaomase juhtumi asjaolusid arvestades jätkuvalt vajalik. Otsuse teinud riigi pädev asutus vastab sellisele taotlusele viivitamata.
   Artikkel 15
   Euroopa lähenemiskeelu tunnustamise prioriteetsus
   Euroopa lähenemiskeelu tunnustamist käsitatakse sama prioriteetsena kui samalaadse siseriikliku juhtumi menetlemist ning arvesse võetakse juhtumi konkreetseid asjaolusid, sealhulgas küsimuse kiireloomulisust, kaitstava isiku täidesaatva riigi territooriumile kavandatava saabumise kuupäeva ja võimaluse korral kaitstava isiku ohustatuse määra.
   Artikkel 16
   Pädevate asutuste vahelised konsultatsioonid
   Kui see on asjakohane, võivad otsuse teinud riigi ja täidesaatva riigi pädevad asutused üksteisega konsulteerida, et hõlbustada käesoleva direktiivi sujuvat ja tõhusat kohaldamist.
   Artikkel 17
   Keeled
   1.   Otsuse teinud riigi pädev asutus tõlgib Euroopa lähenemiskeelu täidesaatva riigi ametlikku keelde või ühte tema ametlikest keeltest.
   2.   Täidesaatva riigi pädev asutus tõlgib artiklis 12 osutatud vormi otsuse teinud riigi ametlikku keelde või ühte tema ametlikest keeltest.
   3.   Iga liikmesriik võib kas käesoleva direktiivi vastuvõtmisel või hiljem kinnitada avalduses, mille ta annab hoiule komisjoni, et ta tunnistab tõlget ühte või mitmesse liidu ametlikku keelde.
   Artikkel 18
   Kulud
   Käesoleva direktiivi kohaldamisest tulenevad kulud kannab täidesaatev riik vastavalt oma siseriiklikule õigusele, välja arvatud kulud, mis tekivad eranditult otsuse teinud riigi territooriumil.
   Artikkel 19
   Seos muude lepingute ja kokkulepetega
   1.   Liikmesriigid võivad jätkata selliste kahe- või mitmepoolsete lepingute või kokkulepete kohaldamist, mis kehtivad käesoleva direktiivi jõustumise ajal, kui need lepingud ja kokkulepped võimaldavad laiendada käesoleva direktiivi eesmärke ning aitavad lihtsustada või hõlbustada kaitsemeetmete võtmise menetlusi.
   2.   Liikmesriigid võivad pärast käesoleva direktiivi jõustumist sõlmida kahe- või mitmepoolseid lepinguid või kokkuleppeid, kui need lepingud ja kokkulepped võimaldavad laiendada käesoleva direktiivi eesmärke ning aitavad lihtsustada või hõlbustada kaitsemeetmete võtmise menetlusi.
   3.   Liikmesriigid teatavad komisjonile hiljemalt 11. aprilliks 2012, milliste lõikes 1 osutatud olemasolevate lepingute ja kokkulepete kohaldamist nad soovivad jätkata. Samuti teatavad liikmesriigid komisjonile kõigist lõikes 2 osutatud uutest lepingutest või kokkulepetest kolme kuu jooksul pärast neile allakirjutamist.
   Artikkel 20
   Seos muude õigusaktidega
   1.   Käesolev direktiiv ei mõjuta määruse (EÜ) nr 44/2001, määruse (EÜ) nr 2201/2003, vanemliku vastutuse ja lastekaitsemeetmetega seotud kohtualluvust, kohaldatavat seadust, tunnustamist, kohtuotsuste täitmist ja koostööd käsitleva 1996. aasta Haagi konventsiooni ega rahvusvahelise lapseröövi tsiviilõiguslikke küsimusi käsitleva 1980. aasta Haagi konventsiooni kohaldamist.
   2.   Käesolev direktiiv ei mõjuta raamotsuse 2008/947/JSK ega raamotsuse 2009/829/JSK kohaldamist.
   Artikkel 21
   Rakendamine
   1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 11. jaanuariks 2015. Nad teatavad neist viivitamata komisjonile.
   Kui liikmesriigid need sätted vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi sätestavad liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastu võetavate peamiste siseriiklike õigusnormide teksti.
   Artikkel 22
   Andmete kogumine
   Käesoleva direktiivi kohaldamise hindamise hõlbustamiseks edastavad liikmesriigid komisjonile asjaomased andmed, mis seonduvad Euroopa lähenemiskeelu siseriiklike menetluste kohaldamisega, mis hõlmavad vähemalt taotletud, väljaantud ja/või tunnustatud Euroopa lähenemiskeeldude arvandmeid.
   Artikkel 23
   Läbivaatamine
   Komisjon esitab hiljemalt 11. jaanuariks 2016 Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande käesoleva direktiivi kohaldamise kohta. Vajaduse korral lisatakse aruandele seadusandlikud ettepanekud.
   Artikkel 24
   Jõustumine
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 25
   Adressaadid
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele kooskõlas aluslepingutega.

      Strasbourg, 13. detsember 2011

            Euroopa Parlamendi nimel

            president

         J. BUZEK

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         M. SZPUNAR

      (1)  Euroopa Parlamendi 14. detsembri 2010. aasta seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 24. novembri 2011. aasta esimese lugemise seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata). Euroopa Parlamendi 13. detsembri 2011. aasta seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).

      (2)  ELT C 115, 4.5.2010, lk 1.

      (3)  ELT L 337, 16.12.2008, lk 102.

      (4)  ELT L 294, 11.11.2009, lk 20.

      (5)  EÜT L 12, 16.1.2001, lk 1.

      (6)  ELT L 338, 23.12.2003, lk 1.

      (7)  ELT L 48, 21.2.2003, lk 3.

      (8)  ELT L 350, 30.12.2008, lk 60.

      (9)  ELT L 348, 24.12.2008, lk 130.

      I LISA

         EUROOPA LÄHENEMISKEELD,

      millele osutatakse

         EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU 13. DETSEMBRI 2011. AASTA DIREKTIIVI 2011/99/EL EUROOPA LÄHENEMISKEELU KOHTA ARTIKLIS 7

         Käesolevas vormis sisalduvat teavet tuleb käsitleda nõuetekohase konfidentsiaalsusega

      II LISA

         VORM,
      millele osutatakse

         EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU 13. DETSEMBRI 2011. AASTA DIREKTIIVI 2011/99/EL EUROOPA LÄHENEMISKEELU KOHTA ARTIKLIS 12

         TEADE EUROOPA LÄHENEMISKEELU ALUSEL VÕETUD MEETME RIKKUMISE KOHTA

         Käesolevas vormis sisalduvat teavet tuleb käsitleda nõuetekohase konfidentsiaalsusega