title: Nõukogu direktiiv, 29. juuli 1991, ühenduse raudteede arendamise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31991L0440

Euroopa Liidu Teataja L 237 , 24/08/1991 Lk 0025 - 0028 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 7 Köide 4 Lk 0045  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 7 Köide 4 Lk 0045

		Nõukogu direktiiv,29. juuli 1991,ühenduse raudteede arendamise kohta(91/440/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 75,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:ühenduse transpordisektori tihedam integreerimine on siseturu oluline osa ja raudteed on omakorda ühenduse transpordisektori tähtsaimaid osi;tuleks suurendada raudteesüsteemi tõhusust ja raudteesüsteem konkurentsituruga integreerida, võttes arvesse raudteede eripära;raudteetranspordi tõhusaks ja teiste transpordiliikidega konkurentsivõimeliseks muutmiseks peavad liikmesriigid tagama, et raudtee-ettevõtjatele antakse iseseisva ettevõtja staatus, mis võimaldab neil äritegevust turuvajadustega kohandada;raudteesüsteemi edasine arendamine ja tõhus majandamine muutuks lihtsamaks, kui transporditeenuste osutamine ja infrastruktuuri majandamine teineteisest eraldada; sellises olukorras on oluline, et kumbagi eespool nimetatud tegevust majandatakse eraldi ja neil on eraldi raamatupidamisarvestus;raudteeteenuste majandamisel konkurentsi suurendamiseks, selleks et parandada kasutajatele pakutavaid mugavusi ja teenuseid, on asjakohane, et liikmesriikidele jääb üldine vastutus asjakohase raudteeinfrastruktuuri arendamise eest;infrastruktuurikulutuste jagamise ühised eeskirjad puuduvad ja seepärast peavad liikmesriigid pärast infrastruktuuri majandajatega konsulteerimist nägema ette eeskirjad, milles sätestatakse, et raudtee-ettevõtjad ja nende rühmitused tasuvad raudteeinfrastruktuuri kasutamise eest; kõnealused tasud peavad vastama raudtee-ettevõtjate vahelise mittediskrimineerimise põhimõttele;liikmesriigid peaksid eelkõige tagama olemasolevatele riigile või riigi kontrolli alla kuuluvatele raudteeveo-ettevõtjatele usaldusväärse finantsstruktuuri, hoolitsedes selle eest, et vajalikud rahanduslikud ümberkorraldused tehakse kooskõlas asutamislepingus sätestatud asjakohaste eeskirjadega;liikmesriikidevahelise transpordi hõlbustamiseks peaks raudtee-ettevõtjatel olema vabadus moodustada rühmitusi teistes liikmesriikides asutatud raudtee-ettevõtjatega;sellistele rahvusvahelistele rühmitustele tuleks anda infrastruktuuri kasutamise ja transiidiõigused liikmesriikides, kus need raudtee-ettevõtjad on asutatud, kellest rühmitused koosnevad, samuti transiidiõigused muudes liikmesriikides, kui see on vajalik asjaomaste rahvusvaheliste teenuste osutamiseks;kombineeritud transpordi edendamiseks on asjakohane, et võimalus kasutada teiste liikmesriikide raudteeinfrastruktuuri tuleks anda rahvusvahelise kombineeritud kaubaveoga tegelevatele raudtee-ettevõtjatele;tuleb moodustada nõuandekomitee, kes abistaks komisjoni ja jälgiks käesoleva direktiivi rakendamist;seepärast tuleks nõukogu 20. mai 1975. aasta otsus 75/327/EMÜ (raudtee-ettevõtjate olukorra parandamise ning selliste ettevõtjate ja riikide vahelisi finantssuhteid reguleerivate eeskirjade ühtlustamise kohta) [4] kehtetuks tunnistada,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:I JAOTISEesmärk ja reguleerimisalaArtikkel 1Käesoleva direktiivi eesmärk on hõlbustada ühenduse raudteede kohandamist ühisturu vajadustega ja suurendada nende tõhusust:- tagades raudtee-ettevõtjate sõltumatuse,- eraldades teineteisest raudteeinfrastruktuuri majandamise ja raudteeveoteenuste osutamise, kusjuures eraldi raamatupidamisarvestus on kohustuslik ning korralduslik või institutsiooniline eraldamine vabatahtlik,- parandades ettevõtjate finantsstruktuuri,- tagades liikmesriikide raudteevõrkude kasutusvõimaluse rahvusvahelistele raudtee-ettevõtjate rühmitustele ja rahvusvahelise kombineeritud kaubaveoga tegelevatele raudtee-ettevõtjatele.Artikkel 21. Käesolevat direktiivi kohaldatakse raudteeinfrastruktuuri majandamise ja liikmesriigis asutatud või asutatavate raudtee-ettevõtjate raudteetranspordi suhtes.2. Käesoleva direktiivi reguleerimisalasse ei kuulu need ettevõtjad, kelle tegevus piirdub üksnes linna- või linnalähiliinide või piirkondlike liinide teenindamisega.Artikkel 3Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:- raudtee-ettevõtja — eraõiguslik ettevõtja või riigi osalusega äriühing, kelle põhitegevus on osutada kaupade ja/või reisijate raudteeveo teenuseid, tingimusel et ettevõtja tagab ka veduriteenused,- raudteeinfrastruktuuri-ettevõtja — avalik-õiguslik asutus või ettevõtja, kes vastutab eelkõige raudteeinfrastruktuuri loomise ja hooldamise ning kontrolli- ja ohutussüsteemide eest,- raudteeinfrastruktuur — komisjoni 18. detsembri 1970. aasta määruse (EMÜ) nr 2598/70, millega määratakse kindlaks määruse (EMÜ) nr 1108/70 I lisas esitatudraamatupidamisaruande vormide eri kululiikidesse märgitavad andmed, [5] IA lisas loetletud üksused, välja arvatud viimane taane, mida käesoleva direktiivi kohaldamisel loetakse järgmiselt: "infrastruktuuriüksuse kasutatavad ehitised",- rahvusvaheline rühmitus — vähemalt kahe eri liikmesriigis asuva raudtee-ettevõtja ühendus, kelle eesmärk on osutada liikmesriikide vahel rahvusvahelisi veoteenuseid,- linna- ja linnalähiliinid — veoteenused, mis vastavad linnakeskuse või linnastu, samuti kõnealuse keskuse või linnastu ja seda ümbritsevate piirkondade vahelise transpordi vajadustele,- piirkondlikud liinid — veoteenused, mis vastavad piirkonna transpordivajadustele.II JAOTISRaudtee-ettevõtjate majandamise sõltumatusArtikkel 4Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed selle tagamiseks, et seoses majandamis-, haldus- ja sisekontrolliga haldus-, majandus- ja raamatupidamisküsimuste üle oleks raudtee-ettevõtjatel iseseisev staatus, mille kohaselt eelkõige nende varad, eelarve ja raamatupidamine on riigi omadest lahus.Artikkel 51. Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et võimaldada raudtee-ettevõtjatel kohandada oma tegevust turunõuetega ja korraldada seda tegevust juhtorganite vastutusel, et pakkuda tõhusat ja asjakohast teenindust nõutavale teeninduskvaliteedile vastava madalaima võimaliku hinna eest.Raudtee-ettevõtteid juhitakse kooskõlas äriühingute suhtes kohaldatavate põhimõtetega; see kehtib ka neile riigi poolt määratud avaliku teenindamise kohustuse ja nende avaliku teenindamise lepingute kohta, mille nad liikmesriigi pädevate asutustega sõlmivad.2. Raudtee-ettevõtjad koostavad oma äriplaani, sealhulgas investeerimis- ja rahastamiskavad. Selliste kavade eesmärk on saavutada ettevõtte finantstasakaal ja muud tehnilise, ärilise ja rahalise juhtimise eesmärgid; samuti näevad nad ette eesmärkide saavutamise viisi.3. Raudtee-ettevõtjal peab riigi määratud üldiste poliitiliste suuniste raames ja võttes arvesse siseriiklikke kavu ja lepinguid (mis võivad olla mitmeaastased), sealhulgas investeerimis- ja rahastamiskavu, olema eelkõige õigus:- moodustada koos ühe või mitme teise raudtee-ettevõtjaga rahvusvaheline rühmitus,- kehtestada oma struktuur, ilma et see piiraks III jaotise kohaldamist,- kontrollida teenuste osutamist ja turustamist ning määrata kindlaks nende hinnad, ilma et see piiraks nõukogu 26. juuni 1969. aasta määrust (EMÜ) nr 1191/69 liikmesriikide tegevuse kohta seoses avalike teenuste hulka kuuluvate kohustustega raudtee-, maantee- ja siseveetranspordis, [6]- teha otsuseid töötajate, varade ja hangete kohta,- laiendada oma turuosa, töötada välja uusi tehnoloogiaid ja teenuseid ning võtta kasutusele uuenduslikke juhtimisviise,- alustada uut tegevust raudteega seotud valdkondades.III JAOTISInfrastruktuuri majandamise ja vedude eraldamine üksteisestArtikkel 61. Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed selle tagamiseks, et veoteenuste osutamise ja raudteeinfrastruktuuri majandamisega seotud raamatupidamisarvestust peetakse eraldi. Ühele nimetatud tegevusaladest makstud vahendeid ei või teisele üle kanda.Mõlema tegevusala raamatupidamises tuleb kõnealust keeldu arvesse võtta.2. Samuti võivad liikmesriigid ette näha, et kõnealune lahushoidmine nõuab, et ühes ettevõttes luuakse selgepiirilised osakonnad või et infrastruktuuri majandab eraldiseisev üksus.Artikkel 71. Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed oma siseriikliku raudteeinfrastruktuuri arendamiseks, võttes vajaduse korral arvesse ühenduse üldisi vajadusi.Liikmesriigid tagavad, et nähakse ette ohutusnormid ja -eeskirjad ning et nende kohaldamist jälgitakse.2. Liikmesriigid võivad määrata raudtee-ettevõtjale või mõnele muule asutusele vastutuse raudteeinfrastruktuuri majandamise eest ja eelkõige kõnealuse majandamise tehniliste, äriliste ja rahaliste aspektide seisukohast vajalike investeeringute, hoolduse ja rahastamise eest.3. Samuti võivad liikmesriigid, võttes arvesse asutamislepingu artikleid 77, 92 ja 93, määrata raudteeinfrastruktuuri-ettevõtjale eelkõige uute investeeringute katmiseks rahastamise, mis on kooskõlas tema ülesannete, suuruse ja finantsnõuetega.Artikkel 8Raudteeinfrastruktuuri-ettevõtja nõuab tema vastutusalasse kuuluva raudteeinfrastruktuuri kasutamise eest tasu, mille peavad maksma kõnealust infrastruktuuri kasutavad raudtee-ettevõtjad ja rahvusvahelised rühmitused. Pärast kõnealuse raudteeinfrastruktuuri-ettevõtjaga konsulteerimist näevad liikmesriigid ette tasu määramise eeskirjad.Kasutustasu määramisel tuleb hoiduda raudtee-ettevõtjate vahelisest diskrimineerimisest ja eelkõige võib seejuures arvesse võtta läbisõidetud maad, rongi koosseisu ning selliste tegurite nagu kiiruse, teljekoormuse ja infrastruktuuri kasutusajaga seotud erinõudeid.IV JAOTISFinantsolukorra parandamineArtikkel 91. Liikmesriigid peavad olemasolevate riigile või riigi kontrolli alla kuuluvate raudtee-ettevõtjatega looma asjakohase mehhanismi, et aidata vähendada selliste ettevõtjate võlgu tasemeni, mis ei takista usaldusväärset finantsjuhtimist, ja parandada nende finantsolukorda.2. Selleks võivad liikmesriigid võtta vajalikke meetmeid, mis nõuavad selliste ettevõtete raamatupidamisosakondade raames eraldi seisva võlakustutusüksuse loomist.Üksuse bilansi passivasse võib kuni võlgade kustutamiseni kanda kõik võlad, mis ettevõtja on võtnud nii finantsinvesteeringuteks kui ka raudteevedudest või raudteeinfrastruktuuri majandamisest tulenevate ülemääraste tegevuskulude katmiseks. Tütarettevõtjate tegevusest tulenevaid võlgu ei pruugi arvesse võtta.3. Abi, mida liikmesriigid eraldavad käesolevas artiklis nimetatud võlgade kustutamiseks, antakse kooskõlas EMÜ asutamislepingu artiklitega 77, 92 ja 93.V JAOTISRaudteeinfrastruktuuri kasutamineArtikkel 101. Rahvusvahelistele rühmitustele antakse infrastruktuuri kasutus- ja transiidiõigus liikmesriigis, kus need raudtee-ettevõtjad on asutatud, kellest rühmitused koosnevad, samuti transiidiõigused muudes liikmesriikides selliste rahvusvaheliste teenuste puhul, mis toimuvad nende liikmesriikide vahel, kus on asutatud kõnealuseid rühmitusi moodustavad ettevõtjad.2. Artikli 2 kohaldamisalasse kuuluvatel raudtee-ettevõtjatel võimaldatakse võrdsetel tingimustel kasutada teiste liikmesriikide infrastruktuuri rahvusvaheliste kombineeritud kaubavedude korraldamiseks.3. Rahvusvahelise kombineeritud kaubaveoga tegelevad raudtee-ettevõtjad ja rahvusvahelised rühmitused peavad sõlmima vajalikud haldus-, tehnilised ja finantskokkulepped nende raudteeinfrastruktuuri-ettevõtjatega, kelle infrastruktuuri nad kasutavad, et reguleerida lõigetes 1 ja 2 nimetatud rahvusvaheliste veoteenustega seotud liikluskorraldust ja ohutusküsimusi. Selliseid lepinguid reguleerivad tingimused ei või mitte kedagi diskrimineerida.VI JAOTISLõppsättedArtikkel 111. Liikmesriigid võivad juhtida komisjoni tähelepanu kõikidele käesoleva direktiivi rakendamisega seotud küsimustele. Komisjon teeb asjakohased otsused pärast seda, kui ta on nendes küsimustes konsulteerinud lõikes 2 sätestatud komiteega.2. Komisjoni abistab nõuandekomitee, kuhu kuuluvad liikmesriikide esindajad ja eesistujana komisjoni esindaja.Komisjoni esindaja esitab komiteele võetavate meetmete eelnõu. Tähtaja jooksul, mille määrab eesistuja lähtuvalt küsimuse kiireloomulisusest, esitab komitee eelnõu kohta oma arvamuse, vajaduse korral hääletades.Arvamus protokollitakse; lisaks sellele on liikmesriigil õigus taotleda oma seisukoha protokollimist.Komisjon võtab komitee esitatud arvamust arvesse täiel määral. Komisjon informeerib komiteed, mil viisil komitee arvamust on arvestatud.Artikkel 12Käesoleva direktiivi sätted ei piira nõukogu 17. septembri 1990. aasta direktiivi 90/531/EMÜ (vee-, energeetika-, transpordi- ja telekommunikatsioonisektoris tegutsevate tellijate hankemenetluste kohta) [7] kohaldamist.Artikkel 13Otsus 75/327/EMÜ tunnistatakse kehtetuks alates 1. jaanuarist 1993.Viiteid kehtetuks tunnistatud otsusele käsitletakse viidetena käesolevale direktiivile.Artikkel 14Komisjon esitab nõukogule enne 1. jaanuari 1995 käesoleva direktiivi rakendamise aruande, millele on vajaduse korral lisatud sobivad ettepanekud ühenduse meetme rakendamise jätkamise kohta raudteede arendamiseks eelkõige rahvusvaheliste kaubavedude suhtes.Artikkel 15Pärast komisjoniga konsulteerimist võtavad liikmesriigid käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid vastu hiljemalt 1. jaanuaril 1993. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid kõnealused normid vastu võtavad, viidatakse nendes käesolevale direktiivile või lisatakse neile selline viide ametliku avaldamise korral. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Artikkel 16Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 29. juuli 1991Nõukogu nimeleesistujaH. van den Broek[1] EÜT C 34, 14.2.1990, lk 8 ja EÜT C 87, 4.4.1991, lk 7.[2] EÜT C 19, 28.1.1991, lk 254.[3] EÜT C 225, 10.9.1990, lk 27.[4] EÜT L 152, 12.6.1975, lk 3.[5] EÜT L 278, 23.12.1970, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EMÜ) nr 2116/78 (EÜT L 246, 8.9.1978, lk 7).[6] EÜT L 156, 28.6.1969, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EMÜ) nr 1893/91 (EÜT L 169, 29.6.1991, lk 1).[7] EÜT L 297, 29.10.1990, lk 1.--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv 92/3 Euratom, 3. veebruar 1992, liikmesriikidevaheliste ning ühendusse suunduvate ja ühendusest väljuvate radioaktiivsete jäätmete vedude järelevalve ja kontrolli kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31992L0003

Euroopa Liidu Teataja L 035 , 12/02/1992 Lk 0024 - 0028 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 15 Köide 11 Lk 0010  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 15 Köide 11 Lk 0010

		Nõukogu direktiiv 92/3/Euratom,3. veebruar 1992,liikmesriikidevaheliste ning ühendusse suunduvate ja ühendusest väljuvate radioaktiivsete jäätmete vedude järelevalve ja kontrolli kohtaEUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 31 ja 32,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1] mis on koostatud pärast arvamuse saamist asjatundjate rühmalt, mille teadus- ja tehnikakomitee on nimetanud liikmesriikide teadlaste seast,võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:nõukogu võttis 2. veebruaril 1959 vastu direktiivid, millega sätestatakse põhinormid töötajate ja muu elanikkonna tervise kaitsmiseks ioniseerivast kiirgusest tulenevate ohtude eest, [4] muudetud direktiividega 80/836/Euratom [5] ja 84/467/Euratom; [6]direktiivi 80/836/Euratom artikli 2 alusel kohaldatakse neid põhilisi ohutusnorme muu hulgas looduslike ja tehislike radioaktiivsete ainete veo suhtes;vastavalt direktiivi 80/836/Euratom artiklile 3 peavad kõik liikmesriigid muutma kohustuslikuks teatamise neist toimingutest, millega kaasneb ioniseerivast kiirgusest tulenev oht; iga liikmesriik otsustab, millistel juhtudel tuleb võimalike ohtude ja muude asjakohaste kaalutluste tõttu kõnealusteks toiminguteks taotleda eelnevat luba;järelikult on liikmesriigid loonud oma territooriumil süsteemid direktiivi 80/836/Euratom artikli 3 nõuete täitmiseks, milles sätestatakse põhinormid EURATOMi põhilepingu artikli 30 kohaselt; jätkates riigisisest kontrolli ühenduse ja asjaomaste rahvusvaheliste nõuetega kooskõlas olevate siseriiklike eeskirjade alusel, tagavad liikmesriigid seega oma territooriumil võrdväärse tasemega kaitse;töötajate ja muu elanikkonna tervise kaitsmiseks tuleb liikmesriikidevaheliste ning ühendusse suunduvate ja ühendusest väljuvate radioaktiivsete jäätmete vedude suhtes kohaldada eelneva loa süsteemi; see nõue on kooskõlas ühenduse subsidiaarsuspoliitikaga;Euroopa Parlamendi 6. juuli 1988. aasta resolutsioonis tuumamaterjali käitlemise ja veo uurimiskomisjoni järelduste kohta [7] nõutakse muu hulgas terviklike ühenduse eeskirjade väljatöötamist, mille kohaselt tuleks tuumajäätmete üle piiri viimise suhtes kohaldada ranget kontrolli- ja loasüsteemi alates nende tekkekohast kuni ladustamiskohani;nõukogu 6. detsembri 1984. aasta direktiivi 84/631/EMÜ ohtlike jäätmete piiriüleste vedude järelevalve ja kontrolli kohta Euroopa Ühenduses [8] ei kohaldata radioaktiivsete jäätmete suhtes;otsuse nr 90/170/EMÜ [9] alusel on nõukogu otsustanud, et ühendus peaks olema 22. märtsil 1989 sõlmitud ohtlike jäätmete üle piiri viimise ja kõrvaldamise kontrolli käsitleva Baseli konventsiooni osaline; seda konventsiooni ei kohaldata radioaktiivsete jäätmete suhtes;kõik liikmesriigid on kohustunud täitma Rahvusvahelise Aatomienergia Agentuuri (IAEA) radioaktiivsete jäätmete üle piiri viimise rahvusvahelist tegevusnormistikku;radioaktiivsete jäätmete käitlemine nõuab järelevalvet ja kontrolli, sealhulgas niisuguste jäätmete vedudest teatamise ühist kohustuslikku korda;on vaja meetmeid vedude järelkontrolli tagamiseks;radioaktiivsete jäätmete sihtliikmesriikide pädevatel asutustel peaks olema võimalik esitada radioaktiivsete jäätmete vedude kohta vastuväiteid;on soovitav, et päritoluliikmesriigi ja transiitliikmesriigi (transiitliikmesriikide) pädevad asutused saaksid teatavate kriteeriumide alusel kehtestada oma territooriumil toimuvate radioaktiivsete jäätmete vedude tingimused;inimeste tervise ja keskkonna kaitsmiseks nendest jäätmetest tulenevate ohtude eest tuleb arvesse võtta väljaspool ühendust tekkivaid ohtusid; seetõttu tuleb juhtudel, kui radioaktiivsed jäätmed sisenevad ühendusse ja/või lahkuvad sealt, konsulteerida kolmanda sihtriigi või päritoluriigiga ning kolmanda transiitriigiga või kolmandate transiitriikidega, neid teavitada ja saada nende nõusolek;15. detsembril 1989 allakirjutatud neljas AKV-EMÜ Lomé konventsioon sisaldab erisätteid, mis reguleerivad radioaktiivsete jäätmete eksporti ühendusse mittekuuluvatesse konventsiooniga ühinenud riikidesse;radioaktiivsed jäätmed võivad sisaldavad tuumamaterjale, mis on määratletud komisjoni 19. oktoobri 1976. aasta määruses (Euratom) nr 3227/76 Euratomi kaitsemeetmeid käsitlevate sätete kohaldamise kohta [10] ja nende ainete veo suhtes tuleb kohaldada tuumamaterjalide füüsilise kaitse rahvusvahelist konventsiooni (IAEA, 1980),ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:I JAOTISReguleerimisalaArtikkel 11. Käesolevat direktiivi kohaldatakse liikmesriikidevaheliste ning ühendusse suunduvate ja ühendusest väljuvate radioaktiivsete jäätmete vedude suhtes juhul, kui kogused ja sisaldus ületavad direktiivi 80/836/Euratom artikli 4 punktides a ja b sätestatud piirmäärad.2. Niisuguste jäätmete ümbersuunamist käsitlevad erisätted on esitatud IV jaotises.Artikkel 2Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:- radioaktiivsed jäätmed – aine, mis sisaldab radionukliide või on nendest saastunud ja millel puudub otstarve,- vedu – radioaktiivsete jäätmete transportimisega seotud toimingud lähtepunktist kuni sihtpunktini, kaasa arvatud peale- ja mahalaadimine,- radioaktiivsete jäätmete valdaja – füüsiline või juriidiline isik, kes enne veose transportimist on juriidiliselt vastutav selliste materjalide eest ja kavatseb veose saajale kätte toimetada,- radioaktiivsete jäätmete saaja – füüsiline või juriidiline isik, kellele saadetakse sellise materjaliga veos,- lähtekoht ja sihtkoht – kohad kahes eri riigis, mis võivad olla ühenduse liikmesriigid või kolmandad riigid, mida nimetatakse vastavalt päritoluriik ja sihtriik,- pädevad asutused – asutused, mis on päritoluriigi, transiidiriigi või sihtriigi õigus- või haldusnormide alusel volitatud rakendama I–IV (viimane kaasa arvatud) jaotises määratletud järelevalve- ja kontrollisüsteemi; need pädevad asutused määratakse artikli 17 kohaselt,- kinnine kiirgusallikas – nagu on määratletud direktiivis 80/836/Euratom.Artikkel 3Vedamiseks vajalikud veotoimingud peavad vastama ühenduse ja siseriiklikele sätetele ning radioaktiivse materjali vedude rahvusvahelistele kokkulepetele.II JAOTISLiikmesriikidevahelised veodArtikkel 4Radioaktiivsete jäätmete valdaja, kes kavatseb niisuguseid jäätmeid vedada või nende vedamist korraldada, esitab päritoluriigi pädevatele asutustele loataotluse. Nimetatud pädevad asutused saadavad need taotlused kinnitamiseks sihtriigi ning, kui need on olemas, transiidiriigi või transiidiriikide pädevatele asutustele.Sel eesmärgil kasutavad nad artiklis 20 nimetatud tüüpvormi.Nimetatud tüüpvormi saatmine ei mõjuta mingil määral artiklis 7 nimetatud hilisemat otsust.Artikkel 51. Taotluse võib saata rohkem kui ühe veose kohta, kui on täidetud järgmised tingimused:- sellega seotud radioaktiivsetel jäätmetel on põhiliselt samad füüsikalised, keemilised ja radioaktiivsed omadused,- veod toimuvad samalt valdajalt samale saajale ja on seotud samade pädevate asutustega, ning- kui veod on seotud kolmandate riikidega, toimub transiit ühendusse ja ühendusest välja sama piiripunkti kaudu ja asjaomase kolmanda riigi sama piiripunkti või asjaomaste kolmandate riikide samade piiripunktide kaudu, kui asjaomased pädevad asutused ei ole kokku leppinud teisiti.2. Luba kehtib kuni kolm aastat.Artikkel 61. Hiljemalt kaks kuud pärast nõuetekohaselt täidetud taotluse esitamist teatavad sihtriigi ja iga transiidiriigi pädevad asutused päritoluriigi pädevatele asutustele oma nõusolekust, vajalikuks peetavatest tingimustest või loa andmisest keeldumisest.Sel eesmärgil kasutavad nad artiklis 20 nimetatud tüüpvormi.2. Kõik liikmesriikide, kas transiidi- või sihtriikide pädevate asutuste tingimused ei või olla rangemad tingimustest, mis on kehtestatud samasugustele vedudele nendes riikides, ja need peavad vastama kehtivatele rahvusvahelistele kokkulepetele.Loa andmisest keeldumist või loale tingimuste lisamist põhjendatakse artikli 3 kohaselt.3. Sihtriigi või iga transiidiriigi pädevad asutused võivad oma seisukoha esitamiseks taotleda kuni ühekuulist pikendust lisaks lõikes 1 nimetatud tähtajale.4. Kui lõikes 1 ja vajaduse korral lõikes 3 nimetatud tähtaja lõpuks ei ole sihtriigi ja/või kavandatud transiidiriikide pädevatelt asutustelt vastust saadud, loetakse, et need riigid on andnud taotletud vedudele oma kinnituse, kui nad ei ole komisjonile artikli 17 kohaselt teatanud, et nad ei ole üldiselt selle automaatse kinnitusmenetlusega nõus.Artikkel 7Kui kõik veoks vajalikud kinnitused on antud, on päritoluliikmesriigi pädevatel asutustel õigus anda radioaktiivsete jäätmete valdajale luba nende jäätmete vedamiseks ning teavitada sihtriigi ja, kui need on olemas, transiidiriigi või transiidiriikide pädevaid asutusi.Sel eesmärgil kasutavad nad artiklis 20 nimetatud tüüpvormi. Kõik niisuguseid vedusid käsitlevad täiendavad tingimused lisatakse sellele tüüpvormile.Nimetatud luba ei mõjuta mingil viisil valdaja, vedaja, omaniku, saaja või selle veoga seotud muu füüsilise või juriidilise isiku vastutust.Artikkel 8Ilma et see piiraks muid asjakohaste õigusnormide kohaseid saatedokumente, peavad iga käesoleva direktiivi reguleerimisalasse kuuluva veosega kaasas olema artiklites 4 ja 6 nimetatud dokumendid, sealhulgas dokumendid, mis annavad loa rohkem kui ühe veose transportimiseks, nagu on nimetatud artiklis 5.Raudteevedude korral peavad need dokumendid olema kättesaadavad kõikide asjaomaste riikide pädevatele asutustele.Artikkel 91. Viieteistkümne päeva jooksul alates taotluse vastuvõtmisest saadab radioaktiivsete jäätmete saaja oma liikmesriigi pädevatele asutustele vastuvõtuteatise, kasutades artiklis 20 nimetatud tüüpvormi.2. Sihtriigi pädevad asutused saadavad vastuvõtuteatise koopia muudele toimingus osalevatele riikidele. Päritoluriigi pädevad asutused saadavad vastuvõtuteatise koopia algsele valdajale.III JAOTISImport ühendusse ja eksport ühendusestArtikkel 101. Kui käesoleva direktiivi kohaldamisalasse kuuluvad jäätmed sisenevad ühendusse kolmandast riigist ja sihtriik on liikmesriik, esitab saaja loataotluse nimetatud liikmesriigi pädevatele asutustele, kasutades artiklis 20 nimetatud tüüpvormi. Saaja tegutseb valdajana ja sihtriigi pädevad asutused tegutsevad, nagu nad oleksid transiidiriigi või transiidiriikide suhtes II jaotises nimetatud päritoluriigi pädevad asutused.2. Kui käesoleva direktiivi kohaldamisalasse kuuluvad jäätmed sisenevad ühendusse kolmandast riigist ja sihtriik ei ole liikmesriik, siis loetakse liikmesriik, mille territooriumil jäätmed esimest korda sisenevad ühendusse, selle veose puhul päritoluriigiks.3. Lõikega 1 reguleeritavate vedude osas peab oma pädevaid asutusi asjakohaste menetluste alustamiseks teavitama ühenduses asuv veetavate jäätmete kavandatud saaja ning lõikega 2 reguleeritavate vedude osas isik, kes on kohustatud vedu juhtima liikmesriigis, kelle territooriumil jäätmed esimest korda ühendusse sisenevad.Artikkel 11Liikmesriikide pädevad asutused ei luba vedada jäätmeid:1. kas:a) sihtkohta, mis asub lõuna pool 60o lõunalaiust;b) AKV–EMÜ neljanda konventsiooni osalisriiki, mis ei ole ühenduse liige, võttes siiski arvesse artiklit 14;2. või kolmandasse riiki, kellel päritoluriigi pädevate asutuste arvates ei ole artiklis 20 nimetatud kriteeriumidest lähtudes tehnilisi, õiguslikke või halduslikke ressursse radioaktiivseid jäätmeid ohutult hooldada.Artikkel 121. Kui radioaktiivseid jäätmeid tuleb eksportida ühendusest kolmandasse riiki, võtavad päritoluliikmesriigi pädevad asutused niisuguse veoga seoses ühendust sihtriigi pädevate asutustega.2. Kui kõik veoks vajalikud tingimused on täidetud, annavad päritoluliikmesriigi pädevad asutused radioaktiivsete jäätmete valdajale loa neid jäätmeid vedada ning teavitavad sellest veost sihtriigi pädevaid asutusi.3. Nimetatud luba ei mõjuta mingil määral valdaja, vedaja, omaniku, saaja või selle veoga seotud muu füüsilise või juriidilise isiku vastutust.4. Veo eesmärgil kasutavad nad artiklis 20 nimetatud tüüpvormi.5. Radioaktiivsete jäätmete valdaja teatab päritoluriigi pädevatele asutustele jäätmete jõudmisest kolmandas riigis asuvasse sihtkohta kahe nädala jooksul alates jäätmete saabumise kuupäevast, ning esitab teabe ühenduses asuva viimase tollipunkti kohta, mida veos läbis.6. Teatisele lisatakse kinnitusena radioaktiivsete jäätmete saaja deklaratsioon, milles ta tõendab, et jäätmed on jõudnud ettenähtud sihtkohta ja märgib sisenemise tollipunkti kolmandas riigis.IV JAOTISÜmbersuunamistoimingudArtikkel 13Kui kinnise kiirgusallika kasutaja saadab selle tagasi allika tarnijale muus riigis, ei kohaldata selle veo suhtes käesolevat direktiivi.Seda erandit ei kohaldata siiski kinnise kiirgusallika suhtes, mis sisaldab lõhustuvaid materjale.Artikkel 14Käesolev direktiiv ei mõjuta liikmesriigi või liikmesriigi ettevõtja õigusi, kellele eksporditakse jäätmeid töötlemiseks ja kust jäätmed pärast töötlemist saadetakse tagasi päritoluriiki. Samuti ei mõjuta see liikmesriigi või liikmesriigi ettevõtja õigusi, kellele eksporditakse kiiritatud tuumkütust töötlemiseks ja kust pärast töötlemist saadetakse tagasi päritoluriiki ümbertöötamise jäätmed ja/või muud tooted.Artikkel 151. Kui radioaktiivsete jäätmete vedu ei saa lõpule viia või kui veo tingimused ei vasta II jaotise sätetele, tagavad lähteliikmesriigi pädevad asutused, et kõnealuste radioaktiivsete jäätmete valdaja võtab need tagasi.2. Radioaktiivsete jäätmete veo puhul kolmandast riigist ühenduses asuvasse sihtkohta tagavad sihtliikmesriigi pädevad asutused, et nende jäätmete saaja lepib kolmandas riigis asuva jäätmete valdajaga kokku klausli osas, mis kohustab valdajat jäätmeid tagasi võtma, kui nende vedu ei saa lõpule viia.Artikkel 16Liikmesriik või liikmesriigid, kes on andnud loa esialgse veoga seotud transiidiks, ei tohi keelduda loa andmisest ümbersuunamiseks juhtudel, mis on nimetatud:- artiklis 14, kui ümbersuunamine on seotud sama materjaliga pärast töötlemist või ümbertöötamist ja kui kõiki asjakohaseid õigusnorme on arvesse võetud,- artiklis 15, kui ümbersuunamine toimub samadel tingimustel ja samade üksikasjade alusel.V JAOTISMenetlussättedArtikkel 17Liikmesriigid edastavad komisjonile hiljemalt 1. jaanuaril 1994 pädeva(te) asutus(t)e nime(d) ja aadressi(d) ning kogu vajaliku teabe kiireks kontakteerumiseks selliste asutustega ja teabe nende võimaliku keeldumise kohta artikli 6 lõikes 4 nimetatud automaatse kinnitusmenetluse kohaldamisest.Liikmesriigid edastavad komisjonile korrapäraselt kõik nendes andmetes tehtud muudatused.Komisjon edastab need andmed ja kõik nendes andmetes tehtud muudatused kõikidele ühenduse pädevatele asutustele.Artikkel 18Liikmesriigid edastavad iga kahe aasta tagant, esimest korda 31. jaanuaril 1994, komisjonile aruanded käesoleva direktiivi rakendamise kohta.Nad täiendavad neid aruandeid teabega olukorra kohta seoses vedudega oma territooriumil.Nende aruannete põhjal esitab komisjon Euroopa Parlamendile, nõukogule ning majandus- ja sotsiaalkomiteele kokkuvõtva aruande.Artikkel 19Komisjoni abistab artiklites 18 ja 20 ettenähtud ülesannete täitmisel nõuandekomitee, kuhu kuuluvad liikmesriikide esindajad ja eesistujana komisjoni esindaja.Komisjoni esindaja esitab komiteele võetavate meetmete eelnõu. Tähtaja jooksul, mille eesistuja määrab lähtuvalt küsimuse kiireloomulisusest, esitab komitee eelnõu kohta oma arvamuse, vajaduse korral hääletades.Arvamus protokollitakse; lisaks sellele on liikmesriigil õigus taotleda oma seisukoha protokollimist.Komisjon arvestab võimalikult suurel määral komitee arvamust. Ta teatab komisjonile, kuidas arvamust on arvesse võetud.Artikkel 20Artikliga 19 ettenähtud menetlust kohaldatakse eelkõige:- artiklis 4 nimetatud loataotluse tüüpvormi ettevalmistamise ja võimaliku ajakohastamise suhtes,- artikli 6 lõikes 1 nimetatud loa andmise tüüpvormi ettevalmistamise ja võimaliku ajakohastamise suhtes,- artikli 9 lõikes 1 nimetatud vastuvõtuteatise tüüpvormi ettevalmistamise ja võimaliku ajakohastamise suhtes,- kriteeriumide kehtestamise suhtes, mis võimaldavad liikmesriikidel hinnata, kas artikli 11 lõikes 2 ettenähtud radioaktiivsete jäätmete ekspordi nõuded on täidetud,- artiklis 18 nimetatud kokkuvõtva aruande ettevalmistamise suhtes.VI JAGULõppsättedArtikkel 211. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 1. jaanuariks 1994. Liikmesriigid teatavad neist viivitamata komisjonile.2. Kui liikmesriigid lõikes 1 nimetatud meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.3. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide teksti.Artikkel 22Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 3. veebruar 1992Nõukogu nimeleesistujaJoão Pinheiro[1] EÜT C 210, 23.8.1990, lk 7.[2] EÜT C 267, 14.10.1991, lk 210.[3] EÜT C 168, 10.7.1990, lk 18.[4] EÜT 11, 20.2.1959, lk 221/59.[5] EÜT L 246, 17.9.1980, lk 1.[6] EÜT L 265, 5.10.1984, lk 4.[7] EÜT C 235, 12.9.1988, lk 70.[8] EÜT L 326, 13.12.1984, lk 31. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 86/279/EMÜ (EÜT L 181, 4.7.1986, lk 13).[9] EÜT L 92, 7.4.1990, lk 52.[10] EÜT L 363, 31.12.1976, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (Euratom) nr 220/90 (EÜT L 22, 27.1.1990, lk 56).--------------------------------------------------