title: Nõukogu direktiiv 2000/47/EÜ, 20. juuli 2000, millega muudetakse direktiive 60/169/EMÜ ja 92/12/EMÜ Soome õlle importimise ajutiste kogusepiirangute osas

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32000L0047

Euroopa Liidu Teataja L 193 , 29/07/2000 Lk 0073 - 0074

		Nõukogu direktiiv 2000/47/EÜ,20. juuli 2000,millega muudetakse direktiive 60/169/EMÜ ja 92/12/EMÜ Soome õlle importimise ajutiste kogusepiirangute osasEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 93,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades järgmist:(1) Nõukogu 25. veebruari 1992. aasta direktiivi 92/12/EMÜ (aktsiisiga maksustavate toodete üldise korralduse ja nende valdamise, liikumise ning järelevalve kohta) [4] artikliga 26 antakse Soomele õigus säilitada teistest liikmesriikidest maksuvabalt imporditava õlle koguseline piirang 15 liitrit, nagu on sätestatud Austria, Soome ja Rootsi ühinemisaktiga.(2) Soome peaks võtma meetmeid tagamaks, et õlle importi kolmandatest riikidest ei lubataks soodsamatel tingimustel kui kõnealuse impordi puhul teistest liikmesriikidest.(3) Direktiivi 92/12/EMÜ artikliga 26 lubatakse Soomel 31. detsembrini 2003 jätkata kaupade osas, mida ta lubab täiendavat aktsiisi tasumata oma territooriumile tuua, 31. detsembril 1996 kehtinud piirangute kohaldamist, mis järk-järgult kaotatakse.(4) Nõukogu direktiivi 69/169/EMÜ (rahvusvahelises turismis toimuva impordi suhtes kohaldatavat käibemaksu- ja aktsiisivabastust käsitlevate õigusnormidega kehtestatud sätete ühtlustamise kohta) [5] artiklitega 4 ja 5 nähakse ette maksuvabastus kolmandast riigist saabuvate reisijate isiklikus pagasis olevale kaubale, kui kõnealune import ei ole kaubanduslikku laadi.(5) Direktiivi 92/12/EMÜ artikkel 26 on kõrvalekaldeks siseturu ühest aluspõhimõttest, milleks on kodanike õigus vedada oma tarbeks ostetud kaupa kogu ühenduses ilma, et tekiks uusi maksukohustusi, mistõttu selle mõju on vaja piirata niipalju kui võimalik.(6) Käesoleval etapil on kohane praegust teistest liikmesriikidest õlle importimise kogusepiirangut sammhaaval suurendada, et viia Soome järk-järgult vastavusse direktiivi 92/12/EMÜ artiklites 8 ja 9 sätestatud ühenduse normidega ning tagada ühendusesisese õlle maksuvabastuse täielik kaotamine 31. detsembriks, nagu on ette nähtud nimetatud direktiivi artikli 26 lõikega 1.(7) Soomel on muuhulgas õlle isiklikuks otstarbeks importimise kasvust tulenevalt olnud probleeme seoses alkoholipoliitika, sotsiaal- ja tervishoiupoliitika ning ka avaliku korraga.(8) Soome on taotlenud erandit, et kehtestada õlle impordile mitteliikmesriikidest piirang, mis ei jääks alla 6 liitri.(9) Arvesse võetakse Soome geograafilist asendit ning mitteliikmesriikidest õlle importimisest tulenevaid piirialadel asuvate jaemüüjate majandusraskusi ning märkimisväärset tulude vähenemist.(10) Seepärast on vaja lubada Soomel kohaldada mitteliikmesriikidest õlle importimise osas piirangut, mis ei jää alla 6 liitri.(11) On asjakohane säilitada seda erandit kaks aastat kauem kui teistest liikmesriikidest Soome imporditava õlle suhtes kohaldatavat piirangut, et võimaldada Soome jaekaubandusel uue olukorraga kohaneda,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 69/169/EMÜ artiklile 5 lisatakse järgmine lõige:"9. Erandina artikli 4 lõikest 1 võib Soome 31. detsembrini 2005 kohaldada mitteliikmesriikidest imporditava õlle osas kogusepiirangut, mis ei jää alla 6 liitri."Artikkel 2Direktiivi 92/12/EMÜ artikli 26 lõike 1 teisele lõigule lisatakse järgmine lause: "Soome suurendab õlle suhtes kehtivat kogusepiirangut direktiivi 69/169/EMÜ artikli 5 lõike 9 siseriiklikku õigusse ülevõtmiseks ette nähtud Soome õigusnormide jõustumisel vähemalt 24 liitrini, 1. jaanuarist 2001 vähemalt 32 liitrini ning 1. jaanuarist 2003 vähemalt 64 liitrini."Artikkel 31. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 1. novembriks 2000. Liikmesriigid teatavad nendest viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike õigusaktide teksti.Artikkel 4Käesolev direktiiv jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.Artikkel 5Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 20. juuli 2000Nõukogu nimeleesistujaF. Parly[1] EÜT C 177 E, 27.6.2000, lk 93.[2] Arvamus on esitatud 14. juunil 2000 (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata).[3] Arvamus on esitatud 24. mail 2000 (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata).[4] EÜT L 76, 23.3.1992, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 96/99/EÜ (EÜT L 8, 11.1.1997, lk 12).[5] EÜT L 133, 4.6.1969, lk 6. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 94/4/EÜ (EÜT L 60, 3.3.1994, lk 14).--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 2009/149/EÜ, 27. november 2009 , millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2004/49/EÜ seoses ühiste ohutusnäitajate ja õnnetusjuhtumite maksumuse arvestamise ühiste meetoditega (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               28.11.2009

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 313/65

      KOMISJONI DIREKTIIV 2009/149/EÜ,
   27. november 2009,
   millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2004/49/EÜ seoses ühiste ohutusnäitajate ja õnnetusjuhtumite maksumuse arvestamise ühiste meetoditega
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/49/EÜ ühenduse raudteede ohutuse kohta, millega muudetakse nõukogu direktiivi 95/18/EÜ raudtee-ettevõtjate litsentseerimise kohta ja direktiivi 2001/14/EÜ raudtee infrastruktuuri läbilaskevõime jaotamise ning raudtee infrastruktuuri kasutustasude kehtestamise ja ohutuse sertifitseerimise kohta (raudteede ohutuse direktiiv), (1) eriti selle artikli 5 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Raudteeagentuuri 29. septembri 2008. aasta soovitust (ERA/REC/SAF/02-2008)
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Direktiivi 2004/49/EÜ (parandatud kujul) artikli 5 lõikega 2 on ette nähtud võimalus vaadata kõnealuse direktiivi I lisa läbi, et lisada ühiste ohutusnäitajate ühised määratlused ja õnnetusjuhtumite maksumuse arvestamise ühised meetodid.

               (2)

               Direktiivi 2004/49/EÜ artikli 5 lõike 1 kohaselt koguvad liikmesriigid teavet ühiste ohutusnäitajate kohta, et hõlbustada ühiste ohutuseesmärkide saavutamise hindamist. Kooskõlas kõnealuse direktiivi artikli 7 lõikega 3 tuleks ühistele ohutuseesmärkidele lisada ühiskonnale vastuvõetavat riskitaset käsitlev majandusliku mõju hinnang. Ühiste ohutusnäitajate peamine eesmärk peaks olema mõõta ohutustaset ja hõlbustada ohutuseesmärkide mõju hinnangu koostamist. Seepärast on vaja raudteel toimunud kõigi õnnetusjuhtumite kuludega seotud näitajatelt minna üle näitajatele, mis on seotud õnnetusjuhtumite majandusliku mõjuga ühiskonnale.

               (3)

               Ohutuse suurendamisele rahalise väärtuse omistamist tuleks vaadelda poliitiliste meetmete jaoks ette nähtud piiratud eelarveliste vahendite kontekstis. Sellepärast on vaja seada meetmed prioriteetsuse järjekorda, et valida välja algatused, millega tagatakse vahendite tõhus jaotamine.

               (4)

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 881/2004 (millega asutatakse Euroopa Raudteeagentuur (agentuuri määrus)) (2) artikliga 9 antakse agentuurile volitus luua võrgustik ohutuse eest vastutavate riiklike ametiasutustega ja uurimise eest vastutavate ametiasutustega, et määratleda direktiivi 2004/49/EÜ I lisas loetletud ühiste ohutusnäitajate sisu. Kõnealuse volituse kohaselt esitas agentuur 29. septembril 2008 soovituse, milles käsitleti direktiivi 2004/49/EÜ I lisa läbivaatamist – ühiste ohutusnäitajate ühised määratlused ja õnnetusjuhtumite maksumuse arvestamise ühised meetodid (ERA/REC/SAF/02-2008).

               (5)

               Seetõttu tuleks direktiivi 2004/49/EÜ I lisa muuta.

               (6)

               Käesoleva direktiiviga ette nähtud meetmed on kooskõlas direktiivi 96/48/EÜ artikli 21 kohaselt loodud komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 2004/49/EÜ I lisa asendatakse käesoleva direktiivi lisaga.
   Artikkel 2
   1.   Hiljemalt 18. juuniks 2010 võtavad liikmesriigid vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid. Nad edastavad kõnealuste normide teksti ning kõnealuste normide ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.
   Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende vastu võetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 27. november 2009

            Komisjoni nimel

            asepresident

         Antonio TAJANI

      (1)  ELT L 164, 30.4.2004, lk 44.

      (2)  ELT L 164, 30.4.2004, lk 1.

      LISA

            „I LISA

               ÜHISED OHUTUSNÄITAJAD

            Ohutusasutustel tuleb igal aastal esitada ühised ohutusnäitajad. Esimene aruandlusperiood on 2010. aasta.
            Artikli 2 lõike 2 punktides a ja b osutatud tegevustega seotud näitajatest tuleb aru anda eraldi, kui need esitatakse.
            Uute faktide või vigade avastamisel pärast aruande esitamist muudab või parandab ohutusasutus konkreetse aasta näitajaid esimesel võimalusel ja hiljemalt järgmises aastaaruandes.
            Punkti 1 kohaste õnnetusjuhtumitega seotud näitajate puhul kohaldatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määrust (EÜ) nr 91/2003 raudteeveo statistika kohta, (1) kuivõrd teave on kättesaadav.
            1.   Õnnetusjuhtumitega seotud näitajad

                        1.1.

                        Märkimisväärsete õnnetusjuhtumite kogu- ja suhtarv (rongkilomeetrite suhtes) järgmiste õnnetusjuhtumiliikide kaupa:

                                    —

                                    rongide kokkupõrked, sealhulgas kokkupõrked takistustega vabas liikumisruumis;

                                    —

                                    rongide rööbastelt mahasõidud;

                                    —

                                    raudteeületuskoha õnnetusjuhtumid, sealhulgas jalakäijatega;

                                    —

                                    liikuva veeremi poolt isikutele põhjustatud õnnetusjuhtumid, välja arvatud enesetapud;

                                    —

                                    veeremipõlengud;

                                    —

                                    muud.

                              Iga märkimisväärne õnnetusjuhtum liigitatakse aruandes esmase õnnetusjuhtumi liigi alusel, isegi kui teisese õnnetusjuhtumi tagajärjed on raskemad, nt rööbastelt mahasõidule järgnev tulekahju.

                        1.2.

                        Raskelt vigastatute ja hukkunute kogu- ja suhtarv (rongkilomeetrite suhtes) õnnetusjuhtumiliikide ja järgmiste kategooriate kaupa:

                                    —

                                    reisijad (ka reisijakilomeetrite ja reisirongkilomeetrite koguarvu suhtes);

                                    —

                                    töötajad, sealhulgas töövõtjate personal;

                                    —

                                    raudteeületuskoha kasutajad;

                                    —

                                    raudteerajatiste territooriumil loata viibivad isikud;

                                    —

                                    muud.

                  2.   Ohtlike kaupadega seotud näitajad

            Ohtlike kaupade veoga seotud õnnetuste kogu- ja suhtarv (rongkilomeetrite suhtes) järgmiste kategooriate kaupa:

                        —

                        õnnetusjuhtumid, mis hõlmavad vähemalt ühte ohtlikke kaupu vedavat raudteeveeremit, nagu on lisas määratletud;

                        —

                        selliste õnnetusjuhtumite arv, mille käigus vabaneb ohtlikke aineid.

                  3.   Enesetappudega seotud näitajad

            Enesetappude kogu- ja suhtarv (rongkilomeetrite suhtes).
            4.   Õnnetusjuhtumite algpõhjustega seotud näitajad

            Järgmiste näitajate kogu- ja suhtarv (rongkilomeetrite suhtes):

                        —

                        purunenud rööpad;

                        —

                        rööbastee deformatsioon;

                        —

                        valemärguannetest tingitud tõrked;

                        —

                        signaalist möödasõit ohuolukorras;

                        —

                        ekspluatatsioonis oleva veeremi purunenud rattad ja teljed.

                  Kõikidest algpõhjustest (nii õnnetusjuhtumitega lõppevatest kui ka mitte) tuleb teada anda. Õnnetusjuhtumi põhjustanud algpõhjustest tuleb teada anda algpõhjusi käsitlevate ühiste ohutusnäitajate raames; toimunud õnnetustest (kui need on märkimisväärsed) teatatakse õnnetusjuhtumeid käsitlevate ühiste ohutusnäitajate raames, nagu on osutatud punktis 1.
            5.   Õnnetusjuhtumite majandusliku mõju arvutamisega seotud näitajad

            Järgmiste tegurite kogu- ja suhtarvud eurodes (rongkilomeetrite suhtes):

                        —

                        surmade ja raskete vigastuste arv korrutatud ohvrite ärahoidmise väärtusega (VPC – Value of Preventing a Casualty);

                        —

                        keskkonnakahju maksumus;

                        —

                        veeremile või infrastruktuurile põhjustatud materiaalne kahju;

                        —

                        õnnetusjuhtumitest tingitud viivituste maksumus.

                  Ohutusasutused teatavad kas kõikide õnnetusjuhtumite majandusliku mõju või üksnes märkimisväärsete õnnetusjuhtumite majandusliku mõju. See valik tuleb artiklis 18 osutatud aastaaruandes selgelt välja tuua.
            VPC on väärtus, mida ühiskond omistab ohvrite ärahoidmisele, ja seega ei ole see õnnetusjuhtumites osalenud osapoolte jaoks hüvitise võrdlusnäitaja.
            6.   Infrastruktuuri tehnilise ohutuse ja selle rakendamisega seotud näitajad

                        6.1.

                        Automaatblokeerimissüsteemiga (ATP – Automatic Train Protection) varustatud teede protsendimäär, töötavaid ATP süsteeme kasutades läbitud rongkilomeetrite protsendimäär.

                        6.2.

                        Raudteeületuskohtade arv (koguarv, liini- ja rööbasteekilomeetri kohta) järgmise kaheksa liigi kaupa:

                                    a)

                                    reguleeritud raudteeületuskohad koos järgmisega:

                                                i)

                                                automaatne hoiatus kasutaja poolel;

                                                ii)

                                                automaatne turvang kasutaja poolel;

                                                iii)

                                                automaatne turvang ja hoiatus kasutaja poolel;

                                                iv)

                                                automaatne turvang ja hoiatus kasutaja poolel ning raudteeäärne turvang;

                                                v)

                                                manuaalne hoiatus kasutaja poolel;

                                                vi)

                                                manuaalne turvang kasutaja poolel;

                                                vii)

                                                manuaalne turvang ja hoiatus kasutaja poolel;

                                    b)

                                    reguleerimata raudteeületuskohad.

                  7.   Ohutusjuhtimisega seotud näitajad

            Raudteeinfrastruktuuri-ettevõtjate ja raudtee-ettevõtjate siseauditid vastavalt ohutuse juhtimissüsteemi dokumentides sätestatule. Tehtud auditite arv kokku ja nõutud (ja/või kavandatud) auditite suhtes.
            8.   Mõisted

            Ühiste ohutusnäitajate ühised määratlused ja õnnetusjuhtumite majandusliku mõju arvutamise meetodid on sätestatud liites.

               Liide

                  Ühiste ohutusnäitajate ühised määratlused ja õnnetusjuhtumite majandusliku mõju arvutamise meetodid

               1.   Õnnetusjuhtumitega seotud näitajad

                           1.1.

                           „Märkimisväärne õnnetus” – õnnetus, milles osaleb vähemalt üks liikuv raudteeveerem ja mille tagajärjel hukkub või saab raskelt vigastada vähemalt üks inimene või mis kahjustab märkimisväärselt veeremit, rööbasteed, muid paigaldisi või keskkonda või mis põhjustab ulatuslikke liiklushäireid. Siia hulka ei arvata töökodades, ladudes ja depoodes toimunud õnnetusi.

                           1.2.

                           „Märkimisväärne kahju veeremile, rööbasteele, muudele paigaldistele või keskkonnale” – kahju, mille väärtus on vähemalt 150 000 EUR.

                           1.3.

                           „Ulatuslikud liiklushäired” – rongiliiklus põhiliinil peatub vähemalt kuueks tunniks.

                           1.4.

                           „Rong” – teatud numbri või erinimetuse all määratud lähtepunktist määratud sihtpunkti liikuv ühe või mitme veduri või mootorvaguni veetav raudteeveerem või raudteeveeremiühikud või eraldi sõitev mootorvagun. Tühja vedurit, st üksi sõitvat vedurit, käsitatakse rongina.

                           1.5.

                           „Rongide kokkupõrked, sealhulgas kokkupõrked takistustega vabas liikumisruumis” – esiotsade või esi- ja tagaotsa kokkupõrked või külgkokkupõrked ühe rongi ja teise rongi osa vahel või

                                       i)

                                       manööverdava veeremiga;

                                       ii)

                                       rööbasteele kinnitatud või rööbasteel või selle läheduses ajutiselt olevate esemetega (v.a raudteeületuskohtadel, kui need on kaotanud rööbasteed ületav sõiduk või kasutaja).

                           1.6.

                           „Rööbastelt mahasõit” – juhtum, kus vähemalt üks rongiratas sõidab rööpalt maha.

                           1.7.

                           „Raudteeületuskoha õnnetusjuhtumid” – raudteeületuskohal toimuvad õnnetusjuhtumid, millesse on kaasatud vähemalt üks raudteeveerem ja üks või mitu rööbasteed ületavat sõidukit, muud sellised ületuskoha kasutajad nagu jalakäijad või muud rööbasteel või selle läheduses ajutiselt olevad esemed, kui need on kaotanud rööbasteed ületav sõiduk/kasutaja.

                           1.8.

                           „Liikuva veeremi poolt isikutele põhjustatud õnnetusjuhtumid” – õnnetusjuhtumid, mis on põhjustatud ühele või mitmele isikule, kes kas saavad löögi raudteeveeremilt või veeremile kinnitatud või sellest eraldunud esemelt. Hõlmatud on isikud, kes kukuvad veeremilt, ning ka isikud, kes veeremis sõidu ajal kukuvad või saavad löögi lahtistelt esemetelt.

                           1.9.

                           „Veeremipõlengud” – põlengud ja plahvatused raudteeveeremites (sealhulgas lastis) väljumisjaama ja sihtjaama vahelise sõidu ajal, sealhulgas väljumisjaamas, sihtjaamas või vahepeatustes peatumise ajal, samuti rongide koostamise ajal.

                           1.10.

                           „Muud õnnetusjuhtumiliigid” – kõik muud õnnetusjuhtumid kui juba mainitud õnnetusjuhtumid (rongide kokkupõrked, rööbastelt mahasõidud, raudteeületuskoha õnnetusjuhtumid, liikuva veeremi põhjustatud õnnetusjuhtumid inimestele ja veeremi tulekahjud).

                           1.11.

                           „Reisija” – mis tahes isik, kaasa arvatud rongi personal, kes kasutab raudteetransporti; liiklusõnnetuste statistikast jäetakse välja reisijad, kes üritavad liikuva rongi peale minna või sealt maha tulla.

                           1.12.

                           „Töötajad (sh töövõtjate personal ja füüsilisest isikust ettevõtjad)” – mis tahes isik, kelle töö on seotud raudteega ja kes on õnnetuse ajal tööl. Mõiste hõlmab rongi personali ning isikuid, kes käitavad veeremit ja infrastruktuurirajatisi.

                           1.13.

                           „Raudteeületuskohtade kasutajad” – kõik isikud, kes ületavad raudteeliine raudteeületuskohas mis tahes transpordivahendiga või jalgsi.

                           1.14.

                           „Raudtee territooriumil loata viibivad isikud” – isikud, kes viibivad raudtee territooriumil, kui seal viibimine on keelatud, välja arvatud raudteeületuskohtade kasutajad.

                           1.15.

                           „Muud isikud (kolmandad isikud)” – kõik isikud, keda ei ole määratletud „reisijate”, „töötajate (sh töövõtjate personal)”, „raudteeületuskoha kasutajate” või „raudtee territooriumil loata viibivate isikutena”.

                           1.16.

                           „Surnu (hukkunu)” – inimene, kes on õnnetuse (v.a enesetapp) tagajärjel silmapilkselt surma saanud või sureb 30 päeva jooksul.

                           1.17.

                           „Vigastatu (raskelt vigastatud inimene)” – vigastatud inimene, kes õnnetuse (v.a enesetapukatse) tagajärjel viibis haiglaravil üle 24 tunni.

                     2.   Ohtlike kaupadega seotud näitajad

                           2.1.

                           „Ohtlike kaupade veoga seotud õnnetus” – õnnetus või vahejuhtum, millest tuleb teatada vastavalt RID (2)/ADR punktile 1.8.5.

                           2.2.

                           „Ohtlikud kaubad” – ained ja artiklid, mille vedamine on RIDi kohaselt keelatud või lubatud üksnes selles ette nähtud tingimustel.

                     3.   Enesetappudega seotud näitajad

                           3.1.

                           „Enesetapp” – surmaga lõppev enda tahtlik vigastamine, nagu selle on registreerinud ja klassifitseerinud pädev riiklik asutus.

                     4.   Õnnetusjuhtumite algpõhjustega seotud näitajad

                           4.1.

                           „Purunenud rööpad” – rööbas, mis jaguneb kaheks või rohkemaks tükiks, või rööbas, millest metallitükk eraldub ja tekitab sõidupinnale üle 50 mm pikkuse ja üle 10 mm sügavuse lõhe.

                           4.2.

                           „Rööbastee deformatsioon” – vead, mis on seotud rööbastee kontiinumi ja geomeetriaga ning mille tõttu on ohutuse säilitamiseks vaja rööbastee blokeerida või kohe vähendada lubatud kiirust.

                           4.3.

                           „Valemärguannetest tingitud tõrked” – signaalsüsteemi mis tahes viga (seotud kas infrastruktuuri või veeremiga), mistõttu on signaalteade nõutavast vähem piirav.

                           4.4.

                           „Signaalist möödasõit ohuolukorras (SPAD – Signal Passed at Danger)” – juhtum, kus rongi mis tahes osa liigub kaugemale, kui tema lubatud liikumisega on ette nähtud.
                           Lubamatu liikumine tähendab möödasõitu

                                       —

                                       rööbasteeäärsest peatumiskäsku näitavast värvilisest valgussignaalist või semaforist ohuolukorras, kui automaatne rongijuhtimissüsteem (ATCS – Automatic Train Control System) või automaatblokeerimissüsteem (ATP) ei ole töökorras;

                                       —

                                       ATCSi või ATP süsteemiga ette nähtud lubatud ohutu liikumise piirkonnast;

                                       —

                                       eeskirjade kohaselt suuliselt või kirjalikult lubatud punktist;

                                       —

                                       peatumismärgist (puhvertõkked ei ole hõlmatud) või viipemärgist.

                                 Hõlmatud ei ole juhtumid, kus veoüksuseta või järelevalveta rong möödub signaalist ohuolukorras. Hõlmatud ei ole juhtumid, kus signaal ei ole teataval põhjusel õigel ajal ohurežiimile lülitatud nii, et juhil oleks võimalik rong enne signaali peatada.
                           Liikmesriigi ohuasutused võivad esitada kõnealuse nelja punkti kohta eraldi aruande ja nad esitavad aruande vähemalt kõiki nelja elementi sisaldava koondnäitaja kohta.

                           4.5.

                           „Purunenud rattad ja purunenud teljed” – ratta või telje oluliste osade purunemine, millega kaasneb õnnetuseoht (rööbastelt mahasõit või kokkupõrge).

                     5.   Õnnetusjuhtumite majandusliku mõju arvutamise meetodid

                           5.1.

                           Ohvrite ärahoidmise väärtus (VPC) hõlmab järgmist.

                                       1)

                                       Ohutuse väärtus: maksmise valmisoleku väärtus (WTP – Willingness to Pay) põhineb eelistuste uuringul, mis tehti kõnealust väärtust kasutavates liikmesriikides.

                                       2)

                                       Otsesed ja kaudsed majanduslikud kulud: liikmesriikide hinnangulised kulud hõlmavad järgmist:

                                                   —

                                                   arstiabi ja taastusraviga seotud kulud;

                                                   —

                                                   õigus- ja kohtukulud, politsei kulud, õnnetusjuhtumite uurimise erakulud, hädaabiteenuse ja kindlustuse halduskulud;

                                                   —

                                                   toodangukadu: õnnetuse tagajärjel tootmata jäänud kaupade ja osutamata jäänud teenuste väärtus ühiskonnale.

                           5.2.

                           Ohutuse ning otseste/kaudsete majanduslike kulude hindamise ühised põhimõtted.
                           Ohutuse väärtuse puhul hinnatakse, kas olemaolevad hinnangulised väärtused on sobivad või mitte, võttes arvesse järgmist:

                                       —

                                       hinnangulised väärtused peavad olema seotud transpordisektoris suremusriski vähendamise kavaga ja need peavad järgima eelistuste uuringus esitatud maksmise valmisoleku väärtuse suhtes valitud lähenemisviisi;

                                       —

                                       väärtuste arvutamiseks kasutatud vastajate valim peab esindama üldkogumit; eelkõige peab valim kajastama vanust/sissetuleku jaotumist ja ka muid üldkogumi asjaomaseid sotsiaal-majanduslikke/demograafilisi näitajaid;

                                       —

                                       maksmise valmisoleku väärtuste arvutamise meetod: uuring tuleb koostada nii, et küsimused on vastajatele selged ja arusaadavad.

                                 Otseseid ja kaudseid majanduslikke kulusid hinnatakse ühiskonna tegelikult kantavate kulude alusel.

                           5.3.

                           „Keskkonnakahju maksumus” – raudtee-ettevõtja/raudteeinfrastruktuuri-ettevõtja kantavad kulud, mis arvutatakse kogemuse põhjal ja mis tuleb kanda, et taastada raudteeõnnetuse-eelne olukord kahjustatud piirkonnas.

                           5.4.

                           „Veeremile ja infrastruktuurile põhjustatud materiaalne kahju” – kulud, mis on seotud pöördumatult kahjustatud veeremi või infrastruktuuri asemel uue samade funktsioonide ja parameetritega veeremi või infrastruktuuri ehitamisega ja parandatava veeremi või infrastruktuuri taastamisega õnnetusele eelnenud seisukorda. Neid kulusid hindavad raudtee-ettevõtja ja raudteeinfrastruktuuri-ettevõtja oma kogemustele tuginedes. Hõlmab ka remonti vajavate veeremite tõttu liisitavate veeremitega seotud kulusid.

                           5.5.

                           „Õnnetusjuhtumitest tingitud viivituste maksumus” – õnnetuste tõttu raudteetranspordi kasutajatele (reisijad ja kaubaveokliendid) tekitatud viivituste rahaline väärtus, arvutatud järgmise mudeli alusel:
                           VT= säästetud sõiduaja rahaline väärtus
                           Aja väärtus rongireisija jaoks (tund)

                                       VTP = [tööreisijate VT] * [tööreisijate keskmine osakaal aastas] + [mittetööreisijate VT] * [mittetööreisijate keskmine osakaal aastas]

                                       VT eurodes arvestatuna reisija kohta tunnis

                                 Aja väärtus kaubarongi jaoks (tund)

                                       VTF = [kaubarongide VT] * [(tonnkilomeeter)/(rongkilomeeter)]

                                       VT eurodes arvestatuna kaubatonni kohta tunnis

                                       Veetavate kaupade keskmine kogus tonnides rongi kohta aastas = (tonnkilomeeter)/(rongkilomeeter)

                                 CM= rongi üheminutilise hilinemise maksumus

                              Reisirong

                                       CMP = K1 * (VTP/60) * [(reisijakilomeeter)/(rongkilomeeter)]

                                       Reisijate keskmine arv rongi kohta aastas = (reisijakilomeeter)/(rongkilomeeter)

                              Kaubarong

                                       CMF = K2 * (VTF/60)

                                       Faktorid K1 ja K2 asuvad aja ja hilinemise väärtuse vahepeal, nagu eelistuste uuringus on prognoositud, võttes arvesse, et viivitustest tingitud ajakaotust tajutakse tavapärasest sõiduaja kaotusest negatiivsemalt.

                                 Õnnetusest tingitud viivituste maksumus = CMP * (reisirongi hilinemine minutites) + CMF * (kaubarongi hilinemine minutites)

                  Mudeli kohaldamisala

               Viivituste maksumus arvutatakse kõikide õnnetusjuhtumite puhul (nii märkimisväärsed kui ka mittemärkimisväärsed).
               Viivitusi arvestatakse järgmiselt:

                           —

                           tegelikud viivitused raudteeliinidel, kus õnnetused juhtusid;

                           —

                           tegelikud viivitused või kui seda ei ole võimalik arvutada, hinnangulised viivitused teistel asjaomastel liinidel.

                     6.   Infrastruktuuri tehnilise ohutuse ja selle rakendamisega seotud näitajad

                           6.1.

                           „Automaatblokeerimissüsteem (ATP)” – süsteem, millega tagatakse signaalide ja kiiruspiirangute järgimine kiirusjärelevalve abil, sh automaatne peatamine signaalide ees.

                           6.2.

                           „Raudteeületuskoht” – raudtee ja tee samatasandiline ristumine, mida on sellisena tunnustanud raudteeinfrastruktuuri-ettevõtja ja mis on avatud avalikele ja erakasutajatele; jaamasisesed platvormidevahelised teed ei ole hõlmatud, nagu ka üksnes töötajate kasutuseks ette nähtud üle rööbastee viivad teed.

                           6.3.

                           „Tee” – mis tahes avalik või eratee, tänav või maantee, sh jalgteed ja rattateed või muud inimeste, loomade, sõidukite või masinate läbipääsuks ette nähtud teed.

                           6.4.

                           „Reguleeritud raudteeületuskoht” – raudteeületuskoht, kus raudteeületuskoha kasutajad on kaitstud või neid on hoiatatud läheneva rongi eest nii, et seadmed aktiveeruvad siis, kui kasutajatel on ohtlik raudteeületuskohta ületada.

                                       —

                                       Füüsiliste seadmete kasutamisega tagatav turvang:

                                                   —

                                                   pool- või täistõkkepuud;

                                                   —

                                                   raudteeväravad.

                                       —

                                       Raudteeületuskohta kinnistatud seadmete abil antav hoiatus:

                                                   —

                                                   nähtavad seadmed: tuled;

                                                   —

                                                   kuuldavad seadmed: kellad, sireenid, signaalid jne;

                                                   —

                                                   füüsilised seadmed, nt künniste põhjustatav vibratsioon.

                                 Reguleeritud raudteeületuskohti klassifitseeritakse järgmiselt:

                                       1)

                                       „reguleeritud raudteeületuskoht koos automaatse turvangu ja/või hoiatusega kasutaja poolel” – raudteeületuskoht, kus lähenev rong aktiveerib turvangu ja/või hoiatuse raudteeületuskohas.
                                       Sellised raudteeületuskohad klassifitseeritakse järgmiselt:

                                                   i)

                                                   automaatne hoiatus kasutaja poolel;

                                                   ii)

                                                   automaatne turvang kasutaja poolel;

                                                   iii)

                                                   automaatne turvang ja hoiatus kasutaja poolel;

                                                   iv)

                                                   automaatne turvang ja hoiatus kasutaja poolel ning raudteeäärne turvang.
                                                   „Raudteeäärne turvang” – signaal või muu rongi turvangusüsteem, mis lubab rongil sõitu jätkata üksnes siis, kui raudteeületuskohas on turvanguseadmed kasutaja poolel aktiveeritud ning raudteeületuskoht ei ole hõivatud; viimane tehakse kindlaks jälgimise ja/või takistuse tuvastamise abil;

                                       2)

                                       „raudteeületuskoht koos manuaalse turvangu ja/või hoiatusega raudteeületuskoha/kasutaja poolel” – raudteeületuskoht, kus turvang ja/või hoiatus aktiveeritakse manuaalselt ning puudub signaaliga blokeering, mis üksnes siis näitaks rongile, et ta võib liikumist jätkata, kui raudteeületuskoha turvang ja/või hoiatus on aktiveeritud.
                                       Sellised raudteeületuskohad klassifitseeritakse järgmiselt:

                                                   v)

                                                   manuaalne hoiatus kasutaja poolel;

                                                   vi)

                                                   manuaalne turvang kasutaja poolel;

                                                   vii)

                                                   manuaalne turvang ja hoiatus kasutaja poolel.

                           6.5.

                           „Reguleerimata raudteeületuskoht” – raudteeületuskoht, kus puudub igasugune hoiatussüsteem ja/või turvang, mis aktiveeruks siis, kui kasutajal on ohtlik raudteeületuskohta ületada.

                     7.   Ohutusjuhtimisega seotud näitajad

                           7.1.

                           „Audit” – süstemaatiline, sõltumatu ja dokumenteeritud protsess auditi tõendusmaterjali kogumiseks ja selle objektiivsuse hindamiseks, et teha kindlaks, mil määral auditi kriteeriumid on täidetud.

                     8.   Mõõtühikute määratlused

                           8.1.

                           „Rongkilomeeter” – mõõtühik, mis vastab rongi läbitud ühekilomeetrisele vahemaale. Läbitud vahemaaks loetakse tegelikult läbitud vahemaad, kui see näitaja on kättesaadav, muul juhul kasutatakse raudteevõrgu lähte- ja sihtpunkti vahelist standardkaugust. Arvesse võetakse üksnes andmeid esitava riigi territooriumil läbitud vahemaad.

                           8.2.

                           „Reisijakilomeeter” – mõõtühik, mis vastab ühe reisija raudteeveol läbitud ühekilomeetrisele vahemaale. Arvesse võetakse üksnes andmeid esitava riigi territooriumil läbitud vahemaad.

                           8.3.

                           „Liinikilomeeter” – raudteevõrgu pikkus kilomeetrites liikmesriigis, mille ulatus on sätestatud artiklis 2. Mitmeteeliste raudteeliinide puhul võetakse arvesse üksnes lähte- ja sihtkoha vahelist kaugust.

                           8.4.

                           „Rööbasteekilomeeter” – raudteevõrgu pikkus kilomeetrites liikmesriigis, mille ulatus on sätestatud artiklis 2. Mitmeteelise raudteeliini iga teed tuleb arvesse võtta.

                     ”

         (1)  EÜT L 14, 21.1.2003, lk 1.

         (2)  RID, ohtlike kaupade rahvusvaheliste raudteevedude eeskiri, nagu on vastu võetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. septembri 2008. aasta direktiiviga 2008/68/EÜ ohtlike kaupade siseveo kohta (ELT L 260, 30.9.2008, lk 13).


title: Komisjoni direktiiv 2000/39/EÜ, 8. juuni 2000, millega kehtestatakse esimene loetelu ohtlike ainete soovituslike piirnormide kohta töökeskkonnas, et rakendada nõukogu direktiivi 98/24/EÜ töötajate tervise ja ohutuse kaitse kohta keemiliste mõjuritega seotud ohtude eest töölEMPs kohaldatav tekst.

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32000L0039

Euroopa Liidu Teataja L 142 , 16/06/2000 Lk 0047 - 0050

		Komisjoni direktiiv 2000/39/EÜ,8. juuni 2000,millega kehtestatakse esimene loetelu ohtlike ainete soovituslike piirnormide kohta töökeskkonnas, et rakendada nõukogu direktiivi 98/24/EÜ töötajate tervise ja ohutuse kaitse kohta keemiliste mõjuritega seotud ohtude eest tööl(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 7. aprilli 1998. aasta direktiivi 98/24/EÜ töötajate tervise ja ohutuse kaitse kohta keemiliste mõjuritega seotud ohtude eest tööl, [1] eriti selle artikli 3 lõiget 2,võttes arvesse tööohutuse, -hügieeni ja -tervishoiu nõuandekomitee arvamustning arvestades järgmist:(1) Direktiivi 98/24/EÜ kohaselt peab komisjon tegema ettepaneku ohtlike ainete Euroopas eesmärgiks olevate soovituslike piirnormide kohta töökeskkonnas, et ühenduse tasandil kaitsta töötajaid keemilistest mõjuritest tulenevate ohtude eest.(2) Selle ülesande täitmisel abistab komisjoni töökeskkonna keemiliste mõjurite piirnormide teaduskomitee (Scientific Committee for occupational exposure limits to chemical agents – SCOEL), mis asutati komisjoni otsusega 95/320/EÜ. [2](3) Kõikide keemiliste mõjurite kohta, mille jaoks on ühenduse tasandil kehtestatud ohtlike ainete soovituslikud piirnormid töökeskkonnas, peavad liikmesriigid töökeskkonna ohtlike ainete ühenduse piirnormi arvesse võttes kehtestama siseriikliku piirnormi, määrates selle laadi siseriiklike õigusaktide ja tavade kohaselt.(4) Töökeskkonna ohtlike ainete soovituslikke piirnorme tuleb pidada oluliseks osaks üldises korras, mille kohaselt tagatakse töötajate tervisekaitse tööl ohtlikest keemilistest ainetest tulenevate ohtude eest.(5) Esimene ja teine töökeskkonna ohtlike ainete soovituslike piirnormide loetelu on kehtestatud komisjoni direktiividega 91/322/EMÜ [3] ja 96/94/EÜ [4], võttes aluseks nõukogu 27. novembri 1980. aasta direktiivi 80/1107/EMÜ [5], mis käsitleb töötajate kaitset ohtude eest, mis tulenevad kokkupuutest keemiliste, füüsikaliste ja bioloogiliste mõjuritega tööl.(6) Direktiiv 80/1107/EMÜ tunnistati direktiiviga 98/24/EÜ alates 5. maist 2001 kehtetuks.(7) Direktiivi 98/24/EÜ raames on kohane taaskehtestada ohtlike ainete soovituslikud piirnormid töökeskkonnas, mis olid kehtestatud direktiividega 91/322/EMÜ ja 96/94/EÜ direktiivi 80/1107/EMÜ alusel.(8) Lisas sätestatud loetelu sisaldab direktiivi 96/94/EÜ lisas sätestatud aineid ning hõlmab ka muid mõjureid, mille jaoks SCOEL on pärast uusimate töötervishoiualaste teaduslike andmete hindamist ning mõõtmismeetodite kättesaadavust arvesse võttes soovitanud kehtestada ohtlike ainete piirnormid töökeskkonnas. Eespool öeldut silmas pidades ja selguse huvides tuleks direktiiv 96/94/EÜ uuesti sõnastada.(9) On vaja kehtestada lühiajalised piirnormid teatavatele ainetele, et võtta arvesse tagajärgi, mis tulenevad lühiajalisest kokkupuutest nendega.(10) Mõnede mõjurite puhul on parima võimaliku kaitse tagamiseks vaja arvestada ka läbi naha tungimise võimalust.(11) Käesolev direktiiv on konkreetne samm siseturu sotsiaalse ulatuse väljaarendamisel.(12) Käesolevas direktiivis sätestatud meetmed on kooskõlas töötajate töötervishoiu ja tööohutuse parandamist soodustavate meetmete kehtestamist käsitleva nõukogu 12. juuni 1989. aasta direktiivi 89/391/EMÜ [6] artikli 17 kohaselt asutatud komitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Käesolevaga kehtestatakse lisas sätestatud keemiliste mõjurite kohta ühenduses kehtivad töökeskkonna ohtlike ainete soovituslikud piirnormid.Artikkel 2Liikmesriigid kehtestavad lisas sätestatud keemiliste mõjurite kohta siseriiklikud töökeskkonna ohtlike ainete piirnormid, võttes arvesse ühenduse piirnorme.Artikkel 31. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 31. detsembriks 2001. Nad teatavad sellest viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide teksti.Artikkel 4Alates artikli 3 lõikes 1 nimetatud kuupäevast tunnistatakse direktiiv 96/94/EÜ kehtetuks.Artikkel 5Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.Artikkel 6Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 8. juuni 2000Komisjoni nimelkomisjoni liigeAnna Diamantopoulou[1] EÜT L 131, 5.5.1998, lk 11.[2] EÜT L 188, 9.8.1995, lk 14.[3] EÜT L 177, 5.7.1991, lk 22.[4] EÜT L 338, 28.12.1996, lk 86.[5] EÜT L 327, 3.12.1980, lk 8.[6] EÜT L 183, 29.6.1989, lk 1.--------------------------------------------------LISAOHTLIKE AINETE SOOVITUSLIKUD PIIRNORMID TÖÖKESKKONNASEinecs | CAS | Mõjuri nimetus | Piirnormid | Märkus |8 tundi | Lühiajaline |mg/m3 | ppm | mg/m3 | ppm |200–467–2 | 60–29–7 | dietüüleeter | 308 | 100 | 616 | 200 | — |200–662–2 | 67–64–1 | atsetoon | 1210 | 500 | — | — | — |200–663–8 | 67–66–3 | kloroform | 10 | 2 | — | — | nahk |200–756–3 | 71–55–6 | 1,1,1–trikloroetaan | 555 | 100 | 1110 | 200 | — |200–834–7 | 75–04–7 | etüülamiin | 9,4 | 5 | — | — | — |200–863–5 | 75–34–3 | 1,1–dikloroetaan | 412 | 100 | — | — | nahk |200–870–3 | 75–44–5 | fosgeen | 0,08 | 0,02 | 0,4 | 0,1 | — |200–871–9 | 75–45–6 | klorodifluorometaan | 3600 | 1000 | — | — | — |201–159–0 | 78–93–3 | butanoon | 600 | 200 | 900 | 300 | — |201–176–3 | 79–09–4 | propioonhape | 31 | 10 | 62 | 20 | — |202–422–2 | 95–47–6 | o–ksüleen | 221 | 50 | 442 | 100 | nahk |202–425–9 | 95–50–1 | 1,2–diklorobenseen | 122 | 20 | 306 | 50 | nahk |202–436–9 | 95–63–6 | 1,2,4–trimetüülbenseen | 100 | 20 | — | — | — |202–704–5 | 98–82–8 | kumeen | 100 | 20 | 250 | 50 | nahk |202–705–0 | 98–83–9 | 2–fenüülpropeen | 246 | 50 | 492 | 100 | — |202–849–4 | 100–41–4 | etüülbenseen | 442 | 100 | 884 | 200 | nahk |203–313–2 | 105–60–2 | e–kaprolaktaam (tolm ja aur) | 10 | — | 40 | — | — |203–388–1 | 106–35–4 | heptaan–3–oon | 95 | 20 | — | — | — |203–396–5 | 106–42–3 | p–ksüleen | 221 | 50 | 442 | 100 | nahk |203–400–5 | 106–46–7 | 1,4–diklorobenseen | 122 | 20 | 306 | 50 | — |203–470–7 | 107–18–6 | allüülalkohol | 4,8 | 2 | 12,1 | 5 | nahk |203–473–3 | 107–21–1 | etüleenglükool | 52 | 20 | 104 | 40 | nahk |203–539–1 | 107–98–2 | 1–metoksüpropanool–2 | 375 | 100 | 568 | 150 | nahk |203–550–1 | 108–10–1 | 4–metüülpentaan–2–oon | 83 | 20 | 208 | 50 | — |203–576–3 | 108–38–3 | m–ksüleen | 221 | 50 | 442 | 100 | nahk |203–603–9 | 108–65–6 | 2–metoksü–1–metüületüülatsetaat | 275 | 50 | 550 | 100 | nahk |203–604–4 | 108–67–8 | mesitüleen (trimetüülbenseenid) | 100 | 20 | — | — | — |203–628–5 | 108–90–7 | klorobenseen | 47 | 10 | 94 | 20 | — |203–631–1 | 108–94–1 | tsükloheksanoon | 40,8 | 10 | 81,6 | 20 | nahk |203–632–7 | 108–95–2 | fenool | 7,8 | 2 | — | — | nahk |203–726–8 | 109–99–9 | tetrahürdofuraan | 150 | 50 | 300 | 100 | nahk |203–737–8 | 110–12–3 | 5–metüülheksaan–2–oon | 95 | 20 | — | — | — |203–767–1 | 110–43–0 | heptaan–2–oon | 238 | 50 | 475 | 100 | nahk |203–808–3 | 110–85–0 | piperasiin | 0,1 | — | 0,3 | — | — |203–905–0 | 111–76–2 | 2–butoksüetanool | 98 | 20 | 246 | 50 | nahk |203–933–3 | 112–07–2 | 2–butoksüetüülatsetaat | 133 | 20 | 333 | 50 | nahk |204–065–8 | 115–10–6 | dimetüüleeter | 1920 | 1000 | — | — | — |204–428–0 | 120–82–1 | 1,2,4–triklorobenseen | 15,1 | 2 | 37,8 | 5 | nahk |204–469–4 | 121–44–8 | trietüülamiin | 8,4 | 2 | 12,6 | 3 | nahk |204–662–3 | 123–92–2 | isopentüülatsetaat | 270 | 50 | 540 | 100 | — |204–697–4 | 124–40–3 | dimetüülamiin | 3,8 | 2 | 9,4 | 5 | — |204–826–4 | 127–19–5 | N, N–dimetüülatsetamiid | 36 | 10 | 72 | 20 | nahk |205–480–7 | 141–32–2 | n– butüülakrülaat | 11 | 2 | 53 | 10 | — |205–563–8 | 142–82–5 | n–heptaan | 2085 | 500 | — | — | — |208–394–8 | 526–73–8 | 1,2,3–trimetüülbenseen | 100 | 20 | — | — | — |208–793–7 | 541–85–5 | 5–metüülheptaa–3–oon | 53 | 10 | 107 | 20 | — |210–946–8 | 626–38–0 | 1–metüülbutüülatsetaat | 270 | 50 | 540 | 100 | — |211–047–3 | 628–63–7 | pentüülatsetaat | 270 | 50 | 540 | 100 | — |620–11–1 | 3–pentüülatsetaat | 270 | 50 | 540 | 100 | — |625–16–1 | amüülatsetaat, tert | 270 | 50 | 540 | 100 | — |215–535–7 | 1330–20–7 | ksüleen, isomeeride segu, puhas | 221 | 50 | 442 | 100 | nahk |222–995–2 | 3689–24–5 | sulfotep | 0,1 | — | — | — | nahk |231–634–8 | 7664–39–3 | vesinikfluoriid | 1,5 | 1,8 | 2,5 | 3 | — |231–131–3 | 7440–22–4 | hõbe, metallina | 0,1 | — | — | — | — |231–595–7 | 7647–01–0 | vesinikkloriid | 8 | 5 | 15 | 10 | — |231–633–2 | 7664–38–2 | ortofosforhape | 1 | — | 2 | — | — |231–635–3 | 7664–41–7 | ammoniaak, veevaba | 14 | 20 | 36 | 50 | — |231–954–8 | 7782–41–4 | fluoriin | 1,58 | 1 | 3,16 | 2 | — |231–978–9 | 7783–07–5 | divesinikseleniid | 0,07 | 0,02 | 0,17 | 0,05 | — |233–113–0 | 10035–10–6 | vesinikbromiid | — | — | 6,7 | 2 | — |247–852–1 | 26628–22–8 | naatriumasiid | 0,1 | — | 0,3 | — | nahk |252–104–2 | 34590–94–8 | (2–metoksümetüületoksü)–propanool | 308 | 50 | — | — | nahk |fluoriidid, anorgaanilised | 2,5 | — | — | — | — |--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 98/22/EÜ, 15. aprill 1998, milles sätestatakse miinimumnõuded kolmandatest riikidest toodavate taimede, taimsete saaduste ja muude toodete fütosanitaarkontrolli tegemiseks ühenduses mujal kui sihtkohas asuvates kontrollpunktides

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31998L0022

Euroopa Liidu Teataja L 126 , 28/04/1998 Lk 0026 - 0028

		Komisjoni direktiiv 98/22/EÜ,15. aprill 1998,milles sätestatakse miinimumnõuded kolmandatest riikidest toodavate taimede, taimsete saaduste ja muude toodete fütosanitaarkontrolli tegemiseks ühenduses mujal kui sihtkohas asuvates kontrollpunktidesEUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 21. detsembri 1976. aasta direktiivi 77/93/EMÜ taimedele või taimsetele saadustele kahjulike organismide ühendusse kandumise ja seal levimise vastu võetavate kaitsemeetmete kohta, [1] viimati muudetud komisjoni direktiiviga 98/2/EÜ, [2] eriti selle artikli 12 lõike 6 eelviimast lõiku,ning arvestades, et:kolmandates riikidest toodavate, direktiivi 77/93/EMÜ V lisa B osas loetletud taimede, taimsete saaduste ja muude toodete fütosanitaarkontrolli tegemise korra tõhusaks toimimiseks tuleks kõnealuste kontrollide tegemiseks mujal kui sihtkohas asuvates kontrollpunktides sätestada ühtlustatud miinimumnõuded;selliste fütosanitaarkontrollide tegemiseks sätestatavates miinimumnõuetes tuleb arvesse võtta direktiivi 77/93/EMÜ artikli 2 lõike 1 punktis g osutatud kõnealuste kontrollpunktide eest vastutava ametiasutuse suhtes kohaldatavaid tehnilisi nõudeid ning sätteid, mida kohaldatakse nende võimaluste, tööriistade ja seadmete suhtes, mis võimaldavad nimetatud vastutaval ametiasutusel teha vajalikke fütosanitaarkontrolle;käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas alalise taimetervise komitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Liikmesriigid tagavad, et kolmandatest riikidest toodavate, direktiivi 77/93/EMÜ V lisa B osas loetletud taimede, taimsete saaduste ja muude toodete nimetatud direktiivi artikli 12 lõike 6 neljandas lõigus osutatud fütosanitaarkontrollid, mis tehakse mujal kui sihtkohas asuvates kontrollpunktides, vastavad vähemalt käesoleva direktiivi lisas sätestatud miinimumnõuetele.Artikkel 21. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid enne 1. oktoobrit 1998. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid kõnealused normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile viivitamata siseriiklike õigusnormide teksti, mis nad käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastu võtavad. Komisjon teavitab sellest teisi liikmesriike.Artikkel 3Käesolev direktiiv jõustub päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 15. aprill 1998Komisjoni nimelkomisjoni liigeFranz Fischler[1] EÜT L 26, 31.1.1977, lk 20.[2] EÜT L 15, 21.1.1998, lk 34.--------------------------------------------------LISAMiinimumnõuded kolmandatest riikidest toodavate taimede, taimsete saaduste ja muude toodete fütosanitaarkontrolli tegemiseks ühenduses mujal kui sihtkohas asuvates kontrollpunktides1. Direktiivi 77/93/EMÜ artikli 2 lõike 1 punktis g osutatud ametiasutusel, kes vastutab käesoleva direktiivi artiklis 1 nimetatud kontrollpunktide eest:- peab olema volitus täita oma kohustusi,- peab olema tehniline pädevus eelkõige kahjulike organismide avastamiseks ja diagnoosimiseks,- peavad olema teadmised kahjulike organismide kindlakstegemiseks või võimalus kasutada ekspertide abi,- peab olema juurdepääs punktis 3 määratletud asjakohastele haldus-, kontrolli- ja testimisvõimalustele, tööriistadele ja seadmetele,- peavad olema asjaomased võimalused partiide nõuetekohaseks ladustamiseks ja karantiinis hoidmiseks ning vajaduse korral kogu kinnipeetud partii või selle osa hävitamiseks (või muuks sobivaks töötlemiseks),- peab olema võimalus kasutada järgmisi dokumente:a) ajakohastatud kirjalikud kontrollisuunised, mis põhinevad ühenduse õiguse raames kehtestatud liikmesriigi siseriiklikel õigusaktidel;b) direktiivi 77/93/EMÜ artikli 19a lõikes 6 osutatud ekspertidele ja riiklikele inspektoritele ettenähtud ajakohastatud ühenduse suunised;c) ajakohastatud ühenduse taimetervisealane seadusandlus;d) ajakohastatud loetelu kahjulike organismide olemasolu kindlaksmääramiseks kasutatavate testide tegemiseks ametlikult heakskiidetud erilaboratooriumite aadresside ja telefoninumbrite kohta. Tuleks kehtestada sobiv kord, et tagada proovide ühtsus ja turvaline säilimine laboratooriumisse viimisel ja testimise ajal;e) ajakohastatud teave kolmandatest riikidest toodavate taimede, taimsete saaduste ja muude toodete partiide kohta, mis:- on ametlikult kinni peetud,- on läbinud erilaboratooriumites ametlikud testid; testide tulemused,tingimusel et kõnealune teave on fütosanitaarkontrolli jaoks oluline kohas, kus kontroll tehakse,- kohandama kasutuselevõetud fütosanitaarkontrollide programmi võimalikult ruttu, et võtta arvesse tegelikke vajadusi, pidades silmas uusi ohte taimetervisele või mis tahes muutusi artiklis 1 osutatud kontrollpunktides maale toomiseks esitatud taimede, taimsete saaduste või muude toodete koguses.2. Direktiivi 77/93/EMÜ artikli 2 lõike 1 punkti i teises lõigus osutatud riigiteenistujatel ja volitatud ametiisikutel, kes tegelikult vastutavad kontrollide läbiviimise eest käesoleva direktiivi artiklis 1 osutatud kontrollpunktides, peavad olema osana artikli 2 lõike 1 punkti i teise lõigu kohaselt nõutavast kvalifikatsioonist:- tehniline pädevus eriti kahjulike organismide avastamiseks,- teadmised kahjulike organismide kindlakstegemiseks või võimalus kasutada ekspertide abi,lõike 1 kuuendas taandes osutatud teave.3. Lõikes 1 osutatud võimaluste, tööriistade ja seadmete hulka kuuluvad vähemalt:a) haldusvõimaluste puhul:- kiire sidesüsteem, kuhu kuuluvad:- direktiivi 77/93/EMÜ artikli 1 lõikes 6 osutatud asutus,- lõikes 1 osutatud erilaboratooriumid,- tollivõimud,- komisjon,- teised liikmesriigid,- dokumentide dubleerimissüsteem;b) kontrollivõimaluste puhul:- vastavalt vajadusele, sobivad alad kontrolli tegemiseks,- piisav valgustus,- kontrollilaud (kontrollilauad),- seadmed, mis sobivad:- visuaalseteks kontrollideks,- fütosanitaarkontrollideks kasutatavate tööruumide ja seadmete desinfitseerimiseks,- proovide ettevalmistamiseks lõikes 1 osutatud erilaboratooriumites, et teha täiendavaid teste;c) proovide võtmise võimaluste puhul:- asjakohane materjal iga proovi eraldi kindlakstegemiseks ja pakkimiseks,- nõuetekohane pakkimismaterjal proovide lõikes 1 osutatud erilaboratooriumisse saatmiseks,- pitserid,- ametlikud templid,- piisav valgustus.--------------------------------------------------