title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2008/95/EÜ, 22. oktoober 2008 , kaubamärke käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (kodifitseeritud versioon) (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               8.11.2008

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 299/25

      EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2008/95/EÜ,
   22. oktoober 2008,
   kaubamärke käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta
   (kodifitseeritud versioon)
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 95,
   võttes arvesse komisjoni ettepanekut,
   võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust, (1)

   toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras, (2)

   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Nõukogu 21. detsembri 1988. aasta direktiivi 89/104/EMÜ kaubamärke käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (3) on sisuliselt muudetud. (4) Selguse ja otstarbekuse huvides tuleks kõnealune direktiiv kodifitseerida.

               (2)

               Enne direktiivi 89/104/EMÜ jõustumist liikmesriikides kohaldatud kaubamärke käsitlevad õigusaktid sisaldasid erinevusi, mis võisid takistada kaupade vaba liikumist ja teenuste osutamise vabadust ning moonutada konkurentsi ühisturul. Seepärast oli siseturu rajamist ja toimimist silmas pidades vaja liikmesriikide õigusaktid ühtlustada.

               (3)

               Kõrvale ei tohi jätta lahendusi ja eeliseid, mida ühenduse kaubamärgisüsteem võib pakkuda ettevõtjatele, kes soovivad kaubamärke omandada.

               (4)

               Tundub, et ei ole vaja võtta ette liikmesriikide kaubamärke käsitlevate õigusaktide täiemahulist ühtlustamist. Piisab sellest, kui ühtlustamisel piirdutakse nende siseriikliku õiguse sätetega, mis mõjutavad siseturu toimimist kõige otsesemalt.

               (5)

               Käesolev direktiiv ei tohiks võtta ära liikmesriikide õigust jätkuvalt kaitsta kasutamise käigus omandatud kaubamärke, vaid peaks neid arvesse võtma ainult nende ja registreerimise teel omandatud kaubamärkide vahelise suhte puhul.

               (6)

               Liikmesriikidele peaks jääma vabadus määratleda registreerimise teel omandatava kaubamärgi registreerimise, lõppenuks tunnistamise ja tühiseks tunnistamise kord. Näiteks võivad liikmesriigid määrata kindlaks kaubamärgi registreerimise ja tühiseks tunnistamise vormi, otsustada, kas varasematele õigustele tuleks toetuda registreerimiskorra või tühiseks tunnistamise korra või mõlema puhul ning, kui nad lubavad varasematele õigustele toetuda registreerimiskorra puhul, otsustada, kas kasutada vaidlustamismenetlust või ametiülesande korras läbivaatamist või mõlemat. Liikmesriikidele peaks jääma vabadus määrata kindlaks kaubamärkide lõppenuks tunnistamise ja tühiseks tunnistamise mõju.

               (7)

               Käesolev direktiiv ei tohiks välistada liikmesriikide muude õigusnormide kui kaubamärke käsitlevate õigusnormide, näiteks kõlvatut konkurentsi, tsiviilvastutust või tarbijakaitset käsitlevate õigusnormide kohaldamist kaubamärkide suhtes.

               (8)

               Käesoleva õigusaktide ühtlustamise eesmärkide saavutamine eeldab, et registreeritud kaubamärkide omandamise ja valdamise tingimused oleksid üldiselt kõigis liikmesriikides identsed. Selleks on vaja loetleda nende märkide näidised, mis võivad moodustada kaubamärgi, tingimusel, et sellised märgid võivad eristada ühe ettevõtja kaupu või teenuseid teiste ettevõtjate omadest. Kaubamärgi andmisest keeldumise või kaubamärgi tühiseks tunnistamise põhjustest, mis on seotud kaubamärgi endaga, näiteks eristatavuse puudumine, või mis on seotud kaubamärgi ja varasemate õiguste vaheliste vastuoludega, tuleks koostada ammendav loetelu isegi juhul, kui mõningad neist põhjendustest on loetletud võimalusena liikmesriikide jaoks, kes sellest johtuvalt säilitavad või kehtestavad need põhjendused oma õigusnormides. Liikmesriikidel peaks olema võimalik oma õigusnormides säilitada või nendega kehtestada kaubamärgi andmisest keeldumise või selle tühiseks tunnistamise põhjendusi, mis on seotud kaubamärgi omandamise ja jätkuva valdamise tingimustega, mille jaoks ei ole ühtlustamissätteid, mis käsitlevad näiteks vastavust kaubamärgi andmise tingimustele, kaubamärgi pikendamist või lõive käsitlevaid eeskirju või on seotud menetlusnõuete täitmatajätmisega.

               (9)

               Ühenduses registreeritud ja kaitstavate kaubamärkide koguarvu ja sellest tulenevalt ka kaubamärkidevaheliste konfliktide arvu vähendamiseks on oluline kehtestada nõue, et registreeritud kaubamärke tuleb tegelikult kasutada või, kui neid ei kasutata, siis tuleb need lõppenuks tunnistada. Tuleb kehtestada sätted, mille kohaselt ei saa kaubamärki tühiseks tunnistada seetõttu, et olemas on varasem kaubamärk, mida ei kasutata; samas jääb liikmesriikidele vabadus kohaldada sama põhimõtet kaubamärgi registreerimise suhtes või sätestada, et kaubamärki ei saa kasutada rikkumise suhtes algatatud menetluses, kui vastuväite tulemusena on kindlaks tehtud, et kõnealuse kaubamärgi omaniku õigused võiks lõppenuks tunnistada. Kõigil sellistel juhtudel kehtestavad liikmesriigid kohaldatavad protseduurireeglid.

               (10)

               Kaupade ja teenuste vaba liikumise soodustamiseks on äärmiselt oluline, et kõigi liikmesriikide õigussüsteemidega tagataks registreeritavatele kaubamärkidele samasugune kaitse. See ei tohiks siiski takistada liikmesriike pakkumast omal valikul ulatuslikumat kaitset neile kaubamärkidele, millel on väljakujunenud maine.

               (11)

               Registreeritud kaubamärgi eesmärk on eelkõige tagada kaubamärk kui päritolutähis ning sellega antav kaitse peaks olema absoluutne, kui märk ja tähis ning kaubad või teenused on identsed. Kaitse peaks kehtima ka siis, kui märk ja tähis ja kaubad või teenused on sarnased. Segiajamise tõenäosuse tõttu peab määratlema sarnasuse mõiste. Sellise kaitse eritingimus on tõenäoline segiajamine, mille hindamine peaks sõltuma mitmest asjaolust ja eelkõige kaubamärgi tuntusest turul, seostest, mis võivad tekkida kasutatava või registreeritud tähisega, ning kaubamärgi ja tähise ja identifitseeritud kaupade või teenuste vahelise sarnasuse ulatusest. Segiajamise tõenäosuse kindlakstegemise moodused ja eelkõige tõendite esitamise kohustus tuleks paika panna siseriiklike protseduurireeglitega, mille kohaldamist käesoleva direktiivi sätted ei tohiks piirata.

               (12)

               Õiguskindluse tõttu ja ilma, et ebaõiglaselt kahjustataks varasema kaubamärgi omaniku huve, on oluline sätestada, et varasema kaubamärgi omanik ei või nõuda tema kaubamärgist hilisema kaubamärgi tühiseks tunnistamist ega esitada vastuväiteid kaubamärgi kasutamisele pärast seda, kui ta on teadlikult lubanud hilisema kaubamärgi kasutamist märkimisväärse aja jooksul, välja arvatud juhul, kui hilisema kaubamärgi taotlus on esitatud pahauskselt.

               (13)

               Tööstusomandi kaitse Pariisi konventsioon on siduv kõigi ühenduse liikmesriikide jaoks. On oluline, et käesoleva direktiivi sätted oleksid nimetatud konventsiooni sätetega täielikus kooskõlas. Käesoleva direktiivi sätted ei tohiks piirata liikmesriikide kohustusi, mis tulenevad nimetatud konventsioonist. Vajaduse korral tuleks kohaldada asutamislepingu artikli 307 teist lõiku.

               (14)

               Käesolev direktiiv ei tohiks mõjutada liikmesriikide kohustusi, mis on seotud direktiivi 89/104/EMÜ I lisa B osas esitatud direktiivi ülevõtmise tähtpäevadega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Reguleerimisala
   Käesoleva direktiivi sätteid kohaldatakse kõigi kaupade ja teenustega seotud kaubamärkide suhtes, mis on liikmesriigis registreeritud üksikkaubamärgina, kollektiivkaubamärgina või garantiimärgina või tõendusmärgina või mille registreerimiseks on esitatud avaldus, ning kõigi kaubamärkide suhtes, mis on registreeritud või mille registreerimiseks on esitatud avaldus Beneluxi intellektuaalomandibüroos või mille rahvusvaheline registreerimine kehtib liikmesriigis.
   Artikkel 2
   Tähised, millest kaubamärk võib koosneda
   Kaubamärgi võivad moodustada mis tahes tähised, mida on võimalik graafiliselt esitada, eelkõige sõnad, sealhulgas isikunimed, kujutised, tähed, numbrid või kaupade või nende pakendi kuju, kui selliste tähiste põhjal on võimalik eristada ühe ettevõtja kaupu või teenuseid teiste ettevõtjate omadest.
   Artikkel 3
   Kaubamärgi andmisest keeldumise või kaubamärgi tühiseks tunnistamise põhjused
   1.   Järgmisi ei registreerita kaubamärgina ja kui nad on registreeritud, võib need tühiseks tunnistada:

               a)

               tähiseid, millest kaubamärk ei saa koosneda;

               b)

               kaubamärke, mis ei ole teistest eristatavad;

               c)

               kaubamärke, mis koosnevad ainult sellistest märkidest või tähistest, mis tähistavad kaubanduses liiki, kvaliteeti, hulka, otstarvet, väärtust, geograafilist päritolu või kaupade tootmise või teenuste pakkumise aega või muid kauba või teenuse omadusi;

               d)

               kaubamärke, mis koosnevad ainult märkidest või tähistest, mis on muutunud tavapäraseks igapäevases keelekasutuses või heausksetes ja kindlakskujunenud kaubandustavades;

               e)

               tähiseid, mis koosnevad ainult:

                           i)

                           kujust, mis tuleneb kaupade enda olemusest;

                           ii)

                           kaupade kujust, mis on vajalik tehnilise tulemuse saavutamiseks;

                           iii)

                           kujust, mis annab kaubale märkimisväärse väärtuse;

               f)

               kaubamärke, mis on vastuolus avaliku korra või üldtunnustatud moraalipõhimõtetega;

               g)

               kaubamärke, mis võivad oma olemuse tõttu üldsust eksitada näiteks kaupade või teenuste laadi, kvaliteedi või geograafilise päritolu osas;

               h)

               kaubamärke, mille kasutamiseks puudub pädeva asutuse luba ja mille registreerimisest tuleb keelduda või mis tuleb kehtetuks tunnistada tööstusomandi kaitse Pariisi konventsiooni (edaspidi „Pariisi konventsioon”) artikli 6 ter kohaselt.

         2.   Iga liikmesriik võib sätestada, et kaubamärki ei tohi registreerida või kui see on registreeritud, siis võib selle tühiseks tunnistada, kui ja kuivõrd:

               a)

               selle kaubamärgi kasutamise võib keelata vastavalt muude õigusaktide sätetele, kui asjaomase liikmesriigi või ühenduse kaubamärgiõigus;

               b)

               kaubamärk sisaldab kõrge sümboolse väärtusega tähist, eelkõige religioosset sümbolit;

               c)

               kaubamärk sisaldab Pariisi konventsiooni artiklis 6 ter nimetamata tundemärke, embleeme või vapimärke, mis pakuvad avalikkusele huvi, kui asjaomased asutused ei ole andnud liikmesriigi õigusaktide kohaselt oma nõusolekut nende registreerimiseks;

               d)

               taotleja on esitanud kaubamärgi registreerimise taotluse pahauskselt.

         3.   Kaubamärgi registreerimisest ei keelduta ja seda ei tunnistata tühiseks vastavalt lõike 1 punktile b, c või d, kui kaubamärk on enne registreerimistaotluse esitamise kuupäeva ja pärast selle kasutamist omandanud eristatavuse. Lisaks sellele võivad liikmesriigid näha ette, et seda sätet kohaldatakse siis, kui eristatavus tekkis pärast registreerimistaotluse esitamise kuupäeva või pärast registreerimiskuupäeva.
   4.   Iga liikmesriik võib sätestada, et erandina lõigetest 1, 2 ja 3 kohaldatakse kõnealuses liikmesriigis enne direktiivi 89/104/EMÜ rakendamiseks vajalike sätete jõustumise kuupäeva kehtinud registreerimisest keeldumise või tühiseks tunnistamise põhjuseid kaubamärkide puhul, mille kohta on taotlus esitatud enne kõnealust kuupäeva.
   Artikkel 4
   Kaubamärgi registreerimisest keeldumise või selle tühiseks tunnistamise täiendavad põhjused, mis on seotud varasemate õigustega vastuollu sattumisega
   1.   Kaubamärki ei registreerita ja kui see on registreeritud, võib selle tühiseks tunnistada, kui:

               a)

               see on identne varasema kaubamärgiga ning kaubad või teenused, mille jaoks kaubamärki taotletakse või mille jaoks see on registreeritud, on identsed kaupade või teenustega, mille jaoks on kaitstud varasem kaubamärk;

               b)

               identsuse või sarnasuse tõttu varasema kaubamärgiga ning identsuse või sarnasuse tõttu varasema kaubamärgiga kaitstud kaupade või teenustega on tõenäoline, et üldsus võib need omavahel segi ajada või tekitada seoseid varasema kaubamärgiga.

         2.   Lõike 1 kohaldamisel tähendab „varasem kaubamärk” järgmist:

               a)

               järgmised kaubamärgid, mille registreerimistaotluse kuupäev on varasem kaubamärgi registreerimise taotluse kuupäevast, arvestades võimaluse korral nende kaubamärkidega seotud prioriteete:

                           i)

                           ühenduse kaubamärgid;

                           ii)

                           kaubamärgid, mis on registreeritud liikmesriikides või Belgia, Luksemburgi ja Madalmaade puhul Beneluxi intellektuaalomandibüroos;

                           iii)

                           kaubamärgid, mis on registreeritud liikmesriigis kehtivate rahvusvaheliste kokkulepete alusel;

               b)

               ühenduse kaubamärgid, millel on nõukogu 20. detsembri 1993. aasta määruse (EÜ) nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta (5) kohaselt õigus vanemusnõudele võrreldes punkti a alapunktides ii ja iii osutatud kaubamärkidega isegi juhul, kui viimatinimetatud kaubamärgist on loobutud või sellel on lastud aeguda;

               c)

               punktides a ja b osutatud kaubamärkide registreerimise taotlused, võttes arvesse nende registreerimist;

               d)

               kaubamärgid, mis on kaubamärgi registreerimise taotluse esitamise kuupäeval või vajaduse korral kaubamärgi registreerimise prioriteetsust käsitleva nõude esitamise kuupäeval liikmesriigis üldtuntud selle sõna Pariisi konventsiooni artiklis 6 bis sätestatud tähenduses.

         3.   Kaubamärki ei registreerita ja kui see on registreeritud, võib selle tühiseks tunnistada, kui see on identne või sarnane varasema ühenduse kaubamärgiga lõike 2 tähenduses ja kui selle registreerimise taotlus on esitatud või see on registreeritud kaupade või teenuste jaoks, mis ei ole sarnased nende kaupade või teenustega, mille jaoks on registreeritud varasem ühenduse kaubamärk, juhul kui varasem ühenduse kaubamärk on omandanud ühenduses maine ning hilisema kaubamärgi põhjuseta kasutamine kasutaks ebaõiglaselt ära või kahjustaks varasema ühenduse kaubamärgi eristatavust või mainet.
   4.   Iga liikmesriik võib sätestada, et kaubamärki ei registreerita või kui see on registreeritud, siis võib selle tühiseks tunnistada, kui ja kuivõrd:

               a)

               kaubamärk on identne või sarnane varasema siseriikliku kaubamärgiga lõike 2 tähenduses ja kui see selle registreerimise taotlus on esitatud või see on registreeritud kaupade või teenuste jaoks, mis ei ole sarnased nende kaupade või teenustega, mille jaoks on registreeritud varasem kaubamärk, juhul kui varasem kaubamärk on omandanud asjaomases liikmesriigis maine ning hilisema kaubamärgi põhjuseta kasutamine kasutaks ebaõiglaselt ära või kahjustaks varasema kaubamärgi eristatavust või mainet;

               b)

               õigused registreerimata kaubamärgile või muule kaubandustegevuses kasutatavale tähisele omandati enne hilisema kaubamärgi registreerimise taotluse esitamise kuupäeva või hilisema kaubamärgi registreerimise taotluse prioriteetsust käsitleva nõude esitamise kuupäeva ja kõnealune registreerimata kaubamärk või muu tähis annab selle omanikule õiguse keelata hilisema kaubamärgi kasutamine;

               c)

               kaubamärgi kasutamise võib keelata muu varasema õiguse tõttu kui lõikes 2 ja käesoleva lõike punktis b osutatud õigus, milleks on eelkõige:

                           i)

                           õigus nimele;

                           ii)

                           õigus isikuportreele;

                           iii)

                           autoriõigus;

                           iv)

                           tööstusomandiõigus;

               d)

               kaubamärk on identne või sarnane varasema kollektiivkaubamärgiga, millest tuleneva õiguse kehtivusaeg lõppes maksimaalselt kolme aasta pikkuse ajavahemiku jooksul enne taotluse esitamist;

               e)

               kaubamärk on identne või sarnane varasema garantiimärgi või tõendusmärgiga, millest tuleneva õiguse kehtivusaeg lõppes liikmesriigi määratud pikkusega ajavahemiku jooksul enne taotluse esitamist;

               f)

               kaubamärk on identne või sarnane varasema kaubamärgiga, mis on registreeritud identsete või sarnaste kaupade või toodete jaoks ja millest tuleneva õiguse kehtivusaeg lõppes pikendamatajätmise tõttu maksimaalselt kahe aasta pikkuse ajavahemiku jooksul enne taotluse esitamist, välja arvatud juhul, kui varasema kaubamärgi omanik andis oma nõusoleku hilisema kaubamärgi registreerimiseks või ei kasutanud oma kaubamärki;

               g)

               kaubamärgi võib ajada segi kaubamärgiga, mida juba kasutati välisriigis taotluse esitamise kuupäeval ja mida seal endiselt kasutatakse, kui taotluse esitaja tegutses taotluse esitamise kuupäeval pahauskselt.

         5.   Liikmesriik võib lubada, et asjakohaste tingimuste korral ei tule registreerimisest keelduda ega kaubamärki tühiseks tunnistada, kui varasema kaubamärgi või varasemate õiguste omanik on hilisema kaubamärgi registreerimisega nõus.
   6.   Iga liikmesriik võib sätestada, et erandina lõigetest 1 kuni 5 kohaldatakse kõnealuses liikmesriigis enne direktiivi 89/104/EMÜ rakendamiseks vajalike sätete jõustumise kuupäeva kehtinud registreerimisest keeldumise või tühiseks tunnistamise põhjuseid kaubamärkide puhul, mille kohta on taotlus esitatud enne kõnealust kuupäeva.
   Artikkel 5
   Kaubamärgiga antavad õigused
   1.   Registreeritud kaubamärk annab omanikule selle kasutamise ainuõiguse. Omanikul on õigus takistada kõiki kolmandaid isikuid kasutamast kaubandustegevuse käigus ilma tema loata:

               a)

               kõiki kaubamärgiga identseid tähiseid kaupade või teenuste puhul, mis on identsed nendega, mille jaoks kaubamärk on registreeritud;

               b)

               kõiki tähiseid, mille identsuse või sarnasuse tõttu kaubamärgiga ning identsuse või sarnasuse tõttu kaubamärgiga ja tähisega kaitstud kaupade või teenustega esineb risk, et üldsus võib need omavahel segi ajada; esineb risk, et see võib tekitada seoseid kaubamärgi ja tähise vahel.

         2.   Lisaks sellele võib iga liikmesriik sätestada, et omanikul on õigus takistada kõiki kolmandaid isikuid tema nõusolekuta kasutamast kaubandustegevuse käigus mis tahes tähist, mis on identne või sarnane kaubamärgiga, mis on välja antud kaupade või teenuste jaoks, mis ei ole sarnased nende kaupade või teenustega, mille jaoks kõnealune kaubamärk on registreeritud, ja juhul kui selle tähise põhjuseta kasutamine kasutaks ebaõiglaselt ära või kahjustaks varasema kaubamärgi eristatavust või mainet.
   3.   Lõigete 1 ja 2 alusel võib muu hulgas keelata järgmised toimingud:

               a)

               tähise kandmine kaupadele või nende pakendile;

               b)

               kõnealuse tähisega kaupade pakkumine, turuleviimine või ladustamine nimetatud otstarbel või kõnealuse tähisega teenuste pakkumine või osutamine;

               c)

               kaupade importimine ja eksportimine kõnealuse tähise all;

               d)

               tähise kasutamine äridokumentidel või reklaamides.

         4.   Kui liikmesriigi õigusaktide kohaselt ei võinud tähise kasutamist lõike 1 punktis b või lõikes 2 osutatud tingimustel keelata enne kuupäeva, mil asjaomases liikmesriigis jõustuvad direktiivi 89/104/EMÜ rakendamiseks vajalikud sätted, ei või tähise edasise kasutamise takistamiseks toetuda kaubamärgist tulenevatele õigustele.
   5.   Lõigete 1 kuni 4 kohaldamine ei mõjuta ühegi liikmesriigi sätteid, mis käsitlevad kaitset tähise kasutamise vastu muul otstarbel kui kaupade ja teenuste eristamiseks, kui kõnealuse tähise põhjendamatu kasutamine kasutaks ebaõiglaselt ära või kahjustaks kaubamärgi eristatavust või mainet.
   Artikkel 6
   Kaubamärgi mõju piirangud
   1.   Kaubamärk ei anna selle omanikule õigust keelata kolmandatel isikutel kasutada kaubandustegevuse käigus:

               a)

               oma nime ja aadressi;

               b)

               tähiseid, mis näitavad liiki, kvaliteeti, hulka, otstarvet, väärtust, geograafilist päritolu, kaupade tootmise või teenuste pakkumise aega või muid kauba või teenuse omadusi;

               c)

               kaubamärki, kui see on vajalik kauba või teenuse kavandatud otstarbe näitamiseks eelkõige juhul, kui tegemist on lisaseadme või varuosaga,

         kui kõnealune isik kasutab neid kooskõlas ausa tööstus- või kaubandustavaga.
   2.   Kaubamärk ei anna selle omanikule õigust keelata kolmandatel isikutel kasutada kaubandustegevuse käigus varasemat õigust, mis kehtib ainult konkreetses paikkonnas, kui seda õigust tunnustatakse kõnealuse liikmesriigi õigusaktidega ja selle territooriumi piires, kus seda tunnustatakse.
   Artikkel 7
   Kaubamärgist tulenevate õiguste ammendumine
   1.   Kaubamärk ei anna selle omanikule õigust keelata kaubamärgi kasutamine seoses kaupadega, mille on kõnealuse kaubamärgi all ühenduse turule viinud kaubamärgi omanik või mis on seal turule viidud tema loaga.
   2.   Lõiget 1 ei kohaldata, kui omanikul on õiguslik põhjendus olla vastu kaupade täiendavale turustamisele, eriti kui kaupade olukord on pärast turuleviimist muutunud või kahjustada saanud.
   Artikkel 8
   Litsentsimine
   1.   Kaubamärk võib olla litsentsi objektiks ühe või kõigi kaupade või teenuste osas, mille jaoks ta on registreeritud, kogu asjaomases liikmesriigis või mõnes selle osas. Litsents võib olla ainulitsents või lihtlitsents.
   2.   Kaubamärgi omanik võib kasutada sellest kaubamärgist tulenevaid õigusi sellise litsentsiaadi suhtes, kes rikub oma litsentsilepingu sätteid seoses:

               a)

               selle kestusega;

               b)

               kaubamärgi registreeritud kasutusviisiga;

               c)

               litsentsi objektiks olevate kaupade ja teenuste ulatusega;

               d)

               territooriumiga, kus võib kaubamärki kinnitada, või

               e)

               litsentsiaadi valmistatavate kaupade või pakutavate teenuste kvaliteediga.

         Artikkel 9
   Nõustumisest tulenevad piirangud
   1.   Kui artikli 4 lõike 2 tähenduses on varasema kaubamärgi omanik liikmesriigis viie järjestikuse aasta jooksul nõustunud kõnealuses liikmesriigis registreeritud hilisema kaubamärgi kasutamisega ja olnud teadlik sellisest kasutamisest, ei ole tal õigust varasema kaubamärgi põhjal taotleda hilisema kaubamärgi tühiseks tunnistamist ega vaidlustada hilisema kaubamärgi kasutamist kaupade või teenuste puhul, mille jaoks hilisemat kaubamärki on kasutatud, kui hilisema kaubamärgi registreerimist ei taotletud pahauskselt.
   2.   Iga liikmesriik võib kehtestada sätted, mille kohaselt lõiget 1 kohaldatakse mutatis mutandis artikli 4 lõike 4 punktis a osutatud varasema kaubamärgi omaniku või artikli 4 lõike 4 punktis b või c osutatud muu varasema õiguse omaniku suhtes.
   3.   Lõigetes 1 ja 2 osutatud juhtudel ei ole hilisema registreeritud kaubamärgi omanikul õigust vaidlustada varasema õiguse kasutamist ka siis, kui seda õigust ei saa enam kasutada hilisema kaubamärgi vastu.
   Artikkel 10
   Kaubamärgi kasutamine
   1.   Kui omanik ei ole viie aasta jooksul pärast registreerimismenetluse lõpetamise kuupäeva liikmesriigis kaubamärki tegelikult kasutusele võtnud kaupade või teenuste puhul, mille jaoks see on registreeritud, või kui selle kasutamine on olnud katkematu viieaastase ajavahemiku jooksul peatatud, siis rakendatakse kaubamärgi suhtes käesoleva direktiiviga ette nähtud karistusi, välja arvatud juhul, kui kasutamatajätmisel on mõistlikud põhjused.
   Esimese lõigu tähenduses käsitatakse kasutamisena ka järgmist:

               a)

               kaubamärgi kasutamine kujul, mis erineb registreeritud kujust selliste elementide poolest, mis ei muuda märgi eristatavust;

               b)

               kaubamärgi kinnitamine kaupadele või nende pakendile asjaomases liikmesriigis ainult ekspordi eesmärgil.

         2.   Kui kaubamärki kasutatakse omaniku nõusolekul või kui seda teeb isik, kellel on luba kasutada kollektiivkaubamärki või garantiimärki või tõendusmärki, peetakse seda kaubamärgi kasutamiseks omaniku poolt.
   3.   Kaubamärkide puhul, mis on registreeritud enne direktiivi 89/104/EMÜ rakendamiseks vajalike sätete jõustumise kuupäeva asjaomases liikmesriigis:

               a)

               kui enne kõnealust kuupäeva kehtinud sätetega on kehtestatud karistused kaubamärgi kasutamatajätmisele katkematu ajavahemiku jooksul, loetakse, et lõike 1 esimeses lõigus osutatud viie aasta pikkune ajavahemik algas samal ajal kui mis tahes muu kasutamatajätmise ajavahemik, mis on selleks kuupäevaks juba alanud;

               b)

               kui enne kõnealust kuupäeva ei kehtinud sätted kasutamise kohta, loetakse, et lõike 1 esimeses lõigus osutatud viie aasta pikkuseid ajavahemikke hakatakse arvestama hiljemalt kõnealusest kuupäevast.

         Artikkel 11
   Karistused kaubamärgi kasutamatajätmise eest kohtu- või haldusmenetluses
   1.   Kaubamärki ei saa tunnistada tühiseks põhjusel, et olemas on varasem sellega vastuolus olev kaubamärk, kui varasem kaubamärk ei vasta olenevalt asjaoludest kas artikli 10 lõigetes 1 ja 2 või artikli 10 lõikes 3 sätestatud kasutamise tingimustele.
   2.   Iga liikmesriik võib ette näha sätted, mille kohaselt ei või kaubamärgi registreerimisest keelduda põhjusel, et olemas on varasem sellega vastuolus olev kaubamärk, kui varasem kaubamärk ei vasta olenevalt asjaoludest kas artikli 10 lõigetes 1 ja 2 või artikli 10 lõikes 3 sätestatud kasutamise tingimustele.
   3.   Ilma et see piiraks artikli 12 kohaldamist, kui esitatakse vastuhagi lõppenuks tunnistamise kohta, võib iga liikmesriik sätestada, et kaubamärki ei saa kasutada rikkumise suhtes algatatud menetluses, kui vastuväite tulemusena on kindlaks tehtud, et kõnealuse kaubamärgi võiks lõppenuks tunnistada vastavalt artikli 12 lõikele 1.
   4.   Kui varasemat kaubamärki on kasutatud vaid osade kaupade või teenuste puhul, mille jaoks see on registreeritud, loetakse seda lõigete 1, 2 ja 3 kohaldamisel registreerituks ainult kõnealuste osade kaupade või teenuste puhul.
   Artikkel 12
   Lõppenuks tunnistamise põhjused
   1.   Kaubamärgi võib lõppenuks tunnistada, kui seda ei ole liikmesriigis viie järjestikuse aasta jooksul kasutatud kaupade või teenuste puhul, mille jaoks see registreeriti ja kasutamatajätmisel ei ole mõistlikke põhjendusi.
   Keegi ei tohi siiski taotleda kaubamärgi omaniku õiguste lõppenuks tunnistamist, kui kaubamärgi tegelik kasutamine algas või jätkus viie aasta pikkuse ajavahemiku lõpu ja lõppenuks tunnistamise taotluse esitamise vahelisel ajal.
   Kui kasutamise algus või jätkumine algas kolm kuud enne lõppenuks tunnistamise taotluse esitamist, kuid kõige varem mittekasutuse viie järjestikuse aasta pikkuse ajavahemiku lõppedes, jäetakse see tähelepanuta, kui ettevalmistusi kasutuse alustamiseks või jätkamiseks hakati tegema alles pärast seda, kui omanik sai teada lõppenuks tunnistamise taotluse esitamise võimalusest.
   2.   Ilma et see piiraks lõike 1 kohaldamist võib kaubamärgi lõppenuks tunnistada juhul, kui pärast selle registreerimise kuupäeva:

               a)

               on kaubamärk omaniku tegevuse või tegevusetuse tõttu kaubanduses muutunud selle kauba või teenuse üldnimeks, mille jaoks ta on registreeritud;

               b)

               on kaubamärki selle omaniku poolt või tema loal nende kaupade või teenuste puhul, mille jaoks see on registreeritud, kasutatud selliselt, et kaubamärk võib avalikkust eksitada eelkõige kõnealuste kaupade või teenuste olemuse, kvaliteedi või geograafilise päritolu osas.

         Artikkel 13
   Kaubamärgi andmisest keeldumise või kaubamärgi lõppenuks tunnistamise või tühiseks tunnistamise põhjused, mis on seotud ainult mõningate kaupade või teenustega
   Kui kaubamärgi andmisest keeldumise või lõppenuks tunnistamise või tühiseks tunnistamise põhjused on olemas vaid mõningate kaupade või teenuste puhul, mille jaoks on esitatud kaubamärgi registreerimise taotlus või mille jaoks kaubamärk on registreeritud, hõlmab kaubamärgi registreerimisest keeldumine või kaubamärgi lõppenuks tunnistamine või tühiseks tunnistamine ainult neid kaupu või teenuseid.
   Artikkel 14
   Kaubamärgi tühiseks tunnistamise või lõppenuks tunnistamise kindlakstegemine tagantjärele
   Kui varasemast kaubamärgist on loobutud või sellel on lastud aeguda ning selle vanemust nõutakse ühenduse kaubamärgile, võib varasema kaubamärgi tühiseks tunnistamise või selle omaniku õiguste kehtetuks tunnistamise teha kindlaks tagantjärele.
   Artikkel 15
   Erisätted kollektiivkaubamärkide, garantiimärkide ja tõendusmärkide kohta
   1.   Ilma et see piiraks artikli 4 kohaldamist, võivad liikmesriigid, kelle õigusaktidega on lubatud kollektiivkaubamärkide, garantiimärkide ja tõendusmärkide registreerimine, sätestada, et selliseid märke ei registreerita, et nende omanike õigused tunnistatakse lõppenuks või need tunnistatakse tühisteks põhjustel, mida ei ole nimetatud artiklites 3 ja 12, kui kõnealuste märkide funktsioon seda eeldab.
   2.   Erandina artikli 3 lõike 1 punktist c võivad liikmesriigid näha ette sätted, mille kohaselt märgid või tähised, mis võivad kaubanduses tähistada kaupade või teenuste geograafilist päritolu, võivad olla kollektiivkaubamärgid, garantiimärgid või tõendusmärgid. Selline märk ei anna omanikule õigust keelata kolmandatel isikutel selliste märkide või tähiste kasutamist kaubanduses, kui kolmandad isikud kasutavad neid kooskõlas ausa tööstus- või kaubandustavaga; eelkõige ei tohi sellise tähise kasutamist keelata kolmandal isikul, kellel on õigus kasutada geograafilist nime.
   Artikkel 16
   Edastamine
   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetavate siseriiklike põhiliste õigusnormide teksti.
   Artikkel 17
   Kehtetuks tunnistamine
   Direktiiv 89/104/EMÜ, mida on muudetud I lisa A osas nimetatud otsusega, tunnistatakse kehtetuks, ilma et see mõjutaks liikmesriikide kohustusi, mis on seotud I lisa B osas esitatud direktiivi ülevõtmise tähtpäevadega.
   Viiteid kehtetuks tunnistatud direktiivile tõlgendatakse viidetena käesolevale direktiivile ning neid loetakse vastavalt II lisas esitatud vastavustabelile.
   Artikkel 18
   Jõustumine
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 19
   Adressaadid
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Strasbourg, 22. oktoober 2008

            Euroopa Parlamendi nimel

            president

         H.-G. PÖTTERING

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         J.-P. JOUYET

      (1)  ELT C 161, 13.7.2007, lk 44.

      (2)  Euroopa Parlamendi 19. juuni 2007. aasta arvamus (ELT C 146 E, 12.6.2008, lk 76) ja nõukogu 25. septembri 2008. aasta otsus.

      (3)  EÜT L 40, 11.2.1989, lk 1.

      (4)  Vt I lisa A osa.

      (5)  EÜT L 11, 14.1.1994, lk 1.

      I LISA
      A   OSA
      Kehtetuks tunnistatud direktiiv koos muudatustega
      (osutatud artiklis 17)

                  Nõukogu direktiiv 89/104/EMÜ

                  (EÜT L 40, 11.2.1989, lk 1).

                  Nõukogu otsus 92/10/EMÜ

                  (EÜT L 6, 11.1.1992, lk 35).

            B   OSA
      Siseriiklikku õigusesse ülevõtmise tähtpäevad
      (osutatud artiklis 17)

                  Direktiiv

                  Ülevõtmise tähtpäev

                  89/104/EMÜ

                  31. detsember 1992

      II LISA
      Vastavustabel

                  Direktiiv 89/104/EMÜ

                  Käesolev direktiiv

                  Artikkel 1

                  Artikkel 1

                  Artikkel 2

                  Artikkel 2

                  Artikli 3 lõike 1 punktid a kuni d

                  Artikli 3 lõike 1 punktid a kuni d

                  Artikli 3 lõike 1 punkti e sissejuhatav lause

                  Artikli 3 lõike 1 punkti e sissejuhatav lause

                  Artikli 3 lõike 1 punkti e esimene taane

                  Artikli 3 lõike 1 punkti e alapunkt i

                  Artikli 3 lõike 1 punkti e teine taane

                  Artikli 3 lõike 1 punkti e alapunkt ii

                  Artikli 3 lõike 1 punkti e kolmas taane

                  Artikli 3 lõike 1 punkti e alapunkt iii

                  Artikli 3 lõike 1 punktid f, g ja h

                  Artikli 3 lõike 1 punktid f, g ja h

                  Artikli 3 lõiked 2, 3 ja 4

                  Artikli 3 lõiked 2, 3 ja 4

                  Artikkel 4

                  Artikkel 4

                  Artikkel 5

                  Artikkel 5

                  Artikkel 6

                  Artikkel 6

                  Artikkel 7

                  Artikkel 7

                  Artikkel 8

                  Artikkel 8

                  Artikkel 9

                  Artikkel 9

                  Artikli 10 lõige 1

                  Artikli 10 lõike 1 esimene lõik

                  Artikli 10 lõige 2

                  Artikli 10 lõike 1 teine lõik

                  Artikli 10 lõige 3

                  Artikli 10 lõige 2

                  Artikli 10 lõige 4

                  Artikli 10 lõige 3

                  Artikkel 11

                  Artikkel 11

                  Artikli 12 lõike 1 esimene lauseosa

                  Artikli 12 lõike 1 esimene lõik

                  Artikli 12 lõike 1 teine lauseosa

                  Artikli 12 lõike 1 teine lõik

                  Artikli 12 lõike 1 kolmas lauseosa

                  Artikli 12 lõike 1 kolmas lõik

                  Artikli 12 lõige 2

                  Artikli 12 lõige 2

                  Artikkel 13

                  Artikkel 13

                  Artikkel 14

                  Artikkel 14

                  Artikkel 15

                  Artikkel 15

                  Artikli 16 lõiked 1 ja 2

                  —

                  Artikli 16 lõige 3

                  Artikkel 16

                  —

                  Artikkel 17

                  —

                  Artikkel 18

                  Artikkel 17

                  Artikkel 19

                  —

                  I lisa

                  —

                  II lisa


title: Nõukogu direktiiv, 21. detsember 1976, keeritsusside (Trichinella spiralis) kontrolli kohta värske kodusealiha impordil kolmandatest riikidest

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31977L0096

Euroopa Liidu Teataja L 026 , 31/01/1977 Lk 0067 - 0077 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 8 Lk 0041  Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 03 Köide 17 Lk 0042  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 8 Lk 0041  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 03 Köide 11 Lk 0156  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 03 Köide 11 Lk 0156

		Nõukogu direktiiv,21. detsember 1976,keeritsusside (Trichinella spiralis) kontrolli kohta värske kodusealiha impordil kolmandatest riikidest(77/96/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 12. detsembri 1972. aasta direktiivi 72/462/EMÜ tervishoiu ja veterinaarinspektsiooni probleemide kohta veiste ja sigade ning värske liha impordil kolmandatest riikidest, [1] mida on viimati muudetud direktiiviga 75/379/EMÜ, [2] eriti selle direktiivi artiklit 21,võttes arvesse komisjoni ettepanekutning arvestades, et:nõukogu on direktiivi 72/462/EMÜ artiklis 21 ette näinud sealihas keeritsusside kindlakstegemise meetodi ja korra kehtestamise;direktiivi 72/462/EMÜ kohaldamine ei anna soovitud tulemust niikaua, kui liikmesriikide vahel on lahknevusi tagatiste suhtes, mida nõutakse keeritsusside kindlakstegemiseks värske liha impordil kolmandatest riikidest; sellepärast on vaja ette näha ühenduse eeskirjad selles valdkonnas;tarbijate tervise kaitseks on vaja värsket sealiha süstemaatiliselt ja tõhusaks tunnistatud meetoditel uurida, et kõrvaldada keeritsusse sisaldav liha;kui uuringuid tehakse eksportivas kolmandas riigis, tuleb seda teha tapamajades, mis vastavad teatavatele nõuetele ja kus eelkõige on olemas sobiva varustusega uurimislabor;uuritud lihaproovide eristamiseks uurimata proovidest on vaja ette näha spetsiaalne märgistus liha jaoks, mida on uuritud ja mille suhtes on saadud negatiivne tulemus;tuleks kehtestada kord, millega seatakse komisjoni ja liikmesriikide vahel sisse tihe ja tõhus koostöö, hindamaks seda, kui soovitav on lubada kolmandate riikide ettevõtetel teha selliseid uuringuid või töötada uuritud lihaga; samuti tuleks kehtestada kord, millega seatakse eelkõige uurimismeetoditega seotud tehnilised sätted, uurimislaboreid käsitlevad nõuded ja uuritud liha märgistamise kord vastavusse tehnika edusammude ja omandatud kogemustega;liikmesriikidel peaks olema võimalik lubada oma territooriumile värsket liha, mida ei ole eksportivas kolmandas riigis keeritsusside suhtes uuritud, tingimusel et seda liha töödeldakse kas eksportivas kolmandas riigis või liikmesriigis, kuhu liha on saadetud, külmutamise teel, millega tagatakse lihas sisalduda võivate keeritsusside kahjutustamine; selline töötlemine peab siiski vastama teatavale täpselt määratletud korrale ja seda tuleb teha teatavatele nõuetele vastavates ettevõtetes,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Käesolevas direktiivis kasutatavad mõisted on määratletud direktiivis 72/462/EMÜ.Lisaks sellele:a) tähendab "värske liha" värsket kodusealiha;b) osutab mõiste "uuringud" või "uurima" uuringutele keeritsusside kindlakstegemiseks värskes lihas.Artikkel 21. Selleks, et kolmandatest riikidest pärit värsket liha, mis sisaldab luukonnalihaseid (vöötlihaseid), lubataks ühendusesisesesse kaubandusse, tuleb seda uurida riikliku veterinaararsti järelevalve all ja vastutusel.2. Uuringuid tehakse ühel I lisas osutatud meetodil kogu rümba suhtes või kui see pole võimalik, iga poolrümba, veerandrümba või tüki suhtes, mis ühendusse imporditakse.3. Uuringud tehakse tapamajas, mida on ekspordiriigis tunnustatud kooskõlas direktiivi 72/462/EMÜ artikliga 4 ning millel on kooskõlas käesoleva direktiivi artikliga 4 luba nende uuringute tegemiseks.4. Uuringud tehakse enne liha varustamist tervisemärgiga, mis on ette nähtud direktiivi 72/462/EMÜ B lisa X peatükiga.5. Kui uuringuid ei ole võimalik teha ekspordiriigis, võib liikmesriik, kuhu värske liha saadetakse, lubada selle importi tingimusel, et uuringud tehakse tema territooriumil terviseohutuse kontrolli ajal, mis on ette nähtud direktiivi 72/462/EMÜ artikli 24 lõikega 2, piiripunktis, mis vastab kõnealuse direktiivi artikli 27 lõike 1 punktile b.6. a) Kui uuringud annavad negatiivse tulemuse, märgistatakse värske liha vastavalt III lisale kohe pärast uuringuid.b) Tinditempli kasutamise korral kasutatakse värvainet, mis vastab direktiivi 72/462/EMÜ artikli 17 lõikele 3.Artikkel 31. Erandina artiklist 2 võib liikmesriik, kuhu värske liha saadetakse, lubada uuringutest vabastada värske liha teatavatest kolmandatest riikidest või nende osadest tingimusel, et see liha on külmutatud kooskõlas IV lisa sätetega.2. Selline külmutustöötlemine viiakse läbi eksportivas kolmandas riigis asuvas ettevõttes, mida on kirjeldatud artikli 4 lõikes 1.Liha külmutamist eksportivas kolmandas riigis peab tõendama riiklik veterinaararst lihaga kaasasoleval terviseohutuse tõendil, millele on osutatud direktiivi 72/462/EMÜ artikli 22 lõikes 3.3. Kui eksportivas kolmandas riigis ei ole liha kõnealusel viisil töödeldud, tuleb selline töötlemine läbi viia piiripunktis, mida on kirjeldatud artikli 2 lõikes 5.Liha külmutamist liikmesriigis peab tõendama riiklik veterinaararst lihaga kaasas olevatel tõenditel, millele on osutatud direktiivi 72/462/EMÜ artiklis 25.Artikkel 41. Tapamajale uuringuloa ja lõikamisettevõttele selliselt uuritud liha lõikamis- või konditustamisloa või ettevõttele artiklis 3 osutatud külmutustöötlemiseks loa andmine otsustatakse artiklis 9 sätestatud korras. Lisaks direktiivi 72/462/EMÜ artikli 4 nõuetele võetakse arvesse tagatisi, mis on antud vastavuse tagamiseks käesoleva direktiiviga, ning tapamajade puhul:a) nende uuringute tegemiseks vajalike ruumide ja seadmete olemasolu;b) uuringute tegemise eest vastutava personali kvalifikatsiooni.Tapamajale või lõikamisettevõttele antakse luba üksnes siis, kui asjaomase kolmanda riigi pädevad asutused on ametlikult tunnustanud selle tapamaja või lõikamisettevõtte vastavust artiklis 5 ja III lisas sätestatud nõuetele ning tapamaja puhul ka seda, et tapamajal on II lisa I peatükis sätestatud nõuetele vastav labor, mis vastab ka II lisa teiste peatükkide ning I lisa peatükkide nõuetele.Ettevõttele antakse kõnealuse külmutustöötlemise luba üksnes siis, kui asjaomase kolmanda riigi pädevad asutused on tunnustanud ettevõtte vastavust IV lisas sätestatud nõuetele.2. Direktiivi 72/462/EMÜ artikli 4 lõikes 4 osutatud loetelu(de)sse tehakse erimärge nende ettevõtete nime juurde, millele on antud lõikele 1 vastav luba.Artikkel 51. Artikli 4 kohaselt loa saanud tapamajades tuleb sead, kelle liha saadetakse ühendusse, tappa eraldi ruumides või selliste ruumide puudumise korral eraldi aegadel nendest sigadest, kelle liha ei saadeta ühendusse, välja arvatud juhul, kui nende sigade liha uuritakse sama korra kohaselt.2. Uuringu negatiivsete tulemustega läbinud ja ühendusse saadetav liha tuleb lõigata ja konditustada artiklile 4 vastavates lõikamisettevõtetes.Nendes lõikamisettevõtetes tuleb sellist liha lõigata ja konditustada eraldi ruumides või selliste ruumide puudumise korral eraldi aegadel lihast, mida ei saadeta ühendusse, välja arvatud juhul, kui seda liha uuritakse sama korra kohaselt.Artikkel 6Direktiivi 72/462/EMÜ artikliga 5 ettenähtud inspekteerimisel kolmandates riikides tuleb samuti kontrollida käesoleva direktiivi kohaldamist.Artikkel 7Liikmesriigid koostavad ja teevad komisjonile teatavaks artikli 2 lõikes 5 osutatud piiripunktide nimekirja, kus võidakse teha:- uuringuid,- artiklis 3 osutatud külmutamist.Liikmesriigid tagavad, et nendes piiripunktides on kõnealuste toimingute tegemiseks vajalik varustus.Artikkel 8Komisjoni ettepaneku põhjal otsustab nõukogu enne 1. jaanuari 1979 lisandused, mis vajaduse korral tehakse I lisaga ette nähtud meetoditesse.Artikkel 91. Kui järgitakse käesolevas artiklis sätestatud korda, suunab eesistuja omal algatusel või liikmesriigi taotlusel küsimuse viivitamata alalisele veterinaarkomiteele (edaspidi "komitee"), mis on moodustatud nõukogu 15. oktoobri 1968. aasta otsusega.2. Liikmesriikide hääli komitees arvestatakse vastavalt asutamislepingu artikli 148 lõikes 2 sätestatule. Eesistuja ei hääleta.3. Komisjoni esindaja esitab võetavate meetmete eelnõu. Tähtaja jooksul, mille määrab eesistuja lähtuvalt läbivaatamisel olevate küsimuste kiireloomulisusest, esitab komitee eelnõu kohta oma arvamuse. Arvamus antakse 41 poolthäälega.4. Kui meetmed on komitee arvamusega kooskõlas, võtab komisjon need vastu ja rakendab viivitamata. Kui kavandatavad meetmed ei ole komitee arvamusega kooskõlas või kui komitee ei esita oma arvamust, esitab komisjon võetavate meetmete kohta viivitamata ettepaneku nõukogule.Nõukogu võtab meetmed vastu kvalifitseeritud häälteenamusega.Kui nõukogu ei ole meetmeid võtnud kolme kuu jooksul alates tema poole pöördumisest, võtab komisjon ettepandud meetmed vastu ja rakendab need viivitamata, välja arvatud juhul, kui nõukogu on lihthäälteenamusega otsustanud kõnealuste meetmete vastu.Artikkel 10Artiklit 9 kohaldatakse kuni 21. juunini 1981.Artikkel 11Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 1. jaanuaril 1979. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Artikkel 12Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 21. detsember 1976Nõukogu nimeleesistujaA.P.L.M.M. van der Stee[1] EÜT L 302, 31.12.1972, lk 28.[2] EÜT L 172, 3.7.1975, lk 17.--------------------------------------------------I LISAKEERITSUSSIKONTROLLI MEETODIDI. TRIHHINELLOSKOOPILINE UURINGa) Seadmed ja vahendidHõõglamptrihhinelloskoop 50kordse ja 80–100kordse suurendusega.Kahest teineteise vastu surutud klaasplaadist koosnev kompressoorium, mille üks klaas on jaotatud võrdse suurusega väljadeks, väikesed kõverad käärid, väikesed tangid, nuga proovide lõikamiseks, väikesed nõud proovide eraldihoidmiseks, tilgutuspipett, klaas äädikhappega ja klaas kaaliumhüdroksiidilahusega lubjastuste eemaldamiseks ja kuivanud liha pehmendamiseks.b) Proovide võtmineTervikrümpade korral tuleb võtta vähemalt üks kastanimunasuurune proov diafragma mõlemast säärest lihase ja kõõluse ühinemiskohast.Kui on säilinud ainult üks diafragmasäär, tuleb võtta üks kahe kastanimuna suurune proov. Kui kumbki diafragmasäär pole säilinud, tuleb võtta kaks umbes kastanimunasuurust proovi vahelihase roide- või rinnakuosast või vastavalt vajadusele keele- või mälurlihastest või kõhulihastest.Tükiliha korral tuleb igalt tükilt võtta kolm vastavalt võimalustele umbes kastanimunasuurust väherasvast luukonnalihaseproovi eri kohtadest, võimaluse korral luude või kõõluste juurest.c) MeetodKui diafragma mõlemad sääred on säilinud, peab keeritsusside kontrollija lõikama igast eespool mainitud proovist, mis on võetud tervikrümbalt, seitse kaeraterasuurust tükikest – kokku 14 lõiku; kui on säilinud ainult üks diafragmasäär, tuleb lõigata 14 tükikest eri kohtadest, võimaluse korral lihase ja kõõluse ühinemiskohast; seejärel peab ta suruma need klaasplaatide vahele selliselt, et läbi preparaadi on võimalik selgesti lugeda normaalset trükiteksti. Kui uuritavate proovide liha on kuiv ja vana, tuleb preparaate enne laiakssurumist 10–20 minutit pehmendada segus, mis koosneb ühest osast kaaliumhüdroksiidilahust ja kahest osast veest.Kui tervikrümpade korral tuleb võtta proovid vahelihase roide- või rinnakuosast, keele- või mälurlihastest või kõhulihastest, tuleb igast proovist lõigata 14 kaeraterasuurust tükikest, st kokku 28 lõiku.Igast tükilihaproovist peab keeritsusside kontrollija lõikama neli kaeraterasuurust tükikest – kokku 12 lõiku.Trihhinelloskoopilisel uurimisel tuleb iga preparaati kontrollida aeglaselt ja hoolikalt. Kui trihhinelloskoopilise uuringu käigus ilmneb kahtlasi alasid, mille iseloomu ei ole võimalik kindlaks teha isegi trihhinelloskoobi kõige võimsamate suurenduste juures, tuleb neid kontrollida mikroskoobiga.Mikroskoopilisel uuringul tuleb iga preparaati kontrollida aeglaselt ja hoolikalt 30–40kordse suurendusega.Ebaselge tulemuse korral tuleb uurimist jätkata lisanäidiste ja -preparaatidega, kasutades vajaduse korral võimsamaid suurendusi, kuni on saadud nõutavad andmed. Trihhinelloskoopiline uuring peab vältama vähemalt kolm minutit.Diafragmasäärte roide- või rinnakuosast, keele- või mälurlihastest või kõhulihastest võetud asendusproovide korral peab trihhinelloskoopiline uuring vältama vähemalt kuus minutit.Uuringu jaoks ette nähtud miinimumaeg ei hõlma aega, mida on vaja proovide võtmiseks ja ettevalmistuste tegemiseks.Üldjuhul ei tohiks trihhinelloskopeerija uurida päevas rohkem kui 840 proovi, kuid erandkorras võib ta uurida kuni 1050 proovi.II. TEHISSEEDE MEETODa) Seadmed, vahendid ja materjalid- nuga proovide võtmiseks,- väikesed nummerdatud suletavad anumad proovide säilitamiseks kuni vajadusel tehtava kordusuuringuni,- inkubaator,- 2–3-liitrise mahutavusega klaaslehter koos statiiviga, kummist ühendusvoolik, ühendusvooliku kinnitus- klambrid,- plastiksõel (mille läbimõõt on ligikaudu 18 cm ja mille võrgusilmade läbimõõt on ligikaudu 1 mm),- marli,- väike ühest otsast suletud kooniline toru,- klaasplokktass,- hakkmasin,- stereomikroskoop,- tehisseedevedelik, mis on valmistatud järgmiselt:10 g pepsiini (1200 ü/g), 5 ml HCl (vähemalt 37 %), segu mahtu suurendatakse kraanivett lisades ühe liitrini.b) Proovide võtmine1. Tervikrümpade korral tuleb võtta vähemalt 20grammine proov diafragmasäärest lihase ja kõõluse ühinemiskohast. Kui diafragmasääred ei ole säilinud, tuleb võtta vähemalt 20grammine proov vahelihase roide- või rinnakuosast või keele- või mälurlihastest või kõhulihastest.2. Tükiliha korral tuleb võtta vähemalt 20grammine väherasvane proov luukonnalihastest, võimaluse korral luude või kõõluste juurest.c) Meetod10 sealt võetud koondproovi uurimiseks valmistatakse igast 20grammisest proovist ette 10grammine proov. Ülejäänud 10 grammi säilitatakse individuaalseteks lisauuringuteks, kui see peaks osutuma vajalikuks.10 proovi, igaüks massiga 10 g, ühendatakse koondprooviks; see peenestatakse hakkmasinas (mille perforatsioonid on 2 mm suurused) ja asetatakse vabalt marlikihiga vooderdatud sõelale. Seejärel asetatakse sõel lehtrisse, mis on kummivooliku abil ühendatud väikese, ühest otsast suletud koonilise toruga; lehtrisse valatakse mööda äärt tehisseedevedelikku, kuni analüüsitav materjal on täielikult kaetud. Analüüsitava materjali ja tehisseedevedeliku vahekord peab olema ligikaudu 1 : 20 – 1 : 30.Pärast 18–20tunnist inkubeerimist temperatuuril 37–39 °C ühendatakse väike kooniline toru lahti ja eemaldatakse. Pärast seda, kui settepealne vedelik on ettevaatlikult eemaldatud, pestakse torusse alles jäänud setet ettevaatlikult tassis. Seejärel uuritakse seda keeritsusside suhtes stereomikroskoobiga, kasutades 20–40kordset suurendust.Kui koondproovi uurimine annab positiivse või kahtlase tulemuse, uuritakse järele jäänud üksikproove individuaalselt pärast seda, kui proovidele on vastavalt punktile b lisatud veel 20 g igalt sealt või tükiliha korral 20 g igalt lihatükilt.III. KOONDPROOVIDE TEHISSEEDE MEETODa) Seadmed, vahendid ja reaktiivid- nuga ja pintsett proovide võtmiseks,- hakkmasin, mille perforatsioonide läbimõõt on 2–3 mm,- 3-liitrine Erlenmeyeri kolb kummist või puuvillast korgiga,- kooniline jaotuslehter mahutavusega 2000 ml,- tavaline statiiv, millel on ligikaudu 28 cm pikkune A-alus ja 80 cm pikkune vars,- ligikaudu 10–11 cm läbimõõduga rõngas, mida saab kinnitada statiivi külge,- lamedate mokkadega näpits (23 × 40 mm), mida saab topeltühendusega kinnitada statiivi külge,- messingist või roostevabast terasest võrguga 11 cm välisläbimõõduga Endecotti sõel number 80 (võrgusilma suurus 177),- plastiklehter siseläbimõõduga vähemalt 12 cm,- normaallambiga tavaline lahkamismikroskoop (suurendusega 40 ×) või standardne binokulaarmikroskoop (suurendusega 40 ×),- trihhinelloskoop, millel horisontaallaud kompressooriumi tarvis,- trihhinelloskoobi kasutamise korral vastsete loendamisanum, mille väliskuju on samasugune nagu kompressooriumil ja mille mahutavus on ligikaudu 60–65 cm3. Vastsete loendamisanumat võib kirjeldada järgmiselt:anuma põhi koosneb 23 cm pikkusest klaasplaadist, mille paksus on sama kui tavalise kompressooriumi ühel plaadil. Laius on siiski veidi väiksem, näiteks 4,5 cm, et alusplaadi mõlemale pikale küljele saaks kinnitada klaasplaadi, mille paksus on 2 mm, kõrgus 1,8 cm ja pikkus 17,5 cm.Anuma põhi suletakse otstest kahe klaasplaadi abil, mis kinnitatakse otse alusplaadi külge ning mis on 5 cm pikkused, 1 cm kõrgused ja 2 mm paksused. Seega on anum seestpoolt mõõdetuna ligikaudu 1 cm kõrgune.Plaadid liimitakse kokku tavalise klaasiliimiga. Alusplaadi mõlemast otsast jäetakse ligikaudu 2,8 cm vabaks, et anumat kaitsta ja et täidetud anumat oleks lihtne käsitseda.Anuma kogumahutavus on ligikaudu 60–65 cm3,- mikroskoobi kasutamise korral läheb tarvis tavalisi Petri tasse, mille läbimõõt on 9 mm,- kiirmärkel 1 cm2 suuruste kontrollruutude märkimiseks Petri tassi põhjale,- 10-liitrised konteinerid, mida kasutatakse positiivsete tulemuste korral seadmete ja vahendite töötlemiseks formaliiniga ning ülejäänud tehisseedemahla jaoks,- kontsentreeritud (37 %) soolhape,- Mercki pepsiinipulber (30000 ühikut grammi kohta) või muu tootja valmistatud pepsiin, mille tugevus on teada,- üks või kaks alust, millele mahub 100 ligikaudu 2 g raskust lihaproovi.b) Proovide võtmine1. Tervikrümpade korral tuleb võtta vähemalt 2grammine proov diafragmasäärest lihase ja kõõluse ühinemiskohast. Kui diafragmasääred ei ole säilinud, tuleb võtta sama suur proov vahelihase roide- või rinnakuosast või keele- või mälurlihastest või kõhulihastest.2. Lõigatud tükiliha korral tuleb võtta vähemalt 2grammine väherasvane proov luukonnalihastest, võimaluse korral luude või kõõluste juurest.c) MeetodSigadelt võetud igast 100 üksikproovist võetakse ligikaudu 1 grammine proov. Koondproov lastakse ühe korra läbi hakkmasina.Peenestatud liha paigutatakse 3liitrisse Erlenmeyeri kolbi, lisades 7 g pepsiini, ligikaudu 2 liitrit kraanivett, mis on soojendatud temperatuurile umbes 37–40 °C, ning 25 ml kontsentreeritud soolhapet. Segu loksutatakse, et pepsiin lahustuks.Lahuse pH määr on umbes 1,5–2.- Seedeks inkubeeritakse Erlenmeyeri kolbi ligikaudu neli tundi temperatuuril 37 °C. Inkubeerimise ajal loksutatakse kolbi korrapäraselt, nt üks või kaks korda tunnis.- Seedunud lahus filtreeritakse läbi sõela koonilisse 2-liitrisse jaotuslehtrisse ja jäetakse statiivi peale vähemalt üheks tunniks seisma.- Lehtrist lastakse välja ligikaudu 45 cm3 lahust ning see jagatakse kolme Petri tassi vahel, mille põhjale märgitakse 1 cm2 suurused ruudud, igasse tassi 15 ml lahust.- Igat Petri tassi uuritakse mikroskoobiga (umbes 40kordset suurendust kasutades) hoolikalt keeritsussivastsete suhtes.- Kui kasutatakse vastsete loendamisanumaid, jagatakse kõnealused 45 cm3 kahe loendamisanuma vahel ja neid uuritakse trihhinelloskoobiga.Keeritsussivastsed esinevad settes äratuntavate organismidena ning sageli võib leige vee korral täheldada spiraalsete organismide kokku- ja lahtikeerduvat liikumist.Kui tekkinud sete ei ole piisavalt läbipaistev, selgitatakse seda loputamise teel. Lõplik 45 ml proov valatakse katsutisse ja jäetakse 15 minutiks settima. Seejärel eemaldatakse settepealne vedelik ettevaatlikult pipeti abil ning sete suspendeeritakse umbes 45 ml kraanivees.Uue 15minutise settimisaja möödudes eemaldatakse settepealne vedelik jällegi ettevaatlikult pipeti abil ja setet loputatakse ettevaatlikult Petri tassis umbes 20 ml kraanivees ning uuritakse.Kui koondproovi analüüs annab positiivse või kahtlase tulemuse, analüüsitakse järele jäänud üksikproove individuaalselt pärast seda, kui proovidele on vastavalt punktile b lisatud veel 20 g igalt sealt või tükiliha korral 20 g igalt lihatükilt.--------------------------------------------------II LISAI PEATÜKK KEERITSUSSIDE (TRICHINELLA SPIRALIS) ESINEMIST KONTROLLIVATE LABORITE TUNNUSTAMISE TINGIMUSED1. Keeritsussikontrolli laborid peavad asuma sigu tapvate tapamajade vahetus läheduses ning kui ettevõttel ei ole veel selliseid ruume, mis vastavad direktiiviga kolmandatele riikidele seatud nõuetele, peavad neil olema vähemalt:a) lukustatav ruum, mis on piisavalt varustatud proovide ettevalmistamiseks; sellel peavad olema siledad seinad, mis on 2 m kõrguseni kaetud heleda pestava katte või värviga. Iga kasutatava uurimismeetodi tarvis peab olema ettevalmistusruum;b) piisavalt varustatud lukustatav uuringuruum trihhinelloskoopiliste ja mikroskoopiliste uuringute tarvis;c) piisavad õhutusseadmed ning vajaduse korral konditsioneerimisseaded, millega tagatakse, et temperatuur ruumis ei ületa +25 °C;d) piisav looduslik või kunstlik valgustus, mis ei tekita värvuste muutusi; vältida tuleb otsest päikesevalgust;e) ettevalmistusruumis piisavad vahendid käte pesemiseks ja desinfitseerimiseks;f) seadmed uuringuruumi pimendamiseks;g) võimaluse korral külmikud lihaproovide hoidmiseks;h) uurimisvarustuse (nt proovianumate, kompressooriumide, nugade ja kääride) puhastamiseks ja desinfitseerimiseks pesuruum, kus on:- vee- ja kõdunemiskindel põrandakate, mida on hõlbus puhastada ja desinfitseerida,- siledad seinad, mis on vähemalt 2 m kõrguseni kaetud heleda pestava katte või värviga;i) riietusruumid, pesemiskohad ja puhkeruumid ning vesitualetid;j) kuuma ja külma jooksva veega pesemiskohad, kus on olemas puhastus- ja desinfitseerimisvahendid ning ühekordse kasutusega käterätid;k) hermeetiliselt suletava kaanega vee- ja korrosioonikindlad nõud, mis on ette nähtud proovide kogumiseks pärast uuringute tegemist ja mis on valmistatud selliselt, et kõrvalised isikud ei pääse nende sisuni;l) piisavas koguses kuuma ja külma joogivett;m) heitvee eemaldamise vahendid, mis vastavad tapamajade tunnustamise tingimustele;n) asjakohased vahendid kahjurite (putukad, närilised jms) tõrjeks.II PEATÜKK NÕUDED KEERITSUSSIKONTROLLI LABORITE PERSONALI, RUUMIDE, SEADMETE JA VAHENDITE SUHTES2. Labori personali, ruumide, seadmete ja vahendite suhtes nõutakse igal ajal täielikku puhtust:a) personal peab kandma puhast töörõivastust ning pesema käsi mitu korda tööajal ning pärast iga töövaheaega;b) keeritsussikontrolli laborisse ei tohi siseneda ükski loom;c) seadmed ja vahendid tuleb hoida puhtad ja heas korras. Need tuleb tööpäeva jooksul mitu korda ja tööpäeva lõpus hoolikalt puhastada ja desinfitseerida.3. Kõikideks otstarveteks tuleb kasutada joogivett.4. Uuringuteks lihaproove võtva personali tervis peab vastama direktiivi 72/462/EMÜ B lisa IV peatüki punktide 11 ja 12 nõuetele.5. Uuringute tarvis nõutavad lihaproovid tuleb võtta kohe pärast tapmist ning neid tuleb viivitamata uurida tapamaja keeritsussikontrolli laboris.Neid uuringuid on keelatud teha mujal kui selles tapamajas, kus loomad on tapetud.6. Väsimuse ja selle tagajärgede vältimiseks tuleb kontrollipersonalile võimaldada tööpäeva jooksul lühikesi töövaheaegu.III PEATÜKK NÕUDED TRIHHINELLOSKOOPIDE SUHTESTrihhinelloskoopide ehitus ja kujundus peavad vastama järgmistele miinimumkriteeriumidele.1. Lihtne kasutamine.2. Suur valgustugevus:- täpsed tulemused peavad olema võimalikud isegi sellises ruumis, mis ei ole täiesti pime,- valgusallikana tuleb kasutada 100vatist (12 V) prožektorlampi.3. Piisav suurendus:- normaalne töösuurendus: 50 ×,- 80–100kordne suurendus, mille abil saab täpsemalt hinnata objekte, mida ei ole võimalik selgelt kindlaks teha normaalse töösuurendusega.4. Eristusvõime:- iga suurendusega peab olema võimalik saavutada selge, terav ja selgevärviline pilt.5. Lülitusmehhanism:- suurenduse muutudes peab pildi heledus automaatselt reguleeruma.6. Kontrasti suurendamine:- lääts peab olema varustatud iirisdiafragmaga, mille abil saab raskemate juhtumite puhul lähemaks vaatluseks kontrasti suurendada,- iirisdiafragma peab olema hõlpsasti kasutatav (nt juhtkang trihinelloskoobi alusel).7. Hõlbus fokuseerimine:- kiirfokuseerimine reguleerimisrõnga abil,- täppisfokuseerimine juhtkangi abil.8. Voolupinge reguleerimine:- nii et heledust võib vastavalt vajadusele reguleerida.9. Kompressooriumi ühesuunaline liikumine:- automaatse tõkestusmehhanismiga peab olema tagatud kompressooriumi liikumine ainult ühes suunas, et vältida soovimatut paigastnihkumist.10. Takistamata vaade projektori ekraanile.11. Projektori ekraan:- läbimõõduga vähemalt 54 cm,- hea peegeldavusega,- vastupidav,- lahtimonteeritav,- hõlpsasti puhastatav.--------------------------------------------------III LISAKEERITSUSSIDE SUHTES KONTROLLITUD LIHA MÄRGISTAMINE1. Liha tuleb märgistada riikliku veterinaararsti vastutusel. Selleks hoiab ja säilitab ta:- märgistusvahendeid, mida ta tohib abistavale personalile üle anda üksnes märgistamise ajal ja üksnes nõutavaks ajaks,- lõikes 5 mainitud märke. Neid märke antakse abistavale personalile nõutaval arvul sellel ajal, kui neid tuleb kasutada.2. Märk peab olema ümmargune, läbimõõduga 2,5 cm. Märgil peab täiesti loetavas kirjas olema järgmine teave:- keskel suur "T"-täht, mille rõhtharud on 1 cm pikkused ja 0,2 cm laiused,- "T"-tähe all üks järgmistest lühenditest: CEE, EEG, EWG, EØF või EEC. Need tähed peavad olema 0,4 cm kõrgused.3. Rümbad tuleb märgistada tindiga või põletusmärgiga reie siseküljel vastavalt lõikele 2.4. Pead tuleb märkida tindiga või põletusmärgiga vastavalt lõike 2 nõuetele.Eeskirjade kohaselt märgistatud rümpadest lõikamistehases lõigatud tükid, välja arvatud nõukogu direktiivi 72/462/EMÜ B lisa X peatüki lõike 43 alusel tervisemärgist vabastatud tükid, peavad, kui neil ei ole templit, olema enne tervisemärgi panemist märgistatud vastavalt lõikele 2.Eespool viidatud lõike 43 teise lõiguga ette nähtud märk peab vastama käesoleva lisa lõike 6 tingimustele.5. Märgistamiseks võib kasutada ka ümmargust plaati. Selline igale tükile või igale rümbale kinnitatav plaat ei tohi olla korduvkasutatav ning peab olema valmistatud tugevast materjalist ja vastama kõikidele hügieeninõuetele. Plaadil peab täiesti loetavas kirjas olema järgmine teave:- keskel suur "T"-täht,- "T"-tähe all üks järgmistest lühenditest: CEE, EEG, EWG, EØF või EEC. Need tähed peavad olema 0,2 cm kõrgused.6. Eespool lõikes 4 osutatud direktiivi B lisa X peatüki lõikega 44 ette nähtud märgil peab lisaks tervisemärgile olema selgesti loetav märk, mis on samasugune kui see, mis on ette nähtud lõikega 2.--------------------------------------------------IV LISALIHA KÜLMUTAMINE1. Külmutatult toodud liha tuleb samas seisukorras säilitada.2. Külmkambri tehnilised seadmed ja elektrivarustus peavad olema sellised, et lõikes 6 osutatud temperatuur saavutatakse väga kiiresti ning see temperatuur säilib ruumi ja liha kõikides osades.3. Enne külmutamist tuleks eemaldada isoleeriv pakend, välja arvatud sellise liha puhul, mille kõik osad on juba külmkambrisse toomise ajaks jõudnud lõikes 6 osutatud temperatuurini.4. Eri partiisid hoitakse külmkambris eraldi ja luku taga.5. Iga partii külmkambrisse toomise kuupäev ja aeg tuleb dokumenteerida.6. Temperatuur külmkambris peab olema vähemalt –25 °C. Seda tuleb mõõta kalibreeritud termoelektriliste instrumentidega ning pidevalt registreerida. Seda ei tohi mõõta otse külma õhu voolus. Instrumente tuleb hoida luku taga. Graafikud peavad sisaldama seoses impordiga antud lihakontrolliregistri asjakohased numbreid ning külmutamise alguse kuupäeva ja kellaaega ning neid tuleb säilitada üks aasta pärast koostamist.7. Kuni 25 cm läbimõõdu või paksusega liha tuleb külmutada vähemalt 240 tundi järjest ning liha, mille läbimõõt või paksus on vahemikus 25–50 cm, tuleb külmutada vähemalt 480 tundi järjest. Külmutusprotsessi ei tohi rakendada liha suhtes, mille läbimõõt või paksus on suurem. Külmutamisaega hakatakse arvestama hetkest, kui külmkambris on saavutatud lõikes 6 osutatud temperatuur.--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv 95/7/EÜ, 10. aprill 1995, millega muudetakse direktiivi 77/388/EMÜ ja kehtestatakse uued lihtsustamismeetmed käibemaksu suhtes — teatavate erandite ulatus ja nende rakendamise kord

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31995L0007

Euroopa Liidu Teataja L 102 , 05/05/1995 Lk 0018 - 0024

		Nõukogu direktiiv 95/7/EÜ,10. aprill 1995,millega muudetakse direktiivi 77/388/EMÜ ja kehtestatakse uued lihtsustamismeetmed käibemaksu suhtes — teatavate erandite ulatus ja nende rakendamise kordEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 99,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust,võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamustning arvestades, et:siseturu toimimist saab parandada, kui võtta vastu mõnede selliste erandite ulatust selgitavad ühiseeskirjad ja nende rakendamise kord, mis on sätestatud 17. mail 1977 vastuvõetud kuuenda nõukogu direktiivi 77/388/EMÜ (kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusnormide ühtlustamise kohta — ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas) [1] artikli 14 lõikes 1, artikli 15 punktis 2 ja artikli 16 lõikes 6; selliste ühiseeskirjade vastuvõtmine on ette nähtud nimetatud direktiiviga, eeskätt selle artikli 14 lõike 2 ja artikli 16 lõikega 3;direktiivi 77/388/EMÜ muutmist ja käibemaksu suhtes lihtsustamismeetmete kehtestamist käsitleva nõukogu 14. detsembri 1992. aasta direktiivi 92/111/EMÜ [2] artikliga 3 nähakse ette erieeskirjade vastuvõtmine maksukohustuslaste vaheliste aheltehingute maksustamiseks; selliste eeskirjadega tuleb tagada nii ühise käibemaksusüsteemi erapooletuse põhimõtte järgimine kaupade ja teenuste päritolu puhul kui ka nende valitud põhimõtete järgimine, mis on seotud käibemaksu kohaldamise ja järelevalvekorraga üleminekuajal;on asjakohane arvata impordi puhul maksustatava summa hulka kõik lisakulud, mis tulenevad kaupade veost mis tahes sihtkohta ühenduses, kuna see koht on impordi ajal teada; seetõttu kohaldatakse kõnealuste teenusetarnete suhtes direktiivi 77/388/EMÜ artikli 14 lõike 1 punktis i sätestatud vabastusi;kõnealuse direktiivi artikli 15 lõikes 2 sätestatakse, et komisjon esitab nõukogule ettepaneku selliste ühenduse maksueeskirjade kehtestamiseks, milles piiritletakse reisijate isiklikus pagasis sisalduvate kaupade tarnete suhtes eksportimisel kohaldatavate vabastuste ulatus ja nende rakendamise kord;on asjakohane, et liikmesriigid pikendavad kõnealuse direktiivi artikli 20 lõikes 2 sätestatud kohanduste arvutamise aluseks olevat tähtaega 20 aastani tootmisvahenditena omandatud kinnisvara puhul, pidades silmas nende kasutusiga;liikmesriikidel tuleks lubada säilitada valmistuslepingu alusel valmistatud kaupade suhtes maksumäär, mida nad kohaldasid 1. jaanuaril 1993;ühendusesiseste kaubaveoteenuste vallas kehtivad maksustamiskorda ja territoriaalset kohaldatavust käsitlevad eeskirjad toimivad liikmesriikides nii ettevõtjate kui ka ametiasutuste kohta selgelt ja rahuldavalt;käsitledes liikmesriigisisest vedu ühendusesisese kaubaveona, kui see on otse seotud liikmesriikidevahelise veoga, on võimalik lihtsustada nii nende siseriiklike veoteenuste maksustamise põhimõtteid ja korda kui ka eeskirju, mis kehtivad lisateenuste ja nende mitmesuguste teenuste tarnimisel osalevate vahendajate tarnitud teenuste kohta;teatavate vallasvara töötlemise toimingute liigitamine valmistuslepingu alusel tehtud tööks põhjustab raskusi, mistõttu tuleks sellest loobuda;ühendusesisese kaubanduse hõlbustamiseks materiaalse vallasvara töötlemise alal tuleks muuta nende tehingute suhtes kohaldatavat maksustamiskorda, kui need tehakse isiku huvides, kes on registreeritud käibemaksukohustuslasena muus liikmesriigis kui selles, kus töötlemine tegelikult toimub;kõnealuse direktiivi artikli 16 lõike 1 punktid B–E koos eelkõige artikli 22 lõikega 9, mis käsitleb kohustustest vabastamist, võimaldavad kõrvaldada raskused, mis tekivad ettevõtjatel, kes osalevad aheltehingutes, mis hõlmavad kaupade suunamist ladustamisprotseduurile ja nende hoidmist seal;seoses sellega on vaja tagada, et teatavate tolliladustamisprotseduurile suunatud kaupadega seotud kauba- ja teenusetarnete maksustamiskorda saab kohaldada samasuguste tehingute suhtes, mis käsitlevad kaupu, mis on suunatud muule ladustamisprotseduurile kui tolliladustamisprotseduur;need tehingud on seotud peamiselt toorme ja muude kaupadega, millega kaubeldakse rahvusvahelistel tähtpäevatehinguturgudel; tuleks koostada nende sätetega hõlmatud kaupade loend;kui konsulteerimisest käibemaksukomiteega ei tulene teisiti, on liikmesriikide ülesanne määratleda need muud ladustamisprotseduurid, mis ei ole tolliladustamisprotseduurid; sellegipoolest on sellistest protseduuridest põhimõtteliselt vaja välja jätta kaubad, mis on mõeldud tarnimiseks jaemüügietapis;on vaja selgitada teatavaid eeskirju, mis käsitlevad maksustamist juhul, kui kaubad ei ole enam hõlmatud kõnealuse direktiivi artikli 16 lõike 1 punktides B–E sätestatud protseduuridega, ja seda eelkõige küsimuses, kellel lasub maksu tasumise kohustus;on vaja selgitada kõnealuse direktiivi artikli 17 lõike 2 punkti a nende sätete kohaldamisala, mis kehtivad artiklis 28 l osutatud üleminekuajal;seetõttu on vaja muuta direktiivi 77/388/EMÜ,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 77/388/EMÜ muudetakse järgmiselt.1. Artikli 5 lõige 5 asendatakse järgmisega:"5. 5. Liikmesriigid võivad käsitleda teatavate ehitustööde üleandmist tarnetena lõike 1 tähenduses."2. Artikli 11 B osa punkti 3 alapunkti b kolmas lõik asendatakse järgmisega:"Ka eespool osutatud ettenägemata kulud sisalduvad maksustatavas summas juhul, kui need tulenevad veost mõnda muusse sihtkohta ühenduse territooriumil ja see koht on maksustatava teokoosseisu ilmnemisel teada."3. Artikli 15 punkti 2 teine ja kolmas lõik asendatakse kolme järgmise lõiguga:"Reisijate isiklikus pagasis veetavate kaupade tarnimisel kehtib see vabastus tingimusel, et:- reisija ei asu ühenduses,- kaubad veetakse väljaspool ühendust olevasse sihtkohta kolme kuu jooksul tarne toimumise kuust,- tarne koguväärtus, sealhulgas käibemaks, võrdub omavääringus rohkem kui 175 eküüga, kindlaks määratuna direktiivi 69/169/EMÜ [3] artikli 7 lõike 2 kohaselt; liikmesriigid võivad siiski vabastada tarne, mille koguväärtus on sellest summast väiksem.Teise lõigu kohaldamisel:- tähendab ühenduses mitteasuv reisija reisijat, kelle alaline asu- või elukoht ei paikne ühenduses. Käesolevas sättes tähendab alaline asu- või elukoht kohta, mis on sellisena märgitud passi, isikutunnistusele või muule isikudokumendile, mida tunnustab tarne toimumiskohaks olev liikmesriik,- esitatakse eksporditõendina arve või seda asendav dokument, mille on kinnitanud tollipunkt, mille kaudu kaubad ühendusest väljusid.Iga liikmesriik edastab komisjonile nende templitest näidisjäljendid, mida ta kasutab kolmanda lõigu teises taandes osutatud kinnitamiseks. Komisjon edastab selle teabe teiste liikmesriikide maksuhalduritele."4. Artikli 20 lõike 2 viimane lõik asendatakse järgmisega:"Tootmisvahenditena omandatud kinnisvara puhul võib korrigeerimisperioodi pikendada kahekümne aastani."5. Artikli 28 lõikesse 2 lisatakse järgmine punkt:"h) liikmesriigid, kes 1. jaanuaril 1993 kasutasid artikli 5 lõike 5 punktis a sätestatud võimalust, nagu see kehtis nimetatud kuupäeval, võivad kohaldada valmistuslepingu kohaste tarnete suhtes maksumäära, mis kehtib valmistatud kaupade kohta.Käesoleva sätte kohaldamisel peetakse valmistuslepingu alusel tehtavaks tarneks seda, kui tööettevõtja annab oma kliendile üle vallasvara, mille ta on valmistanud või kokku pannud talle selleks kliendi antud materjalist või esemetest, olenemata sellest, kas tööettevõtja on osaliselt kasutanud oma materjali."6. Artikli 28a lõiget 5 muudetakse järgmiselt:- sissejuhatav lause asendatakse järgmisega:"Kaubatarneks tasu eest peetakse järgmisi tarneid:",- punkt a jäetakse välja,- punkti b teise lõigu neljas taane jäetakse välja,- punkti b teise lõigu viies taane asendatakse järgmisega:- "— maksukohustuslasele sellise teenuse tarnimine, mis hõlmab asjakohaste kaupade töötlemist, mis tegelikult toimub liikmesriigis, kus kaupade lähetus või vedu lõpeb, tingimusel et pärast töötlemist saadetakse kaubad tagasi sellele maksukohustuslasele liikmesriiki, kust need algselt lähetati või veeti."7. Artiklit 28b muudetakse järgmiselt:- C osa punkti 1 esimeses taandes asendatakse koma punktiga ja lisatakse järgmine lõik:"Kaubavedu, mille puhul lähte- ja sihtkoht asuvad ühe riigi territooriumil, käsitletakse ühendusesisese kaubaveona, kui selline vedu on vahetult seotud kaubaveoga, mille puhul lähte- ja sihtkoht asuvad kahe eri liikmesriigi territooriumil;",- "F. Teenuse osutamise koht materiaalse vallasvara hindamise või töötlemise korralErandina artikli 9 lõike 2 punktist c loetakse materiaalse vallasvara hindamist või töötlemist hõlmavate teenuste puhul, mida osutatakse klientidele, kes on maksukohustuslasena registreeritud muus liikmesriigis kui seal, kus neid teenuseid tegelikult osutatakse, osutamise koht olevat liikmesriigis, kes omistas kliendile käibemaksukohustuslase registreerimisnumbri, mille alusel talle teenust osutati.See erandi ei kehti juhul, kui kaupu ei lähetata ega veeta väljapoole liikmesriiki, kus teenuseid tegelikult osutatakse."8. Artikli 28c A osa punkti a esimeses lõigus asendatakse sõnad "artiklis 5 ja artikli 28a lõike 5 punktis a määratletud" sõnadega "artiklis 5 määratletud".9. Artikli 28c E osa punkt 1 asendatakse järgmisega:"1. Artiklit 16 muudetakse järgmiselt:- "1. Ilma et see piiraks ühenduse muude maksustamissätete kohaldamist, võivad liikmesriigid, kui artiklis 29 sätestatud konsulteerimisest ei tulene teisiti, võtta erimeetmeid kõikide või mõningate allpool loetletud tehingute vabastamiseks maksust, tingimusel et need ei ole ette nähtud lõppkasutuseks ja/või -tarbimiseks ja et punktides A–E osutatud olukordade või protseduuride lõpetamisel võetav käibemaks võrdub maksusummaga, mis oleks kuulunud tasumisele, kui kõik need tehingud oleks maksustatud riigi territooriumil:A) sellise kauba import, mis on mõeldud suunamiseks muule ladustamisprotseduurile kui tolliladustamisprotseduur;B) sellise kauba tarnimine, mis on mõeldud:a) tollile esitamiseks ja vajaduse korral ajutiseks ladustamiseks;b) suunamiseks vabapiirkonda või vabalattu;c) suunamiseks tolliladustamisprotseduurile või seestöötlemise protseduurile;d) lubamiseks territoriaalvetesse:- puurimis- või tootmisplatvormidele paigaldamiseks nende ehitamise, parandamise, hooldamise, ümberehitamise või seadistamise eesmärgil või selliste puurimis- või tootmisplatvormide maismaaga ühendamiseks,- puurimis- või tootmisplatvormide kütuse- ja muude varude täiendamiseks;e) riigi territooriumil suunamiseks muule ladustamisprotseduurile kui tolliladustamisprotseduur.Käesolevas artiklis tähendavad muud laod kui tollilaod:- aktsiisiga maksustatavate toodete puhul kohti, mis on määratletud maksuladudena direktiivi 92/12/EMÜ artikli 4 lõike b tähenduses,- toodete puhul, mida ei maksustata aktsiisiga, kohti, mille on sellistena määratlenud liikmesriigid. Siiski ei või liikmesriigid ette näha muid ladustamisprotseduure peale tolliladustamisprotseduuride juhtudel, kui asjakohased kaubad on mõeldud tarnimiseks jaemüügietapis.Sellest olenemata võivad liikmesriigid sellise protseduuri ette näha kaupade puhul, mis on mõeldud:- maksukohustuslastele tarneteks, mida tehakse artiklis 28k sätestatud tingimustel,- artiklis 28k määratletud maksuvabadele kauplustele tarneteks reisijatele, kes lendavad või seilavad kolmandatesse riikidesse, kui need tarned on artikli 15 kohaselt vabastatud,- maksukohustuslastele tarneteks reisijatele lennuki või laeva pardal lendamise või seilamise ajal, kui sihtkoht asub väljaspool ühendust,- maksukohustuslastele tarneteks, mida tehakse artikli 15 punkti 10 alusel maksuvabalt.Alapunktides a–d nimetatud kohad määratletakse ühenduse kehtivate tollieeskirjade kohaselt;C) punktis B nimetatud kaubatarnetega seotud teenuste osutamine;D) kauba- ja teenusetarned, mis toimuvad:a) punkti B alapunktides a–d loetletud kohtades, kui kaubad ja teenused on jätkuvalt mõnes nendes alapunktides märgitud olukordadest,b) punkti B alapunktis e loetletud kohtades, kui kaubad ja teenused on riigi territooriumil jätkuvalt selles alapunktis märgitud olukorras.Kui liikmesriigid kasutavad tolliladudes toimuvate tehingute suhtes alapunktiga a ettenähtud võimalust, võtavad nad vajalikke meetmeid tagamaks, et on määratletud muud ladustamisprotseduurid peale tolliladustamise, mis võimaldavad alapunkti b sätteid kohaldada samade tehingute suhtes, mis käsitlevad J lisas loetletud kaupu ja mis tehakse sellistes muudes ladudes peale tolliladude;E) järgmiste kaupade tarned:- artikli 7 lõike 1 punktis a nimetatud kaubad, mille suhtes kohaldatakse jätkuvalt ajutise impordi protseduuri koos täieliku vabastamisega imporditollimaksust või välistransiidiprotseduuri,- artikli 7 lõike 1 punktis b nimetatud kaubad, mille suhtes kohaldatakse jätkuvalt artiklis 33a sätestatud ühenduse sisetransiidiprotseduuri,ja samuti selliste tarnetega seotud teenuste osutamine.Erandina artikli 21 lõike 1 punkti a esimesest lõigust on esimese lõigu kohase maksu tasumise eest vastutav isik see, kelle tõttu kaubad ei ole enam hõlmatud käesolevas lõikes loetletud protseduuride või olukordadega.Kui käesolevas lõikes osutatud protseduurilt või olukorrast kaupade väljaviimise tulemuseks on import artikli 7 lõike 3 tähenduses, võtab impordiliikmesriik vajalikke meetmeid, et vältida kahekordset maksustamist riigis.";- lisatakse järgmine lõige:"1. a. Kui liikmesriigid kasutavad lõikes 1 sätestatud võimalust, võtavad nad vajalikke meetmeid tagamaks, et mõnele lõike 1 punktis B osutatud protseduurile või olukorda suunamiseks mõeldud kaupade ühendusesiseste soetuste suhtes kohaldatakse samu sätteid kui kaubatarnete suhtes, mis toimuvad riigi territooriumil samadel tingimustel.""10. Artikli 28f lõikes 1 asendatakse artikli 17 lõike 2 punkt a järgmisega:"a) käibemaks, mis tuleb maksta või on makstud riigi territooriumil kaupade või teenuste eest, mille talle on tarninud või tarnib mõni teine maksukohustuslane;".11. Artiklis 28g asendatakse artikli 21 lõike 1 punkt b järgmisega:"b) isik, kellele osutatakse artikli 9 lõike 2 punktiga e hõlmatud teenuseid, või isik, kes on käibemaksukohustuslasena registreeritud riigi territooriumil ja kellele osutatakse artikli 28b C, D; E ja F osaga hõlmatud teenuseid, kui teenuseid osutab välismaal asuv maksukohustuslane; liikmesriigid võivad siiski nõuda, et teenuse osutaja vastutaks maksu tasumise eest solidaarselt;".12. Artiklit 28h muudetakse järgmiselt:- artikli 22 lõike 2 punkt b asendatakse järgmisega:- "b) Maksukohustuslane peab arvestust kauba kohta, mille ta on lähetanud või vedanud või mis on tema nimel lähetatud või veetud ühenduse territooriumil väljapoole artiklis 3 määratud territooriumi artikli 28a lõike 5 punkti b viiendas, kuuendas ja seitsmendas taandes nimetatud tehingute tegemiseks.Iga maksukohustuslane peab piisavalt üksikasjalikku arvestust, et oleks võimalik ära tunda kaubad, mille on talle lähetanud mõnest teisest liikmesriigist maksukohustuslane, kes on registreeritud käibemaksukohustuslasena selles teises liikmesriigis, või mis on sealt lähetatud viimase nimel seoses teenusega, mis on osutatud artikli 9 lõike 2 punkti c kolmanda või neljanda taande kohaselt.";- artikli 22 lõike 3 punkti b teise lõigu esimene taane asendatakse järgmisega:- "— artikli 28b C, D, E ja F osas nimetatud tehingute puhul number, mille järgi maksukohustuslast eristatakse riigi territooriumil, ja number, mille järgi klienti eristatakse ja talle teenust osutatakse;";- artikli 22 lõike 6 punkti b esimene lõik asendatakse järgmisega:"Iga registreeritud käibemaksukohustuslane esitab ka kokkuvõtliku aruande omandajate kohta, kes on registreeritud käibemaksukohustuslasena ja kellele ta on tarninud kaupu artikli 28c A osa punktide a ja d kohaselt, ja kaubasaajate kohta, kes on registreeritud käibemaksukohustuslasena ja kes osalevad viiendas lõigus osutatud tehingutes.";- artikli 22 lõike 6 punkti b kolmanda lõigu teine taane asendatakse järgmisega:- "— number, mille järgi eristatakse käibemaksukohustuslasest kaubaomandajaid mõnes muus liikmesriigis ja mille järgi neile kaupu tarniti;";- artikli 22 lõike 6 punkti b viies lõik jäetakse välja.13. Lisatakse käesoleva määruse lisas esitatud J lisa.Artikkel 21. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid 1. jaanuaril 1996. Liikmesriigid teatavad neist viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Erandina lõike 1 esimesest lõigust võivad liikmesriigid jõustada artikli 1 punktides 3, 4 ja 9 esitatud sätted hiljemalt 1. jaanuaril 1996.Sellest olenemata lubatakse Saksamaa Liitvabariigil ja Luksemburgi Suurhertsogiriigil jõustada artikli 1 punktis 9 esitatud sätted hiljemalt 1. jaanuaril 1997.3. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga korraldatavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide teksti.Artikkel 3Käesolev direktiiv jõustub 20. päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Luxembourg, 10. aprill 1995Nõukogu nimeleesistujaA. Juppé[1] EÜT L 145, 13.6.1977, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 94/76/EÜ (EÜT L 365, 31.12.1994, lk 53).[2] EÜT L 384, 30.12.1992, lk 47.[3] EÜT L 133, 4.6.1969, lk 6. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 94/4/EÜ (EÜT L 60, 3.3.1994, lk 14).--------------------------------------------------LISA"J LISAKauba kirjeldus | CN-kood |Tina | 8001 |Vask | 7402740374057408 |Tsink | 7901 |Nikkel | 7502 |Alumiinium | 7601 |Plii | 7801 |Indium | 811291811299 |Teravili | 1001-10051006: üksnes töötlemata riis1007-1008 |Õliseemned ja õliviljad | 1201-1207 |Kookospähklid, brasiilia pähklid ja kašupähklid | 0801 |Muud pähklid | 0802 |Oliivid | 071120 |Terad ja seemned (sh sojaoad) | 1201-1207 |Kohv, röstimata | 0901110009011200 |Tee | 0902 |Kakaooad, terved või purustatud, toored või röstitud | 1801 |Toorsuhkur | 170111170112 |Kautšuk, algkujul või tahvlite, lehtede või ribadena | 40014002 |Vill | 5101 |Kemikaalid mahtkaubana | 28. ja 29. grupp |Mineraalõlid (sh propaan ja butaan; samuti toornaftaõlid) | 27092710271112271113 |Hõbe | 7106 |Plaatina (sh pallaadium, roodium) | 711011007110210071103100 |Kartulid | 0701 |Taimeõlid ja -rasvad ja nende fraktsioonid, rafineeritud või mitte, kuid keemiliselt modifitseerimata | 1507-1515 |"--------------------------------------------------


title: Üheksas nõukogu direktiiv, 26. juuni 1978, kumuleeruvaid käibemakse käsitlevate liikmesriikide õigusnormide ühtlustamise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31978L0583

Euroopa Liidu Teataja L 194 , 19/07/1978 Lk 0016 - 0016 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 9 Köide 1 Lk 0071  Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 09 Köide 1 Lk 0096  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 9 Köide 1 Lk 0071  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 09 Köide 1 Lk 0102  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 09 Köide 1 Lk 0102

		Üheksas nõukogu direktiiv,26. juuni 1978,kumuleeruvaid käibemakse käsitlevate liikmesriikide õigusnormide ühtlustamise kohta(78/583/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 99 ja 100,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [2]ning arvestades, et:17. mail 1977 vastuvõetud kuuenda nõukogu direktiivi 77/388/EMÜ (kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusnormide ühtlustamise kohta — ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas) [3] artikliga 1 nähakse ette, et selle direktiivi sätteid rakendatakse liikmesriikides hiljemalt 1. jaanuaril 1978;direktiiv 77/388/EMÜ sisaldab ühiseid sätteid kõikide käibemaksuga hõlmatud valdkondade kohta; paljudel juhtudel on liikmesriikide ülesanne kindlaks määrata nende sätete kehtivuse tingimused; kuna direktiivi 77/388/EMÜ kohaldamisala on nii lai, et see hõlmab väga suurt hulka siseriiklikke õigusnorme, ei ole mitu liikmesriiki suutnud teha direktiivi 77/388/EMÜ täitmiseks vajalikke kohandusi õigeks ajaks; seega ei ole need liikmesriigid suutnud lõpule viia oma käibemaksualaste õigusnormide kohandamiseks vajalikku seadusandlikku menetlust ettenähtud tähtaja jooksul;asjaomased liikmesriigid on palunud direktiivi 77/388/EMÜ jõustamiseks lisaaega; seejuures piisaks kuni 12kuulisest lisaajast,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Erandina direktiivi 77/388/EMÜ artiklist 1 lubatakse Iirimaal, Itaalial, Luksemburgil, Madalmaadel, Prantsusmaal, Saksamaal ja Taanil käesolevaga rakendada nimetatud direktiivi hiljemalt 1. jaanuaril 1979.Artikkel 2Käesolev direktiiv on adresseeritud Iirimaale, Itaaliale, Luksemburgile, Madalmaadele, Prantsusmaale, Saksamaale ja Taanile.Luxembourg, 26. juuni 1978Nõukogu nimeleesistujaK. B. Andersen[1] EÜT C 163, 10.7.1978, lk 68.[2] Arvamus on esitatud 20/21. juunil 1978 (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata).[3] EÜT L 145, 13.6.1977, lk 1.--------------------------------------------------


title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2008/46/EÜ, 23. aprill 2008 , millega muudetakse direktiivi 2004/40/EÜ töötervishoiu ja tööohutuse miinimumnõuete kohta seoses töötajate kokkupuutega füüsikalistest mõjuritest (elektromagnetväljad) tulenevate riskidega (kaheksateistkümnes üksikdirektiiv direktiivi 89/391/EMÜ artikli 16 lõike 1 tähenduses)

text:
               26.4.2008

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 114/88

      EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2008/46/EÜ,
   23. aprill 2008,
   millega muudetakse direktiivi 2004/40/EÜ töötervishoiu ja tööohutuse miinimumnõuete kohta seoses töötajate kokkupuutega füüsikalistest mõjuritest (elektromagnetväljad) tulenevate riskidega (kaheksateistkümnes üksikdirektiiv direktiivi 89/391/EMÜ artikli 16 lõike 1 tähenduses)
   EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 137 lõiget 2,
   võttes arvesse komisjoni ettepanekut,
   võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust, (1)

   pärast konsulteerimist Regioonide Komiteega,
   toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras, (2)

   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2004/40/EÜ (3) kehtestatakse töötervishoiu ja tööohutuse miinimumnõuded töötajate kaitsmiseks riskide vastu, mis tulenevad kokkupuutest elektromagnetväljadega. Nimetatud direktiivi artikli 13 lõikes 1 on ette nähtud, et liikmesriigid jõustavad kõnealuse direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 30. aprilliks 2008.

               (2)

               Direktiivis 2004/40/EÜ on rahvusvahelise mitteioniseeriva kiirguse eest kaitsmise komisjoni soovituste põhjal ette nähtud rakendus- ja piirväärtused. Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni tähelepanu on juhitud uutele, pärast nimetatud direktiivi vastuvõtmist avaldatud teadusuuringutele elektromagnetilise kiirguse mõju kohta tervisele. Oma soovituste läbivaatamise raames uurib nimetatud teadusuuringute tulemusi praegu rahvusvaheline mitteioniseeriva kiirguse eest kaitsmise komisjon ning oma keskkonnatervise kriteeriumide läbivaatamise raames ka Maailma Terviseorganisatsioon. Uued soovitused, mille avaldamine on kavandatud 2008. aasta lõpuks, sisaldavad tõenäoliselt andmeid, mis võivad tuua kaasa rakendus- ja piirväärtuste olulise muutmise.

               (3)

               Seetõttu tuleks põhjalikult läbi vaadata direktiivi 2004/40/EÜ rakendamise võimalik mõju meditsiinilistele protseduuridele, kus kasutatakse magnetresonantskuva, ning teatavale tööstuslikule tegevusele. Komisjon on käivitanud uuringu, et hinnata magnetresonantskuva olukorda otseselt ja koguseliselt. Seepärast tuleks arvesse võtta kõnealuse uuringu tulemusi, mida on oodata 2008. aasta alguseks, ning liikmesriikide käivitatud sarnaste uuringute tulemusi, et tagada tasakaal töötajate tervist mõjutada võivate riskide ennetamise ja asjaomaste meditsiiniseadmete tõhusa kasutamise vahel.

               (4)

               Direktiivi 2004/40/EÜ artikli 3 lõikega 3 on ette nähtud, et töötajate elektromagnetväljadega kokkupuute hindamiseks, mõõtmiseks ja/või arvutamiseks kasutatakse Euroopa Elektrotehnika Standardikomitee (Cenelec) ühtlustatud Euroopa standardeid. Kuna need 2008. aastaks oodatavad standardid on direktiivi ühtlase kohaldamise tagamise seisukohast üliolulised, tuleks neid ühtlustatud standardeid arvesse võtta.

               (5)

               Uue teabe saamiseks ja analüüsimiseks, samuti direktiivi uue ettepaneku väljatöötamiseks ja vastuvõtmiseks on vaja aega ja seega on põhjendatud direktiivi 2004/40/EÜ ülevõtmise kuupäeva edasilükkamine nelja aasta võrra,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 2004/40/EÜ artikli 13 lõike 1 esimene lõik asendatakse järgmisega:

      „1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 30. aprilliks 2012. Liikmesriigid teatavad nendest viivitamata komisjonile.”.

   Artikkel 2
   Käesolev direktiiv jõustub Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Strasbourg, 23. aprill 2008

            Euroopa Parlamendi nimel

            president

         H.-G. PÖTTERING

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         J. LENARČIČ

      (1)  12. märtsi 2008. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).

      (2)  Euroopa Parlamendi 19. veebruari 2008. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 7. aprilli 2008. aasta otsus.

      (3)  ELT L 159, 30.4.2004, lk 1. Direktiivi on muudetud direktiiviga 2007/30/EÜ (ELT L 165, 27.6.2007, lk 21).


title: Komisjoni direktiiv 2011/79/EL, 20. september 2011 , millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 98/8/EÜ, et kanda toimeaine fiproniil selle I lisasse  EMPs kohaldatav tekst

text:
               21.9.2011

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 243/10

         KOMISJONI DIREKTIIV 2011/79/EL,
   20. september 2011,
   millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 98/8/EÜ, et kanda toimeaine fiproniil selle I lisasse
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 1998. aasta direktiivi 98/8/EÜ, mis käsitleb biotsiidide turuleviimist, (1) eriti selle artikli 16 lõike 2 teist lõiku,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjoni 4. detsembri 2007. aasta määrusega (EÜ) nr 1451/2007 (Euroopa Parlamendi ja nõukogu biotsiidide turuleviimist käsitleva direktiivi 98/8/EÜ artikli 16 lõikes 2 osutatud kümneaastase tööprogrammi teise etapi kohta) (2) on kehtestatud selliste toimeainete nimekiri, mida on vaja hinnata nende kandmiseks direktiivi 98/8/EÜ I, IA või IB lisasse. Sellesse nimekirja kuulub fiproniil kasutamiseks toodetes, mis kuuluvad kõnealuse direktiivi V lisas määratletud tooteliiki 18: insektitsiidid, akaritsiidid ja tooted muude lülijalgsete tõrjeks.

               (2)

               Määruse (EÜ) nr 1451/2007 kohaselt on fiproniili hinnatud vastavalt direktiivi 98/8/EÜ artikli 11 lõikele 2 kasutamiseks tooteliigi 18 toodetes.

               (3)

               Referentliikmesriigiks määratud Prantsusmaa esitas 6. veebruaril 2009 komisjonile pädeva asutuse aruande ja soovituse vastavalt määruse (EÜ) nr 1451/2007 artikli 14 lõigetele 4 ja 6.

               (4)

               Komisjon ja liikmesriigid on pädeva asutuse aruande läbi vaadanud. Määruse (EÜ) nr 1451/2007 artikli 15 lõike 4 kohaselt lisati läbivaatuse tulemused alalises biotsiidide komitees 6. mail 2011 hindamisaruandesse.

               (5)

               Hindamisel ilmnes, et insektitsiididena kasutatavate fiproniili sisaldavate biotsiidide puhul võib eeldada, et need vastavad direktiivi 98/8/EÜ artikli 5 nõuetele. Seega on asjakohane kanda fiproniil kõnealuse direktiivi I lisasse.

               (6)

               Euroopa Liidu tasandil ei ole hinnatud kõiki võimalikke kasutusalasid, vaid hinnati üksnes kutsealast kasutust sisetingimustes kohtades, kuhu inimesed ja koduloomad pärast toote pealekandmist tavaliselt ligi ei pääse. Seepärast on asjakohane, et liikmesriigid hindavad selliseid kasutusalasid või kokkupuutestsenaariume ning selliseid riske inimestele ja keskkonnaosadele, mida ei ole riskide hindamisel ELi tasandil piisava põhjalikkusega uuritud, ning tagavad tootele turustusloa andmisel, et võetakse sobivad meetmed või kehtestatakse eritingimused kindlakstehtud riskide vähendamiseks lubatava tasemeni.

               (7)

               Käesoleva direktiivi sätteid tuleks kohaldada samaaegselt kõikides liikmesriikides, et tagada fiproniili toimeainena sisaldavate biotsiidide võrdne kohtlemine ELi turul ja hõlbustada kogu biotsiidituru nõuetekohast toimimist.

               (8)

               Toimeaine direktiivi 98/8/EÜ I lisasse kandmisele peaks eelnema mõistlik ajavahemik, et liikmesriigid ja huvitatud isikud saaksid valmistuda uute nõuete täitmiseks ning toimiku koostanud taotlejad saaksid kasutada kogu kümneaastast andmekaitseaega, mis direktiivi 98/8/EÜ artikli 12 lõike 1 punkti c alapunkti ii kohaselt algab toimeaine lisasse kandmise kuupäevast.

               (9)

               I lisasse kandmisele peaks järgnema mõistlik ajavahemik, et liikmesriigid saaksid kohaldada direktiivi 98/8/EÜ artikli 16 lõiget 3.

               (10)

               Seepärast tuleks direktiivi 98/8/EÜ vastavalt muuta.

               (11)

               Käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas alalise biotsiidide komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 98/8/EÜ I lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi lisale.
   Artikkel 2
   1.   Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 30. septembriks 2012.
   Liikmesriigid kohaldavad neid norme alates 1. oktoobrist 2013.
   Kui liikmesriigid võtavad kõnealused normid vastu, lisavad nad nendesse normidesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 20. september 2011

            Komisjoni nimel

            president

         José Manuel BARROSO

      (1)  EÜT L 123, 24.4.1998, lk 1.

      (2)  ELT L 325, 11.12.2007, lk 3.

      LISA
      Direktiivi 98/8/EÜ I lisasse lisatakse järgmine kanne:

                     Nr

                     Tavanimetus

                     IUPACi nimetus
                     Identifitseerimisnumbrid

                     Toimeaine miinimumpuhtus turustatavas biotsiidis

                     Lisamise kuupäev

                     Artikli 16 lõike 3 järgimise tähtaeg (v.a rohkem kui ühte toimeainet sisaldavad tooted, mille puhul artikli 16 lõike 3 järgimise tähtaeg on viimases asjaomase toimeaine lisamise otsuses sätestatud tähtaeg)

                     Lisasse kuulumise lõppkuupäev

                     Toote liik

                     Erisätted (1)

                     „47

                     fiproniil

                     (±)-5-amino-1-(2,6-dikloro-α,α,α,-trifluoro-p-tolüül)-4-trifluorometüülsulfinüülpürasool-3-karbonitriil (1:1)
                     EÜ nr: 424–610-5
                     CASi nr: 120068-37–3

                     950 g/kg

                     1. oktoober 2013

                     30. september 2015

                     30. september 2023

                     18

                     ELi tasandi riskihindamisel hinnati üksnes kutsealast kasutust sisetingimustes kohtades, kuhu inimesed ja koduloomad pärast toote pealekandmist tavaliselt ligi ei pääse. Tootele loa andmise taotluse hindamisel vastavalt artiklile 5 ja VI lisale hindavad liikmesriigid teatava toote puhul, kui see on asjakohane, kasutusalasid või kokkupuutestsenaariume ning selliseid ohtusid inimestele ja keskkonnaosadele, mida ei ole liidu tasandil riskide hindamisel piisavalt põhjalikult uuritud.”

         (1)  VI lisas sätestatud ühtsete põhimõtete rakendamisel vajalike hindamisaruannete sisu ja järeldused on kättesaadavad komisjoni veebilehel: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm