title: Nõukogu direktiiv 2008/8/EÜ, 12. veebruar 2008 , millega muudetakse direktiivi 2006/112/EÜ seoses teenuste osutamise kohaga

text:
               20.2.2008

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 44/11

      NÕUKOGU DIREKTIIV 2008/8/EÜ,
   12. veebruar 2008,
   millega muudetakse direktiivi 2006/112/EÜ seoses teenuste osutamise kohaga
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 93,
   võttes arvesse komisjoni ettepanekut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, (1)

   võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust, (2)

   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Siseturu väljaarendamine, üleilmastumine, õiguslike piirangute vähendamine ja tehnoloogia areng on üheskoos tinginud teenuskaubanduse mahu ja struktuuri tohutuid muutusi. Järjest enam on võimalik osutada paljusid teenuseid sidevahendite abil. Kõnealuse arenguga kaasaskäimiseks on aastate jooksul astutud vaid üksikuid samme ja paljusid teenuseid maksustatakse praegu sihtkoha põhimõttest lähtuvalt.

               (2)

               Siseturu häireteta toimimiseks on vaja muuta nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, (3) seoses teenuste osutamise kohaga, järgides ühise käibemaksusüsteemi toimimise uuendamise ja lihtsustamise alast komisjoni strateegiat.

               (3)

               Kõigi teenuste osutamise puhul peaks maksustamise kohaks olema põhimõtteliselt koht, kus toimub tegelik tarbimine. Kui ka teenuste osutamise kohta käsitlevat üldeeskirja selliselt muudetakse, oleksid nii halduslikel kui ka poliitilistel põhjustel ikkagi vajalikud teatavad erandid kõnealusest üldeeskirjast.

               (4)

               Maksukohustuslastele osutatavate teenuste puhul peaks teenuste osutamise kohta käsitleva üldreegli aluseks olema teenuse saaja, mitte teenuse osutaja asukoht. Teenuste osutamise kohta määravate reeglite kohaldamiseks ja ettevõtjatel lasuva halduskoormuse vähendamiseks tuleks maksukohustuslasi, kelle mõningad tegevused ei kuulu maksustamisele, käsitada maksukohustuslastena kõigi neile osutatud teenuste puhul. Sarnaselt tuleks käibemaksukohustuslasena registreeritud juriidilistest isikutest mittemaksukohustuslasi käsitada maksukohustuslastena. Vastavalt üldreeglitele ei tohiks need sätted laieneda nende teenuste osutamisele, mida maksukohustuslane saab iseenda või oma personali tarbeks.

               (5)

               Kui teenuseid osutatakse mittemaksukohustuslastele, peaks üldreegli kohaselt jätkuvalt olema teenuse osutamise kohaks teenuse osutaja äritegevuse asukoht.

               (6)

               Teatavatel asjaoludel ei saa maksukohustuslastele ega mittemaksukohustuslastele osutatavate teenuste osutamise kohta käsitlevat üldreeglit kohaldada ning tuleks kohaldada teatavaid erandeid. Kõnealused erandid peaksid suures osas põhinema olemasolevatel kriteeriumidel ja kajastama tarbimiskoha järgse maksustamise põhimõtet, tekitamata samal ajal ebaproportsionaalset halduskoormust teatavatele ettevõtjatele.

               (7)

               Kui maksukohustuslane saab teenuse isikult, kelle asukoht ei ole samas liikmesriigis, peaks teatud juhtudel olema kohustuslik pöördmaksustamine, mille kohaselt maksukohustuslane peaks ise arvestama saadud teenuselt vastava käibemaksusumma.

               (8)

               Et lihtsustada nende ettevõtete kohustusi, kes alustavad tegevust liikmesriikides, kus neil ei ole asukohta, tuleks luua süsteem, mis võimaldaks neil kasutada käibemaksukohustuslasena registreerumiseks ja käibemaksu deklareerimiseks üht elektroonilist kontaktpunkti. Kuni selle korra kehtestamiseni tuleks kasutada maksukohustuslaste, kelle asukoht ei ole ühenduses, maksukohustuste täitmise hõlbustamiseks loodud korda.

               (9)

               Käesoleva direktiivi korrektsele kohaldamisele kaasaaitamiseks peaks iga käibemaksukohustuslasena registreeritud maksukohustuslane esitama koondaruande maksukohustuslastest ja käibemaksukohustuslasena registreeritud juriidilistest isikutest mittemaksukohustuslastest, kellele ta on osutanud maksustatavaid teenuseid, millele kohaldatakse pöördmaksustamist.

               (10)

               Mõned teenuse osutamise kohta käsitlevad muudatused võivad avaldada olulist mõju liikmesriikide eelarvele. Tõrgeteta ülemineku tagamiseks tuleks need muudatused sisse viia aja jooksul.

               (11)

               Kooskõlas paremat õigusloomet käsitleva institutsioonidevahelise kokkuleppe (4) punktiga 34 julgustatakse liikmesriike koostama nende endi jaoks ja ühenduse huvides vastavustabeleid, kus on võimalikult suures ulatuses välja toodud vastavus käesoleva direktiivi ja ülevõtmismeetme vahel, ning need üldsusele kättesaadavaks tegema.

               (12)

               Direktiivi 2006/112/EÜ tuleks seetõttu vastavalt muuta,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Alates 1. jaanuarist 2009 muudetakse direktiivi 2006/112/EÜ järgmiselt:

               1.

               artikli 56 lõige 3 asendatakse järgmisega:
               „3.   Lõike 1 punkte j ja k ning lõiget 2 kohaldatakse kuni 31. detsembrini 2009.”;

               2.

               artikli 57 lõige 2 asendatakse järgmisega:
               „2.   Lõiget 1 kohaldatakse kuni 31. detsembrini 2009.”;

               3.

               artikli 59 lõige 2 asendatakse järgmisega:
               „2.   Liikmesriigid kohaldavad artikli 58 punkti b kuni 31. detsembrini 2009 artikli 56 lõike 1 punktis j nimetatud raadio- ja teleringhäälinguteenuste suhtes, mida liikmesriigis asuvatele või seal alalist elu- või asukohta või peamist elukohta omavatele mittemaksukohustuslastele osutab maksukohustuslane, kelle ettevõtte asukoht või püsiv tegevuskoht, kus ta teenuseid osutab, asub väljaspool ühendust või kes nimetatud asukoha või püsiva tegevuskoha puudumisel omab alalist elu- või asukohta või peamist elukohta väljaspool ühendust.”;

               4.

               artikkel 357 asendatakse järgmisega:
               „Artikkel 357
               Käesolevat peatükki kohaldatakse kuni 31. detsembrini 2014.”.

         Artikkel 2
   Alates 1. jaanuarist 2010 muudetakse direktiivi 2006/112/EÜ järgmiselt:

               1.

               V jaotise 3. peatükk asendatakse järgmisega:
               „3.   PEATÜKK
               Teenuste osutamise koht
               1.   jagu
               Mõisted
               Artikkel 43
               Teenuste osutamise kohta käsitlevate eeskirjade kohaldamisel:

                           1.

                           maksukohustuslast, kelle kõik tegevused või tehingud ei ole maksustatavad kaubatarned või teenuseosutamised vastavalt artikli 2 lõikele 1, käsitatakse maksukohustuslasena kõigi talle osutatud teenuste puhul;

                           2.

                           käibemaksukohustuslasena registreeritud juriidilisest isikust mittemaksukohustuslast käsitatakse maksukohustuslasena.

                     2.   jagu
               Üldreeglid
               Artikkel 44
               Maksukohustuslasele, kes sellisena tegutseb, osutatavate teenuste osutamise kohaks on nimetatud isiku ettevõtte asukoht. Juhul, kui neid teenuseid osutatakse maksukohustuslase püsivale tegevuskohale, mis asub mujal kui tema ettevõtte asukohas, on nende teenuste osutamise kohaks nimetatud püsiva tegevuskoha koht. Sellise ettevõtte asukoha või püsiva tegevuskoha puudumisel on teenuste osutamise kohaks neid teenuseid saava maksukohustuslase alaline elu- või asukoht või peamine elukoht.
               Artikkel 45
               Mittemaksukohustuslasele osutatavate teenuste osutamise kohaks on teenuse osutaja ettevõtte asukoht. Juhul, kui neid teenuseid osutatakse teenuse osutaja püsivast tegevuskohast, mis asub mujal kui tema ettevõtte asukohas, on nende teenuste osutamise kohaks nimetatud püsiva tegevuskoha koht. Sellise ettevõtte asukoha või püsiva tegevuskoha puudumisel on teenuste osutamise kohaks teenuse osutaja alaline elu- või asukoht või peamine elukoht.
               3.   jagu
               Erisätted
               1.   alajagu
               Vahendajate poolt teenuste osutamine
               Artikkel 46
               Teise isiku nimel ja eest tegutseva vahendaja poolt mittemaksukohustuslasele osutatavate teenuste osutamise kohaks on koht, kus teostatakse kooskõlas käesoleva direktiiviga vahendatav põhitehing.
               2.   alajagu
               Kinnisasjaga seotud teenuste osutamine
               Artikkel 47
               Kinnisasjaga seotud teenuste, sealhulgas ekspertide ja kinnisvaramaaklerite teenuste, hotelli- või muude sarnaste majutusteenuste, näiteks puhkelaagrite või kämpinguna kasutamiseks ettenähtud paikade majutusteenuste, kinnisasja kasutamise õiguste andmise teenuste ning ehitustööde ettevalmistamise ja korraldamisega seotud teenuste, näiteks arhitektide ja kohapealset järelevalvet teostavate ettevõtjate teenuste osutamise kohaks on kinnisasja asukoht.
               3.   alajagu
               Veoteenuste osutamine
               Artikkel 48
               Reisijateveo teenuste osutamise kohaks on veo toimumise koht, võttes arvesse läbitud vahemaid.
               Artikkel 49
               Kaubaveoteenuste (välja arvatud ühendusesiseste kaubaveoteenuste) mittemaksukohustuslastele osutamise kohaks on koht, kus vedu toimub, võttes arvesse läbitud vahemaid.
               Artikkel 50
               Ühendusesiseste kaubaveoteenuste mittemaksukohustuslastele osutamise kohaks on veo lähtekoht.
               Artikkel 51
               „Ühendusesisene kaubavedu” on igasugune kaubavedu, mille lähtekoht ja sihtkoht asuvad kahe erineva liikmesriigi territooriumil.
               „Lähtekoht” on koht, kust kaubavedu tegelikult algab, arvestamata vahemaad, mis tuli läbida kaupade asukohani jõudmiseks, ning „sihtkoht” on koht, kus kaubavedu tegelikult lõpeb.
               Artikkel 52
               Liikmesriigid ei pea käibemaksuga maksustama mittemaksukohustuslastele osutatava ühendusesisese kaubaveoteenuse seda osa, mis toimub ühenduse territooriumi alla mittekuuluvate vete kohal.
               4.   alajagu
               Kultuuri-, kunsti-, spordi-, teadus-, haridus-, meelelahutusteenuste ja muude sarnaste teenuste osutamine, veoga seotud kõrvalteenuste osutamine ning vallasasja hindamine või töö vallasasjaga
               Artikkel 53
               Kultuuri-, kunsti-, spordi-, teadus-, haridus- ja meelelahutusürituste või sarnaste üritustega, nagu messid ja näitused, seotud teenuste ja kõrvalteenuste, kaasa arvatud selliste ürituste korraldajate osutatavate teenuste osutamise kohaks on koht, kus kõnealused üritused füüsiliselt toimuvad.
               Artikkel 54
               Järgmiste teenuste mittemaksukohustuslastele osutamise kohaks on teenuste füüsilise osutamise koht:

                           a)

                           veoga seotud kõrvalteenused, nagu laadimine, mahalaadimine, teisaldamine ja muu sarnane tegevus;

                           b)

                           materiaalse vallasasja hindamine või töö materiaalse vallasasjaga.

                     5.   alajagu
               Restorani- ja toitlustusteenuste osutamine
               Artikkel 55
               Restorani- ja toitlustusteenuste osutamise kohaks on teenuste füüsilise osutamise koht, välja arvatud laeva või õhusõiduki pardal või rongis ühenduses toimuva reisijateveo osa ajal füüsiliselt osutatud teenuste puhul.
               6.   alajagu
               Veovahendite rent
               Artikkel 56
               1.   Veovahendi lühiajalisele rendile andmise kohaks on koht, kus veovahend tegelikult kliendi käsutusse antakse.
               2.   Lõikes 1 käsitatakse „lühiajalisena” veovahendite jätkuvat valdamist või kasutamist ajavahemikul, mis ei ole pikem kui 30 päeva ja laevade puhul ajavahemikul, mis ei ole pikem kui 90 päeva.
               7.   alajagu
               Restorani- ja toitlustusteenuste osutamine laeva või õhusõiduki pardal või rongis tarbimiseks
               Artikkel 57
               1.   Laeva või õhusõiduki pardal või rongis ühenduses toimuva reisijateveo osa ajal füüsiliselt osutatavate restorani- ja toitlustusteenuste osutamise koht on reisijateveo lähtekoht.
               2.   Lõike 1 kohaldamisel käsitatakse „ühenduses toimuva reisijateveo osana” sellist veo osa, mis ühenduse territooriumist väljaspool peatumata kulgeb reisijateveo lähtekohast sihtkohta.
               „Reisijateveo lähtekoht” on esimene reisijate pealeminekuks kavandatud ühenduses asuv koht, isegi kui see on pärast ühendusest väljaspool toimunud veoetappi.
               „Reisijateveo sihtkoht” on viimane reisijate mahaminekuks kavandatud ühenduses asuv koht, isegi kui see on enne ühendusest väljaspool toimuvat veoetappi.
               Edasi-tagasiveo korral käsitatakse tagasivedu eraldi veona.
               8.   alajagu
               Mittemaksukohustuslastele elektrooniliste teenuste osutamine
               Artikkel 58
               Elektrooniliselt osutatavate teenuste, eelkõige II lisas nimetatud teenuste, mida liikmesriigis asuvatele või seal alalist elu- või asukohta või peamist elukohta omavatele mittemaksukohustuslastele osutab maksukohustuslane, kelle ettevõtte asukoht või püsiv tegevuskoht, kust ta teenust osutab, on väljaspool ühendust või kes nimetatud asukoha või püsiva tegevuskoha puudumisel omab alalist elu- või asukohta või peamist elukohta väljaspool ühendust, osutamise kohaks on mittemaksukohustuslase asukoht või tema alaline elu- või asukoht või peamine elukoht.
               Kui teenuse osutaja ja saaja suhtlevad elektronposti teel, ei tähenda see iseenesest, et osutatav teenus on elektrooniliselt osutatav teenus.
               9.   alajagu
               Väljaspool ühendust asuvatele mittemaksukohustuslastele teenuste osutamine
               Artikkel 59
               Mittemaksukohustuslasele, kelle asukoht või alaline asu- või elukoht või peamine elukoht on väljaspool ühendust, osutatud järgmiste teenuste osutamise kohaks on koht, kus on kõnealuse isiku asukoht, tema alaline asu- või elukoht või peamine elukoht:

                           a)

                           autoriõiguste, patentide, litsentside, kaubamärkide ja muude sarnaste õiguste võõrandamine ja kasutada andmine;

                           b)

                           reklaamiteenused;

                           c)

                           konsultantide, inseneride, konsultatsioonibüroode, juristide ja raamatupidajate teenused ja muud sarnased teenused, samuti andmetöötlus- ning teabeandmisteenused;

                           d)

                           teatava majandustegevuse või käesolevas artiklis nimetatud õiguse teostamisest täielikult või osaliselt loobumise kohustused;

                           e)

                           panga-, finants- ja kindlustustehingud, sealhulgas edasikindlustamine, välja arvatud seifide üürimine;

                           f)

                           personali rendileandmine;

                           g)

                           materiaalse vallasasja, välja arvatud mis tahes veovahendite rendileandmine;

                           h)

                           maagaasi ja elektrienergia jaotussüsteemidele juurdepääsu võimaldamine, nende kaudu toimuv transport ja edastamine ning muud nendega otseselt seotud teenused;

                           i)

                           telekommunikatsiooniteenused;

                           j)

                           raadio- ja teleringhäälinguteenused;

                           k)

                           elektrooniliselt osutatavad, eelkõige II lisas nimetatud teenused.

                     Kui teenuse osutaja ja saaja suhtlevad elektronposti teel, ei tähenda see iseenesest, et osutatav teenus on elektrooniliselt osutatav teenus.
               10.   alajagu
               Topeltmaksustamise või maksustamata jätmise vältimine
               Artikkel 59a
               Topeltmaksustamise, maksustamata jätmise ja konkurentsi moonutamise vältimiseks võivad liikmesriigid seoses teenustega, mille osutamise kohta reguleeritakse artiklitega 44, 45, 56 ja 59, käsitada:

                           a)

                           nende territooriumil asuvat mõne või kõigi selliste teenuste osutamise kohta väljaspool ühendust asuva kohana, kui teenuste tegelik kasutamine ja neist kasusaamine toimub väljaspool ühendust;

                           b)

                           väljaspool ühendust asuvat mõne või kõigi selliste teenuste osutamise kohta nende territooriumil asuva kohana, kui teenuste tegelik kasutamine ja neist kasusaamine toimub nende territooriumil.

                     Käesolevat sätet ei kohaldata siiski elektrooniliselt osutatud teenuste suhtes, kui neid teenuseid osutatakse mittemaksukohustuslastele, kelle asukoht ei ole ühenduses.
               Artikkel 59b
               Liikmesriigid kohaldavad artikli 59a punkti b telekommunikatsiooniteenuste ning artikli 59 esimese lõigu punktis j nimetatud raadio- ja teleringhäälinguteenuste suhtes, mida liikmesriigis asuvatele või seal alalist elu- või asukohta või peamist elukohta omavatele mittemaksukohustuslastele osutab maksukohustuslane, kelle ettevõtte asukoht või püsiv tegevuskoht, kust ta teenuseid osutab, on väljaspool ühendust või kes nimetatud asukoha või püsiva tegevuskoha puudumisel omab alalist elu- või asukohta või peamist elukohta väljaspool ühendust.”;

               2.

               artikli 98 lõike 2 teine lõik asendatakse järgmisega:
               „Vähendatud maksumäärasid ei kohaldata elektrooniliselt osutatavate teenuste suhtes.”;

               3.

               artikli 170 sissejuhatav lause asendatakse järgmisega:
               „Igal maksukohustuslasel, kelle asukoht ei ole direktiivi 86/560/EMÜ (5) artikli 1, direktiivi 2008/9/EÜ (6) artikli 2 punkti 1 ja artikli 3 ning käesoleva direktiivi artikli 171 tähenduses liikmesriigis, kus ta soetab kaupu ja saab teenuseid või impordib käibemaksuga maksustatavaid kaupu, on õigus käibemaksu tagastamisele, kui kaupu ja teenuseid kasutatakse järgmiste tehingute tarbeks:

               4.

               artiklit 171 muudetakse järgmiselt:

                           a)

                           lõige 1 asendatakse järgmisega:
                           „1.   Käibemaks tagastatakse direktiivis 2008/9/EÜ sätestatud üksikasjalike eeskirjade kohaselt maksukohustuslastele, kelle asukoht ei ole liikmesriigis, kus nad soetavad kaupu ja saavad teenuseid või impordivad käibemaksuga maksustatavaid kaupu, vaid teises liikmesriigis.”;

                           b)

                           lõige 3 asendatakse järgmisega:
                           „3.   Direktiivi 86/560/EMÜ ei kohaldata:

                                       a)

                                       käibemaksusummade suhtes, mida kajastav arve on tagastamisliikmesriigi õiguse kohaselt esitatud ebaõigelt;

                                       b)

                                       käibemaksusummade suhtes, mida kajastav arve on esitatud seoses kaupadega, mille tarnimine on või võib olla maksust vabastatud artikli 138 või artikli 146 lõike 1 punkti b alusel.”;

               5.

               lisatakse järgmine artikkel 171a:
               „Artikkel 171a
               Liikmesriigid võivad selle asemel, et direktiivi 86/560/EMÜ või direktiivi 2008/9/EÜ alusel tagastada sellistelt maksukohustuslasele tarnitud kaupadelt või talle osutatud teenustelt tasutud käibemaks, millelt käibemaksu tasumise eest maksukohustuslane artiklite 194 kuni 197 või artikli 199 kohaselt vastutab, lubada selle maksu mahaarvamist vastavalt artiklis 168 sätestatud menetlusele. Direktiivi 86/560/EMÜ artikli 2 lõikest 2 ja artikli 4 lõikest 2 tulenevad piirangud võib säilitada.
               Selleks võivad liikmesriigid käibemaksu tasumise eest vastutava maksukohustuslase direktiivi 86/560/EMÜ või direktiivi 2008/9/EÜ kohaselt tagastamismenetlusest välja arvata.”;

               6.

               XI jaotise 1. peatüki 1. jaole lisatakse järgmine artikkel 192a:
               „Artikkel 192a
               Käesoleva jao kohaldamisel käsitatakse maksukohustuslast, kellel on selle liikmesriigi territooriumil, kus maks tasumisele kuulub, püsiv tegevuskoht, selles liikmesriigis asukohta mitteomava maksukohustuslasena, kui on täidetud järgmised tingimused:

                           a)

                           ta teostab kõnealuse liikmesriigi territooriumil maksustatavaid kaubatarneid või teenuseosutamisi;

                           b)

                           tema tegevuskoht kõnealuse liikmesriigi territooriumil ei osale kõnealuses kaubatarnes ega teenuseosutamises.”;

               7.

               artikkel 196 asendatakse järgmisega:
               „Artikkel 196
               Käibemaksu tasuvad kõik maksukohustuslased ja käibemaksukohustuslasena registreeritud juriidilistest isikutest mittemaksukohustuslased, kellele osutatakse artiklis 44 nimetatud teenuseid, juhul kui teenuseid osutab maksukohustuslane, kelle asukoht ei ole liikmesriigis.”;

               8.

               artiklisse 214 lisatakse järgmised punktid:

                           „d)

                           iga maksukohustuslane, kes selle riigi territooriumil saab teenuseid, mille eest ta artikli 196 kohaselt peab tasuma käibemaksu;

                           e)

                           iga maksukohustuslane, kelle asukoht on selle riigi territooriumil ja kes osutab teise liikmesriigi territooriumil teenuseid, millelt artikli 196 kohaselt peab käibemaksu tasuma üksnes teenuse saaja.”;

               9.

               artikkel 262 asendatakse järgmisega:
               „Artikkel 262
               Iga käibemaksukohustuslasena registreeritud maksukohustuslane esitab koondaruande, milles esitatakse järgmised andmed:

                           a)

                           käibemaksukohustuslasena registreeritud soetajad, kellele ta on tarninud kaupu vastavalt artikli 138 lõikes 1 ja lõike 2 punktis c määratletud tingimustele;

                           b)

                           käibemaksukohustuslasena registreeritud isikud, kellele ta on tarninud kaupu, mis olid talle endale tarnitud artiklis 42 nimetatud ühendusesisese soetusena;

                           c)

                           maksukohustuslased ja käibemaksukohustuslasena registreeritud juriidilistest isikutest mittemaksukohustuslased, kellele ta on osutanud teenuseid, mis ei ole käibemaksust vabastatud liikmesriigis, kus tehing maksustatakse ja millelt teenuse saaja peab artikli 196 kohaselt maksu tasuma.”;

               10.

               artikli 264 lõiget 1 muudetakse järgmiselt:

                           a)

                           punktid a ja b asendatakse järgmisega:

                                       „a)

                                       maksukohustuslasele selles liikmesriigis, kus koondaruanne tuleb esitada, antud käibemaksukohustuslasena registreerimise number, mille alusel maksukohustuslane on teinud kaubatarneid artikli 138 lõikes 1 määratletud tingimustel ning mille alusel ta on osutanud maksustatavaid teenuseid artiklis 44 sätestatud tingimustel;

                                       b)

                                       kaupade soetajale või teenuste saajale koondaruande esitamise liikmesriigist erinevas liikmesriigis antud käibemaksukohustuslasena registreerimise number, mille alusel talle kaubad tarniti või teenused osutati;”

                           b)

                           punkt d asendatakse järgmisega:

                                       „d)

                                       maksukohustuslase tehtud kaubatarnete koguväärtus ja osutatud teenuste koguväärtus iga kaubasoetaja või teenusesaaja lõikes;”

               11.

               artiklit 358 muudetakse järgmiselt:

                           a)

                           punkt 2 asendatakse järgmisega:

                                       „2.

                                       „elektroonilised teenused” ja „elektrooniliselt osutatavad teenused” – artikli 59 esimese lõigu punktis k nimetatud teenused;”

                           b)

                           punkt 4 asendatakse järgmisega:

                                       „4.

                                       „tarbimisliikmesriik” – liikmesriik, mida peetakse artikli 58 kohaselt elektrooniliste teenuste osutamise kohaks;”

               12.

               II lisa pealkiri asendatakse järgmisega:
               „ARTIKLIS 58 JA ARTIKLI 59 ESIMESE LÕIGU PUNKTIS K OSUTATUD ELEKTROONILISELT OSUTATAVATE TEENUSTE NÄIDISLOETELU”.

         Artikkel 3
   Alates 1. jaanuarist 2011 asendatakse direktiivi 2006/112/EÜ artiklid 53 ja 54 järgmisega:

      „Artikkel 53
      Maksukohustuslasele osutatavate kultuuri-, kunsti-, spordi-, teadus-, haridus- ja meelelahutusüritustele või sarnastele üritustele, nagu messidele ja näitustele, sissepääsuga seotud teenuste ja kõrvalteenuste osutamise kohaks on koht, kus kõnealused üritused tegelikult toimuvad.
      Artikkel 54
      1.   Mittemaksukohustuslasele osutatavate kultuuri-, kunsti-, spordi-, teadus-, haridus- ja meelelahutusürituste või sarnaste üritustega, nagu messid ja näitused, seotud teenuste ja kõrvalteenuste, kaasa arvatud selliste ürituste korraldajate osutatavate teenuste osutamise kohaks on koht, kus kõnealused üritused tegelikult toimuvad.
      2.   Järgmiste teenuste mittemaksukohustuslasele osutamise kohaks on teenuste füüsilise osutamise koht:

                  a)

                  veoga seotud kõrvalteenused, nagu laadimine, mahalaadimine, teisaldamine ja muu sarnane tegevus;

                  b)

                  materiaalse vallasasja hindamine või töö materiaalse vallasasjaga.”.

   Artikkel 4
   Alates 1. jaanuarist 2013 asendatakse direktiivi 2006/112/EÜ artikli 56 lõige 2 järgmisega:

      „2.   Mittemaksukohustuslasele veovahendi rendile andmise kohaks, välja arvatud lühiajalise rendi puhul, on koht, kus on teenuse tarbija asukoht, tema alaline asu- või elukoht või peamine elukoht.
      Lõbusõidulaeva mittemaksukohustuslasele rentimise (välja arvatud lühiajaline rent) kohaks on aga koht, kus lõbusõidulaev tegelikult rendilevõtja käsutusse antakse, kui teenuseosutaja osutab seda teenust tegelikult oma selles kohas asuvast asukohast või püsivast tegevuskohast.
      3.   Lõigetes 1 ja 2 käsitatakse „lühiajalisena” veovahendite jätkuvat valdamist või kasutamist ajavahemikul, mis ei ole pikem kui 30 päeva ja laevade puhul ajavahemikul, mis ei ole pikem kui 90 päeva.”.

   Artikkel 5
   Alates 1. jaanuarist 2015 muudetakse direktiivi 2006/112/EÜ järgmiselt:

               1.

               V jaotise 3. peatüki 3. jao 8. alajagu asendatakse järgmisega:
               „8.   alajagu
               Mittemaksukohustuslastele telekommunikatsiooni-, ringhäälingu- ja elektrooniliste teenuste osutamine
               Artikkel 58
               Mittemaksukohustuslasele osutatavate järgmiste teenuste osutamise kohaks on kõnealuse isiku asukoht, alaline asu- või elukoht või peamine elukoht:

                           a)

                           telekommunikatsiooniteenused;

                           b)

                           raadio- ja teleringhäälinguteenused;

                           c)

                           elektrooniliselt osutatavad, eelkõige II lisas nimetatud teenused.

                     Kui teenuse osutaja ja saaja suhtlevad elektronposti teel, ei tähenda see iseenesest, et osutatav teenus on elektrooniliselt osutatav teenus.”;

               2.

               artikli 59 esimese lõigu punktid i, j ja k ning teine lõik jäetakse välja;

               3.

               artikkel 59a asendatakse järgmisega:
               „Artikkel 59a
               Topeltmaksustamise, maksustamata jätmise ja konkurentsi moonutamise vältimiseks võivad liikmesriigid seoses teenustega, mille osutamise kohta reguleeritakse artiklitega 44, 45, 56, 58 ja 59, käsitada:

                           a)

                           nende territooriumil asuvat mõne või kõigi selliste teenuste osutamise kohta väljaspool ühendust asuva kohana, kui teenuste tegelik kasutamine ja neist kasusaamine toimub väljaspool ühendust;

                           b)

                           väljaspool ühendust asuvat mõne või kõigi selliste teenuste osutamise kohta nende territooriumil asuva kohana, kui teenuste tegelik kasutamine ja neist kasusaamine toimub nende territooriumil.”;

               4.

               artikkel 59b jäetakse välja;

               5.

               artikli 204 lõike 1 kolmas lõik asendatakse järgmisega:
               „Liikmesriigid ei või kohaldada teises lõigus nimetatud valikut nende artikli 358a punktis l määratletud maksukohustuslaste suhtes, kelle asukoht ei ole ühenduses ja kes on valinud telekommunikatsiooni-, ringhäälingu- ja elektrooniliste teenuste suhtes kohaldatava erikorra.”;

               6.

               XII jaotise 6. peatüki pealkiri asendatakse järgmisega:

               „Mittemaksukohustuslastele telekommunikatsiooni-, ringhäälingu- ning elektroonilisi teenuseid osutavate mitteasutatud maksukohustuslaste suhtes kohaldatavad erikorrad”;

               7.

               artikkel 357 jäetakse välja;

               8.

               artikkel 358 asendatakse järgmisega:
               „Artikkel 358
               Käesolevas peatükis kasutatakse järgmisi mõisteid, ilma et see piiraks muude ühenduse sätete kohaldamist:

                           1.

                           „telekommunikatsiooniteenused” ja „ringhäälinguteenused” – artikli 58 esimese lõigu punktides a ja b nimetatud teenused;

                           2.

                           „elektroonilised teenused” ja „elektrooniliselt osutatavad teenused” – artikli 58 esimese lõigu punktis c nimetatud teenused;

                           3.

                           „tarbimisliikmesriik” – liikmesriik, mida peetakse artikli 58 kohaselt telekommunikatsiooni-, ringhäälingu- või elektrooniliste teenuste osutamise kohaks;

                           4.

                           „käibedeklaratsioon” – deklaratsioon, mis sisaldab igas liikmesriigis tasumisele kuuluva maksusumma kindlaksmääramiseks vajalikku teavet.”;

               9.

               XII jaotise 6. peatüki 2. jao pealkiri asendatakse järgmisega:

               „Telekommunikatsiooni-, ringhäälingu- või elektroonilisi teenuseid osutavate maksukohustuslaste, kelle asukoht ei ole ühenduses, suhtes kohaldatav erikord”;

               10.

               XII jaotise 6. peatüki 2. jaole lisatakse järgmine artikkel 358a:
               „Artikkel 358a
               Käesolevas jaos kasutatakse järgmisi mõisteid, ilma et see piiraks muude ühenduse sätete kohaldamist:

                           1.

                           „maksukohustuslane, kelle asukoht ei ole ühenduses” – maksukohustuslane, kelle ettevõtte asukoht ega püsiv tegevuskoht ei paikne ühenduse territooriumil ja kes ei ole muidu kohustatud ennast käibemaksukohustuslasena registreerima;

                           2.

                           „registreerimisliikmesriik” – liikmesriik, keda maksukohustuslane, kelle asukoht ei ole ühenduses, teavitab, kui ta hakkab käesoleva jao sätete kohaselt ühenduse territooriumil maksukohustuslasena tegutsema.”;

               11.

               artiklid 359 kuni 365 asendatakse järgmisega:
               „Artikkel 359
               Liikmesriigid lubavad kasutada käesolevat erikorda maksukohustuslasel, kelle asukoht ei ole ühenduses ja kes osutab telekommunikatsiooni-, ringhäälingu- või elektroonilisi teenuseid liikmesriigis asukohta omavale või seal alalist või peamist elukohta omavale mittemaksukohustuslasele. Käesolevat erikorda kohaldatakse kõikide selliste ühenduses osutatavate teenuste suhtes.
               Artikkel 360
               Maksukohustuslane, kelle asukoht ei ole ühenduses, teavitab oma registreerimisliikmesriiki, kui tema tegevus maksukohustuslasena algab, lõpeb või muutub sel määral, et ei vasta enam käesoleva erikorra tingimustele. Sellekohane teave saadetakse elektrooniliselt.
               Artikkel 361
               1.   Oma maksustatava tegevuse alustamisel esitab maksukohustuslane, kelle asukoht ei ole ühenduses, registreerimisliikmesriigile järgmise teabe:

                           a)

                           nimi;

                           b)

                           postiaadress;

                           c)

                           elektronpostiaadressid, sealhulgas Interneti veebisaidid;

                           d)

                           siseriiklik registreerimisnumber (selle olemasolul);

                           e)

                           kinnitus selle kohta, et isik ei ole käibemaksukohustuslasena ühenduses registreeritud.

                     2.   Maksukohustuslane, kelle asukoht ei ole ühenduses, teatab registreerimisliikmesriigile kõikidest muudatustest esitatud teabes.
               Artikkel 362
               Registreerimisliikmesriik omistab maksukohustuslasele, kelle asukoht ei ole ühenduses, individuaalse käibemaksuregistri numbri ning teavitab teda sellest elektroonilisel teel. Tarbimisliikmesriigid võivad selle registreerimise aluseks olnud andmete põhjal kasutada oma registreerimissüsteeme.
               Artikkel 363
               Registreerimisliikmesriik arvab maksukohustuslase, kelle asukoht ei ole ühenduses, registrist välja, kui:

                           a)

                           maksukohustuslane teatab kõnealusele liikmesriigile, et ei osuta enam telekommunikatsiooni-, ringhäälingu- ega elektroonilisi teenuseid;

                           b)

                           võib muul viisil oletada, et tema maksustatav tegevus on lõppenud;

                           c)

                           maksukohustuslane ei täida enam käesoleva erikorra kasutamiseks vajalikke tingimusi;

                           d)

                           maksukohustuslane rikub pidevalt käesoleva erikorra eeskirju.

                     Artikkel 364
               Maksukohustuslane, kelle asukoht ei ole ühenduses, esitab registreerimisliikmesriigile elektrooniliselt käibedeklaratsiooni iga kalendriaasta kvartali kohta, olenemata sellest, kas telekommunikatsiooni-, ringhäälingu- või elektroonilisi teenuseid on osutatud või mitte. Käibedeklaratsioon esitatakse 20 päeva jooksul pärast deklaratsioonis nimetatud maksustamisperioodi lõppu.
               Artikkel 365
               Käibedeklaratsioonis märgitakse registreerimisnumber ja iga tarbimisliikmesriigi kohta, kus käibemaks tasumisele kuulub, maksustamisperioodil osutatud telekommunikatsiooni-, ringhäälingu- või elektrooniliste teenuste käibemaksuta koguväärtus ning kogusumma vastava käibemaksumäära puhul. Samuti märgitakse deklaratsioonis kohaldatavad käibemaksumäärad ja kogu tasumisele kuuluva käibemaksu summa.”;

               12.

               artikli 366 lõige 1 asendatakse järgmisega:
               „1.   Käibedeklaratsioon koostatakse eurodes.
               Liikmesriigid, kes ei ole eurot kasutusele võtnud, võivad nõuda käibedeklaratsiooni koostatamist nende riigi valuutas. Kui teenuseid on osutatud muudes valuutades, kasutab maksukohustuslane, kelle asukoht ei ole ühenduses, käibedeklaratsiooni koostamisel maksustamisperioodi viimasel päeval kehtinud vahetuskurssi.”;

               13.

               artiklid 367 ja 368 asendatakse järgmisega:
               „Artikkel 367
               Maksukohustuslane, kelle asukoht ei ole ühenduses, tasub käibemaksu käibedeklaratsiooni esitamisel, viidates seejuures vastavale käibedeklaratsioonile, ning hiljemalt enne deklaratsiooni esitamise tähtaja möödumist.
               Makse kantakse üle eurodes pangakontole, mille on määranud registreerimisliikmesriik. Liikmesriigid, kes ei ole eurot kasutusele võtnud, võivad nõuda maksu tasumist pangakontole nende riigi valuutas.
               Artikkel 368
               Käesolevat erikorda kasutaval maksukohustuslasel, kelle asukoht ei ole ühenduses, ei ole õigust käesoleva direktiivi artikli 168 alusel käibemaksu maha arvata. Olenemata direktiivi 86/560/EMÜ artikli 1 lõikest 1, tehakse kõnealusele maksukohustuslasele tagasimakse vastavalt nimetatud direktiivile. Direktiivi 86/560/EMÜ artikli 2 lõikeid 2 ja 3 ja artikli 4 lõiget 2 ei kohaldata nende tagasimaksete suhtes, mis on seotud selle erikorraga hõlmatud telekommunikatsiooni-, ringhäälingu- või elektrooniliste teenustega.”;

               14.

               artikli 369 lõige 1 asendatakse järgmisega:
               „1.   Maksukohustuslane, kelle asukoht ei ole ühenduses, peab käesoleva erikorraga seotud tehingute üle arvestust. Arvestus peab olema piisavalt üksikasjalik, et tarbimisliikmesriigi maksuhalduril oleks võimalik kontrollida käibedeklaratsiooni õigsust.”;

               15.

               XII jaotise 6. peatükile lisatakse järgnev jagu:
               „3.   jagu
               Telekommunikatsiooni-, ringhäälingu- või elektroonilisi teenuseid osutavate maksukohustuslaste, kelle asukoht on ühenduses, aga mitte tarbimisliikmesriigis, suhtes kohaldatav erikord
               Artikkel 369a
               Käesolevas jaos kasutatakse järgmisi mõisteid, ilma et see piiraks muude ühenduse sätete kohaldamist:

                           1.

                           „maksukohustuslane, kelle asukoht ei ole tarbimisliikmesriigis” – maksukohustuslane, kelle ettevõtte asukoht või püsiv tegevuskoht asub ühenduse, kuid mitte tarbimisliikmesriigi territooriumil;

                           2.

                           „registreerimisliikmesriik” – liikmesriik, mille territooriumil on maksukohustuslase ettevõtte asukoht või, kui tema ettevõtte asukoht on väljaspool ühendust, siis liikmesriik, kus on tema püsiv tegevuskoht.

                     Kui maksukohustuslase ettevõtte asukoht on väljaspool ühendust, aga tal on ühenduses rohkem kui üks püsiv tegevuskoht, loetakse registreerimisliikmesriigiks seda püsiva tegevuskohaga liikmesriiki, mille kohta maksukohustuslane märgib, et ta kasutab seal käesolevat erikorda. Selline otsus on maksukohustuslase suhtes siduv vastaval kalendriaastal ning kahel sellele järgneval kalendriaastal.
               Artikkel 369b
               Liikmesriigid lubavad käesolevat erikorda kasutada maksukohustuslasel, kelle asukoht ei ole tarbimisliikmesriigis ja kes osutab telekommunikatsiooni-, ringhäälingu- või elektroonilisi teenuseid liikmesriigis asukohta omavale või seal alalist või peamist elukohta omavale mittemaksukohustuslasele Käesolevat erikorda kohaldatakse kõikide selliste ühenduses osutavate teenuste suhtes.
               Artikkel 369c
               Maksukohustuslane, kelle asukoht ei ole tarbimisliikmesriigis, teavitab registreerimisliikmesriiki, kui ta alustab oma käesoleva erikorraga hõlmatud maksustatavat tegevust ning kui ta sellise tegevuse lõpetab või kui ta muudab oma tegevust sellisel viisil, et ta ei vasta enam käesoleva erikorra kasutamise tingimustele. Sellekohane teave saadetakse elektrooniliselt.
               Artikkel 369d
               Käesolevat erikorda kasutav maksukohustuslane peab käesoleva erikorra raames maksustatavate tehingute läbiviimiseks olema käibemaksukohustuslasena registreeritud ainult registreerimisliikmesriigis. Selleks kasutab liikmesriik individuaalset käibemaksukohustuslasena registreerimise numbrit, mis maksukohustuslasele on juba tema kohustustega seoses siseriikliku süsteemi kohaselt antud.
               Tarbimisliikmesriigid võivad selle registreerimise aluseks olnud andmete põhjal kasutada oma registreerimissüsteeme.
               Artikkel 369e
               Registreerimisliikmesriik arvab maksukohustuslase, kelle asukoht ei ole tarbimisliikmesriigis, käesoleva erikorra kasutamisest välja, kui:

                           a)

                           maksukohustuslane teatab, et ta ei osuta enam telekommunikatsiooni-, ringhäälingu- või elektroonilisi teenuseid;

                           b)

                           võib muul viisil oletada, et tema käesoleva erikorraga hõlmatud maksustatav tegevus on lõppenud;

                           c)

                           maksukohustuslane ei täida enam käesoleva erikorra kasutamiseks vajalikke tingimusi;

                           d)

                           maksukohustuslane rikub pidevalt käesoleva erikorra eeskirju.

                     Artikkel 369f
               Maksukohustuslane, kelle asukoht ei ole tarbimisliikmesriigis, esitab registreerimisliikmesriigile elektrooniliselt käibedeklaratsiooni iga kalendriaasta kvartali kohta, olenemata sellest, kas telekommunikatsiooni-, ringhäälingu- või elektroonilisi teenuseid on osutatud või mitte. Käibedeklaratsioon esitatakse 20 päeva jooksul pärast deklaratsioonis nimetatud maksustamisperioodi lõppu.
               Artikkel 369g
               Käibedeklaratsioonis märgitakse artiklis 369d nimetatud registreerimisnumber ja iga tarbimisliikmesriigi kohta, kus käibemaks tasumisele kuulub, maksustamisperioodil osutatud telekommunikatsiooni-, ringhäälingu- või elektrooniliste teenuste käibemaksuta koguväärtus ning kogusumma vastava käibemaksumäära puhul. Samuti märgitakse deklaratsioonis kohaldatavad käibemaksumäärad ja kogu tasumisele kuuluva käibemaksu summa.
               Kui maksukohustuslasel on lisaks registreerimisliikmesriigis asuvale püsivale tegevuskohale üks või mitu muud püsivat tegevuskohta, kust osutatakse teenuseid, peab maksukohustuslane käibedeklaratsioonis lisaks esimeses lõigus nimetatud teabele märkima iga liikmesriigi kohta, kus tal on tegevuskoht, tarbimisliikmesriigi kaupa eraldi välja tooduna käesoleva erikorraga hõlmatud telekommunikatsiooni-, ringhäälingu- või elektrooniliste teenuste koguväärtuse koos individuaalse käibemaksukohustuslasena registreerimise numbri või selle asukoha maksuviitenumbriga.
               Artikkel 369h
               1.   Käibedeklaratsioon koostatakse eurodes.
               Liikmesriigid, kes ei ole eurot kasutusele võtnud, võivad nõuda, et käibedeklaratsioon koostataks nende riigi valuutas. Kui teenuseid on osutatud muudes valuutades, kasutab maksukohustuslane, kelle asukoht ei ole tarbimisliikmesriigis, käibedeklaratsiooni koostamisel maksustamisperioodi viimasel päeval kehtinud vahetuskurssi.
               2.   Ümberarvestamisel kasutatakse vahetuskursse, mis Euroopa Keskpank on kõnealuse päeva kohta avaldanud, või kui selle päeva kohta ei ole kursse avaldatud, siis järgmise avaldamispäeva vahetuskursse.
               Artikkel 369i
               Maksukohustuslane, kelle asukoht ei ole tarbimisliikmesriigis, tasub käibemaksu käibedeklaratsiooni esitamisel, viidates seejuures vastavale käibedeklaratsioonile, ning hiljemalt enne deklaratsiooni esitamise tähtaja möödumist.
               Makse kantakse üle eurodes pangakontole, mille on määranud registreerimisliikmesriik. Liikmesriigid, kes ei ole eurot kasutusele võtnud, võivad nõuda maksu tasumist pangakontole nende riigi valuutas.
               Artikkel 369j
               Käesolevat erikorda kasutaval maksukohustuslasel, kelle asukoht ei ole tarbimisliikmesriigis, ei ole õigust oma käesoleva erikorraga hõlmatud maksustatavalt tegevuselt käesoleva direktiivi artikli 168 alusel käibemaksu maha arvata. Olenemata direktiivi 2008/9/EÜ artikli 2 punktist 1 ja artiklist 3, tehakse talle tagasimakse vastavalt nimetatud direktiivile.
               Kui käesolevat erikorda kasutav maksukohustuslane, kelle asukoht ei ole tarbimisliikmesriigis, sooritab tarbimisliikmesriigis samuti käesoleva erikorraga mittehõlmatud tegevust, milleks ta peab olema käibemaksukohustuslasena registreeritud, peab ta käesoleva korraga hõlmatud maksustatava tegevusega seotud käibemaksu artikli 250 kohaselt esitatavas käibemaksudeklaratsioonis maha arvama.
               Artikkel 369k
               1.   Maksukohustuslane, kelle asukoht ei ole tarbimisliikmesriigis, peab käesoleva erikorraga hõlmatud tehingute üle arvestust. Arvestusandmed peavad olema piisavalt üksikasjalikud, et tarbimisliikmesriigi maksuhalduril oleks võimalik kontrollida käibedeklaratsiooni õigsust.
               2.   Lõikes 1 nimetatud arvestusandmed tuleb registreerimisliikmesriigile ja tarbimisliikmesriigile nõudmise korral elektrooniliselt kättesaadavaks teha.
               Neid andmeid säilitatakse kümme aastat alates tehingu toimumise aasta 31. detsembrist.”;

               16.

               II lisa pealkiri asendatakse järgmisega:
               „ARTIKLI 58 ESIMESE LÕIGU PUNKTIS C OSUTATUD ELEKTROONILISELT OSUTATAVATE TEENUSTE NÄIDISLOETELU”.

         Artikkel 6
   Komisjon esitab 31. detsembriks 2014 aruande artiklis 5 sätestatud mittemaksukohustuslastele telekommunikatsiooniteenuste, raadio- ja teleringhäälinguteenuste ja elektrooniliste teenuste osutamisele kehtestatud reeglite tõhusa kohaldamise teostatavuse kohta ning selle kohta, kas kõnealune eeskiri vastab endiselt sel ajal jõusolevale üldisele poliitikale seoses teenuste osutamise kohaga.
   Artikkel 7
   1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi artiklite 1 kuni 5 järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid alates kuupäevadest, mis on määratletud kõnealustes sätetes.
   Liikmesriigid teatavad nendest viivitamata komisjonile. Kui liikmesriigid need sätted vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.
   Artikkel 8
   Käesolev direktiiv jõustub selle Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.
   Artikkel 9
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 12. veebruar 2008

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         A. BAJUK

      (1)  ELT C 104E, 30.4.2004, lk 143 ja 16. mail 2006 esitatud arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).

      (2)  ELT C 117, 30.4.2004, lk 15 ja ELT C 195, 18.8.2006, lk 54.

      (3)  ELT L 347, 11.12.2006, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2007/75/EÜ (ELT L 346, 29.12.2007, lk 13).

      (4)  ELT C 321, 31.12.2003, lk 1.

      (5)  Nõukogu kolmeteistkümnes direktiiv 86/560/EMÜ, 17. november 1986, kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta — ühenduse territooriumil registreerimata maksukohustuslastele käibemaksu tagastamise kord (EÜT L 326, 21.11.1986, lk 40).

      (6)  Nõukogu 12. veebruari 2008. aasta direktiiv 2008/9/EÜ, milles sätestatakse üksikasjalikud eeskirjad käibemaksu tagastamiseks vastavalt direktiivile 2006/112/EÜ maksukohustuslastele, kelle asukoht ei ole tagastamisliikmesriigis, vaid teises liikmesriigis (ELT L 44, 20.2.2008, lk 23).”;


title: Komisjoni direktiiv 2012/22/EL, 22. august 2012 , millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 98/8/EÜ, et kanda selle I lisasse toimeaine DDA-karbonaat  EMPs kohaldatav tekst

text:
               23.8.2012

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 227/7

         KOMISJONI DIREKTIIV 2012/22/EL,
   22. august 2012,
   millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 98/8/EÜ, et kanda selle I lisasse toimeaine DDA-karbonaat
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 1998. aasta direktiivi 98/8/EÜ, mis käsitleb biotsiidide turuleviimist, (1) eriti selle artikli 11 lõiget 4,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Ühendkuningriik sai 17. jaanuaril 2007 ettevõtjalt Lonza direktiivi 98/8/EÜ artikli 11 lõike 1 kohase taotluse kanda toimeaine DDA-karbonaat nimetatud direktiivi I lisasse selle kasutamiseks toodetes, mis kuuluvad direktiivi 98/8/EÜ V lisas määratletud tooteliiki 8 (puidukonservandid). Direktiivi 98/8/EÜ artikli 34 lõikes 1 osutatud kuupäeval ei olnud biotsiidi toimeaine DDA-karbonaat veel turul.

               (2)

               11. novembril 2010, pärast hindamist, esitas Ühendkuningriik komisjonile aruande ja soovituse.

               (3)

               Liikmesriigid ja komisjon vaatasid aruande 2. märtsil 2012 alalises biotsiidide komitees läbi ning läbivaatamise tulemused lisati hindamisaruandesse.

               (4)

               Hindamised näitavad, et DDA-karbonaati sisaldavate biotsiidide kasutamisel puidukonservandina võib eeldada, et need vastavad direktiivi 98/8/EÜ artikli 5 nõuetele. Seega on asjakohane kanda DDA-karbonaat kõnealuse direktiivi I lisasse kasutamiseks tooteliigis 8.

               (5)

               Euroopa Liidu tasandil ei ole hinnatud kõiki võimalikke kasutusalasid. Näiteks ei hinnatud kasutamist muude kui kutseliste kasutajate puhul. Seepärast on asjakohane, et liikmesriigid hindavad selliseid kasutusalasid või kokkupuutestsenaariume ning selliseid riske inimestele ja keskkonnaosadele, mida ei ole riskide hindamisel ELi tasandil piisava põhjalikkusega uuritud, ning tagavad tootele turustusloa andmisel, et võetakse sobivad meetmed või kehtestatakse eritingimused kindlakstehtud riskide vähendamiseks lubatava tasemeni.

               (6)

               Pidades silmas inimeste tervisele kindlaks tehtud ohte, on asjakohane nõuda, et tööstusliku kasutaja jaoks kehtestatakse ohutud töömeetodid ja et tooteid kasutatakse sobivate isikukaitsevahendite kasutamisega, kui toote turustusloa taotluses ei ole võimalik tõendada, et riske on võimalik vähendada lubatud tasemeni muude vahendite abil.

               (7)

               Pidades silmas vee ja maismaa keskkonnaosadele kindlaks tehtud ohte, on asjakohane nõuda, et tööstuslik kasutamine toimub laialivoolamisvastaste vahenditega varustatud maa-alal või kõval veekindlal alusel, millelt äravool on takistatud, et värskelt töödeldud puit ladustatakse pärast töötlemist varikatuse all ja/või vedelikukindlal kõval alusel, ning et puidukonservandina kasutatavate ja DDA-karbonaati sisaldavate toodete kasutamisel tekkinud jäägid kogutakse kokku taaskasutamiseks või kõrvaldamiseks.

               (8)

               Lubamatuid keskkonnariske tuvastati olukorras, kus DDA-karbonaadiga immutatud puit on pidevalt ilmastikutingimuste mõju all või pidevas märgumisohus (OECD (2) määratluse kohaselt kasutusklass 3) või kus DDA-karbonaadiga töödeldud puitu kasutati välistingimustes vee lähedal või kohal (OECD kasutusklassi 3 nn tiigisilla stsenaarium) (3) või kus selline puit on kokkupuutes mageveega (OECD määratluse kohaselt kasutusklass 4b) (4). Seepärast on asjakohane nõuda, et luba ei anta toodete kasutamiseks sellise puidu töötlemiseks, mis on ette nähtud nimetatud kasutusviisideks, kui ei ole esitatud andmeid, millega tõendatakse, et asjaomane toode vastab nii direktiivi 98/8/EÜ artikli 5 kui ka VI lisa nõuetele, vajaduse korral pärast riskivähendusmeetmete kasutuselevõttu.

               (9)

               Käesoleva direktiivi sätteid tuleks kohaldada samaaegselt kõikides liikmesriikides, et tagada DDA-karbonaati toimeainena sisaldavate tooteliiki 8 kuuluvate biotsiidide võrdne kohtlemine ELi turul ja hõlbustada kogu biotsiidituru nõuetekohast toimimist.

               (10)

               Toimeaine direktiivi 98/8/EÜ I lisasse kandmisele peaks eelnema mõistlik ajavahemik, et liikmesriigid saaksid jõustada käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid.

               (11)

               Seepärast tuleks direktiivi 98/8/EÜ vastavalt muuta.

               (12)

               Käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas alalise biotsiidide komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 98/8/EÜ I lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi lisale.
   Artikkel 2
   1.   Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 31. jaanuariks 2013.
   Liikmesriigid kohaldavad neid norme alates 1. veebruarist 2013.
   Kui liikmesriigid võtavad kõnealused normid vastu, lisavad nad nendesse normidesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastu võetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 22. august 2012

            Komisjoni nimel

            president

         José Manuel BARROSO

      (1)  EÜT L 123, 24.4.1998, lk 1.

      (2)  Võimalikku heidet käsitlev OECD dokumendiseeria, nr 2, Emission Scenario Document for Wood Preservatives (dokument puidukonservantide võimaliku heite kohta), 2. osa, lk 64.

      (3)  Samas.

      (4)  Samas.

      LISA
      Direktiivi 98/8/EÜ I lisasse lisatakse järgmine kanne:

                     Nr

                     Tavanimetus

                     IUPACi nimetus
                     Identifitseerimisnumbrid

                     Toimeaine miinimumpuhtus turustatavas biotsiidis

                     Lisamise kuupäev

                     Artikli 16 lõike 3 täitmise tähtaeg (välja arvatud rohkem kui ühte toimeainet sisaldavad tooted, mille puhul artikli 16 lõike 3 täitmise tähtaeg on viimases asjaomase toimeaine lisasse kandmise otsuses sätestatud tähtaeg)

                     Lisasse kuulumise lõppkuupäev

                     Toote liik

                     Erisätted (1)

                     „58

                     DDA-karbonaat

                        N,N-didetsüül-N,N-dimetüülammooniumkarbonaadi ja N,N-didetsüül-N,N-dimetüülammooniumbikarbonaadi reaktsioonimass
                     EÜ nr: 451-900-9
                     CASi nr: 894406-76-9

                     Kuivmassis740 g/kg

                     1. veebruar 2013

                     Ei kohaldata

                     31. jaanuar 2023

                     8

                     Euroopa Liidu tasandil riskide hindamisel ei ole hinnatud kõiki võimalikke kasutusviise; teatavad kasutusviisid, näiteks kasutamine muude kui kutseliste kasutajate poolt, olid jäetud kõrvale. Tootele loa andmise taotluse hindamisel vastavalt artiklile 5 ja VI lisale hindavad liikmesriigid, kui see on teatava toote puhul asjakohane, selliseid kasutusalasid või kokkupuutestsenaariume ning selliseid ohte inimestele ja keskkonnaosadele, mida ei ole ELi tasandil riskide hindamisel piisavalt põhjalikult uuritud.
                     Liikmesriigid tagavad, et turustuslube antakse järgmistel tingimustel:

                                 1)

                                 tööstusliku kasutaja jaoks nähakse ette meetodid tööohutuse tagamiseks ning tooteid kasutatakse sobivate isikukaitsevahenditega, välja arvatud juhul, kui toote kasutusloa taotluses on võimalik tõendada, et riske on võimalik vähendada lubatava tasemeni muul viisil;

                                 2)

                                 kasutamiseks lubatud toodete etiketile või võimalikule kemikaali ohutuskaardile märgitakse, et tööstuslik töötlemine toimub laialivoolamisvastaste vahenditega varustatud maa-alal või kõval veekindlal alusel, millelt äravool on takistatud, et värskelt töödeldud puit ladustatakse pärast töötlemist varikatuse all ja/või vedelikukindlal kõval alusel, et vältida toimeaine otsest heidet pinnasesse või vette, ning et toodete kasutamisel tekkinud jäägid kogutakse kokku taaskasutamiseks või kõrvaldamiseks;

                                 3)

                                 luba ei anta toodete kasutamiseks sellise puidu töötlemiseks, mis on kokkupuutes mageveega või mida kasutatakse välisehitistes vee lähedal või kohal sellise puidu immutamiseks, mis on pidevalt ilmastikutingimuste mõju all või sagedases märgumisohus, kui ei ole esitatud andmeid, millega tõendatakse, et asjaomane toode vastab artikli 5 ja VI lisa nõuetele, vajaduse korral pärast riskivähendusmeetmete kasutuselevõttu.”

         (1)  VI lisas sätestatud ühtsete põhimõtete rakendamiseks vajalike hindamisaruannete sisu ja järeldused on kättesaadavad komisjoni veebilehel http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm.


title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2006/22/EÜ,  15. märts 2006 , mis käsitleb nõukogu määruste (EMÜ) nr 3820/85 ja (EMÜ) nr 3821/85 rakendamise miinimumtingimusi seoses autovedudega seotud sotsiaalõigusnormidega ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 88/599/EMÜ   (EMPs kohaldatav tekst) - deklaratsioonid

text:
               11.4.2006

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 102/35

      EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2006/22/EÜ,

   15. märts 2006,
   mis käsitleb nõukogu määruste (EMÜ) nr 3820/85 ja (EMÜ) nr 3821/85 rakendamise
   miinimumtingimusi seoses autovedudega seotud sotsiaalõigusnormidega ja millega tunnistatakse
   kehtetuks nõukogu direktiiv 88/599/EMÜ
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 71 lõiget 1,
   võttes arvesse komisjoni ettepanekut,
   võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
   pärast konsulteerimist Regioonide Komiteega,
   toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras, (2) arvestades lepituskomitees 8. detsembril 2005. aastal heaks kiidetud ühist teksti
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Nõukogu 20. detsembri 1985. aasta määrus (EMÜ) nr 3820/85 teatavate autovedusid käsitlevate sotsiaalõigusnormide ühtlustamise kohta (3) ja nõukogu 20. detsembri 1985. aasta määrus (EMÜ) nr 3821/85 autovedudel kasutatavate sõidumeerikute kohta (4) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. märtsi 2002. aasta direktiiv 2002/15/EÜ autovedude alase liikuva tegevusega hõivatud isikute tööaja korralduse kohta (5) on olulised sisetransporditeenuste ühisturu loomise, liiklusohutuse ja töötingimuste seisukohast.

               (2)

               Komisjon osutas oma valges raamatus “Euroopa transpordipoliitika kuni aastani 2010: otsuste tegemise aeg” vajadusele tõhustada kontrolle ja karistusi eelkõige autovedudega seotud sotsiaalõigusnormide täitmise tagamiseks ja esmajoones suurendada kontrollide arvu, edendada süstemaatilist teabevahetust liikmesriikide vahel, koordineerida kontrolltegevusi ja toetada kontrolle teostavate ametiisikute väljaõpet.

               (3)

               Seetõttu on vajalik tagada autovedusid käsitlevate sotsiaalõigusnormide nõuetekohane kohaldamine ja ühtlustatud tõlgendamine, sätestades miinimumnõuded asjaomaste nõuete täitmise ühetaoliseks ja tõhusaks kontrolliks liikmesriikide poolt. Nende kontrollide eemärgiks on rikkumiste vähendamine ja ennetamine. Lisaks sellele tuleks luua süsteem, mis tagab kõrge riskipotentsiaaliga ettevõtjate rangema ja sagedasema kontrollimise.

               (4)

               Juhi väsimusest tekkivate ohtudega tuleb direktiivi 2002/15/EÜ rakendamise kaudu samuti tegeleda.

               (5)

               Käesolevas direktiivis sätestatud meetmed peaksid lisaks liiklusohutuse suurendamisele teedel aitama kaasa ka töötingimuste ühtlustamisele ühenduses ja looma võrdsed konkurentsitingimused.

               (6)

               Analoogsõidumeerikute asendamine digitaalsete sõidumeerikutega võimaldab üha enam analüüsida suuri andmemahte kiiremini ja täpsemini, mistõttu liikmesriikide suutlikkus viia läbi rohkem kontrolle järjest kasvab. Kontrollide arvu osas peaks sotsiaalõigusnormide kohaldamisalasse kuuluvate sõidukite juhtide töötatud kontrollitavate päevade osakaal järk-järgult tõusma 4 %ni.

               (7)

               Kontrollisüsteemide osas peab olema eesmärgiks arendada siseriiklikke süsteeme Euroopa koostalitlusvõime ja praktilisuse suunas.

               (8)

               Kõik kontrolle teostavad üksused peavad olema varustatud piisava standardvarustusega ja õigusaktidest tulenevate volitustega, et võimaldada neil oma ülesandeid tõhusalt ja efektiivselt täita.

               (9)

               Ilma et see piiraks käesoleva direktiivi nõuetekohast kohaldamist, peavad liikmesriigid püüdma tagada teel korraldatavate kontrollide tõhusat ja kiiret läbiviimist, eesmärgiga sooritada kontrollid lühima nõutava aja jooksul ja minimaalse ajakaoga juhi jaoks.

               (10)

               Igas liikmesriigis peaks olema vaid üksainus asutus, kelle pädevuses on ühendusesisesed kontaktid teiste asjaomaste ametkondadega. See asutus peaks koguma ka asjaomast statistikat. Liikmesriigid peaksid enda territooriumil kohaldama ka selget ja arusaadavat siseriiklikku kontrollistrateegiat, kusjuures nad võivad nimetatud strateegia elluviimise teha ülesandeks vaid üheleainsale asutusele.

               (11)

               Liikmesriikide kontrolliasutuste vahelist koostööd tuleb veelgi soodustada kooskõlastatud kontrollide, ühiste koolitusprojektide, elektroonilise teabevahetuse ning teadmiste ja kogemuste vahetamise kaudu.

               (12)

               Liikmesriikide kontrolliasutuste foorumi loomise teel tuleks võimaldada ja soodustada autovedude üle teostatava kontrolli häid tavasid, et tagada eelkõige ühtlustatud lähenemisviis sõidukijuhtide põhipuhkuse ja haiguspuhkuse tõendamise osas.

               (13)

               Käesoleva direktiivi rakendamiseks vajalikud meetmed tuleb vastu võtta kooskõlas nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusega 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused (6).

               (14)

               Kuna käesoleva direktiivi eesmärki, nimelt selgete, ühiste reeglite sätestamist miinimumtingimuste kohta määruste (EMÜ) nr 3820/85 ja (EMÜ) nr 3821/85 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. märtsi 2006. aasta määruse (EÜ) nr 561/2006 (mis käsitleb teatavate autovedusid käsitlevate sotsiaalõigusnormide ühtlustamist ja millega muudetakse nõukogu määrusi (EMÜ) nr 3821/85 ja (EÜ) nr 2135/98 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EMÜ) nr 3820/85 (7)) nõuetekohase ja ühtse kohaldamise kontrollimiseks ei ole võimalik täiel määral saavutada liikmesriikide tasandil ning see on kooskõlastatud piiriüleste meetmete vajalikkuse tõttu paremini saavutatav ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale.

               (15)

               Nõukogu 23. novembri 1988. aasta direktiiv 88/599/EMÜ standardsete kontrolliprotseduuride kohta määruste (EMÜ) nr 3820/85 ja 3821/85 (8) rakendamiseks tuleks seetõttu kehtetuks tunnistada,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Objekt
   Käesoleva direktiiviga sätestatakse määruste (EMÜ) nr 3820/85 ja (EMÜ) nr 3821/85 rakendamise miinimumtingimused.
   Artikkel 2
   Kontrollisüsteemid
   1.   Liikmesriigid loovad teedel ja kõikide transpordiliikide ettevõtjate valdustes nõuetekohase ja järjepideva rakendamise asjakohaste ja regulaarsete kontrollide süsteemi nagu on osutatud artiklis 1.
   Nimetatud kontrollid hõlmavad igal aastal ulatusliku ja esindusliku läbilõike kõikidest määruste (EMÜ) nr 3820/85 ja (EMÜ) nr 3821/85 kohaldamisalasse kuuluvate transpordiliikide ringiliikuvatest töötajatest, sõidukijuhtidest, ettevõtjatest ja sõidukitest.
   Liikmesriigid tagavad oma territooriumil ühtse kontrollistrateegia kohaldamise. Sellel eesmärgil võivad liikmesriigid määrata asutuse artiklite 4 ja 6 alusel võetavate meetmete koordineerimiseks; sellest teavitatakse komisjoni ja teisi liikmesriike.
   2.   Kui see pole veel nii, annavad liikmesriigid pädevatele kontrolli teostavatele ametnikele hiljemalt 1. mail 2007 kõik vajalikud õigusaktidest tulenevad volitused, et nad saaksid neile antud kontrollikohustusi vastavalt käesolevale direktiivile nõuetekohaselt täita.
   3.   Iga liikmesriik korraldab kontrolle nii, et need hõlmaksid alates 1. maist 2006 1 % määruste (EMÜ) nr 3820/85 ja (EMÜ) nr 3821/85 kohaldamisalasse kuuluvate sõidukite juhtide töötatud päevadest. See protsendimäär tõuseb alates 1. jaanuarist 2008 vähemalt 2 %-ni ja alates 1. jaanuarist 2010 vähemalt 3 %-ni.
   Alates 1. jaanuarist 2012 võib komisjon nimetatud minimaalset protsendimäära tõsta 4 %-ni kooskõlas artikli 12 lõikes 2 osutatud menetlusega tingimusel, et vastavalt artikli 3 kohaselt kogutud statistilised andmed näitavad, et keskmiselt üle 90 % kõikidest kontrollitud sõidukitest on varustatud digitaalse sõidumeerikuga. Oma otsuse tegemisel arvestab komisjon ka olemasolevate kontrollimeetmete tõhusust, eelkõige digitaalsete sõidumeerikute andmete kättesaadavust ettevõtjate valdustes.
   Vähemalt 15 % kontrollitavate tööpäevade üldarvust tuleb kontrollida teel ja vähemalt 30 % ettevõtjate valdustes. Alates 1. jaanuarist 2008 tuleb vähemalt 30 % kontrollitavate tööpäevade üldarvust kontrollida teel ja vähemalt 50 % ettevõtjate valdustes.
   4.   Määruse (EMÜ) nr 3820/85 artikli 16 lõike 2 kohaselt komisjonile esitatav teave peab sisaldama teel kontrollitud juhtide, ettevõtjate valdustes tehtud kontrollide, kontrollitud tööpäevade ja teatatud rikkumiste arvu ning liiki koos viitega selle kohta, kas tegemist oli reisijate- või kaubaveoga.
   Artikkel 3
   Statistilised andmed
   Liikmesriigid tagavad, et artikli 2 lõigete 1 ja 3 kohaselt tehtud kontrollidel kogutud statistilised andmed liigitatakse järgmistesse kategooriatesse:

               a)

               kontrollid teel:

                           i)

                           tee liik, st kas tegemist on kiirtee, riigimaantee või kõrvalteega ning kontrollitud sõiduki registreerimisriik, et vältida diskrimineerimist;

                           ii)

                           sõidumeeriku liik, analoog- või digitaalne sõidumeerik;

               b)

               kontrollid ettevõtjate valdustes:

                           i)

                           veo liik, st piiriülene või riigisisene vedu, kauba- või reisijatevedu, omal kulul või rendi või tasu eest korraldatav vedu;

                           ii)

                           ettevõtja autopargi suurus;

                           iii)

                           sõidumeeriku liik, analoog- või digitaalne sõidumeerik.

         Nimetatud statistilised andmed esitatakse komisjonile iga kahe aasta tagant ja avaldatakse aruandes.
   Liikmesriikide pädevad asutused säilitavad eelmise aasta kohta kogutud andmeid.
   Juhtide eest vastutavad ettevõtjad säilitavad üks aasta neile kontrollasutuste poolt edastatud dokumente, tulemusi ja muid asjakohaseid andmeid kontrollide kohta, mis on teostatud ettevõtjate kohta nende valdustes ja/või nende juhtide kohta teel.
   Punktides a ja b nimetatud kategooriate mõistete nõutava edasise täpsustamise kehtestab komisjon vastavalt artikli 12 lõikes 2 nimetatud menetlusele.
   Artikkel 4
   Kontrollid teel
   1.   Teedel korraldatakse kontrolle eri kohtades mis tahes ajal ja need hõlmavad piisavalt suure osa teedevõrgust, et raskendada kontrollpunktidest kõrvalehoidmist.
   2.   Liikmesriigid tagavad:

               a)

               olemasolevatel ja kavandatavatel teedel või nende läheduses piisaval hulgal kontrollpunktide olemasolu ning, et vajadusel saaks tanklaid ja teisi kiirteede ääres asuvaid ohutuid kohti kasutada kontrollpunktidena;

               b)

               kontrollide korraldamise juhusliku rotatsiooni süsteemi alusel ja nõuetekohast geograafilist tasakaalu arvestades.

         3.   Teedel korraldatavate kontrollide objektiks on I lisa A-osas sätestatud asjaolud. Kontrollid võivad vajadusel keskenduda teatud spetsiifilisele asjaolule.
   4.   Piiramata artikli 9 lõike 2 kohaldamist, ei tohi teedel korraldatavate kontrollide puhul esineda diskrimineerimist. Eelkõige ei tohi kontrolli teostavad ametnikud diskrimineerida järgmistel alustel:

               a)

               sõiduki registreerimisriik;

               b)

               juhi elukohariik;

               c)

               ettevõtja asukohariik;

               d)

               sõidu algus- ja sihtpunkt;

               e)

               sõidumeeriku liik, analoog- või digitaalne sõidumeerik.

         5.   Kontrolliametnikule tuleb esitada:

               a)

               peamiste kontrollitavate asjaolude nimekiri vastavalt I lisa A-osale;

               b)

               standardkontrollvarustus vastavalt II lisale.

         6.   Kui mõnes teises liikmesriigis registreeritud sõiduki juhile teel korraldatud kontroll on andnud põhjust uskuda, et juht on pannud toime rikkumisi, mida kontrolli käigus ei ole võimalik vajalike andmete puudumise tõttu kindlaks teha, abistavad asjaomaste liikmesriikide pädevad asutused üksteist olukorra selgitamisel.
   Artikkel 5
   Kooskõlastatud kontrollid
   Liikmesriigid korraldavad vähemalt kuus korda aastas kooskõlastatud operatsioone, et kontrollida teel määruste (EMÜ) nr 3820/85 ja 3821/85 kohaldamisalasse kuuluvaid juhte ja sõidukeid. Selliseid operatsioone viivad läbi korraga kahe või enama liikmesriigi kontrolliasutused, kellest igaüks tegutseb oma territooriumil.
   Artikkel 6
   Kontrollid ettevõtjate valdustes
   1.   Kontrollide korraldamisel ettevõtjate valdustes võetakse arvesse eri transpordiliikidega ja ettevõtjatega varem saadud kogemusi. Viimatinimetatud kontrolle korraldatakse ka juhul, kui teel on tuvastatud määruste (EMÜ) nr 3820/85 või (EMÜ) nr 3821/85 tõsiseid rikkumisi.
   2.   Ettevõtjate valdustes korraldatavad kontrollid hõlmavad I lisa A- ja B-osas nimetatud asjaolusid.
   3.   Kontrolliametnikule tuleb esitada:

               a)

               tähtsamate kontrollitavate asjaolude nimekiri vastavalt I lisa A- ja B-osale;

               b)

               teatud standardkontrollvarustus vastavalt II lisale.

         4.   Liikmesriigi kontrolliametnikud võtavad kontrollimise käigus arvesse kogu teavet, mille on kooskõlas artikli 7 lõikega 1 mõne teise liikmesriigi määratud kontaktide eest vastutav ametiasutus edastanud asjaomase ettevõtja tegevuse kohta selles teises liikmesriigis.
   5.   Lõigetes 1 kuni 4 sätestatud eesmärkidel võrdsustatakse need pädevate asutuste territooriumil korraldatud kontrollid, mille aluseks on kõnealuste asutuste taotlusel ettevõtjate poolt esitatud asjaomased dokumendid, ettevõtjate valdustes korraldatud kontrollidega.
   Artikkel 7
   Ühendusesisesed kontaktid
   1.   Liikmesriigid määravad asutuse, kelle ülesanded on järgmised:

               a)

               artikli 5 alusel võetavate meetmete teiste liikmesriikide samalaadsete asutustega kooskõlastamise tagamine;

               b)

               iga kahe aasta tagant statistiliste aruannete edastamine komisjonile määruse (EMÜ) nr 3820/85 artikli 16 lõike 2 alusel;

               c)

               otsene vastutus teiste liikmesriikide pädevate asutuste abistamise eest vastavalt artikli 4 lõikele 6.

         Asutus on esindatud artikli 12 lõikes 1 osutatud komitees.
   2.   Liikmesriigid teavitavad komisjoni selle asutuse määramisest ja komisjon edastab asjaomase teabe teistele liikmesriikidele.
   3.   Liikmesriikide vahelist andmete, kogemuste ja teabe vahetust tuleb aktiivselt edendada, esmajoones – kuid mitte ainuüksi – artikli 12 lõikes 1 osutatud komitee ning vajadusel komisjoni poolt kooskõlas artikli 12 lõikes 2 osutatud menetlusega määratud asjaomase asutuse kaudu.
   Artikkel 8
   Teabevahetus
   1.   Määruse (EMÜ) nr 3820/85 artikli 17 lõike 3 ja määruse (EMÜ) nr 3821/85 artikli 19 lõike 3 kohaselt vastastikku kättesaadavaks tehtavat teavet vahetatavad selleks komisjonile kooskõlas artikli 7 lõikega 2 teatavaks tehtud määratud asutused:

               a)

               vähemalt üks kord iga kuue kuu jooksul pärast käesoleva direktiivi jõustumist;

               b)

               üksikjuhtudel liikmesriigi eritaotluse korral.

         2.   Liikmesriigid püüavad sisse seada elektroonilise teabevahetuse süsteemid. Komisjon määratleb kooskõlas artikli 12 lõikes 2 osutatud menetlusega ühtse tõhusa teabevahetuse meetodi.
   Artikkel 9
   Riskiastme hindamise süsteem
   1.   Liikmesriigid võtavad ettevõtjate jaoks kasutusele riskiastme hindamise süsteemi, mis põhineb üksikute ettevõtjate poolt toime pandud määruste (EMÜ) nr 3820/85 või (EMÜ) nr 3821/85 rikkumiste arvul ja raskusastmel. Komisjon toetab liikmesriikidevahelist dialoogi, et julgustada riskiastme hindamise süsteemide vahelist ühtsust.
   2.   Kõrge riskiastmega ettevõtjaid kontrollitakse rangemini ja sagedamini. Sellise süsteemi kriteeriume ja üksikasjalikke rakenduseeskirju arutatakse artiklis 12 osutatud komitees eesmärgiga luua teabevahetuse süsteem heade tavade kohta.
   3.   Määruse (EMÜ) nr 3820/85 ja (EMÜ) nr 3821/85 rikkumiste esialgne nimistu on sätestatud III lisas.
   Suuniste andmiseks määruste (EMÜ) nr 3820/85 ja (EMÜ) nr 3821/85 rikkumiste raskuste üle otsustamisel võib komisjon vajaduse korral ja kooskõlas artikli 12 lõikes 2 osutatud menetlusega teha algatusi suuniste kehtestamiseks rikkumiste üldise liigitamise kohta, jagades rikkumised kategooriatesse vastavalt nende raskusastmele.
   Kõige raskemate rikkumiste kategooria peaks sisaldama neid rikkumisi, mille puhul määruste (EMÜ) nr 3820/85 ja (EMÜ) nr 3821/85 asjakohaste sätete mitte täitmine tekitab kõrge surma või raske kehavigastuse riski.
   Artikkel 10
   Aruandlus
   1. maiks 2009 esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande, milles analüüsitakse tõsiste rikkumiste eest liikmesriikide õigusaktides kehtestatud karistusi.
   Artikkel 11
   Head tavad
   1.   Kooskõlas artikli 12 lõikes 2 osutatud menetlusega kehtestab komisjon suunised heade kontrolli teostamise tavade kohta.
   Need suunised avaldatakse iga kahe aasta tagant koostatavas komisjoni aruandes.
   2.   Liikmesriigid korraldavad vähemalt korra aastas ühiseid koolitusprogramme heade tavade kohta ja aitavad kaasa oma vastava ühendusesiseste kontaktide eest vastutava ametiasutuse vähemalt ühe korra aastas toimuvale personalivahetusele teiste liikmesriikide asjaomaste asutustega.
   3.   Komisjon koostab vastavalt artikli 12 lõikes 2 osutatud menetlusele elektroonilise ja väljatrükitava vormi, mida kasutatakse juhul, kui sõidukijuht on viibinud määruse (EMÜ) nr 3821/85 artikli 15 lõike 7 esimese lõigu esimeses taandes nimetatud haigus- või põhipuhkusel või kui sõidukijuht on selle ajavahemiku piires juhtinud sõidukit, mis ei kuulu määruse (EMÜ) nr 3820/85 kohaldamisalasse.
   4.   Liikmesriigid tagavad, et kontrolliametnikud saavad oma ülesannete täitmiseks nõuetekohase koolituse.
   Artikkel 12
   Komiteemenetlus
   1.   Komisjoni abistab määruse (EMÜ) nr 3821/85 artikli 18 lõike 1 alusel loodud komitee.
   2.   Sellele lõikele viitamisel kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7, võttes arvesse nimetatud otsuse artiklit 8.
   Tähtajaks otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõike 6 tähenduses määratakse kolm kuud.
   3.   Komitee kehtestab oma töökorra.
   Artikkel 13
   Rakendusmeetmed
   Ühe liikmesriigi taotlusel või omal algatusel võtab komisjon vastavalt artikli 12 lõikes 2 osutatud menetlusele vastu rakendusmeetmed, millega järgitakse ühte järgmistest eesmärkidest:

               a)

               edendada ühist lähenemist selle direktiivi rakendamiseks;

               b)

               edendada kontrolliasutuste vahelist ühtset lähenemisviisi ja määruse (EMÜ) nr 3820/85 ühtlustatud tõlgendamist erinevate kontrolliasutuste poolt;

               c)

               lihtsustada dialoogi transpordisektori ja kontrolliasutuste vahel.

         Artikkel 14
   Läbirääkimised kolmandate riikidega
   Pärast käesoleva direktiivi jõustumist alustab ühendus käesoleva direktiiviga samaväärsete eeskirjade kohaldamiseks läbirääkimisi asjaomaste kolmandate riikidega.
   Kuni läbirääkimiste lõpetamiseni lülitavad liikmesriigid andmed kolmandatest riikidest pärit sõidukite kontrollimise kohta teabesse, mille nad edastavad komisjonile vastavalt määruse (EMÜ) nr 3820/85 artikli 16 lõikele 2.
   Artikkel 15
   Lisade ajakohastamine
   Muudatused, mis on vajalikud lisas esitatud nõuete kohandamiseks heade tavade arenguga, võetakse vastu vastavalt artikli 12 lõikes 2 osutatud menetlusele.
   Artikkel 16
   Ülevõtmine
   1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 1. aprillil 2007. Nad edastavad komisjonile viivitamata nimetatud sätete teksti ning nende sätete ja käesoleva direktiivi sätete vahelise vastavustabeli.
   Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga hõlmatud valdkonnas vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusaktide teksti.
   Artikkel 17
   Kehtetuks tunnistamine
   1.   Direktiiv 88/599/EMÜ tunnistatakse käesolevaga kehtetuks.
   2.   Kehtetuks tunnistatud direktiivile tehtud viiteid tõlgendatakse viidetena käesolevale direktiivile.
   Artikkel 18
   Jõustumine
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 19
   Adressaadid
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Strasbourg, 15. märts 2006

            Euroopa Parlamendi nimel

            president

         J. BORRELL FONTELLES

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         H. WINKLER

      (1)  ELT C 241, 28.9.2004, lk 65.

      (2)  Euroopa Parlamendi 20. aprilli 2004. aasta arvamus (ELT C 104 E, 30.4.2004, lk 385), nõukogu 9. detsembri 2004. aasta ühine seisukoht (ELT C 63 E, 15.3.2005, lk 1) ja Euroopa Parlamendi 13. aprilli 2005. aasta seisukoht (ELT C 33 E, 9.2.2006, lk 415). Euroopa Parlamendi 2. veebruari 2006. aasta õigusloomega seotud resolutsioon ja nõukogu 2. veebruari 2006. aasta otsus.

      (3)  EÜT L 370, 31.12.1985, lk 1. Määrust on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2003/59/EÜ (ELT L 226, 10.9.2003, lk 4).

      (4)  EÜT L 370, 31.12.1985, lk 8. Määrust on viimati muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 432/2004 (ELT L 71, 10.3.2004, lk 3).

      (5)  EÜT L 80, 23.3.2002, lk 35.

      (6)  EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.

      (7)  ELT L 102,11.4.2006, lk 1.

      (8)  EÜT L 325, 29.11.1988, lk 55. Direktiivi on muudetud määrusega (EÜ) nr 2135/98 (EÜT L 274, 9.10.1998, lk 1).

      I LISA
      A-osa
      KONTROLLID TEEDEL
      Teedel korraldatavate kontrollide puhul kontrollitakse üldiselt järgmisi asjaolusid:

                  1)

                  ööpäevast ja iganädalast sõiduaega, vaheaegu ning ööpäevast ja iganädalast puhkeperioodi; samuti eelnevate päevade salvestuslehti, mis peavad sõidukis olema kooskõlas määruse (EMÜ) nr 3821/85 artikli 15 lõikega 7, ja/või samal ajavahemikul juhikaardile ja/või sõidumeeriku mällu vastavalt käesoleva direktiivi II lisale salvestatud andmeid ja/või väljatrükke;

                  2)

                  määruse (EMÜ) nr 3821/85 artikli 15 lõikes 7 osutatud ajavahemiku jooksul igat sõiduki lubatud maksimaalkiiruse ületamist, s.t iga perioodi, mis ületab ühte minutit, mille jooksul sõiduk on ületanud kiirust 90 km/uh (N3 kategooria sõidukite puhul) või 105 km/h (M3 kategooria sõidukite puhul), kusjuures N3 ja M3 kategooriad on määratletud nõukogu 6. veebruari 1970. aasta direktiivi 70/156/EMÜ (liikmesriikide mootorsõidukite ja nende haagiste tüübikinnitusega seotud õigusaktide ühtlustamise kohta) (1) II lisa A-osas;

                  3)

                  vajadusel sõidumeeriku salvestuste alusel sõiduki poolt maksimaalselt viimase 24 tunni jooksul, mil sõidukit kasutati, saavutatud kiirust;

                  4)

                  sõidumeeriku nõuetekohast töötamist (sõidumeeriku ja/või juhikaardi ja/või salvestuslehtede võimaliku väärkasutuse kindlakstegemine) või vajadusel määruse (EMÜ) nr 3820/85 artikli 14 lõikes 5 nimetatud dokumentide olemasolu sõidukis;

            B-osa
      KONTROLLID ETTEVÕTJATE VALDUSTES
      Lisaks A-osale, kontrollitakse ettevõtjate valdustes korraldatavate kontrollide puhul:

                  1)

                  iganädalasi puhkeperioode ja nende puhkeperioodide vahelisi sõiduaegu;

                  2)

                  kahenädalase sõiduaja piirangu jälgimist;

                  3)

                  salvestuslehti, salvestusseadet, juhikaardi andmeid ja väljatrükke.

            Rikkumise tuvastamisel võivad liikmesriigid vajadusel kontrollida transpordiahela teiste rikkumisele kihutajate ja kaasaaitajatega, nt saatjate, ekspedeerijate või alltöövõtjate võimalikku kaasvastutust; seejuures tuleb ka kontrollida, kas veoteenuste osutamiseks sõlmitud lepingud võimaldavad täita määruste (EMÜ) nr 3820/85 ja (EMÜ) nr 3821/85 sätteid.

         (1)  EÜT L 42, 23.2.1970, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2006/28/EÜ (ELT L 65, 7.3.2006, lk 27).

      II LISA
      Kontrolle teostavate üksuste standardvarustus
      Liikmesriigid tagavad, et I lisas nimetatud ülesandeid täitvatel kontrolle teostavatel üksustel oleks järgmine standardvarustus:

                  1)

                  varustus, mis võimaldab andmeid salvestusseadmelt ja digitaalse sõidumeerikute juhikaardilt alla laadida, lugeda ja analüüsida ja/või analüüsiks keskandmepanka üle kanda;

                  2)

                  varustus sõidumeeriku lehtede kontrollimiseks.

      III LISA
      Rikkumised
      Vastavalt artikli 9 lõikele 3, annab järgmine mittetäielik nimistu suunise selle kohta, mida vaadelda rikkumisena käesoleva direktiivi tähenduses:

                  1.

                  maksimaalse päevase, nädalase või kahenädalase sõiduaja ületamine;

                  2.

                  minimaalsest päevasest või nädalasest puhkeperioodist mittekinnipidamine;

                  3.

                  minimaalsest vaheajast mittekinnipidamine;

                  4.

                  määruse (EMÜ) nr 3821/85 nõuetega kooskõlas oleva sõidumeeriku paigutamise nõude rikkumine.

         AVALDUSED

      Tõsiste rikkumiste klassifikatsiooni asjus deklareerib komisjon oma arusaamist, et teatud maanteetransporti käsitleva sotsiaalse õigustiku ühtlustamist käsitleva õigusakti vastu sooritatud tõsiste rikkumiste hulka kuuluvad:

                  1.

                  maksimaalse päevase, kuuepäevase või kahenädalase sõiduaja ületamine 20 % võrra või rohkem;

                  2.

                  minimaalsest päevasest või nädalasest puhkeperioodist mittekinnipidamine 20 % võrra või rohkem;

                  3.

                  vaheaja minimaalsest kestusest mittekinnipidamine 33 % võrra või rohkem ja

                  4.

                  määruse (EMÜ) nr 3821/85 nõuetega kooskõlas oleva sõidumeeriku paigutamise nõude rikkumine.

            Komisjon ja liikmesriigid teevad kõik jõupingutused tagamaks, et kahe aasta jooksul pärast käesoleva direktiivi jõustumist oleksid AETRi sätted viidud vastavusse käesoleva määruse sätetega. Kui nimetatud ajavahemiku jooksul ei ole vastavusseviimiseni jõutud, teeb komisjon ettepaneku asjakohaste meetmete kohta olukorra lahendamiseks.


title: Nõukogu direktiiv 2001/88/EÜ, 23. oktoober 2001, millega muudetakse direktiivi 91/630/EMÜ, milles sätestatakse sigade kaitse miinimumnõuded

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32001L0088

Euroopa Liidu Teataja L 316 , 01/12/2001 Lk 0001 - 0004

		Nõukogu direktiiv 2001/88/EÜ,23. oktoober 2001,millega muudetakse direktiivi 91/630/EMÜ, milles sätestatakse sigade kaitse miinimumnõudedEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eelkõige selle artiklit 37,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [3]pärast konsulteerimist regioonide komiteeganing arvestades järgmist:(1) Asutamislepingule lisatud protokollis loomade kaitse ja heaolu kohta nõutakse, et ühenduse põllumajanduspoliitika kavandamisel ning rakendamisel pööravad ühendus ja liikmesriigid täit tähelepanu loomade heaolu nõuetele, respekteerides samal ajal liikmesriikide õigusnorme või haldussätteid ja tavasid, mis iseäranis käsitlevad riitusi, kultuuritraditsioone ja piirkondlikku pärandit.(2) Komisjon on esitanud nõukogu direktiivi 91/630/EMÜ [4] artikli 6 kohaselt aruande intensiivsete seakasvatussüsteemide kohta, võttes eelkõige arvesse erineva suurusega pindadel ja rühmades kasvatatud emiste heaolu, ning on teinud ettepanekud eeskirjade kohandamiseks.(3) Sead kuuluvad elusloomadena asutamislepingu I lisas esitatud toodete loetelusse.(4) Veterinaaria teaduskomitee 30. septembri 1997. aasta arvamuses on jõutud järeldusele, et sead peavad elama keskkonnas, mis vastab nende vajadusele liikuda ja ümbrust uurida, ning et sigade heaolu ohustab tõsine ruumipuudus.(5) Kui emised saavad vabalt liikuda ja nende ümbrus on mitmekesine, soovivad nad sotsiaalset läbikäimist teiste sigadega. Seepärast tuleks keelata emiste pidev pidamine individuaalsulgudes. Siiski on asjakohane anda tootjatele piisavalt aega oma tootmisrajatistes vajalike konstruktsioonimuudatuste tegemiseks.(6) Tuleb säilitada tasakaal mitmesuguste arvessevõetavate aspektide, nagu loomade heaolu ja tervise, majanduslike ja sotsiaalsete kaalutluste ning keskkonnamõju vahel.(7) Komisjon peaks esitama uue aruande, võttes arvesse täiendavaid uuringuid ja praktilisi kogemusi, et sigade heaolu rohkem parandada, eelkõige direktiiviga 91/630/EMÜ hõlmamata aspektide osas.(8) Direktiivi 91/630/EMÜ rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta kooskõlas nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusega 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused, [5]ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 91/630/EMÜ muudetakse järgmiselt.1. Artikkel 3 asendatakse järgmisega:"Artikkel 3Liikmesriigid tagavad järgmise.1. Kõik põllumajandusettevõtted vastavad järgmistele nõuetele:a) iga rühmas peetava võõrdepõrsa või tarbesea, välja arvatud paaritatud nooremise kasutatav vaba põrandapind peab olema vähemalt:Kehamass kilogrammides | m2 |Kuni 10 | 0,15 |Üle 10 kuni 20 | 0,20 |Üle 20 kuni 30 | 0,30 |Üle 30 kuni 50 | 0,40 |Üle 50 kuni 85 | 0,55 |Üle 85 kuni 110 | 0,65 |Üle 100 | 1,00 |b) nooremiste ja/või emiste rühmas pidamise korral peab igal paaritatud nooremisel olema kasutada vähemalt 1,64 m2 ja igal emisel vähemalt 2,25 m2 vaba põrandapinda; kui kõnealuseid loomi peetakse vähem kui 6-liikmelistes rühmades, tuleb vaba põrandapinda suurendada 10 %; kui kõnealuseid loomi peetakse vähemalt 40-liikmelistes rühmades, võib vaba põrandapinda vähendada 10 %.2. Põrandapinnad vastavad järgmistele nõuetele:a) paaritatud nooremiste ja tiinete emiste puhul: osa punkti 1 alapunktis b nõutud põrandapinnast, mille suurus on vähemalt 0,95 m2 nooremise kohta ja vähemalt 1,3 m2 emise kohta, peab olema sile ja jäigast materjalist ning kuni 15 % sellest peab olema ette nähtud äravooluavade jaoks;b) kui rühmas peetavate sigade puhul kasutatakse restiga betoonist põrandat:i) peab avade suurim laius olema:- 11 mm põrsaste puhul,- 14 mm võõrdepõrsaste puhul,- 18 mm tarbesigade puhul,- 20 mm paaritatud nooremiste ja emiste puhul;ii) peab resti avade minimaalne laius olema:- 50 mm põrsaste ja võõrdepõrsaste puhul ja- 80 mm tarbesigade, paaritatud nooremiste ja emiste puhul.3. On keelatud selliste rajatiste ehitamine või rajatiste ümberehitamine sellisteks, kus emiseid ja nooremiseid lõastatakse. Alates 1. jaanuarist 2006 keelatakse emiste ja nooremiste lõastamine.4) a) Emiseid ja nooremiseid peetakse rühmades ajavahemiku jooksul, mis algab nelja nädala möödumisel paaritamisest ja kestab kuni ühe nädalani enne oodatavat poegimist. Rühmasulu külgede pikkus peab olema üle 2,8 m. Kui rühma kuulub alla 6 sea, peab rühmasulu külgede pikkus olema üle 2,4 m.b) Erandina punkti a sätetest võib alla 10 emisega põllumajandusettevõttes kasvatatavaid emiseid ja nooremiseid punktis a nimetatud ajavahemiku jooksul pidada individuaalsetes sulgudes tingimusel, et nad saavad end vabalt ümber pöörata.5. Ilma et see piiraks lisas sätestatud nõudeid, peab emistel ja nooremistel olema pidevalt juurdepääs tuhnimismaterjalile, mis vastab vähemalt kõnealuse lisa asjakohastele nõuetele.6. Rühmades peetavaid emiseid ja nooremiseid tuleb sööta süsteemiga, mille puhul on tagatud, et iga siga saaks piisaval hulgal sööta, ka võistlejate kohaloleku korral.7. Kõikidele mitteimetavatele tiinetele emistele ja nooremistele tuleb nälja kustutamiseks ja närimisvajaduse rahuldamiseks anda piisav kogus mahukat või kiudainerikast sööta ning energiasööta.8. Rühmas peetavaid sigu, kes on eriti agressiivsed, keda teised sead on rünnanud või kes on haiged või vigastatud, võib ajutiselt pidada individuaalsulgudes. Sel juhul peab kasutatav individuaalsulg võimaldama loomal end hõlpsalt ümber pöörata, kui see ei ole vastuolus veterinaararsti konkreetse soovitusega.9. Punkti 1 alapunktiga b, punktidega 2, 4 ja 5 ettenähtud sätteid ning punkti 8 viimast lauset kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2003 kõikide uute või ümberehitatud või pärast kõnealust kuupäeva esimest korda kasutusele võetud seakasvatusettevõtete suhtes. Alates 1. jaanuarist 2013 kohaldatakse neid sätteid kõikide seakasvatusettevõtete suhtes.Punkti 4 alapunktiga a ettenähtud sätteid ei kohaldata seakasvatusettevõtete suhtes, kus on vähem kui kümme emist."2. Lisatakse järgmine artikkel:"Artikkel 5aLiikmesriigid tagavad, et:1. mis tahes isik, kes võtab tööle või kaasab töösse isikuid, kes peavad sigade eest hoolitsema, tagab, et loomade eest hoolitsev isik on saanud juhendid ja suunised lisa ja artikli 3 asjakohaste sätete kohta;2. asjakohased koolituskursused on kättesaadavad; sellised koolituskursused peavad keskenduma eelkõige heaoluküsimustele."3. Artikkel 6 asendatakse järgmisega:"Artikkel 61. Soovitavalt enne 1. jaanuari 2005 ning igal juhul hiljemalt 1. juuliks 2005 esitab komisjon nõukogule aruande, mis on koostatud loomade tervishoiu ja heaolu teaduskomitee arvamuse põhjal. Aruande koostamisel võetakse arvesse sotsiaal-majanduslikke ja sanitaarseid tagajärgi, mõju keskkonnale ning erinevaid ilmastikutingimusi. Samuti võetakse arvesse seakasvatuse ja lihatöötlemise meetodite ja süsteemide arengut, mis võib tõenäoliselt vähendada kirurgilise kastreerimise kasutamise vajadust. Aruandele lisatakse vajaduse korral võõrdepõrsaste ja tarbesigade heaolu suhtes kohaldatavad asjakohased õigusloomealased ettepanekud erinevate ruumivõimaluste ja põrandatüüpide mõju kohta. Nõukogu teeb nende ettepanekute kohta otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega.2. Hiljemalt 1. jaanuaril 2008 esitab komisjon nõukogule aruande, mis on koostatud loomade tervishoiu ja heaolu teaduskomitee arvamuse põhjal.Aruanne hõlmab eelkõige järgmist teavet:a) loomkoormuse, sealhulgas rühma suuruse ja loomade rühmitamise meetodite mõju sigade heaolule ja tervisele erinevates põllumajandustootmise süsteemides;b) sulu konstruktsiooni ja erinevate põrandatüüpide mõju sigade heaolule, sealhulgas tervisele, võttes arvesse erinevaid ilmastikutingimusi;c) sabade hammustamisega seotud ohutegurid ja soovitused sabade lõikamise vajaduse vähendamiseks;d) tiinete emiste rühmas pidamise süsteemi täiustamine, võttes arvesse nii eri süsteemide patoloogilisi, zooloogilisi, füsioloogilisi ja etoloogilisi aspekte ning nende mõju tervisele ja keskkonnale kui ka erinevaid ilmastikutingimusi;e) ruuminõuete, sealhulgas üksikult peetavate täiskasvanud tõukultide puhul paaritamisala kindlaksmääramine;f) tiinete emiste ning imetavate emiste lahtiselt pidamise süsteemi täiustamine, mis vastab emiste vajadustele ilma põrsaste elu ohtu seadmata;g) tarbijate käitumine ja hoiakud sealiha suhtes vastavalt loomade heaolu parandamise tasemele;h) erinevate seakasvatussüsteemide sotsiaal-majanduslikud põhjused ning nende mõju ühenduse majanduspartneritele.Vajaduse korral lisatakse aruandele asjakohased õigusloomealased ettepanekud."4. Artikkel 10 asendatakse järgmisega:"Artikkel 101. Komisjoni abistab otsusega 68/361/EMÜ [6] moodustatud alaline veterinaarkomitee, edaspidi "komitee"..2. Kui viidatakse käesolevale artiklile, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ [7] artikleid 5 ja 7.Otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikes 6 osutatud tähtajaks kehtestatakse kolm kuud.3. Komitee võtab vastu oma kodukorra.".Artikkel 21. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 1. jaanuariks 2003. Liikmesriigid teatavad neist viivitamata komisjonile.2. Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Artikkel 3Käesolev direktiiv jõustub Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Luxembourg, 23. oktoober 2001Nõukogu nimeleesistujaA. Neyts-Uyttebroeck[1] EÜT C 154 E, 29.5.2001, lk 114.[2] Euroopa Parlamendi 14. juuni 2001. aasta arvamus (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata).[3] EÜT C 221, 7.8.2001, lk 74.[4] EÜT L 340, 11.12.1991, lk 33.[5] EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.[6] EÜT L 255, 18.10.1968, lk 23.[7] EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 2003/101/EÜ, 3. november 2003, millega muudetakse nõukogu direktiivi 92/109/EMÜ narkootiliste ja psühhotroopsete ainete ebaseaduslikuks valmistamiseks kasutatavate ainete valmistamise ja turuleviimise kohtaEMPs kohaldatav tekst.

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32003L0101

Euroopa Liidu Teataja L 286 , 04/11/2003 Lk 0014 - 0016

		Komisjoni direktiiv 2003/101/EÜ,3. november 2003,millega muudetakse nõukogu direktiivi 92/109/EMÜ narkootiliste ja psühhotroopsete ainete ebaseaduslikuks valmistamiseks kasutatavate ainete valmistamise ja turuleviimise kohta(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 14. detsembri 1992. aasta direktiivi 92/109/EMÜ narkootiliste ja psühhotroopsete ainete ebaseaduslikuks valmistamiseks kasutatavate ainete valmistamise ja turuleviimise kohta, [1] mida on muudetud komisjoni direktiiviga 2001/8/EÜ, [2] eriti selle artikli 10 lõiget 3,ning arvestades järgmist:(1) Võttes arvesse ühenduse kohustusi, mis tulenevad nõukogu otsusest 90/611/EMÜ, mis käsitleb Euroopa Majandusühenduse liitumist narkootiliste ja psühhotroopsete ainete ebaseadusliku ringluse vastase Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni konventsiooniga, [3] on vaja jõustada ÜRO narkootikumide komisjoni 2001. aasta märtsis tehtud otsus äädikhappeanhüdriidi ja kaaliumpermanganaadi lülitamise kohta ÜRO 1988. aasta konventsiooni lisa 1. tabelisse.(2) Samuti on asjakohane viia direktiiv 92/109/EMÜ vastavusse nõukogu 13. detsembri 1990. aasta määrusega (EMÜ) nr 3677/90, millega kehtestatakse meetmed, et tõkestada narkootiliste ja psühhotroopsete ainete ebaseaduslikuks valmistamiseks kasutatavate teatavate ainete levikut, [4] viimati muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 1232/2002. [5](3) Kaaliumpermanganaat tuleks lisada direktiivi 92/109/EMÜ I lisa 2. kategooria ainete hulka ja arvata välja kõnealuse lisa 3. kategooriast.(4) Tagamaks et ühenduse kaubandusele ei avaldata ebasoodsat mõju, tuleks kaaliumpermanganaadile ja äädikhappeanhüdriidile kehtestada künnised.(5) Direktiivi 92/109/EÜ tuleks vastavalt muuta.(6) Käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas määruse (EMÜ) nr 3677/90 artikli 10 alusel loodud komitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 92/109/EMÜ I ja II lisa asendatakse käesoleva määruse lisa tekstiga.Artikkel 2Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 1. jaanuariks 2004. Liikmesriigid teatavad nendest viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Artikkel 3Käesolev direktiiv jõustub 20. päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 3. november 2003Komisjoni nimelkomisjoni liigeErkki Liikanen[1] EÜT L 370, 19.12.1992, lk 76.[2] EÜT L 39, 9.2.2001, lk 31.[3] EÜT L 326, 24.11.1990, lk 56.[4] EÜT L 357, 20.12.1990, lk 1.[5] EÜT L 180, 10.7.2002, lk 5.--------------------------------------------------LISA"I LISAArtikli 1 lõike 2 punktis a nimetatud lähteained1. KATEGOORIAAINE | CN-nimetus (kui see on teistsugune) | CN-kood | CASi nr |1-fenüül-2-propanoon | Fenüülatsetoon | 29143100 | 103-79-7 |N-atsetüülantraniilhape | 2-atseetamidobensoehape | 29242300 | 89-52-1 |Isosafrool (cis + trans) | | 29329100 | 120-58-1 |3,4-metüleendioksüfenüülpropaan-2-oon | 1-(1,3-bensodioksool-5-üül) propaan-2-oon | 29329200 | 4676-39-5 |Piperonaal | | 29329300 | 120-57-0 |Safrool | | 29329400 | 94-59-7 |Efedriin | | 29394100 | 299-42-3 |Pseudoefedriin | | 29394200 | 90-82-4 |Norefedriin | | ex29394900 | 14838-15-4 |Ergometriin | | 29396100 | 60-79-7 |Ergotamiin | | 29396200 | 113-15-5 |Lüsergiinhape | | 29396300 | 82-58-6 |Käesolevas kategoorias loetletud ainete, välja arvatud katiini, stereoisomeerilised vormid, kui sellised vormid on võimalikud. |Käesolevas kategoorias loetletud ainete, välja arvatud katiini, soolad, kui need ained sooli moodustavad. |2. KATEGOORIAAINE | CN-nimetus (kui see on teistsugune) | CN-kood | CASi nr |Atseetanhüdriid | | 29152400 | 108-24-7 |Fenüüläädikhape | | 29163400 | 103-82-2 |Antraniilhape | | 29224300 | 118-92-3 |Piperidiin | | 29333200 | 110-89-4 |Kaaliumpermanganaat | | 28416100 | 7722-64-7 |Käesolevas kategoorias loetletud ainete soolad, kui need ained sooli moodustavad. |3. KATEGOORIAAINE | CN-nimetus (kui see on teistsugune) | CN-kood | CASi nr |Vesinikkloriidhape (soolhape) | Vesinikkloriid | 28061000 | 7647-01-0 |Väävelhape | | 28070010 | 7664-93-9 |Tolueen | | 29023000 | 108-88-3 |Etüüleeter | Dietüüleeter | 29091100 | 60-29-7 |Atsetoon | | 29141100 | 67-64-1 |Metüületüülketoon | Butanoon | 29141200 | 78-93-3 |Käesolevas kategoorias loetletud ainete soolad, kui need ained sooli moodustavad ja kui need ei ole soolhappe ega väävelhappe soolad. |II LISAAine | Künnis |Atseetanhüdriid | 100 l |Kaaliumpermanganaat | 100 kg |Antraniilhape ja selle soolad | 1 kg |Fenüüläädikhape ja selle soolad | 1 kg |Piperidiin ja selle soolad | 0,5 kg |"--------------------------------------------------