title: Komisjoni direktiiv 2003/90/EÜ, 6. oktoober 2003, millega kehtestatakse rakendusmeetmed nõukogu direktiivi 2002/53/EÜ artikli 7 kohaldamiseks teatavate põllumajandustaimesortide kontrollimisel minimaalselt hõlmatavate tunnuste ja kontrollimise miinimumtingimuste osasEMPs kohaldatav tekst

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32003L0090

Euroopa Liidu Teataja L 254 , 08/10/2003 Lk 0007 - 0010

		Komisjoni direktiiv 2003/90/EÜ,6. oktoober 2003,millega kehtestatakse rakendusmeetmed nõukogu direktiivi 2002/53/EÜ artikli 7 kohaldamiseks teatavate põllumajandustaimesortide kontrollimisel minimaalselt hõlmatavate tunnuste ja kontrollimise miinimumtingimuste osas(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 13. juuni 2002. aasta direktiivi 2002/53/EÜ ühise põllumajandustaimesortide kataloogi kohta, [1] eriti selle artikli 7 lõike 2 punkte a ja b,ning arvestades järgmist:(1) Komisjoni 14. aprilli 1972. aasta direktiiviga 72/180/EMÜ, milles määratakse kindlaks tunnused ja miinimumtingimused põllumajandustaimesortide kontrollimiseks, [2] muudetud direktiiviga 2002/8/EÜ, [3] sätestatakse kontrollimisel minimaalselt hõlmatavad tunnused ja kontrollimise miinimumtingimused sortide liikmesriikide kataloogidesse ametlikuks vastuvõtmiseks.(2) Sortide kontrollimise tingimuste suunised teatavate liikide jaoks on andnud välja ühenduse sordiameti (CPVO) haldusnõukogu, mis on asutatud nõukogu 27. juuli 1994. aasta määrusega (EÜ) nr 2100/94 ühenduse sordikaitse kohta, [4] viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1650/2003. [5](3) Rahvusvahelisel tasemel on olemas sortide kontrollimise tingimuste suunised. Kontrollisuunised on välja töötanud Rahvusvaheline Uute Taimesortide Kaitse Liit (UPOV).(4) Direktiivi 71/180/EMÜ muudeti direktiiviga 2002/8/EÜ, et tagada järjepidevus CPVO kontrollisuuniste ja sortide kontrollitingimuste vahel ulatuses, mil CPVO on kontrollisuunised kehtestanud, ning võttes arvesse sortide vastuvõtmist liikmesriikide ametlikesse sordikataloogidesse. CPVO on sellest ajast alates välja andnud suuniseid mitmete teiste liikide kohta.(5) On asjakohane tagada CPVO kontrollisuuniste ja sortide kontrollitingimuste vaheline järjepidevus, võttes arvesse sortide vastuvõtmist liikmesriikide ametlikesse kataloogidesse.(6) Kui CPVO ei ole veel välja töötanud erisuuniseid, on asjakohane, et ühenduse süsteem põhineks UPOV kontrollisuunistel. Käesoleva direktiiviga hõlmamata liikide suhtes kohaldatakse siseriiklikku õigust.(7) Direktiiv 72/180/EMÜ tuleks seetõttu kehtetuks tunnistada.(8) Käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas alalise põllumajanduse, aianduse ja metsanduse seemnete ja paljundusmaterjali komitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 11. Liikmesriigid võtavad riiklikku kataloogi direktiivi 2002/53/EÜ artikli 3 lõike 1 tähenduses põllumajandustaimesordid, mis vastavad lõigete 2 ja 3 tingimustele.2. Eristatavuse, püsivuse ja ühtlikkuse osas kehtivad järgmised tingimused:a) I lisas loetletud liigid vastavad selles lisas loetletud ühenduse sordiameti (CPVO) haldusnõukogu "Eristatavuse, püsivuse ja ühtlikkuse protokollides" sätestatud tingimustele;b) II lisas loetletud liigid vastavad selles lisas loetletud Rahvusvahelise Uute Taimesortide Kaitse Liidu (UPOV) eristatavuse, püsivuse ja ühtlikkuse kontrolli läbiviimise suunistele.3. Viljelus- või kasutusväärtuse osas peavad sordid vastama III lisas sätestatud tingimustele, ilma et see piiraks direktiivi artikli 4 lõike 2 kohaldamist.Artikkel 2Kasutatakse kõiki sorditunnuseid artikli 1 lõike 2 punkti a tähenduses ja kõiki tunnuseid, mis on artikli 1 lõike 2 punktis a osutatud kontrollisuunistes tähistatud tärniga (*), tingimusel et tunnuse jälgimine ei ole muutunud võimatuks mõne muu tunnuse avaldumise tõttu ja et keskkonnatingimused, milles kontroll läbi viiakse, ei takista tunnuse avaldumist.Artikkel 3Liikmesriigid tagavad, et I ja II lisas loetletud liikide kontrollimise ajal täidetakse kontrollide läbiviimise miinimumnõudeid katsete kavandamise ja kasvutingimuste osas, nagu on sätestatud nendes lisades osutatud suunistes.Artikkel 4Direktiiv 72/180/EMÜ tunnistatakse kehtetuks.Artikkel 51. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 31. märtsiks 2004. Nad teatavad sellest viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga hõlmatud valdkonnas vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusaktide teksti.Artikkel 61. Kui sorte ei ole ühises põllumajandustaimesortide kataloogis käesoleva direktiivi jõustumise hetkeks heaks kiidetud ning ametlikke kontrolle alustati enne seda kuupäeva vastavalt:a) direktiivile 72/180/EMÜ või,b) sõltuvalt liigist, I lisas loetletud CPVO suunistele või II lisas loetletud UPOV suunistele,loetakse asjaomased sordid käesoleva direktiivi nõuetele vastavaks.2. Lõiget 1 kohaldatakse üksnes siis, kui katsest selgub, et sordid vastavad eeskirjadele, mis on kehtestatud kas:a) direktiivis 72/180/EMÜ või,b) sõltuvalt liigist, I lisas loetletud CPVO suunistes või II lisas loetletud UPOV suunistes.Artikkel 7Käesolev määrus jõustub seitsmendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.Artikkel 8Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 6. oktoober 2003Komisjoni nimelkomisjoni liigeDavid Byrne[1] EÜT L 193, 20.7.2002, lk 1.[2] EÜT L 108, 8.5.1972, lk 8.[3] EÜT L 37, 7.2.2002, lk 7.[4] EÜT L 227, 1.9.1994, lk 1.[5] ELT L 245, 29.9.2003, lk 28.--------------------------------------------------I LISALIIKIDE LOETELU, MIS PEAVAD VASTAMA CPVO KONTROLLISUUNISTELEPäevalill, protokoll TP-8, 31.10.2002Oder, protokoll TP-19, 27.3.2002Rukis, protokoll TP-58, 31.10.2002Nisu, protokoll TP-03/2, 27.3.2002Kõva nisu, protokoll TP-120, 27.3.2002Mais, protokoll TP-02, 15.11.2001Kartul, protokoll TP-23, 27.3.2002Nimetatud protokollide tekst on CPVO koduleheküljel (www.cpvo.eu.int).--------------------------------------------------II LISALIIKIDE LOETELU, MIS PEAVAD VASTAMA UPOV KONTROLLISUUNISTELESöödapeet, suunis TG/150/3, 4.11.1994Sookastehein, suunis TG/30/6, 12.10.1990Suur kastehein, suunis TG/30/6, 12.10.1990Valge kastehein, suunis TG/30/6, 12.10.1990Harilik kastehein, suunis TG/30/6, 12.10.1990Lapik luste, suunis TG/180/3, 4.4.2001Alaska luste, suunis TG/180/3, 4.4.2001Kerahein, suunis TG/31/8, 17.4.2002Roog-aruhein, suunis TG/39/8, 17.4.2002Lamba-aruhein, suunis TG/67/4, 12.11.1980Harilik aruhein, suunis TG/39/8, 17.4.2002Punane aruhein, suunis TG/67/4, 12.11.1980Itaalia raihein, suunis TG/4/7, 12.10.1990Karjamaa raihein, suunis TG/4/7, 12.10.1990Hübriidraihein, suunis TG/4/7, 12.10.1990Timut, suunis TG/34/6, 7.11.1984Aasnurmikas, suunis TG/33/6, 12.10.1990Valge lupiin, suunis TG/66/3, 14.11.1979Ahtalehine lupiin, suunis TG/66/3, 14.11.1979Kollane lupiin, suunis TG/66/3, 14.11.1979Lutsern, suunis TG/6/4, 21.10.1988Hall hernes, suunis TG/7/9, 4.11.1994 (ja 18.10.1996 parandus)Punane ristik, suunis TG/5/7, 4.4.2001Valge ristik, suunis TG/38/7, 9.4.2003Põlduba, suunis TG/8/6, 17.4.2002Harilik hiirehernes, suunis TG/32/6, 21.10.1988Kaalikas, suunis TG/89/6, 4.4.2001Õlirõigas, suunis TG/178/3, 4.4.2001Maapähkel, suunis TG/93/3, 13.11.1985Rüps, suunis TG/185/3, 17.4.2002Raps, suunis TG/36/6, 18.10.1996 (ja 17.4.2002 parandus)Värvisafloor, suunis TG/134/3, 12.10.1990Puuvill, suunis TG/88/6, 4.4.2001Lina, suunis TG/57/6, 20.10.1995Unimagun, suunis TG/166/3, 24.3.1999Valge sinep, suunis TG/179/3, 4.4.2001Soja, suunis TG/80/6, 1.4.1998Kaer, suunis TG/20/10, 1.10.1994Riis, suunis TG/16/4, 13.11.1985Sorgo, suunis TG/122/3, 6.10.1989Tritikale, suunis TG/121/3, 6.10.1989Nimetatud suuniste tekst on UPOV koduleheküljel (www.upov.int).--------------------------------------------------III LISATUNNUSED VILJELUS- VÕI KASUTUSVÄÄRTUSE KONTROLLIMISEKS1. Saagikus2. Resistentsus kahjulike organismide suhtes3. Reageerimine keskkonnateguritele4. KvaliteediomadusedKasutatud meetodid täpsustatakse tulemuste esitamise ajal.--------------------------------------------------


title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/139/EÜ, 25. november 2009 , kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite kohustusliku märgistuse kohta (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               9.12.2009

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 322/3

      EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2009/139/EÜ,
   25. november 2009,
   kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite kohustusliku märgistuse kohta
   (kodifitseeritud versioon)
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 95,
   võttes arvesse komisjoni ettepanekut,
   võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
   toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (2)

   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Nõukogu 14. juuni 1993. aasta direktiivi 93/34/EMÜ (kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite kohustusliku märgistuse kohta) (3) on mitmel korral oluliselt muudetud (4). Selguse ja otstarbekuse huvides tuleks kõnealune direktiiv kodifitseerida.

               (2)

               Direktiiv 93/34/EMÜ on üks mitmest üksikdirektiivist, mis kuuluvad Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. märtsi 2002. aasta direktiiviga 2002/24/EÜ (kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite tüübikinnituse kohta) (5) asendatud nõukogu 30. juuni 1992. aasta direktiivis 92/61/EMÜ sätestatud EÜ tüübikinnituse süsteemi ja millega sätestatakse kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite disaini ja ehituse tehnilised näitajad kohustusliku märgistuse osas. Need tehnilised näitajad on seotud liikmesriikide õigusaktide lähendamisega direktiivile 2002/24/EÜ, millega sätestatakse EÜ tüübikinnituse menetlus, mida tuleb kohaldada igat tüüpi sõidukitele. Sellest tulenevalt kohaldatakse käesoleva direktiivi suhtes direktiivi 2002/24/EÜ sätteid, mis kehtivad sõiduki süsteemide, osade ja eraldi seadmestike puhul.

               (3)

               Kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite kohustusliku märgistuse osas ei tohiks käesolev direktiiv takistada teatavaid liikmesriike säilitamast konkreetseid kohustuslikke ja mittediskrimineerivaid sätteid liikluseeskirja kohaldamiseks, kui need erinõuded on seotud sõidukite kasutamisega ega eelda sõidukite ehituse muutmist, mis võiks luua takistusi seoses asjaomase sõidukitüübi ühenduse tüübikinnitusega.

               (4)

               Käesolev direktiiv ei tohiks mõjutada liikmesriikide kohustusi, mis on seotud II lisa B osas esitatud direktiivide ülevõtmise ja kohaldamise tähtpäevadega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Käesolevat direktiivi kohaldatakse kõigi direktiivi 2002/24/EÜ artiklis 1 osutatud sõidukitüüpide kohustusliku märgistuse suhtes.
   Artikkel 2
   Kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite osadele EÜ tüübikinnituse andmise menetlus on kohustusliku märgistuse osas ning kõnealuste sõidukite vaba liikumist reguleerivad tingimused on sätestatud direktiivi 2002/24/EÜ II ja III peatükis.
   Artikkel 3
   Kõik vajalikud muudatused I lisa nõuete kohandamiseks tehnika arenguga võetakse vastu direktiivi 2002/24/EÜ artikli 18 lõikes 2 nimetatud korras.
   Artikkel 4
   1.   Liikmesriigid ei keeldu käesolevas direktiivis sätestatud tingimustele vastavate kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite osas kohustusliku märgistusega seotud põhjustel EÜ tüübikinnituse andmisest ega keela sellise sõiduki registreerimist, müüki ega kasutuselevõttu.
   2.   Liikmesriigid keelduvad kohustusliku märgistusega seotud põhjustel EÜ tüübikinnituse andmisest kahe- või kolmerattalise mootorsõiduki mis tahes uuele tüübile, mis ei vasta käesolevas direktiivis sätestatud tingimustele.
   3.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastu võetud siseriiklike põhiliste õigusnormide tekstid.
   Artikkel 5
   Direktiiv 93/34/EMÜ, mida on muudetud II lisa A osas loetletud direktiividega, tunnistatakse kehtetuks. See ei mõjuta liikmesriikide kohustusi, mis on seotud II lisa B osas esitatud direktiivide ülevõtmise ja kohaldamise tähtaegadega.
   Viiteid kehtetuks tunnistatud direktiivile käsitatakse viidetena käesolevale direktiivile kooskõlas III lisas esitatud vastavustabeliga.
   Artikkel 6
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Seda kohaldatakse alates 1. juunist 2010.
   Artikkel 7
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Strasbourg, 25. november 2009

            Euroopa Parlamendi nimel

            president

         J. BUZEK

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         Å. TORSTENSSON

      (1)  ELT C 77, 31.3.2009, lk 41.

      (2)  Euroopa Parlamendi 18. novembri 2008. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 10. novembri 2009. aasta otsus.

      (3)  EÜT L 188, 29.7.1993, lk 38.

      (4)  Vt II lisa A osa.

      (5)  EÜT L 124, 9.5.2002, lk 1.

      I LISA

         KAHE- VÕI KOLMERATTALISTE MOOTORSÕIDUKITE KOHUSTUSLIKU MÄRGISTUSEGA SEOTUD NÕUDED

      1.   ÜLDOSA

                  1.1.

                  Kõik sõidukid peavad saama allpool kirjeldatud andmesildi ja märgistuse. Kõnealuse andmesildi ja märgistuse peab kinnitama tootja või tootja volitatud esindaja.

            2.   TOOTJASILT

                  2.1.

                  Tootjasilt, mille näidis on esitatud 1. liites, peab olema tugevasti kinnitatud kergesti juurdepääsetavale kohale osa pinnal, mida kasutamise käigus tavaliselt ei vahetata; sellel peab olema selgesti loetavalt ja kustumiskindlalt esitatud teave järgmises järjekorras:

                              2.1.1.

                              tootja nimi;

                              2.1.2.

                              tüübikinnitusmärk, nagu on kirjeldatud direktiivi 2002/24/EÜ artiklis 8;

                              2.1.3.

                              tehasetähis (VIN-kood);

                              2.1.4.

                              statsionaarne müratase: … dB(A) … rev/min.

                  2.2.

                  Punktis 2.1.2 ette nähtud tüübikinnitusmärki, punktis 2.1.4 ette nähtud statsionaarse mürataseme väärtusi ja pöörete arvu minutis ei esitata EÜ tüübikinnituse kohustuslikus märgistuses. Need andmed peavad siiski olema kinnitatud kõigile sõidukitele, mis on valmistatud vastavalt kinnitatud tüübile.

                  2.3.

                  Tootjad võivad esitada lisateavet kohustusliku märgistuse all või kõrval, väljaspool selgesti märgitud ristkülikut, mille sisse on kantud ainult punktides 2.1.1–2.1.4 ette nähtud teave (vaata 1. liide).

            3.   TOOTJATEHASE TÄHIS
      Tootjatehase tähis on igale sõidukile tootja poolt antud struktureeritud tähemärkide kombinatsioon. Eesmärgiks on võimaldada, et kõik sõidukid oleksid tootja poolt üheti identifitseeritavad 30 aasta jooksul, ilma et selleks oleks vaja mis tahes muud teavet. Identifitseerimisel tuleb täita järgmisi nõudeid:

                  3.1.

                  tootjatehase tähis peab olema kantud tootjasildile. See peab olema numbriraudadega löödud või perforeeritud šassii või raami kergesti juurdepääsetavale kohale sõiduki paremal poolel nii, et see ei kustuks ega kahjustuks;

                              3.1.1.

                              tootjatehase tähis peab koosnema kolmest osast järgmiselt:

                                          3.1.1.1.

                                          esimene osa koosneb sõiduki tootjale antud koodist, mis võimaldab tootja identifitseerida. Kood koosneb kolmest tähemärgist (tähed või numbrid), mille määravad tootja registrijärgse asukohariigi pädevad asutused kokkuleppel Rahvusvahelise Standardiorganisatsiooni (ISO) volitusel tegutseva rahvusvahelise asutusega. Esimene tähemärk tähistab geograafilist piirkonda, teine geograafilises piirkonnas asuvat riiki ning kolmas tähemärk konkreetset tootjat. Kui tootja valmistab alla 500 sõiduki aastas, siis on kolmas tähemärk alati „9”. Kõnealuse tootja identifitseerimiseks määrab eespool nimetatud pädev asutus kindlaks ka kolmanda osa kolmanda, neljanda ja viienda tähemärgi;

                                          3.1.1.2.

                                          teine osa koosneb kuuest tähemärgist (tähed ja numbrid), mis tähistavad sõiduki üldisi omadusi (tüüp, variant ja mopeedide puhul versioon); igale omadusele võib vastata mitu tähemärki. Kui tootja ei kasuta ühte või mitut kõnealustest tähemärkidest, siis tuleb kasutamata kohad täita tootja valitud tähtede või numbritega;

                                          3.1.1.3.

                                          kolmas, kaheksast tähemärgist koosnev osa, mille neli viimast kohta on numbrid, peab koos kahe ülejäänud osaga võimaldama konkreetse sõiduki täpselt identifitseerida. Igale kasutamata kohale tuleb kaheksa tähemärgi saamiseks märkida 0;

                              3.1.2.

                              valmistajatehase tähis peab alati kui võimalik olema paigutatud ühele reale. Iga rea alguses ja lõpus peab olema märk, mis ei ole ei araabia number ega ladina suurtäht ning mida ei saa nendega segi ajada.
                              Erandina võib see tehnilistel põhjustel paikneda ka kahel real. Kuid sellisel juhul ei tohi üheski kolmest osast olla tühikuid ning iga rea alguses ja lõpus peab olema märk, mis ei ole ei araabia number ega ladina suurtäht ning mida ei saa nendega segi ajada.
                              Kõnealuse märgi võib asetada ka kolme ühel real paikneva osa vahele (punkt 3.1.1).
                              Tähemärkide vahel ei tohi olla tühikuid.

            4.   TÄHEMÄRGID

                  4.1.

                  Kõigil punktides 2 ja 3 ette nähtud märgistamistel tuleb kasutada ladina tähti ja araabia numbreid. Punktides 2.1.1, 2.1.3 ja 3 esitatud andmete puhul tuleb kasutada ladina suurtähti.

                  4.2.

                  Tootjatehase tähises:

                              4.2.1.

                              on keelatud kasutada tähti I, O ja Q, mõttekriipse, tärne ja muid erimärke;

                              4.2.2.

                              tähtede ja numbrite minimaalne kõrgus peab olema järgmine:

                                          4.2.2.1.

                                          4 mm otse šassiile, raamile või muudele samalaadsetele struktuuriosadele kantud tähemärkide puhul;

                                          4.2.2.2.

                                          3 mm tootjasildile kantud tähemärkide puhul.

         1. liide

            Tootjasildi näidis

         Allpool esitatud näidis ei mõjuta ühelgi viisil andmete tegelikku esitamist tootjasiltidel ega sildi, selle arvude või tähtede mõõtmeid. See on esitatud üksnes näitena.
         Punktis 2.3 nimetatud lisateavet võib esitada järgmisse ristkülikusse märgitud kohustusliku teabe all või kõrval.
         STELLA FABBRICA MOTOCICLI
         e3 5364
         3 G S K L M 3 A C 8 B 1 2 0 0 0 0
         80 dB(A) — 3 750 rev/min

            Seletus.

         Tootjasildi näidiselt selgub, et asjaomase sõiduki on valmistanud „Stella Fabbrica Motocicli” ning see on tüübikinnituse saanud Itaalias (e3), numbri all 5364.
         Tootjatehase tähis (3GSKLM3AC8B120000) sisaldab järgmist teavet:

                     —

                     esimene osa (3GS):
                     —   3: geograafiline piirkond (Euroopa);
                     —   G: riik geograafilises piirkonnas (Saksamaa);
                     —   S: tootja (Stella Fabbrica Motocicli);

                     —

                     teine osa (KLM3AC):
                     —   KL: sõidukitüüp;
                     —   M3: variant (sõiduki kere);
                     —   AC: versioon (sõiduki mootor);

                     —

                     kolmas osa (8B120000):

                                 —

                                 :

                                 8B12

                                 :

                                 sõiduki identifitseerimine ja tootjatähise kahe ülejäänud osa kombinatsioon;

                                 —

                                 :

                                 0000

                                 :

                                 kasutamata kohad, millele on tähemärkide üldarvu saamiseks märgitud 0.

               Statsionaarne müratase on 80 dB(A) pöörete arvu juures 3 750 rev/min.

         2. liide

            Teatis kahe- või kolmerattalise mootorsõiduki tüübi kohustusliku märgistuse kohta

         (lisatakse osa EÜ tüübikinnituse taotlusele, kui see esitatakse sõiduki EÜ tüübikinnituse taotlusest eraldi)
         Järjekorranumber (määrab taotleja): …
         Osa EÜ tüübikinnituse taotlus kahe- või kolmerattalise mootorsõidukitüübi kohustusliku märgistuse kohta peab sisaldama teavet, mis on sätestatud direktiivi 2002/24/EÜ II lisa I osa punkti A järgmistes punktides:

                     —

                     0.1;

                     —

                     0.2;

                     —

                     0.4–0.6;

                     —

                     9.3.1–9.3.3.

         3. liide
         Ametiasutuse nimi

            Kahe- või kolmerattalise mootorsõiduki tüübi kohustusliku märgistuse osa EÜ tüübikinnitustõend

            NÄIDIS

         tehnilise teenistuse … protokoll nr … kuupäev …
         Osa EÜ tüübikinnitus nr: … Laiendus nr: …

                     1.

                     Sõiduki kaubanimi või kaubamärk: …

                     2.

                     Sõidukitüüp: …

                     3.

                     Tootja nimi ja aadress: …
                     …

                     4.

                     Tootja esindaja (kui on) nimi ja aadress: …
                     …

                     5.

                     Kuupäev, mil sõiduk katsetamiseks esitati: …

                     6.

                     Osa EÜ tüübikinnitus antud / andmisest keeldutud: (1)

                     7.

                     Koht: …

                     8.

                     Kuupäev: …

                     9.

                     Allkiri: …

            (1)  Mittevajalik maha tõmmata.

      II LISA
      A   OSA

         Kehtetuks tunnistatud direktiiv koos muudatustega

      (osutatud artiklis 5)

                  Nõukogu direktiiv 93/34/EMÜ
                  (EÜT L 188, 29.7.1993, lk 38)

                  Komisjoni direktiiv 1999/25/EÜ
                  (EÜT L 104, 21.4.1999, lk 19)

                  Komisjoni direktiiv 2006/27/EÜ
                  (ELT L 66, 8.3.2006, lk 7)

                  Ainult artikkel 2 ja II lisa

            B   OSA

         Siseriiklikku õigusesse ülevõtmise ja kohaldamise tähtpäevad

      (osutatud artiklis 5)

                  Direktiiv

                  Ülevõtmise tähtpäev

                  Kohaldamise tähtpäev

                  93/34/EMÜ

                  14. detsember 1994

                  14. juuni 1995

                  1999/25/EÜ

                  31. detsember 1999

                  1. jaanuar 2000 (1)

                  2006/27/EÜ

                  31. detsember 2006 (2)

                  —

         (1)  Kooskõlas direktiivi 1999/25/EÜ artikliga 2:

         „1.   Alates 1. jaanuarist 2000 ei tohi liikmesriigid kohustusliku märgistusega seotud põhjustel

                     —

                     keelduda EÜ tüübikinnituse andmisest kahe- või kolmerattalise sõiduki tüübile,

                     —

                     keelata kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite registreerimist, müüki või kasutuselevõtmist,

               kui kohustuslik märgistus vastab nõukogu direktiivi 93/34/EMÜ (muudetud käesoleva direktiiviga) nõuetele.
         2.   Alates 1. juulist 2000 ei anna liikmesriigid EÜ tüübikinnitust ühelegi kahe- või kolmerattalise mootorsõiduki tüübile kohustusliku märgistusega seotud põhjustel, kui käesoleva direktiiviga muudetud direktiivi 93/34/EMÜ nõuded ei ole täidetud.”

         (2)  Kooskõlas direktiivi 2006/27/EÜ artikliga 5:

         „1.   Alates 1. jaanuarist 2007 ei tohi liikmesriigid käesoleva direktiiviga muudetud direktiivide […], 93/34/EMÜ, […] nõuetele vastavate kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite puhul asjaomase direktiivi sisuga seonduvatel põhjustel keelduda EÜ tüübikinnituse andmisest või keelata sellise mootorsõiduki registreerimist, müüki või kasutuselevõtmist.
         2.   Alates 1. juulist 2007 keelduvad liikmesriigid asjaomase direktiivi sisuga seonduvatel põhjustel EÜ tüübikinnituse andmisest mis tahes uut tüüpi kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukitele, mis ei vasta käesoleva direktiiviga muudetud direktiivide […], 93/34/EMÜ, […] nõuetele.”

      III LISA

         VASTAVUSTABEL

                  Direktiiv 93/34/EMÜ

                  Direktiiv 2006/27/EÜ

                  Käesolev direktiiv

                  Artiklid 1, 2 ja 3

                  Artiklid 1, 2 ja 3

                  Artikli 4 lõige 1

                  —

                  —

                  Artikli 5 lõige 1

                  Artikli 4 lõige 1

                  —

                  Artikli 5 lõige 2

                  Artikli 4 lõige 2

                  Artikli 4 lõige 2

                  Artikli 4 lõige 3

                  —

                  Artikkel 5

                  —

                  Artikkel 6

                  Artikkel 5

                  Artikkel 7

                  Lisa

                  I lisa

                  —

                  II lisa

                  —

                  III lisa


title: Nõukogu direktiiv, 17. detsember 1979, põhjavee kaitse kohta teatavatest ohtlikest ainetest lähtuva reostuse eest

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31980L0068

Euroopa Liidu Teataja L 020 , 26/01/1980 Lk 0043 - 0048 Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 15 Köide 1 Lk 0240  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 15 Köide 2 Lk 0162  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 15 Köide 2 Lk 0162  Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 15 Köide 2 Lk 0211  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 15 Köide 2 Lk 0211

		Nõukogu direktiiv,17. detsember 1979,põhjavee kaitse kohta teatavatest ohtlikest ainetest lähtuva reostuse eest(80/68/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 100 ja 235,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:vaja on viivitamata võtta meetmeid ühenduse põhjavee kaitseks reostuse, eelkõige teatavatest mürgistest, püsivatest ja bioakumuleeruvatest ainetest lähtuva reostuse eest;Euroopa ühenduste 1973. aasta keskkonnaalase tegevusprogrammiga, [4] mida täiendab 1977. aasta tegevusprogramm, [5] nähakse ette rida meetmeid põhjavee kaitsmiseks teatavate saasteainete eest;nõukogu 4. mai 1976. aasta direktiiviga 76/464/EMÜ (teatavate ühenduse veekeskkonda lastavate ohtlike ainete põhjustatava saaste kohta) [6] nähakse ette põhjavett käsitleva eraldi direktiivi rakendamine;teatavate ohtlike ainete põhjavette laskmist käsitlevate liikmesriikides juba kehtivate või ettevalmistatavate sätete erinevus võib kaasa tuua ebavõrdsed konkurentsitingimused ning seega otseselt mõjutada ühisturu toimimist; seepärast on tarvis kõnealuse valdkonna õigusakte ühtlustada, nagu on ette nähtud asutamislepingu artikliga 100;kõnealuse õigusaktide ühtlustamisega peaksid kaasnema ühenduse meetmed keskkonnakaitse ning elukvaliteedi parandamise vallas; seepärast tuleks kõnealusel eesmärgil ette näha mõningad erisätted; tuleks tugineda asutamislepingu artiklile 235, kuna selleks vajalikke volitusi ei ole asutamislepinguga ette nähtud;käesoleva direktiivi reguleerimisalast tuleks välja jätta: mõningate eraldiasetsevate elamute olmeheitvesi ning I või II loendis märgitud aineid väga väikestes kogustes ja väga madalates kontsentratsioonides sisaldavad heitmed, kuna saasteoht on väga madal ning kõnealuse heitvee heidet on raske kontrollida; välja tuleks jätta ka radioaktiivseid aineid sisaldava materjali ärajuhtimine, mida käsitletakse eraldi ühenduse õigusaktis;ühenduse põhjavee tõhusaks kaitsmiseks on tarvis I loendis märgitud ainete heidet vältida ning II loendis märgitud ainete heidet piirata;tuleks eristada ohtlike ainete otseheidet põhjavette ning tegevust, mis tõenäoliselt toob kaasa kaudse heite;välja arvatud I loendis märgitud ainete otseheite puhul, mis on automaatselt keelatud, tuleb kõik heited allutada loasüsteemile; kõnealuseid lubasid võib väljastada üksnes pärast vastuvõtva keskkonna uurimist;tuleks sätestada pärast vastuvõtva keskkonna uurimist ja eelneva loa väljaandmist tehtavad erandid reeglitest, mis keelavad I loendis sisalduvate ainete heidet põhjavette, tingimusel, et heide tehakse põhjavette, mis on püsivalt kõlbmatu mistahes muuks otstarbeks, eelkõige olme- või põllumajanduskasutuseks;ühisveevärgis kasutatavate põhjaveevarude kunstlik taastamine tuleks allutada erieeskirjadele;liikmesriikide pädevad asutused peaksid jälgima lubades sätestatud tingimuste täitmist ning heidete mõju põhjaveele;tuleks pidada nimistut I lisas märgitud ainete põhjavette juhtimise lubadest ning II loendis märgitud ainete otse põhjavette juhtimise lubadest ning nimistut põhjavee majandamiseks mõeldud kunstliku taastamise lubadest;kuivõrd Kreeka Vabariigi Euroopa ühendustega ühinemise tingimusi käsitleva akti ning asutamislepingutes tehtud muudatuste kohaselt saab Kreeka Vabariik 1. jaanuaril 1981. aastal Euroopa Majandusühenduse liikmeks, näib olevat vajalik liikmesriikidele käesoleva direktiivi täitmiseks vajalike õigusaktide jõustamiseks ettenähtud tähtaega kõnealuse riigi puhul pikendada kahelt aastalt neljale, võttes arvesse nimetatud riigi ebapiisavat tehnilist ja haldusinfrastruktuuri,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 11. Käesoleva direktiivi eesmärk on vältida põhjavee reostamist lisa I või II loendis märgitud ainete perekondadesse ja gruppidesse kuuluvate ainetega, edaspidi "I või II loendi ained", ning nii palju kui võimalik üle kontrollida või likvideerida juba aset leidnud saastamise tulemused.2. Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:a) põhjavesi – kogu vesi, mis asub maapinna all küllastusvööndis ja on otseses kokkupuutes pinnase või aluspinnasega;b) otseheide – I või II loendi ainete juhtimine põhjavette ilma perkolatsioonita läbi pinnase või aluspinnase;c) kaudne heide – I või II loendi ainete juhtimine põhjavette pärast perkolatsiooni läbi pinnase või aluspinnase;d) reostamine – inimese poolt otse või kaudselt ainete või energia juhtimine põhjavette, mille tulemusena satuvad ohtu inimeste tervis või veevarud, kahjustatakse elusressursse ja veeökosüsteemi või häiritakse muud liiki õiguspärast veekasutust.Artikkel 2Käesolevat direktiivi ei kohaldata:a) olmeheitvee heide eraldiasetsevatest elamutest, mis ei ole ühendatud kanalisatsioonisüsteemiga ning asuvad väljaspool piirkondi, mida inimtarbimiseks vee võtmise eesmärgil kaitstakse;b) heited, milles asjassepuutuva liikmesriigi pädev asutus leiab I või II loendi aineid olevat sedavõrd väikeses koguses ja kontsentratsioonis, et vastuvõtva põhjavee kvaliteedi halvenemise ohtu hetkel ega tulevikus ei ole;c) radioaktiivseid aineid sisaldava materjali heited.Artikkel 3Liikmesriigid astuvad vajalikke samme, et:a) ennetada I loendi ainete sattumist põhjavette; jab) piirata II loendi ainete sattumist põhjavette, et takistada kõnealuse vee reostamist nende ainetega.Artikkel 41. Et artikli 3 punktis a nimetatud kohustust täita, võtavad liikmesriigid järgmisi meetmeid:- keelavad igasuguse I loendi ainete otseheite,- allutavad eelnevale uurimisele kõnealuste ainete kõrvaldamise või kõrvaldamise eesmärgil kogumiskohta viimise, mis võib kaasa tuua kaudse heite. Kõnealust uurimist arvesse võttes liikmesriigid kas keelavad sellise tegevuse või annavad selleks loa, kui võetakse kõik nimetatud heite vältimiseks vajalikud tehnilised ettevaatusabinõud,- võtavad kõik vajalikuks peetavad asjakohased meetmed vältimaks I loendi ainete mistahes kaudset heidet seoses teises taandes nimetamata maapealse või maa-aluse tegevusega. Nad teevad kõnealused meetmed teatavaks komisjonile, kes seda teavet silmas pidades võib teha nõukogule ettepanekuid käesoleva direktiivi muutmiseks.2. Kui aga eelnev uurimine näitab, et põhjavesi, millesse I loendi aineid kavatsetakse lasta, on muudeks otstarveteks, eelkõige olme- või põllumajanduskasutuseks kõlbmatu, võib liikmesriik nimetatud ainete heidet lubada tingimusel, et nende olemasolu ei takista maavarade kasutamist.Kõnealuseid lube võib anda üksnes juhul, kui on võetud kõik tehnilised ettevaatusabinõud vältimaks nende ainete jõudmist teistesse veeökosüsteemidesse või teiste ökosüsteemide kahjustamist nende poolt.3. Liikmesriigid võivad pärast eelnevat uurimist anda loa heideteks, mis seonduvad geotermilistel eesmärkidel kasutatud vee tagasijuhtimisega samasse põhjaveekihti, kaevandustest ja karjääridest välja pumbatud veega või ehitustöödeks välja pumbatud veega.Artikkel 51. Et artikli 3 punktis b nimetatud kohustust täita, allutavad liikmesriigid eelnevale uurimisele:- mistahes II lisa ainete otseheite, et kõnealuseid heiteid piirata,- kõnealuste ainete kõrvaldamise või kõrvaldamise eesmärgil kogumiskohta viimise, mis võib kaasa tuua kaudse heite.Selle uurimise tulemusi arvesse võttes võivad liikmesriigid anda loa, kui võetakse kõik tehnilised ettevaatusabinõud, et vältida põhjavee reostamist nende ainetega.2. Lisaks võtavad liikmesriigid vajalikuks peetavad asjakohased meetmed piiramaks II loendi ainete mistahes kaudset heidet seoses esimeses lõikes nimetamata maapealse või maa-aluse tegevusega.Artikkel 6Olenemata artiklitest 4 ja 5 peab põhjavee majandamisega seotud kunstlikuks taastamiseks olema eriluba, mille liikmesriik väljastab iga juhtumi puhul eraldi. Kõnealune luba antakse üksnes juhul, kui ei ole põhjavee reostamise ohtu.Artikkel 7Artiklites 4 ja 5 nimetatud eelnev uurimine hõlmab asjassepuutuva piirkonna hüdrogeoloogiliste tingimuste ülevaatust, pinnase ja aluspinnase võimalikku puhastusvõimet ning heitest tulenevat põhjaveereostuse ja selle kvaliteedi muutumise ohtu ning sellega tehakse kindlaks, kas ainete heide põhjavette on keskkonna seisukohast rahuldav lahendus.Artikkel 8Liikmesriigi pädev asutus ei tohi artiklites 4, 5 ja 6 nimetatud lubasid välja anda enne, kui on kontrollitud, et põhjavee ning eelkõige selle kvaliteedi suhtes rakendatakse nõuetekohast järelevalvet.Artikkel 9Kui artikli 4 lõigete 2 või 3 või artikli 5 alusel antakse otseheite luba või kui artikli 5 alusel antakse luba heitvee ärajuhtimiseks, mis vältimatult põhjustab kaudse heite, märgitakse loas eelkõige:- heite koht,- heite viis,- olulised ettevaatusabinõud, pöörates tähelepanu eelkõige heitvees sisalduvate ainete iseloomule ja kontsentratsioonile, vastuvõtva keskkonna omadustele ning veehaardealade lähedusele, eriti joogi-, termaal- ja mineraalvee osas,- heitvees sisalduva aine lubatud maksimumkogus ühe või mitme kindlaksmääratud ajavahemiku jooksul ning asjakohased nõuded kõnealuste ainete kontsentratsiooni kohta,- abinõud, mis võimaldavad põhjavette lastavat heitvett jälgida,- vajadusel meetmed põhjavee, eelkõige selle kvaliteedi seireks.Artikkel 10Kui artikli 4 või 5 alusel antakse luba kõrvaldamiseks või kõrvaldamise eesmärgil kogumiskohta viimiseks, mis võib kaasa tuua kaudse heite, märgitakse loas eelkõige:- koht, kus kõnealune kõrvaldamine või kogumiskohta viimine toimub,- kasutatav kõrvaldamise või kogumiskohta viimise meetod,- olulised ettevaatusabinõud, pöörates tähelepanu eelkõige kõrvaldatavas või kogumiskohta viidavates heitmetes sisalduvate ainete iseloomule ja kontsentratsioonile, vastuvõtva keskkonna omadustele ning veehaardealade lähedusele, eriti joogi-, termaal- ja mineraalvee osas,- I või II loendi aineid sisaldavate heitmete lubatud maksimumkogus ühe või mitme kindlaksmääratud ajavahemiku jooksul ning võimalusel ka nende ainete kogused, ja asjakohased nõuded kõnealuste ainete kontsentratsiooni kohta,- artikli 4 lõikes 1 ja artikli 5 lõikes 1 nimetatud juhtudel tehnilised ettevaatusabinõud, mida tuleb rakendada vältimaks I loendi ainete juhtimist põhjavette ning kõnealuse vee reostamist II loendi ainetega,- vajadusel meetmed põhjavee, eelkõige selle kvaliteedi seireks.Artikkel 11Artiklites 4 ja 5 nimetatud lube võib anda üksnes piiratud ajaks ning need vaadatakse läbi hiljemalt iga nelja aasta järel. Neid võib uuendada, muuta või tühistada.Artikkel 121. Kui artiklites 4 või 5 nimetatud luba taotlev isik avaldab, et ta ei ole võimeline ettenähtud tingimusi täitma või kui nimetatud olukord on asjaomase liikmesriigi pädevale asutusele selgesti nähtav, keeldutakse loa andmisest.2. Kui loas sätestatud tingimusi ei täideta, võtab asjaomase liikmesriigi pädev asutus asjakohaseid meetmeid nende tingimuste täitmise tagamiseks; vajadusel võtab ta loa tagasi.Artikkel 13Liikmesriikide pädevad asutused jälgivad lubades sätestatud tingimuste täitmist ning heidete mõju põhjaveele.Artikkel 14I või II loendi ainete heidete osas, mis käesoleva direktiivi teatavakstegemise ajal juba toimuvad, võivad liikmesriigid ette näha artikli 21 lõikes 1 nimetatud sätete jõustumisest alates kuni nelja-aastase tähtaja, mille lõppemisel peavad kõnealused heited vastama käesolevale direktiivile.Artikkel 15Liikmesriikide pädevad asutused peavad artiklis 4 nimetatud I loendi ainete heitelubade nimistut, artiklis 5 nimetatud II loendi ainete kaudse heite lubade nimistut ning artiklis 6 nimetatud lubade nimistut.Artikkel 161. Käesoleva direktiivi rakendamiseks esitavad liikmesriigid komisjonile, kui viimane seda nõuab ning iga juhtumi puhul eraldi, kogu vajaliku teabe, eelkõige:a) artiklites 4 ja 5 nimetatud eelnevate uurimiste tulemused;b) üksikasjalikud andmed väljaantud lubade kohta;c) teostatud seire ja kontrollide tulemused;d) artiklis 15 sätestatud nimistute andmed.2. Käesoleva artikli kohaldamisel saadud infot kasutatakse ainult sel eesmärgil, milleks seda nõuti.3. Komisjon ja liikmesriikide pädevad asutused, nende ametnikud ega teised teenistujad ei tohi avaldada käesoleva direktiivi kohaldamise tulemusena neile teatavaks saanud infot, mis oma laadilt on ametisaladus.4. Lõigete 2 ja 3 sätted ei takista avaldamast üldist infot ja ülevaateid, mis ei sisalda infot üksikute ettevõtjate või ettevõtjate ühenduste kohta.Artikkel 17Heite puhul piiriülesesse põhjavette teavitab selle liikmesriigi pädev asutus, kes kavatseb loa välja anda, enne loa väljaandmist teisi asjassepuutuvaid liikmesriike. Asjassepuutuva liikmesriigi taotlusel võib enne loa väljaandmist läbi viia konsultatsioone, milles võib osaleda komisjon.Artikkel 18Käesoleva direktiivi alusel võetavate meetmete kohaldamine ei tohi mingil juhul otseselt ega kaudselt põhjustada artiklis 1 nimetatud vee reostamist.Artikkel 19Vajadusel võivad liikmesriigid üksi või ühiselt võtta rangemaid meetmeid, kui on ette nähtud käesoleva direktiiviga.Artikkel 20Nõukogu, tegutsedes komisjoni ettepanekul, võib kogemusi arvesse võttes I ja II loendi üle vaadata ning neid vajadusel täiendada, viies teatavad ained üle II loendist I loendisse.Artikkel 211. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid kahe aasta jooksul alates käesoleva direktiivi teatavakstegemisest. Nad teatavad sellest viivitamata komisjonile.Kreeka Vabariigi osas, kui see 1. jaanuaril 1981 ühineb, pikendatakse seda tähtaega aga nelja aastani.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike põhiliste õigusnormide teksti.3. Kui liikmesriik on lõikes 1 nimetatud meetmed ellu rakendanud, ei kehti selle liikmesriigi suhtes enam direktiivi 76/464/EMÜ põhjavett käsitlevad sätted.Artikkel 22Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 17. detsember 1979Nõukogu nimeleesistujaS. Barrett[1] EÜT C 37, 14.2.1978, lk 3.[2] EÜT C 296, 11.12.1978, lk 35.[3] EÜT C 283, 27.11.1978, lk 39.[4] EÜT C 112, 20.12.1973, lk 3.[5] EÜT C 139, 13.6.1977, lk 3.[6] EÜT L 129, 18.5.1976, lk 23.--------------------------------------------------LISAAINETE PEREKONDADE JA RÜHMADE LOEND II loend sisaldab üksikuid aineid, mis kuuluvad allpool järjestatud ainete perekondadesse ja rühmadesse, välja arvatud ained, mida mürgisuse, püsivuse ja bioakumulatsiooni ohu vähesuse tõttu ei peeta I loendisse sobivaks.Kõnealused ained, mis mürgisusest, püsivusest ja bioakumuleeruvusest lähtuvalt sobivad II loendisse, klassifitseeritakse II loendis.1. Halogeenorgaanilised ühendid ja ained, mis võivad vesikeskkonnas selliseid ühendeid moodustada2. Fosfororgaanilised ühendid3. Tinaorgaanilised ühendid4. Ained, millel veekeskkonnas või selle vahendusel on kantserogeensed, mutageensed või teratogeensed omadused [1]5. Elavhõbe ja selle ühendid6. Kaadmium ja selle ühendid7. Mineraalõlid ja süsivesinikud8. Tsüaniidid.AINETE PEREKONDADE JA RÜHMADE LOEND IIII loend sisaldab üksikuid aineid ning allpool loetletud ainete perekondadesse ja rühmadesse kuuluvate ainete liike, mis võivad põhjavett kahjustada.1. Järgmised metalloidid ja metallid ning nende ühendid:1. Tsink2. Vask3. Nikkel4. Kroom5. Plii6. Seleen7. Arseen8. Antimon9. Molübdeen10. Titaan11. Tina12. Baarium13. Berüllium14. Boor15. Uraan16. Vanaadium17. Koobalt18. Tallium19. Telluur20. Hõbe.2. I loendis nimetamata biotsiidid ja nende derivaadid.3. Ained, mis halvendavad põhjavee maitset ja/või lõhna ning ühendid, mis võivad põhjustada selliste ainete teket nimetatud vees ning muuta selle inimtarbimiseks kõlbmatuks.4. Mürgised ja püsivad orgaanilised silikooniühendid ning ained, mis võivad põhjustada selliste ühendite teket vees, välja arvatud bioloogiliselt kahjutud või vees kiiresti kahjutuks muutuvad ühendid ning ained.5. Anorgaanilised fosfori- ja elementaarse fosfori ühendid.6. Fluoriidid.7. Ammoniaak ja nitritid.[1] Kui mõni II loendi aine on kantserogeenne, mutageenne või teratogeenne, lisatakse see käes-oleva loendi 4. kategooriasse.--------------------------------------------------