title: Nõukogu direktiiv, 13. detsember 1977, millega täiendatakse jahutusprotsessi osas direktiivi 71/118/EMÜ värske kodulinnulihaga kauplemist mõjutavate tervishoiuprobleemide kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31978L0050

Euroopa Liidu Teataja L 015 , 19/01/1978 Lk 0028 - 0031 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 9 Lk 0146  Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 03 Köide 19 Lk 0231  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 9 Lk 0146  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 03 Köide 13 Lk 0171  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 03 Köide 13 Lk 0171

		Nõukogu direktiiv,13. detsember 1977,millega täiendatakse jahutusprotsessi osas direktiivi 71/118/EMÜ värske kodulinnulihaga kauplemist mõjutavate tervishoiuprobleemide kohta(78/50/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 43 ja 100,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse assamblee arvamust, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [2]ning arvestades, et:nõukogu 15. veebruari 1971. aasta direktiivi 71/118/EMÜ (värske kodulinnulihaga kauplemist mõjutavate tervishoiuprobleemide kohta, [3] viimati muudetud direktiiviga 75/431/EMÜ [4]), artikkel 14 sätestab, et liikmesriigid keelustavad kõnealuses artiklis osutatud meetodi kasutamise kodulinnuliha jahutamiseks;kõnealune keeld ei ole siduv 18 kuu jooksul pärast seda, kui komisjon on esitanud aruande jahutusmeetodite kohta, mida keeld ei hõlma, või hiljemalt 1. jaanuarini 1978;pärast liikmesriikidega nõu pidamist alalises veterinaarkomitees esitas komisjon nõukogule aruande, mis sätestab ettevõtet, tegevust ja kontrolli käsitlevad tingimused, millele vette kastmise teel jahutamise meetod peab vastama, et seda ei loetaks kõnealuse keelu reguleerimisalasse kuuluvaks; direktiiv põhineb kõnealuse aruande järeldustel,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 71/118/EMÜ artikkel 14 asendatakse järgmise tekstiga:"Artikkel 141. Alates 15. veebruarist 1979 keelustavad liikmesriigid värske kodulinnuliha jahutamise vette kastmise teel, välja arvatud juhul, kui seda sooritatakse vastavalt I lisa V peatüki punktides 28a ja 28b sätestatud tingimustele ning sel moel jahutatud rümbad külmutatakse või sügavkülmutatakse viivitamata.2. Liikmesriikidel tuleks lubada teha oma territooriumilt saadud ja seal turustatavate rümpade suhtes 1. jaanuaril 1978 oma territooriumil tegutsevatele ettevõtetele taotluse korral erandeid lõike 1 nõuetest. Sellised erandid ei või kehtida pärast 15. augustit 1982.Liikmesriigid ei või lõikes 1 sätestatud erandeid kasutades esitada vastuväiteid teisest liikmesriigist samadel tingimustel saadud kodulinnuliha toomise suhtes oma territooriumile.3. Liikmesriigid, kes soovivad kasutada lõikes 2 antud võimalust, teatavad sellest komisjonile ja teistele liikmesriikidele võimalikult kiiresti ja igal juhul mitte hiljem kui 15. veebruaril 1979.4. Käesolevas lõikes sätestatud eranditele tuginemise korral on I lisa X peatükis sätestatud tervisemärgi kasutamine keelatud.Lõike 2 teise lõigu rakendamiseks on liikmesriikidel õigus lubada oma territooriumile rümpasid, millel puudub I lisa X peatükis ettenähtud tervisemärk."Artikkel 2Direktiivile 71/118/EMÜ lisatakse järgmine artikkel:"Artikkel 14a1. Pärast liikmesriikidega nõu pidamist alalises veterinaarkomitees esitab komisjon nõukogule 1. jaanuariks 1980 aruande, millega võivad kaasas olla või sellele lisanduda asjakohased ettepanekud seoses järgmisega:a) rümpade hügieeni seisukohast rahuldavate jahutusmeetodite jätkuv uurimine, kusjuures aruanne käsitleb I lisa V peatüki punktides 28a ja 28b osutatud süsteemi arendamist ja muid jahutusmeetodeid, eriti neid, mille puhul kasutatakse vedelat süsinikdioksiidi ja vedelat lämmastikku, või pihustusmeetodit;b) mikrobioloogilised kontrollid – sealhulgas piirtasemete roll – ja mikrobioloogilised meetodid, mida kasutatakse kõnealuste kontrollide puhul järgmiste näitajate kontrollimiseks:i) I lisa V peatüki punktides 28a ja 28b osutatud sukeljahutuse protsessi hügieenitase; jaii) kogu tapaprotsess alates hetkest, kui lind saabub tapamajja kuni pakendamisetapini või, kui see on asjakohane, hetkeni, kui rümp tapamajast välja viiakse;c) hüdratatsioon – sealhulgas selle piirtaseme rolli hindamine – sukeljahutusseadmete hügieenikontrolli parameetrina.2. Pärast liikmesriikidega nõu pidamist alalises veterinaarkomitees esitab komisjon nõukogule 15. oktoobriks 1978 aruande, millega võivad kaasas olla ettepanekud konkreetsete hügieenitingimuste kohta, mille juures võib I lisa V peatüki punktides 28a ja 28b sätestatud tingimustele vastavat menetlust kohaldada rümpadele, mida ei külmutata ega sügavkülmutata viivitamata.3. Nõukogu võtab üksmeelselt otsuse lõikes 1 osutatud komisjoni ettepanekute suhtes 12 kuu jooksul alates ettepanekute esitamisest ja enne 31. detsembrit 1978 lõikes 2 osutatud ettepanekute suhtes."Artikkel 3Direktiivi 71/118/EMÜ I lisa V peatükile lisatakse järgmised punktid:"28a. Rümbad, mille puhul rakendatakse sukeljahutust vastavalt punktis 28b kirjeldatud meetodile, tuleb vahetult pärast siseelundite eemaldamist pihustamise teel põhjalikult pesta ja viivitamata sukeljahutada. Pihustamise peab läbi viima seadmetega, mis pesevad tõhusalt nii rümpade sise- kui välispindu.Rümpade puhul, mis kaaluvad:- kuni 2,5 kilogrammi, tuleb ühe rümba kohta kasutada vähemalt 1,5 liitrit vett,- vahemikus 2,5 kilogrammi kuni 5 kilogrammi, tuleb ühe rümba kohta kasutada vähemalt 2,5 liitrit vett,- 5 kilogrammi või enam, tuleb ühe rümba kohta kasutada vähemalt 3,5 liitrit vett.28b. Sukeljahutuse protsess peab vastama järgmistele nõuetele:a) rümbad peavad läbima ühe või enama veemahuti või jää ja vee mahuti, mille sisu pidevalt uuendatakse. Lubatud on üksnes süsteem, mille puhul toimub rümpade pidev mehaaniline edasilükkamine vastuvoolu läbi vee;b) mahutis või mahutites oleva vee temperatuur rümpade sisenemis- ja väljumiskohtades mõõdetuna ei või ületada vastavalt +16°C ja +4°C;c) seda tuleb läbi viia selliselt, et XII peatükis nimetatud temperatuur saavutatakse võimalikult lühikese ajaga;d) punktis a osutatud jahutusprotsessi käigus peab minimaalne veevool olema- 2,5 liitrit rümba kohta, mis kaalub kuni 2,5 kilogrammi,- 4 liitrit rümba kohta, mis kaalub vahemikus 2,5 kilogrammi kuni 5 kilogrammi,- 6 liitrit rümba kohta, mis kaalub 5 kilogrammi või rohkem.Kui kasutatakse mitut mahutit, tuleb puhta vee sissevoolu ja kasutatud vee väljavoolu igas mahutis reguleerida nii, et see rümpade liikumissuunas pidevalt kahaneks, puhas vesi jaotatakse mahutite vahel selliselt, et vee vool läbi viimase mahuti ei oleks väiksem, kui:- 1 liiter rümba kohta, mis kaalub kuni 2,5 kilogrammi,- 1,5 liitrit rümba kohta, mis kaalub vahemikus 2,5 kilogrammi kuni 5 kilogrammi,- 2 liitrit rümba kohta, mis kaalub 5 kilogrammi või rohkem.Nende koguste arvutamisel ei tohi arvestada algselt mahutite täitmiseks kasutatud vett;e) rümbad ei tohi jääda seadme esimesse osasse või esimesse mahutisse kauemaks kui pooleks tunniks või seadme ülejäänud osasse või teis(tess)e mahuti(te)sse kauemaks kui see on vältimatu.Tuleb võtta kõik vajalikud ettevaatusabinõud, et tagada protsessi katkemise korral esimeses lõigus sätestatud üleminekuaja järgimine.Kui seadmed seiskuvad, peab riiklik veterinaararst kindlaks tegema, et enne taaskäivitamist vastavad rümbad endiselt direktiivi nõuetele ja on inimtoiduks kõlblikud, või vastasel juhul tagama, et need veetakse võimalikult kiiresti punktides 1 h ja i ettenähtud tööruumidesse;f) iga seade tuleb täielikult tühjendada, puhastada ja desinfitseerida alati, kui see on vajalik tööperioodi lõpul ja vähemalt kord päevas;g) see peab olema varustatud taadeldud juhtseadmetega, mis võimaldavad täpset ja pidevat järelevalvet järgmiste näitajate mõõtmise ja jäädvustamise üle:- veetarve pihustusmeetodil pesemise käigus enne sukeljahutust,- vee temperatuur mahutis või mahutites rümpade sisenemis- ja väljumiskohtades,- vee temperatuur sukeljahutuse ajal,- rümpade arv igas eespool toodud punktis d ja punktis 28a loetletud kaaluvahemikus;h) tootjate poolt tehtud erinevate kontrollide ja katsete tulemused tuleb säilitada riiklikule veterinaararstile esitamiseks;i) kuni ühenduse mikrobioloogiliste meetodite vastuvõtmiseni vastavalt artiklile 14a hinnatakse jahutusseadmestiku õiget toimimist ja selle mõju hügieenitasemele liikmesriikides tunnustatud teaduslike mikrobioloogiliste meetoditega, enne ja pärast sukeljahutust võrreldakse rümpade kogu bakteriaalset ja enterobakteritega saastumist. Kõnealune võrdlus tuleb läbi viia seadmestiku esmakordsel kasutuselevõtmisel ja seejärel perioodiliselt, igal juhul iga kord, kui seadmetes tehakse muudatusi. Eri osade toimimist tuleb reguleerida nii, et oleks tagatud rahuldav hügieenistandard."Artikkel 4Liikmesriigid tagavad perioodi jooksul, kui kohaldatakse direktiivi 71/118/EMÜ artikli 16a punkti a teise taande kohaselt tehtud erandit, algsete seadeldiste nõuetekohase kontrollimise ja jahutusprotsesside pideva toimumise kõnealuse erandiga hõlmatud ettevõtetes.Artikkel 5Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 1. jaanuariks 1978.Artikkel 6Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 13. detsember 1977Nõukogu nimeleesistujaA. Humblet[1] EÜT C 293, 13.12.1976, lk 70.[2] EÜT C 56, 7.3.1977, lk 88.[3] EÜT L 55, 8.3.1971, lk 23.[4] EÜT L 192, 24.7.1975, lk 6.--------------------------------------------------


title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2006/122/EÜ, 12. detsember 2006 , millega muudetakse 30. korda nõukogu direktiivi 76/769/EMÜ liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta seoses teatavate ohtlike ainete ja valmististe turustamise ja kasutamise piirangutega (perfluorooktaansulfonaadid)   (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               27.12.2006

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 372/32

      EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2006/122/EÜ,
   12. detsember 2006,
   millega muudetakse 30. korda nõukogu direktiivi 76/769/EMÜ liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta seoses teatavate ohtlike ainete ja valmististe turustamise ja kasutamise piirangutega (perfluorooktaansulfonaadid)
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 95,
   võttes arvesse komisjoni ettepanekut,
   võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
   toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (2)

   ning arvestades järgmist:

               (1)

               OECD (Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsioon) ohuhinnang koostati teabe alusel, mis oli kättesaadav 2002. aasta juulis. Hinnangus jõuti järeldusele, et perfluorooktaansulfonaadid (edaspidi “PFOS”) on püsivad, bioakumuleeruvad ja imetajatele mürgised ning seetõttu annavad põhjust muretsemiseks.

               (2)

               PFOSide riski tervisele ja keskkonnale on hinnatud kooskõlas nõukogu 23. märtsi 1993. aasta määruse (EMÜ) nr 793/93 (olemasolevate ainete ohtlikkuse hindamise ja kontrolli kohta) (3) põhimõtetele. Riskihindamise tulemusena on selgunud vajadus vähendada tervise- ja keskkonnariske.

               (3)

               Samuti on konsulteeritud tervise- ja keskkonnariskide teaduskomiteega (edaspidi “SCHER”). SCHER järeldas, et PFOSid vastavad väga püsivateks, väga bioakumuleeruvateks ja mürgisteks klassifitseerimise kriteeriumidele. Samuti on PFOSidel keskkonnas kaugkande potentsiaal ja need võivad avaldada negatiivset mõju ning seetõttu vastavad need püsivate orgaaniliste saasteainete (POP) kriteeriumidele vastavalt Stockholmi konventsioonile (4). SCHER tegi kindlaks vajaduse PFOSide edasise teadusliku riskihindamise järele, nõustudes samas, et ohtude vähendamise meetmed võivad olla vajalikud, et vältida endiste kasutusviiside taasesinemist. Vastavalt SCHERile ei ilmne PFOSide praeguses olulise tähtsusega kasutuses lennundus-, pooljuhtide ja fototööstuses vastavat ohtu inimeste tervisele ja keskkonnale, kui nende keskkonda viimine ja nendega kokkupuuted töökohtadel on minimaalsed. Tuletõrje vahtkustutite puhul nõustub SCHER, et enne lõpliku otsuse vastuvõtmist tuleks hinnata ainete tervise- ja keskkonnariske. SCHER nõustub ka PFOSide kasutamise piiramisega pindamistööstuses, kui ei ole saadaval teisi meetmeid, mida võiks kohaldada, et vähendada heitmeid metalli pindamisel tunduvalt madalamale tasemele.

               (4)

               Tervise- ja keskkonnakaitse huvides näib seetõttu olevat vajalik PFOSide turustamist ja kasutamist piirata. Käesoleva direktiivi eesmärgiks on katta suurem osa kokkupuutest tulenevaid riske. Muud väiksema tähtsusega kasutusviisid ei näi olevat ohtlikud ning seega tehakse käesolevaga nende suhtes erand. Erilist tähelepanu tuleks siiski pöörata pindamisprotsessidele, kus kasutatakse PFOSe, ning seetõttu tuleb nendes protsessides vabanevaid koguseid minimeerida, kohaldades parimat võimalikku tehnikat, võttes täielikult arvesse kogu asjaomast teavet, mis on toodud parima võimaliku tehnika viitedokumendis metallide ja plastide pinnatöötlemise kohta, mis on välja töötatud kasutamiseks nõukogu 24. septembri 1996. aasta direktiivi 96/61/EÜ (saastuse kompleksse vältimise ja kontrolli kohta) (5) (IPPC direktiiv) alusel. Lisaks peaksid liikmesriigid koostama nimistud selliste kasutusviiside kohta, et saada teavet tegelike kasutatud ja keskkonda heidetud koguste kohta
                     .

               (5)

               Keskkonna kaitsmiseks tuleks piirata ka PFOSe sisaldavad pooltooteid ja tooteid. Piirang peaks hõlmama kõiki tooteid ja kaupu, millele PFOSe on tahtlikult lisatud, võttes arvesse, et PFOSe võib olla kasutatud üksnes mõnedes eraldi osades või teatud toodete ja kaupade kattekihtides, näiteks tekstiilides. Käesoleva direktiiviga tuleks piirata ainult uusi tooteid ning seda ei tuleks kohaldada juba kasutuses olevate toodete või nende edasimüümise suhtes. Siiski tuleks olemasolevad PFOSe sisaldavate tuletõrje vahtkustutite varud kindlaks teha ja nende kasutamise jätkamist tuleks lubada üksnes piiratud aja jooksul, et hoida ära võimalikku täiendavat emissiooni selliste toodete kasutamisest.

               (6)

               Et tagada lõplikult PFOSide kasutamise järkjärguline lõpetamine, peaks komisjon vaatama läbi iga käesoleva direktiivi alusel sätestatud erandi, kui uus teave kasutamise ja ohutumate alternatiivide kohta annab selleks alust. Erandi jätkumist tuleks lubada üksnes olulistes valdkondades, tingimusel et ohutumaid aineid või tehnoloogiaid, mis oleksid tehniliselt ja majanduslikult võimalikud, ei ole olemas ja PFOSide emissiooni minimeerimiseks kohaldatakse parimat võimalikku tehnikat.

               (7)

               Arvatakse, et perfluorooktaanhappel (PFOH) ja selle sooladel on sarnane riskiprofiil nagu PFOSidel, seetõttu on vaja jälgida käimasolevat riskihindamistegevust ning ohutumate alternatiivide olemasolu ja määratleda, milliseid ohtude vähendamise meetmeid, kaasa arvatud turustamise ja kasutamise piiranguid, kui see on asjakohane, tuleks Euroopa Liidu piires kohaldada.

               (8)

               Nõukogu direktiivi 76/769/EMÜ (6) tuleks vastavalt muuta.

               (9)

               Käesoleva direktiivi eesmärk on kehtestada PFOSe käsitlevad ühtlustatud sätted, millega säilitatakse siseturg, tagades samal ajal inimeste tervise ja keskkonna kaitstuse kõrge taseme asutamislepingu artikli 95 kohaselt.

               (10)

               Käesoleva direktiiviga ei piirata ühenduse õigusaktide kohaldamist, millega on töötajate kaitseks kehtestatud miinimumnõuded, nagu nõukogu 12. juuni 1989. aasta direktiiv 89/391/EMÜ töötajate töötervishoiu ja tööohutuse parandamist soodustavate meetmete kehtestamise kohta (7) ning sellel põhinevad üksikdirektiivid, eelkõige Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiiv 2004/37/EÜ töötajate kaitse kohta tööl kantserogeenide ja mutageenidega kokkupuutest tulenevate ohtude eest (kuues üksikdirektiiv nõukogu direktiivi 89/391/EMÜ artikli 16 lõike 1 tähenduses) (kodifitseeritud versioon) (8) ja nõukogu 7. aprilli 1998. aasta direktiiv 98/24/EÜ töötajate tervise ja ohutuse kaitse kohta keemiliste mõjuritega seotud ohtude eest tööl (neljateistkümnes üksikdirektiiv direktiivi 89/391/EMÜ artikli 16 lõike 1 tähenduses) (9),

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 76/769/EMÜ I lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi lisale.
   Artikkel 2
   1.   Liikmesriigid võtavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid vastu ja avaldavad need hiljemalt 27. detsembril 2007. Liikmesriigid edastavad nende normide teksti ning nende normide ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.
   Nad kohaldavad kõnealuseid meetmeid alates 27. juunist 2008.
   Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv jõustub selle Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Strasbourg, 12. Detsember 2006.

            Euroopa Parlamendi nimel

            president

         J. BORRELL FONTELLES

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         M. PEKKARINEN

      (1)  ELT C 195, 18.8.2006, lk 10.

      (2)  Euroopa Parlamendi 25. oktoobri 2006. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 11. detsembri 2006. aasta otsus.

      (3)  EÜT L 84, 5.4.1993, lk 1. Määrust on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1882/2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1).

      (4)  Nõukogu 14. oktoobri 2004. aasta otsus 2006/507/EÜ, mis käsitleb püsivate orgaaniliste saasteainete Stockholmi konventsiooni sõlmimist Euroopa Ühenduse nimel (ELT L 209, 31.7.2006, lk 1).

      (5)  EÜT L 257, 10.10.1996, lk 26. Direktiivi on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 166/2006 (ELT L 33, 4.2.2006, lk 1).

      (6)  EÜT L 262, 27.9.1976, lk 201. Direktiivi on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2005/90/EÜ (ELT L 33, 4.2.2006, lk 28).

      (7)  EÜT L 183, 29.6.1989, lk 1. Direktiivi on muudetud määrusega (EÜ) nr 1882/2003.

      (8)  ELT L 158, 30.4.2004, lk 50. Parandus ELT L 229, 29.6.2004, lk 23.

      (9)  EÜT L 131, 5.5.1998, lk 11. Direktiivi on muudetud 2003. aasta ühinemisaktiga.

      LISA
      Direktiivi 76/769/EMÜ I lisasse lisatakse järgmine punkt:

                  “52.
                  Perfluorooktaansulfonaadid
                  (PFOS)
                  C8F17SO2X
                  (X = OH, metallisool (O-M+), halogeniid, amiid ja muud derivaadid, sealhulgas polümeerid)

                              1)

                              Ei tohi turustada või kasutada ainena või komponendina valmististes sisaldusega 0,005 massiprotsenti või rohkem.

                              2)

                              Ei tohi turustada pooltoodetes või toodetes või nende osades, kui PFOSide sisaldus on 0,1 massiprotsenti või rohkem, arvutatuna PFOSe sisaldavate konstruktsiooniliselt või mikrostruktuurselt eristatavate osade massi kohta, või tekstiilis või muus kattekihiga materjalis, kui PFOSide sisaldus kattekihi materjalis on 1 μg/m2 või rohkem.

                              3)

                              Erandina ei kohaldata lõikeid 1 ja 2 järgmiste toodete ega nende tootmiseks kasutatavate ainete ja valmististe suhtes:

                                          a)

                                          valguskindlate või peegelduvate kattekihtide suhtes fotolitograafia protsessides,

                                          b)

                                          filmide, paberi või trükiplaatide puhul kasutatavate fotograafiliste kattekihtide suhtes,

                                          c)

                                          pihustusudu vähendajate suhtes mittedekoratiivsel kõvakroomimisel (VI) ja märgavate toimeainete suhtes, mida kasutatakse ohjatavates galvaanilise katmise süsteemides, kus keskkonda sattuvate PFOSide kogus on minimeeritud, kohaldades täielikult asjakohast parimat võimalikku tehnikat, mis on välja töötatud nõukogu 24. septembri 1996. aasta direktiivi 96/61/EÜ (saastuse kompleksse vältimise ja kontrolli kohta) (1) raames,

                                          d)

                                          hüdrauliliste vedelike suhtes lennunduses.

                              4)

                              Erandina lõikest 1 tohib tuletõrje vahtkustuteid, mis on turustatud enne 27. detsembrit 2006, kasutada kuni 27. juunini 2011.

                              5)

                              Lõikeid 1 ja 2 kohaldatakse, ilma et see piiraks Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta määruse (EÜ) nr 648/2004 (detergentide kohta) (2) kohaldamist.

                              6)

                              Hiljemalt 27. detsembril 2008 koostavad ja edastavad liikmesriigid komisjonile nimistu, mis sisaldab:

                                          a)

                                          protsesse, mille kohta kohaldatakse lõike 3 punktis c toodud erandit ning neis kasutatud ja neist keskkonda eralduvaid PFOSide koguseid;

                                          b)

                                          PFOSe sisaldavate tuletõrje vahtkustutite olemasolevaid varusid.

                              7)

                              Niipea, kui uus teave kasutamise üksikasjade ja ohutumate alternatiivsete ainete või tehnoloogiate kohta on kättesaadav, vaatab komisjon kõik lõike 3 punktides a kuni d toodud erandid läbi, tagamaks et:

                                          a)

                                          PFOSide kasutamine lõpetatakse järk-järgult niipea, kui ohutumate alternatiivide kasutamine on tehniliselt ja majanduslikult võimalik;

                                          b)

                                          erandit saab jätkata üksnes olulistes valdkondades, mille jaoks ohutumaid alternatiive ei ole olemas ja kui on esitatud aruanne selle kohta, mis on ohutumate alternatiivide leidmiseks ette võetud;

                                          c)

                                          PFOSide eraldumine keskkonda on minimeeritud, kohaldades parimat võimalikku tehnikat.

                              8)

                              Komisjon jälgib perfluorooktaanhappe (PFOH) ja sellega seotud ainete kasutamisega seotud käimasolevat riskihindamistegevust ning ohutumate alternatiivsete ainete või tehnoloogiate olemasolu ning esitab ettepanekud kõigi vajalike meetmete kohta kindlakstehtud riskide vähendamiseks, kaasa arvatud turustamise ja kasutamise piiramise kohta, eriti kui ohutumad alternatiivsed ained või tehnoloogiad, mis on tehniliselt ja majanduslikult võimalikud, on olemas.”

         (1)  EÜT L 257, 10.10.1996, lk 26. Direktiivi on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 166/2006 (ELT L 33, 4.2.2006, lk 1).

         (2)  ELT L 104, 8.4.2004, lk 1. Määrust on muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 907/2006 (ELT L 168, 21.6.2006, lk 5).


title: Nõukogu direktiiv, 20. detsember 1979, millega muudetakse esimest direktiivi ühiste eeskirjade kehtestamise kohta liikmesriikidevahelise kaupade autoveo teatavate liikide jaoks

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31980L0049

Euroopa Liidu Teataja L 018 , 24/01/1980 Lk 0023 - 0023 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 7 Köide 2 Lk 0119  Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 07 Köide 2 Lk 0122  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 7 Köide 2 Lk 0119  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 07 Köide 2 Lk 0203  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 07 Köide 2 Lk 0203

		Nõukogu direktiiv,20. detsember 1979,millega muudetakse esimest direktiivi ühiste eeskirjade kehtestamise kohta liikmesriikidevahelise kaupade autoveo teatavate liikide jaoks(80/49/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 75 lõiget 1,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [2]ning arvestades, et:vastavalt esimesele nõukogu 23. juuli 1962. aasta direktiivile (ühiste eeskirjade kehtestamise kohta liikmesriikidevahelise kaupade autoveo teatavate liikide jaoks), [3] viimati muudetud direktiiviga 78/175/EMÜ, [4] tuleks ette näha, et ettevõtjate omal kulul toimuvad veod vabastatakse kõikidest kvootidest ja lubadest,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Esimese nõukogu 23. juuli 1962. aasta direktiivi I lisa muudetakse järgmiselt.1. Lisatakse järgmine punkt:"11. Kaubavedu mootorsõidukitega, kui järgmised tingimused on täidetud:a) veetav kaup peab olema ettevõtja omand või vara, mille ettevõtja on müünud, ostnud, rendile andnud või rendile võtnud, tootnud, kaevandanud, töödelnud või remontinud;b) teekonna eesmärk peab olema kauba vedamine ettevõttesse või ettevõttest või kauba ettevõttesisene või -väline ümberpaigutamine ettevõtja oma tarbeks;c) sellise veo puhul kasutatavaid mootorsõidukeid peavad juhtima ettevõtja palgatud töötajad;d) kaupa vedavad sõidukid peavad kuuluma ettevõtjale või peab ettevõtja need olema järelmaksuga ostnud.Seda sätet ei kohaldata asendussõiduki kasutamise suhtes juhul, kui harilikult kasutatav sõiduk on lühiajaliselt rikkis;e) kaubavedu peab olema ettevõtjale ainult lisategevusala."2. Punktidest 11 ja 12 saavad vastavalt punktid 12 ja 13.Artikkel 2Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et liberaliseerida hiljemalt 1. juuliks 1980 artiklis 1 nimetatud veoliigid.Iga liikmesriik teatab komisjonile kolme kuu jooksul pärast käesoleva direktiivi teatavakstegemist ja hiljemalt 1. juuliks 1980 käesoleva direktiivi rakendamiseks võetud meetmed.Artikkel 3Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 20. detsember 1979Nõukogu nimeleesistujaJ. Tunney[1] EÜT C 293, 13.12.1976, lk 50.[2] EÜT C 281, 27.11.1976, lk 2.[3] EÜT 70, 6.8.1962, lk 2005/62.[4] EÜT L 54, 25.2.1978, lk 18.--------------------------------------------------


title: Nõukogu kolmas direktiiv, 19. detsember 1978, rahvusvahelises turismis toimuva impordi suhtes kohaldatavat käibemaksu ja aktsiisi käsitlevate õigusnormidega kehtestatud sätete ühtlustamise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31978L1032

Euroopa Liidu Teataja L 366 , 28/12/1978 Lk 0028 - 0030 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 9 Köide 1 Lk 0072  Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 09 Köide 1 Lk 0097  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 9 Köide 1 Lk 0072  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 09 Köide 1 Lk 0103  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 09 Köide 1 Lk 0103

		Nõukogu kolmas direktiiv,19. detsember 1978,rahvusvahelises turismis toimuva impordi suhtes kohaldatavat käibemaksu ja aktsiisi käsitlevate õigusnormidega kehtestatud sätete ühtlustamise kohta(78/1032/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 99,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse assamblee arvamust, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:üksikisikutele rahvusvahelises turismis antavate maksuvabastustega seotud meetmeid tuleks jätkata, et liikmesriikide elanikele paremini teadvustada ühisturu tegelikku olemust;liikmesriikide vahelist turismi tuleks soodustada käibemaksu- ja aktsiisivabastuste suurendamisega, kusjuures nende direktiiviga 69/169/EMÜ [4] (muudetud direktiiviga 72/230/EMÜ [5] kehtestatud summad on tegelikkuses niigi vähenenud seoses elukalliduse tõusuga ühenduses tervikuna;Euroopa arvestusühiku kasutuselevõtt Euroopa ühenduste poolt vastu võetavates maksuvabastuste valdkonna õigusaktides ei tohiks vähendada riikide vääringutes väljendatud summasid, millelt praegu maksuvabastust antakse;tuleks ühtlustada normid maksuvabastuse kohta jaemüügi etapis, vältimaks topeltmaksustamise juhtumeid, mis tulenevad praegu kehtivatest sätetest;praegust majanduslikku olukorda arvesse võttes tuleks kehtestada ajutine erand nii Taani Kuningriiki ja Iirimaale imporditava kauba ühikuväärtuse kui ka Taani Kuningriiki imporditavate veinide koguselise piirangu osas,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 69/169/EMÜ artiklit 2 muudetakse järgmiselt:a) lõige 1 asendatakse järgmisega:"1. Impordi korral kohaldatakse käibemaksu- ja aktsiisivabastust ühenduse teistest liikmesriikidest saabuvate turistide isiklikus pagasis sisalduva kauba suhtes, kui see vastab asutamislepingu artiklitele 9 ja 10, on soetatudühe liikmesriigi siseturul maksustamist reguleerivate üldnormide alusel ja ei ole kaubandusliku iseloomuga ning kauba väärtus ei ületa 180 Euroopa arvestusühikut inimese kohta.";b) lõikes 2 asendatakse kogus "30 arvestusühikut" kogusega "50 Euroopa arvestusühikut";c) lõikes 3 asendatakse kogus "125 arvestusühikut" kogusega "180 Euroopa arvestusühikut";d) lisatakse järgmised lõiked:"4. Kui lõikes 1 nimetatud turism:- hõlmab transiiti läbi kolmanda riigi territooriumi; maandumiseta ülelendu ei käsitata käesoleva direktiivi kohaldamisel siiski transiidina,- algab teise liikmesriigi territooriumi sellises osas, kus kohapeal tarbitavalt kaubalt käibemaksu ja/või aktsiisi ei võeta,peab turist suutma tõendada, et tema pagasis olev kaup on soetatud mõne liikmesriigi siseturul maksustamist käsitlevate üldnormide alusel ning selle osas ei saa taotleda käibemaksu ja/või aktsiisi tagastamist; vastasel juhul kohaldatakse artiklit 1.5. Maksust vabastatava kauba koguväärtus ei tohi mingil juhul ületada lõikes 1 või 2 sätestatud summat."Artikkel 2Direktiivi 69/169/EMÜ artiklit 4 muudetakse järgmiselt:a) lõike 1 punkti b teise taande II veerus asendatakse fraas "kokku kolm liitrit" fraasiga "kokku neli liitrit";b) lõige 2 asendatakse järgmisega:"2. Lõike 1 punktides a ja b nimetatud kauba osas ei anta maksuvabastust alla 17aastastele turistidele.Lõike 1 punktis d nimetatud kauba osas ei anta maksuvabastust alla 15aastastele turistidele.";c) lisatakse järgmised lõiked:"4. Kui artikli 2 lõikes 1 nimetatud turism:- hõlmab transiiti läbi kolmanda riigi territooriumi; maandumiseta ülelendu ei käsitata käesoleva direktiivi kohaldamisel siiski transiidina,- algab teise liikmesriigi territooriumi sellises osas, kus kohapeal tarbitavalt kaubalt käibemaksu ja/või aktsiisi ei võeta,peab turist suutma tõendada, et tema pagasis olev kaup on soetatud mõne liikmesriigi siseturul maksustamist käsitlevate üldnormide alusel ning selle osas ei saa taotleda käibemaksu ja/või aktsiisi tagastamist; vastasel juhul kohaldatakse lõike 1 I veerus sätestatud koguseid.5. Maksust vabastatava kauba kogus ei tohi mingil juhul ületada lõike 1 II veerus sätestatud koguseid."Artikkel 3Direktiivi 69/169/EMÜ artiklit 6 muudetakse järgmiselt:a) lõige 2 asendatakse järgmisega:"2. Ilma et see piiraks tollikontrolli all olevates lennujaamakauplustes müüki reguleerivate normide kohaldamist, võtavad liikmesriigid jaemüügietapi osas vajalikke meetmeid võimaldamaks lõigetes 3 ja 4 nimetatud juhtudel ja tingimustel käibemaksust vabastada liikmesriigist lahkuvate turistide isiklikus pagasis veetav kaup. Aktsiisi osas vabastust anda ei või.";b) lõike 3 kolmas lõik asendatakse järgmisega:"Liikmesriigid võivad nimetatud maksuvabastust mitte kohaldada oma residentide suhtes."Artikkel 4"Artikkel 71. Käesoleva direktiivi kohaldamisel on "Euroopa arvestusühik" (EAÜ) 21. detsembri 1977. aasta finantsmääruses [6] määratletud arvestusühik.2. EAÜ ekvivalent riigi vääringus, mida käesoleva direktiivi rakendamisel kohaldatakse, määratakse kindlaks üks kord aastas. Kasutatakse oktoobri esimese tööpäeva kursse ja fikseeritud väärtus jõustub järgmise aasta 1. jaanuaril.3. Liikmesriigid võivad artiklites 1 ja 2 nimetatud EAÜdes summade ümberarvestusel saadud riigi vääringus summasid ümardada, kui nimetatud ümardamine jääb 2 EAÜ piiresse.4. Liikmesriigid võivad lõikes 2 sätestatud iga-aastase kohandamise ajal kehtivad maksuvabastuste summad kehtima jätta, kui enne lõikes 3 nimetatud ümardamist EAÜdes väljendatud maksuvabastuse summa ümberarvestamisel ei ületaks muudatus 5 % riigi vääringus väljendatud maksuvabastusest."Artikkel 51. Erandina direktiivi 69/169/EMÜ artikli 2 lõikest 1, nagu seda on muudetud käesoleva direktiivi artikli 1 punktiga a:- võib Taani kuningriik 31. detsembrini 1981 maksuvabastust mitte kohaldada kaubale, mille ühikuväärtus ületab 135 EAÜd,- võib Iirimaa 31. detsembrini 1983 maksuvabastust mitte kohaldada kaubale, mille ühikuväärtus ületab 77 EAÜd.2. Lõikes 1 nimetatud erandite kohaldamise ajal võtavad teised liikmesriigid vajalikke meetmeid, võimaldamaks direktiivi 69/169/EMÜ artikli 6 lõike 4 sätetele vastavat maksuvabastust Taani Kuningriiki ja Iirimaale imporditavalt kaubalt, millele kõnealustes riikides maksuvabastust ei anta.3. Erandina direktiivi 69/169/EMÜ artikli 4 lõike 1 punktist b, nagu seda on muudetud käesoleva direktiivi artikli 2 punktiga a, võib Taani kuningriik veinide käibemaksu- ja aktsiisivaba importimise osas 31. detsembrini 1983 kohaldada kolmeliitrist kogusepiirangut.Artikkel 61. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud meetmed hiljemalt 1. jaanuariks 1979.2. Liikmesriigid teatavad komisjonile sätetest, mille nad käesoleva direktiivi ellurakendamiseks vastu võtavad. Komisjon teavitab sellest teisi liikmesriike.Artikkel 7Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 19. detsember 1978Nõukogu nimeleesistujaH.-D. Genscher[1] EÜT C 31, 8.2.1977, lk 5.[2] EÜT C 133, 6.6.1977, lk 44.[3] EÜT C 114, 11.5.1977, lk 33.[4] EÜT L 133, 4.6.1969, lk 6.[5] EÜT L 139, 17.6.1972, lk 28.[6] EÜT L 356, 31.12.1977, lk 1.--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv, 20. detsember 1985, millega muudetakse Hispaania ja Portugali ühinemise tõttu direktiivi 85/384/EMÜ, mis käsitleb arhitektuurialaste diplomite, tunnistuste ja muude kvalifikatsiooni tõendavate dokumentide vastastikust tunnustamist ja mis sisaldab meetmeid asutamisõiguse ja teenuste osutamise vabaduse kasutamise hõlbustamiseks

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31985L0614

Euroopa Liidu Teataja L 376 , 31/12/1985 Lk 0001 - 0001 Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 06 Köide 3 Lk 0055  Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 6 Köide 2 Lk 0130  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 06 Köide 3 Lk 0055  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 6 Köide 2 Lk 0130

		Nõukogu direktiiv,20. detsember 1985,millega muudetakse Hispaania ja Portugali ühinemise tõttu direktiivi 85/384/EMÜ, mis käsitleb arhitektuurialaste diplomite, tunnistuste ja muude kvalifikatsiooni tõendavate dokumentide vastastikust tunnustamist ja mis sisaldab meetmeid asutamisõiguse ja teenuste osutamise vabaduse kasutamise hõlbustamiseks(85/614/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Hispaania ja Portugali ühinemisakti, eriti selle artiklit 396,ning arvestades, et:Hispaania ja Portugali ühinemise tõttu tuleb teha teatavad muudatused direktiivi 85/384/EMÜ, [1] et tagada selle ühetaoline kohaldamine Hispaania Kuningriigis, Portugali Vabariigis ja muudes liikmesriikides;Hispaania ja Portugali ühinemislepingu artikli 2 lõike 3 kohaselt võivad ühenduse institutsioonid võtta enne ühinemist vastu ühinemisakti artiklis 396 nimetatud meetmed, mis jõustuvad ühinemislepingu jõustumise korral kõnealuse ühinemislepingu jõustumispäeval,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1"j) Hispaanias:- arhitekti ametlik kvalifikatsioon (título oficial de arquitecto), mille annavad välja haridus- ja teadusministeerium või ülikoolid,k) Portugalis:- diplom diploma do curso especial de arquitectura, mille annavad välja Lissaboni ja Porto kunstikoolid,- diplom diploma de arquitecto, mille annavad välja Lissaboni ja Porto kunstikoolid,- diplom diploma do curso de arquitectura, mille annavad välja Lissaboni ja Porto kunstikõrgkoolid,- diplom diploma de licenciatura em arquitectura, mille annab välja Lissaboni kunstikõrgkool,- diplom carta de curso de licenciatura em arquitectura, mille annavad välja Lissaboni tehnikaülikool ja Porto ülikool."Artikkel 2Liikmesriigid võtavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud meetmed direktiivi 85/384/EMÜ artikli 31 lõikes 1 sätestatud tähtajaks.Artikkel 3Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 20. detsember 1986Nõukogu nimeleesistujaR. Krieps[1] EÜT L 223, 21.8.1985, lk 15.--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv (EL) 2016/882, 1. juuni 2016, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2007/59/EÜ seoses keelenõuetega (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               3.6.2016

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 146/22

         KOMISJONI DIREKTIIV (EL) 2016/882,
   1. juuni 2016,
   millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2007/59/EÜ seoses keelenõuetega
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2007. aasta direktiivi 2007/59/EÜ ühenduse raudteesüsteemis vedureid ja ronge juhtivate vedurijuhtide sertifitseerimise kohta, (1) eriti selle artiklit 31,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Direktiivi 2007/59/EÜ VI lisa teatavad sätted, mis käsitlevad vedurijuhtide B1-taseme keelenõudeid, on väga konkreetsetel juhtudel, kui vedurijuhid sõidavad ainult naaberliikmesriigi piirijaama, tarbetult koormavad ja mõjutavad seeläbi piiriüleste toimingute järjepidevust.

               (2)

               Seepärast on vaja vähendada liigseid keelelisi kohustusi piiridevahelistel lõikudel ning piiriülesteks toiminguteks ettenähtud piirilähedastes jaamades, vabastades asjaomased vedurijuhid B1-taseme keelenõuetest.

               (3)

               Vabastamise eeldusena tuleks võtta piisavaid meetmeid, et tagada asjaomaste vedurijuhtide ja infrastruktuuri-ettevõtja personali vaheline suhtlus igapäevastes, halvenenud ja hädaolukordades, et vältida igasugust negatiivset mõju raudteesüsteemi ohutusele.

               (4)

               Nende vedurijuhtide jaoks, kes on saanud või saavad vedurijuhiloa vastavalt direktiivile 2007/59/EÜ enne käesoleva direktiivi ülevõtmiseks ettenähtud siseriiklike õigusnormide kohaldamise kuupäeva, tuleks ette näha üleminekumeetmed.

               (5)

               Seepärast tuleks direktiivi 2007/59/EÜ vastavalt muuta.

               (6)

               Käesolevas direktiivis sätestatud meetmed on kooskõlas direktiivi 2007/59/EÜ artikli 32 lõikes 1 osutatud komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 2007/59/EÜ VI lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi lisale.
   Artikkel 2
   Vedurijuhte, kes on saanud või saavad vedurijuhiloa vastavalt direktiivile 2007/59/EÜ enne 1. juulit 2016, peetakse vastavaks kõnealuse direktiivi nõuetele.
   Artikkel 3
   1.   Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 1. juuliks 2016. Nad edastavad kõnealuste õigus- ja haldusnormide teksti viivitamata komisjonile.
   Liikmesriigid kohaldavad neid norme alates 1. juulist 2016.
   Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud põhiliste õigus- ja haldusnormide teksti.
   3.   Käesoleva direktiivi ülevõtmise ja rakendamise kohustust ei kohaldata Küprose Vabariigi ja Malta Vabariigi suhtes seni, kuni nende territooriumile ei ole rajatud raudteesüsteemi.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

   Artikkel 5
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 1. juuni 2016

            Komisjoni nimel

            president

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  ELT L 315, 3.12.2007, lk 51.

      LISA
      Direktiivi 2007/59/EÜ VI lisa punkt 8 asendatakse järgmisega:
      „8.   KEELETESTID

                  1.

                  Vedurijuhid, kes peavad infrastruktuuri-ettevõtjaga oluliste ohutusküsimuste teemal suhtlema, peavad oskama vähemalt ühte asjaomase infrastruktuuri-ettevõtja poolt kindlaksmääratud keelt. Nende keeleoskus peab võimaldama neil aktiivselt ja tõhusalt suhelda igapäevastes, halvenenud ja hädaolukordades. Vedurijuhid peavad oskama kasutada liikluskorralduse koostalitluse tehnilises kirjelduses määratletud sõnumeid ja sidemeetodit.

                  2.

                  Selleks et täita alapunktis 1 sätestatud nõudeid, peavad vedurijuhid suutma keelt mõista (kuulates ja lugedes) ja suhelda (suuliselt ja kirjalikult) B1-tasemel vastavalt Euroopa Nõukogu koostatud Euroopa keeleõppe raamdokumendile (1).

                  3.

                  Kui tegemist on piiridevaheliste lõikudega ning piiriülesteks toiminguteks ettenähtud piirilähedaste jaamadega, võib infrastruktuuri-ettevõtja vabastada raudteeveo-ettevõtja käitatavate rongide vedurijuhid alapunktis 2 sätestatud nõuetest tingimusel, et kohaldatakse järgmist menetlust:

                              a)

                              raudteeveo-ettevõtja taotleb infrastruktuuri-ettevõtjalt asjaomaste vedurijuhtide suhtes vabastust. Selleks et tagada taotlejate õiglane ja võrdne kohtlemine, kohaldatakse kõikide vabastuse saamiseks esitatud taotluste suhtes sama hindamismenetlust, mis lisatakse raudteevõrguaruandesse;

                              b)

                              infrastruktuuri-ettevõtja annab vabastuse juhul, kui raudteeveo-ettevõtja suudab tõendada, et ta on võtnud piisavaid meetmeid, et tagada asjaomaste vedurijuhtide ja infrastruktuuri-ettevõtja personali vaheline suhtlus igapäevastes, halvenenud ja hädaolukordades, nagu on sätestatud alapunktis 1;

                              c)

                              raudteeveo-ettevõtjad ja infrastruktuuri-ettevõtjad tagavad, et asjaomane personal on kõnealustest eeskirjadest ja meetmetest teadlik ning saanud ohutuse juhtimissüsteemide raames asjakohase koolituse.“

         (1)  „Euroopa keeleõppe raamdokument. Õppimine, õpetamine ja hindamine“, 2001 (Cambridge University Press, ISBN 0–521-00531-0 – ingliskeelne versioon). Saadaval ka Cedefopi veebisaidil: http://www.cedefop.europa.eu/


title: Komisjoni direktiiv, 26. juuli 1988, millega muudetakse nõukogu direktiivi 82/471/EMÜ (teatavate loomasöötades kasutatavate toodete kohta) lisa

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31988L0485

Euroopa Liidu Teataja L 239 , 30/08/1988 Lk 0036 - 0039 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 27 Lk 0123  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 27 Lk 0123

		Komisjoni direktiiv,26. juuli 1988,millega muudetakse nõukogu direktiivi 82/471/EMÜ (teatavate loomasöötades kasutatavate toodete kohta) lisa(88/485/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 30. juuni 1982. aasta direktiivi 82/471/EMÜ teatavate loomasöötades kasutatavate toodete kohta, [1] viimati muudetud komisjoni direktiiviga 86/530/EMÜ, [2] eriti selle artiklit 6,ning arvestades, et:direktiiviga 82/471/EMÜ nähakse ette kõnealuse direktiivi lisa sisu korrapärane muutmine vastavalt teadusliku ja tehnilise arengu tulemusele;selguse huvides oleks asjakohane jaotada aminohapete ja nende soolade rühm vastavalt erinevatele aminohapetele;kahe uue lüsiinil põhineva toote uurimine on näidanud, et kõnealused tooted vastavad direktiivi 82/471/EMÜ nõuetele; seetõttu tuleks teatavatel tingimustel lubada nende toodete kasutamist loomasöödas;käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas alalise söödakomitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 82/471/EMÜ lisa muudetakse vastavalt käesoleva määruse lisale.Artikkel 2Liikmesriigid jõustavad artikli 1 järgimiseks vajalikud õigusnormid 30. juuniks 1989. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Artikkel 3Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 26. juuli 1988Komisjoni nimelasepresidentFrans Andriessen[1] EÜT L 213, 21.7.1982, lk 8.[2] EÜT L 312, 7.11.1986, lk 39.--------------------------------------------------LISAKirje 3."Aminohapped ja nende soolad"asendatakse järgmisega:"1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |Tooterühma nimetus | Toote nimetus | Söötme põhikomponendi nimetus või mikroorganismi määratlus | Toite-keskkond (nõuded, kui on) | Toodete koostis | Looma-liigid | Erisätted |3.Aminohapped ja nende soolad3.1.Metioniin | 3.1.1.Tehniliselt puhas DL-metioniin | CH3S(CH2)2 – CH(NH2)- COOH | — | DL-metioniin: vähemalt 98 % | Kõik loo-maliigid | Toote etiketil või pakendil peab olema märgitud: toote 3.1.1 puhul nimetus "DL-metioniin", toote 3.1.2 puhul "N-hüdroksümetüül-DL-metioniini dihüdraadi-tud kaltsiumsool" ja toote 3.1.3 puhul "Tsinkmetio-niin",DL-metioniini ja niiskuse sisaldus,toodete 3.1.2 ja 3.1.3 puhul loomaliigid või kategooriad. |3.1.2.Tehniliselt puhas N-hüdroksümetüül-DL-metioniini dihüdraaditud kaltsiumisool | [CH3S(CH2)2 – CH(NH-CH2OH)- COO]2Ca.2H2O | — | DL-metioniin: vähemalt 67 % Formalde-hüüd: kuni 14 % Kaltsium: vähemalt 9 % | Mäletsejalised mälet-semisea algusest |3.1.3.Tehniliselt puhas tsinkmetioniin | [CH3S(CH2)2 – CH(NH2)- COO]2Zn | — | DL-metioniin: vähemalt 80 % Tsink kuni 18,5 % |3.2.Lüsiin | 3.2.1.Tehniliselt puhas L-lüsiin | NH2 – (CH2)4 – CH(NH2)-COOH | — | L-lüsiin: vähemalt 98 % | Kõik looma-liigid | Toote etiketil või pakendil peab olema märgitud: toote 3.2.1 puhul nimetus "L-lüsiin", toote 3.2.2 puhul "L-lüsiini kontsentreeritud vedelik (alus)", toote 3.2.3 puhul "L-lüsi ini monovesi-nikkloriid", toote 3.2.4 puhul "L-lüsiini monovesi-nikkloriidi kontsentreeritud vedelik" ja toote 3.2.5 puhul "L-lüsiini sulfaat ja selle kõrvalsaadus fermentatsi-oonil"L-lüsiini ja niiskuse sisaldus. |3.2.2.L-lüsiini kontsentreeritud vedelik (alus) | NH2 – (CH2)4 – CH(NH2)-COOH | Sahharoos, melass, tärklise-tooted ja nende hüdrolüsaadid | L-lüsiin: vähemalt 60 % |3.2.3.Teniliselt puhas L-lüsiini monovesinik-kloriid | NH2 – (CH2)4 – CH(NH2)-COOH. HCl | — | L-lüsiin: vähemalt 78 % |3.2.4.L-lüsiini monovesinik-kloriidi kontsentreeritud vedelik | NH2 – (CH2)4 – CH(NH2)-COOH. HCl | Sahharoos, melass, tärklise-tooted ja nende hüdrolüsaadid | L-lüsiin: vähemalt 22,4 % |3.2.5.L-lüsiini sulfaat, mis on saadud fermen-tatsioonil Coryne-bacterium glutamicum'i | [NH2 – (CH2)4 – CH(NH2)-COOH]2. H2SO4 | Suhkrusiirup, melass, tera-vili, tärkli-setooted ja nende hüdro-lüsaadid | L-lüsiin: vähemalt 40 % |3.3.Treoniin | 3.3.1.Tehniliselt puhas | CH3 – CH(OH)- CH(NH2)-COOH | — | L-treoniin: vähemalt 98 % | Kõik loo-maliigid | Toote etiketil või pakendil peab olema märgitud: L-treoniinnimetus "L-treoniin",L-treoniini ja niiskuse sisaldus. |3.4.Trüptofaan | 3.4.1.Tehniliselt puhas L-trüptofaan | (C8H5NH)-CH2 – CH(NH2)-COOH | — | L-trüptofaan: vähemalt 98 % | Kõik loomaliigid | Toote etiketil või pakendil peab olema märgitud: nimetus "L-trüptofaan,"L-trüptofaani ja niiskuse sisaldus. |3.4.2.Tehniliselt puhas DL-trüptofaan | (C8H5NH)-CH2 – CH(NH2)-COOH | — | DL-trüptofaan: vähemalt 98 % | Kõik loomaliigid | Toote etiketil või pakendil peab olema märgitud: nimetus "DL-trüptofaan,"DL-trüptofaani ja niiskuse sisaldus." |--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 2007/53/EÜ, 29. august 2007 , millega muudetakse nõukogu direktiivi 76/768/EMÜ kosmeetikatoodete kohta nimetatud direktiivi III lisa kohandamiseks tehnika arenguga (EMPs kohaldatav tekst )

text:
               30.8.2007

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 226/19

         KOMISJONI DIREKTIIV 2007/53/EÜ,
   29. august 2007,
   millega muudetakse nõukogu direktiivi 76/768/EMÜ kosmeetikatoodete kohta nimetatud direktiivi III lisa kohandamiseks tehnika arenguga
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,
   võttes arvesse nõukogu 27. juuli 1976. aasta direktiivi 76/768/EMÜ liikmesriikides kosmeetikatoodete kohta vastuvõetud õigusaktide ühtlustamise kohta, (1) eriti selle artikli 8 lõiget 2,
   olles konsulteerinud tarbekaupade teaduskomiteega,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Fluoriühendite kasutamine on juba reguleeritud direktiivi 76/768/EMÜ III lisa 1. osas sätestatud piirangute ja tingimustega. Tarbekaupade teaduskomitee leiab, et kui alla kuue aastaste laste ainsaks fluoriidiga kokkupuute allikaks on 1 000–1 500 ppm kontsentratsiooniga hambapasta, on nende fluoroosi haigestumise oht, juhul kui nad järgivad soovitust ja sellist hambapastat kasutavad, väga väike. Seetõttu tuleks III lisa 1. osa viitenumbreid 26–43 ja viitenumbreid 47 ja 56 vastavalt muuta.

               (2)

               Seepärast tuleks direktiivi 76/768/EMÜ vastavalt muuta.

               (3)

               Käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas alalise kosmeetikatoodete komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 76/768/EMÜ III lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi lisale.
   Artikkel 2
   1.   Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 19. aprilliks 2008. Nad edastavad kõnealuste sätete teksti ning kõnealuste sätete ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.
   Liikmesriigid kohaldavad neid norme alates 19. jaanuarist 2009.
   Kui liikmesriigid need õigusnormid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või, nende normide ametliku avaldamise korral, nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud riiklike põhiliste õigusnormide teksti.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 29. august 2007

            Komisjoni nimel

            asepresident

         Günter VERHEUGEN

      (1)  EÜT L 262, 27.9.1976, lk 169. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2007/22/EÜ (ELT L 101, 18.4.2007, lk 11).
   LISA
   III lisa 1. osa viitenumbrites 26–43 ja viitenumbrites 47 ja 56 lisatakse igale kandele veerus f järgmine tekst:

      „Hambapasta, mille fluoriidisisaldus on 0,1–0,15 % ja mis ei ole märgistatud kui lastele sobimatu (näiteks „ainult täiskasvanutele”), peab kandma kohustuslikku märgistust:

         „Kuni kuueaastastele lastele: võtta herneterasuurune kogus ja puhastada hambad täiskasvanu juhendamisel, et alla neelataks võimalikult vähe hambapastat. Kui te manustate fluoriide mõnel muul moel, konsulteerige hambaarsti või arstiga.””


title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2002/33/EÜ, 21. oktoober 2002, millega muudetakse nõukogu direktiive 90/425/EMÜ ja 92/118/EMÜ loomsetele kõrvalsaadustele esitatavate tervishoiunõuete osas

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32002L0033

Euroopa Liidu Teataja L 315 , 19/11/2002 Lk 0014 - 0015

		Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2002/33/EÜ,21. oktoober 2002,millega muudetakse nõukogu direktiive 90/425/EMÜ ja 92/118/EMÜ loomsetele kõrvalsaadustele esitatavate tervishoiunõuete osasEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 152 lõike 4 punkti b,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [2]olles konsulteerinud regioonide komiteega,vastavalt asutamislepingu artiklis 251 sätestatud menetlusele [3]ning arvestades järgmist:(1) Paljudes ühenduse õigusaktides sätestatakse loomade ja inimeste terviseohutuse nõuded loomsete jäätmete töötlemiseks ja hävitamiseks ning muuks kui inimtoiduks ettenähtud loomsete saaduste tootmiseks, turuleviimiseks ja impordiks.(2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 3. oktoobri 2002. aasta määrusega (EÜ) nr 1774/2002 (milles sätestatakse muuks kui inimtoiduks ettenähtud loomsete kõrvalsaaduste sanitaareeskirjad) [4] asendati nendes õigusaktides sisaldunud eeskirjad.(3) Nimetatud uute eeskirjade arvessevõtmiseks tuleks seetõttu muuta nõukogu 26. juuni 1990. aasta direktiivi 90/425/EMÜ veterinaar- ja zootehniliste kontrollide kohta, mida kohaldatakse ühendusesiseses kaubanduses teatavate elusloomade ja toodete suhtes seoses siseturu väljakujundamisega [5] ja nõukogu 17. detsembri 1992. aasta direktiivi 92/118/EMÜ, milles sätestatakse selliste toodete ühendusesisest kaubandust ja ühendusse importimist reguleerivad loomade ja inimeste tervishoiunõuded, mille suhtes ei kohaldata direktiivi 89/662/EMÜ A lisa I peatükis ja patogeenide puhul direktiivis 90/425/EMÜ [6] osutatud ühenduse erieeskirjades sätestatud nõudeid,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 90/425/EMÜ A lisa I peatüki 1. jao seitsmes taane asendatakse järgmisega:"— Euroopa Parlamendi ja nõukogu 3. oktoobri 2002. aasta määrus (EÜ) nr 1774/2002, milles sätestatakse muuks kui inimtoiduks ettenähtud loomsete kõrvalsaaduste sanitaareeskirjad (EÜT L 273, 10.10.2002, lk 1)."Artikkel 2Direktiivi 92/118/EMÜ muudetakse järgmiselt.1. Artiklist 2 jäetakse välja punktid e ja g.2. Artiklit 3 muudetakse järgmiselt:a) esimesest taandest jäetakse välja järgmised sõnad:"samuti muuks kui inimtoiduks ettenähtud želatiinidega"b) teine taane asendatakse järgmisega:"— uute inimtoiduks ettenähtud loomsete saadustega, mille turuleviimine liikmesriigis on lubatud pärast artiklis 20 nimetatud kuupäeva, ei tohi kaubelda ega neid importida seni, kui vastavalt artikli 15 esimesele lõigule võetakse vastu otsus pärast otsusega 81/651/EMÜ loodud veterinaaria teaduskomitee hinnangut ja, vajaduse korral, arvamust raskete nakkushaiguste tegeliku levikuohu kohta, mis võib saaduse vedamise tagajärjel ohustada mitte ainult seda liiki, millest toode pärit on, vaid ka teisi liike, mis võivad olla haiguskandjad või saada haiguskoldeks või kujutada endast ohtu inimeste tervisele,".3. Artikli 10 lõike 2 punkt b asendatakse järgmisega:"b) kui II lisas ei ole sätestatud teisiti, peavad tooted pärinema ettevõtetest, mis on loetletud vastavalt artiklis 18 sätestatud korrale koostatud ühenduse loetelus,".4. I lisa muudetakse järgmiselt:a) 1., 3. ja 4. peatükk jäetakse välja;b) 5. peatükki muudetakse järgmiselt:i) pealkirjale lisatakse järgmised sõnad:"inimtoiduks ettenähtud";ii) A osast jäetakse välja järgmine:"A. kui need on ette nähtud inim- või loomatoiduks:";iii) B osa jäetakse välja;c) 6. peatükki muudetakse järgmiselt:i) pealkirjale lisatakse järgmised sõnad:"inimtoiduks ettenähtud";ii) I osa muudetakse järgmiselt:- A lõik asendatakse järgmisega:"A. Kauplemise osas tuleb esitada direktiivis 77/99/EMÜ sätestatud dokument või sertifikaat, mis tõendab, et nimetatud direktiivi nõuded on täidetud;"- lõike B punktis 1 asendatakse alapunkt a järgmisega:- "a) tooted vastavad direktiivi 80/215/EMÜ nõuetele;"d) 7. peatükist jäetakse välja II osa; jae) 8., 10. ja 12.–15. peatükid jäetakse välja.Artikkel 3Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid 30. aprillil 2003. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Artikkel 4Käesolev direktiiv jõustub Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval.Artikkel 5Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Luxembourg, 21. oktoober 2002Euroopa Parlamendi nimeleesistujaP. CoxNõukogu nimeleesistujaP. S. Møller[1] EÜT C 62 E, 27.2.2001, lk 166.[2] EÜT C 193, 10.7.2001, lk 31.[3] Euroopa Parlamendi 12. juuni 2001. aasta arvamus (EÜT C 53, 28.2.2002, lk 22), nõukogu 20. novembri 2001. aasta ühisseisukoht (EÜT C 45 E, 19.2.2002, lk 66) ja Euroopa Parlamendi 13. märtsi 2002. aasta otsus (Euroopa Ühenduste Teatajas veel avaldamata).[4] EÜT L 273, 10.10.2002, lk 1.[5] EÜT L 224, 18.8.1990, lk 29. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 92/118/EMÜ (EÜT L 62, 15.3.1993, lk 49).[6] EÜT L 62, 15.3.1993, lk 49. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni otsusega 2001/7/EÜ (EÜT L 2, 5.1.2001, lk 27).--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv, 6. juuni 1991, millega muudetakse direktiivi 82/475/EMÜ, milles sätestatakse koostisosade kategooriad, mida lubatakse kasutada lemmikloomade segasööda märgistamisel

text:
Avis juridique important

|

31991L0334

Official Journal L 184 , 10/07/1991 P. 0027 - 0027 Finnish special edition: Chapter 3 Volume 38 P. 0050  Swedish special edition: Chapter 3 Volume 38 P. 0050

KOMISJONI DIREKTIIV,6. juuni 1991,millega muudetakse direktiivi 82/475/EMÜ, milles sätestatakse koostisosade kategooriad, mida lubatakse kasutada lemmikloomade segasööda märgistamisel(91/334/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJONvõttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 2. aprilli 1979. aasta direktiivi 79/373/EMÜ segasööda turustamise kohta,1 viimati muudetud direktiiviga 90/44/EMÜ,2 eriti selle artiklit 10,ning arvestades, et:märgistamise puhul on direktiivi 79/373/EMÜ eesmärk tagada objektiivne ja täpne teave sööda koostise ja kasutamise kohta;sööda koostisosade deklaratsioon sisaldab teatavatel juhtudel olulist teavet;on osutunud vajalikuks luua kategooriad, mille põhjal on võimalik rühmitada mitmed koostisosad ühe nimetuse alla;lemmikloomatoidu märgistamiseks on kõnealuse sööda eripärast tulenevalt vaja vastu võtta erisätted;segasööda märgistamist käsitlevaid põhisätteid on muudetud direktiiviga 90/44/EMÜ; komisjoni direktiivi 82/475/EMÜ3 on vaja vastavalt kohandada;käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas alalise söödakomitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Käesolevaga asendatakse direktiivi 82/475/EMÜ artikkel 1 järgmisega:"Artikkel 1Kui direktiivi 79/373/EMÜ artikli 5c lõike 3 kohaselt võib koostisosade nimetuse asemel märkida kategooria, kuhu koostisosa kuulub, võib lemmikloomade segatoidu pakenditele, mahutitele või etikettidele märkida üksnes käesoleva direktiivi lisas loetletud kategooriaid.Artikkel 2Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 22. jaanuariks 1992. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid kõnealused normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise korra näevad ette liikmesriigid.Artikkel 3Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 6. juuni 1991Komisjoni nimelkomisjoni liigeRay MAC SHARRY1 EÜT L 86, 6.4.1979, lk 30.2 EÜT L 27, 31.1.1990, lk 35.3 EÜT L 213, 21.7.1982, lk 27.


title: Nõukogu Direktiiv, 9. november 1987, juurdepääsu kohta veeteekaubaveo-ettevõtja tegevusalale siseriiklikus ja rahvusvahelises veonduses ning selle tegevusala diplomite, tunnistuste ja muude kvalifikatsiooni tõendavate dokumentide vastastikuse tunnustamise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31987L0540

Euroopa Liidu Teataja L 322 , 12/11/1987 Lk 0020 - 0024 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 6 Köide 2 Lk 0168  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 6 Köide 2 Lk 0168

		Nõukogu direktiiv,9. november 1987,juurdepääsu kohta veeteekaubaveo-ettevõtja tegevusalale siseriiklikus ja rahvusvahelises veonduses ning selle tegevusala diplomite, tunnistuste ja muude kvalifikatsiooni tõendavate dokumentide vastastikuse tunnustamise kohta(87/540/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 75,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:transpordituru korraldamine on asutamislepingus sätestatud ühise transpordipoliitika rakendamiseks vajalik eeltingimus;veoettevõtja tegevusalale juurdepääsutingimuste koordineerimiseks kavandatavate meetmete vastuvõtmine soodustab tõenäoliselt teenuste osutamise vabaduse saavutamist ja asutamisõiguse tõhusat kasutamist;veoettevõtjate kvalifikatsiooni tõstmiseks tuleb sätestada ühiste eeskirjade kasutuselevõtmine juurdepääsu kohta veeteekaubaveo-ettevõtja tegevusalale siseriiklikus ja rahvusvahelises veonduses; tõenäoliselt aitab selline arendamine turule kindlamale alusele, kõrvaldades liigse struktuurilise võimsuse ning parandades osutatavate teenuste kvaliteeti kasutajate, veoettevõtjate ja kogu majanduse huvides;nõukogu 12. novembri 1974. aasta direktiivi 74/561/EMÜ (siseriiklike ja rahvusvaheliste vedude maanteeveo-ettevõtja tegevusalale lubamise kohta) [4] ja nõukogu 12. detsembri 1977. aasta direktiivi 77/796/EMÜ (maanteeveo-ettevõtjate ja reisijate autoveo-ettevõtjate diplomite, tunnistuste ja muude kvalifikatsiooni tõendavate dokumentide vastastikuse tunnustamise kohta ning kõnealustel ettevõtjatel asutamisvabaduse õiguse tõhusa kasutamise soodustamise kohta) [5] rakendamise tulemused on olnud rahuldavad;veeteekaubaveo-ettevõtja tegevusalale juurdepääsu eeskirjad peaksid hõlmama vähemalt veoettevõtja ametialast pädevust; liikmesriigid võivad säilitada või sätestada eeskirjad veoettevõtja hea maine ja rahandusliku seisukorra kohta;käesoleva direktiiviga kehtestatud ühistesse eeskirjadesse ei ole vaja kaasata majanduslikult ebaolulisi vedusid ning omal kulul tehtavad veod välistab juba määratlus; ilmselt on vaja sätestada nende veoettevõtjate võimalik väljaarvamine käesoleva direktiivi reguleerimisalast, kes tegutsevad ainult oma territooriumi laevatatavatel veeteedel, mis ei ole ühenduses teise liikmesriigi veeteede võrgustikuga;asutamisõiguse tõhusa kasutamise edendamiseks on vaja vastastikku tunnustada käesoleva direktiivi tegevusvaldkondade diplomeid, tunnistusi ja muid kvalifikatsiooni tõendavaid dokumente;veoettevõtja tegevusalale juurdepääsuga seoses peab vastuvõttev liikmesriik tunnustama piisava tõendina käesoleva direktiivi sätete alusel väljaantud ametialase pädevuse tunnistust;liikmesriigid, kes kehtestavad oma kodanike suhtes teatud nõudeid hea maine ja rahalise seisukorra kohta, peavad teiste liikmesriikide kodanike puhul tunnustama piisava tõendina veoettevõtja päritoluriigi või eelneva tegutsemisriigi pädeva asutuse väljastatud asjakohaseid dokumente;käesolevat direktiivi peab kohaldama ka töötajate suhtes, kes on hõlmatud nõukogu 15. oktoobri 1968 määrusega (EMÜ) nr 1612/68 töötajate liikumisvabaduse kohta ühenduses, [6] kui liikmesriigid teevad käesoleva direktiiviga kaetud tegevusalale juurdepääsu või sellel tegutsemise sõltuvaks ametialastest teadmistest ja oskustest,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:I PEATÜKKMõisted ja reguleerimisalaArtikkel 11. Juurdepääsu veeteekaubaveo-ettevõtja tegevusalale siseriiklikus ja rahvusvahelises veonduses reguleeritakse käesolevas direktiivis kehtestatud ühiste eeskirjade alusel liikmesriikide vastuvõetud sätetega.2. Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:- veeteekaubaveo-ettevõtja tegevusala — mis tahes füüsilise isiku või ettevõtja tegevus, kes veab siseveeteedel laevaga kaupu rendi või tasu eest, isegi kui see tegevus ei toimu regulaarselt,- ettevõtja — äriühingud asutamislepingu artikli 58 tähenduses ja ettevõtjate rühmad või ühistud, kelle eesmärk on saada ekspediitoritelt oma liikmetele tööd, olenemata sellest, kes need rühmad ja ühistud on juriidilised isikud või mitte.Artikkel 2Käesolevat direktiivi ei kohaldata veeteekaubaveo-ettevõtja tegevusalal tegutsevate füüsiliste isikute ega ettevõtjate suhtes, kes kasutavad laevu, mille dedveit maksimaalse süvise juures ei ületa 200 tonni.Liikmesriigid võivad kõigi või mõne veo või teatud veokategooriate puhul seda määra vähendada.Samuti ei kohaldata käesolevat direktiivi parvlaevadeliikluses tegutsevate füüsiliste isikute ega ettevõtjate suhtes.II PEATÜKKJuurdepääs tegevusalaleArtikkel 31. Füüsilised isikud või ettevõtjad, kes soovivad tegelda veeteekaubaveo-ettevõtja tegevusalal, peavad täitma ametialase pädevuse tingimust isegi siis, kui nad on ettevõtjate rühma või ühistu liikmed artikli 1 lõike 2 tähenduses või kui nad tegelevad sellel tegevusalal teise veeteeveo-ettevõtja alltöövõtjana ainult kindla aja jooksul.Kui taotleja on füüsiline isik, kes seda tingimust ei täida, võib pädev asutus sellegipoolest lubada tal tegelda veeteeveo-ettevõtja tegevusalal, kui ta näitab neile teist isikut, kes tingimust täidab ja tegelikult veooperatsioone alaliselt juhib.Kui taotleja on ettevõtja artikli 1 lõike 2 tähenduses, peab füüsilistest isikutest üks, kes ettevõtja veooperatsioone tegelikult alaliselt juhib, täitma ametialase pädevuse tingimust.2. Ametialase pädevuse tingimus on lisas loetletud ainevaldkondades sellise pädevuse omamine, nagu seda aktsepteerib iga liikmesriigi selleks nimetatud asutus või organ. Vajalikud teadmised saadakse kursustel või veeteeveo-ettevõtja saadud praktilistest kogemustest või nende mõlema abil. Liikmesriigid võivad teatud diplomiga isikud vabastada tõendite esitamisest oma teadmiste kohta lisas loetletud ainevaldkondades, mida nimetatud diplomid hõlmavad.Pärast asjaomaste teadmiste tõendamist annab esimeses lõigus nimetatud asutus või organ välja tunnistuse.3. Olles konsulteerinud komisjoniga võib liikmesriik välja arvata käesoleva direktiivi reguleerimisalast need veoettevõtjad, kes tegutsevad ainult oma territooriumi laevatatavatel veeteedel, mis ei ole ühenduses teise liikmesriigi veeteede võrgustikuga. Nende tingimuste kohaldamisest vabastatud veoettevõtja saadud praktilised kogemused ei anna õigust lõikes 2 nimetatud tunnistusele.Artikkel 41. Liikmesriigid sätestavad tingimused, mille alusel veoettevõtja tegevusalal tegeleva füüsilise isiku või artikli 3 sätetele vastava füüsilise isiku surma või töövõimetuse või teovõimetuse korral võib veoettevõtja erandina artikli 3 lõikest 1 tegutseda ajutiselt maksimaalselt ühe aasta, mida võib erilistel nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel pikendada kuni kuue kuu võrra.2. Erandina võivad liikmesriikide pädevad asutused teatud erijuhtudel lubada ettevõtjat alaliselt juhtida isikul, kes ei täida artiklis 3 nimetatud ametialase pädevuse tingimust, kuid kellel on kõnealuse ettevõtja igapäevases juhtimises vähemalt kolmeaastane praktiline kogemus.Artikkel 5Füüsilised isikud, kes tõendavad, et enne 1. juulit 1990 tegelesid nad liikmesriigis seaduslikult veeteekaubaveo-ettevõtja tegevusalal siseriiklikus või rahvusvahelises veonduses, vabastatakse artikli 3 lõikes 2 nimetatud tunnistuse saamiseks selles sätestatud tingimuste tõendamiskohustusest.Artikkel 61. Käesoleva direktiivi alusel vastuvõetud meetmete kohaselt peavad liikmesriikide pädevad asutused põhjendama kõiki oma otsuseid, kui nad lükkavad tagasi veeteekaubaveo-ettevõtja tegevusalale juurdepääsu taotluse.2. Liikmesriigid tagavad, et pädevad asutused tühistavad tegevusloa veeteekaubaveo-ettevõtja tegevusalal, kui nad leiavad, et artiklis 3 kehtestatud tingimused ei ole enam täidetud, andes vajaduse korral piisavalt aega asendaja leidmiseks.3. Liikmesriigid tagavad, et lõikes 1 ja 2 nimetatud otsustega seoses on käesolevas direktiivis nimetatud füüsilistel isikutel ja ettevõtjatel võimalus kohaste vahenditega kaitsta oma huve.III PEATÜKKDiplomite, tunnistuste ja muude kvalifikatsiooni tõendavate dokumentide vastastikune tunnustamineArtikkel 7Liikmesriigid tunnustavad artikli 3 lõike 2 teises lõigus nimetatud teise liikmesriigi väljaantud tunnistusi ametialase pädevuse piisava tõendina.Artikkel 81. Kui liikmesriik kehtestab oma kodanike suhtes teatud nõuded seoses hea maine või maksujõulisusega, peab see riik, ilma et see piiraks lõigete 2 ja 3 kohaldamist, aktsepteerima piisava tõendina teiste liikmesriikide kodanike puhul väljavõtet karistusregistrist või selle puudumisel samaväärset dokumenti, mille on väljastanud veoettevõtja päritoluriigi või eelneva tegutsemisriigi pädev kohtuorgan või haldusasutus ning mis näitab, et asjakohased tingimused on täidetud.2. Kui liikmesriik kehtestab oma kodanike suhtes teatud nõuded seoses hea mainega ja kui kõnealuste nõuete täitmist ei saa tõendada lõikes 1 nimetatud dokumendi abil, peab see riik aktsepteerima piisava tõendina teiste liikmesriikide kodanike puhul tunnistust, mille on väljastanud päritoluriigi või eelneva tegutsemisriigi pädev kohtuorgan või haldusasutus ning mis kinnitab, et asjakohased tingimused on täidetud. Kõnealused tunnistused peavad sisaldama konkreetseid andmeid, mida vastuvõttev riik peab asjakohaseks.3. Kui päritoluriik või eelnev tegutsemisriik ei ole vastavalt lõigetele 1 ja 2 nõutavat dokumenti väljastanud, võib selle dokumendi asendada vandetõotusega või pühaliku tõotusega, mille asjaomane isik annab oma päritoluriigi või eelneva tegutsemisriigi kohtuorgani või haldusasutuse või vajaduse korral notari ees. Selline asutus või notar tõendab vandetõotuse või pühaliku tõotuse õigsust. Tõotuse maksujõulisuse kohta võib samuti anda sama riigi pädeva asutuse ees.4. Vastavalt lõigetele 1 ja 2 väljastatud dokumendid ei tohi esitamisel olla üle kolme kuu vanad. Seda tingimust kohaldatakse ka vastavalt lõikele 3 tehtud tõotuste suhtes.Artikkel 91. Kui liikmesriik kehtestab oma kodanike suhtes teatud nõuded seoses nende rahalise seisukorraga ja kui selle tõendamiseks nõutakse tunnistust, loeb see riik vastavaid tunnistusi, mille on väljastanud päritoluriigi või eelneva tegutsemisriigi pangad või teised kõnealuse riigi määratud organid, oma territooriumil väljastatud tunnistusega samaväärseks.2. Kui liikmesriik kehtestab oma kodanike suhtes teatud nõuded seoses rahalise seisukorraga ja kui kõnealuste nõuete täitmist ei saa tõendada lõikes 1 nimetatud dokumendi abil, peab see riik teiste liikmesriikide kodanike puhul aktsepteerima piisava tõendina tunnistust, mille on väljastanud päritoluriigi või eelneva tegutsemisriigi pädev asutus ning mis kinnitab, et asjakohased nõuded on täidetud. Kõnealused tunnistused peavad sisaldama konkreetseid andmeid, mida vastuvõttev riik loeb asjakohaseks.Artikkel 10Artikleid 7, 8 ja 9 kohaldatakse ka liikmesriikide kodanike suhtes, kes määruse (EMÜ) nr 1612/68 kohaselt tegutsevad käesoleva direktiivi artiklis 1 nimetatud tegevuse puhul töövõtjana.IV PEATÜKKLõppsättedArtikkel 111. Liikmesriigid peavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud meetmed jõustama 30. juuniks 1988. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Nad tagavad artiklis 3 nimetatud pädevuse esialgse tõendamise enne 1. juulit 1990.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetavate põhiliste siseriiklike õigusnormide tekstid.Artikkel 12Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 9. november 1987Nõukogu nimeleesistujaB. Haakonsen[1] EÜT C 351, 24.12.1983, lk 5.[2] EÜT C 172, 2.7.1984, lk 8.[3] EÜT C 248, 17.9.1984, lk 40.[4] EÜT L 308, 19.11.1974, lk 18.[5] EÜT L 334, 24.12.1977, lk 37.[6] EÜT L 257, 19.10.1968, lk 2.--------------------------------------------------LISAARTIKLI 3 LÕIKES 2 NIMETATUD AINEVALDKONNAD, MILLES TULEB TÕENDADA AMETIALAST PÄDEVUSTAmetialase pädevuse tunnustamisel tuleb arvesse võtta teadmisi, mis on seotud vähemalt allpool loetletud ainevaldkondadega. Eespool nimetatud ainevaldkondi tuleb üksikasjalikult kirjeldada ja pädevad riigiasutused peavad need määratlema või heaks kiitma. Nende sisu peab olema selline, et selle omandaksid isikud, kelle haridustase vastab kohustusliku koolikava lõpetanu tasemele.A. Ainevaldkonnad, milles nõutakse rahuldavaid teadmisi, kui veoettevõtja soovib tegelda ainult siseriikliku veondusega1. ÕigusTegevusalal tegutsemiseks vajalikud tsiviil-, äri-, sotsiaal- ja maksuõiguse algteadmised, eelkõige:- üldine lepinguõigus,- veolepingud, eelkõige veoettevõtja kohustused (laad ja piirid),- äriühingud,- majandusarvestus,- sotsiaal- ja töösuhete reguleerimine,- maksusüsteem.2. Ettevõtte äri- ja finantsjuhtimine- makse- ja rahastusviisid,- omahinna arvutamine,- hinnasüsteem ja veotingimused,- äriühingu raamatupidamine,- kindlustus,- arved,- vedude vahendajad.3. Juurdepääs turule- tegevusalal äritegevuse alustamise ja tegutsemise alased sätted,- prahtimissüsteemid,- veodokumendid.4. Tehnilised standardid ja tegutsemise tehnilised aspektid- laevade tehnilised omadused,- laevade valimine,- registreerimine,- seisupäevad ja üleseisuaeg.5. Ohutus- veeliiklust reguleerivad õigusnormid,- õnnetuste vältimine ja õnnetuse puhul võetavad meetmed.B. Ainevaldkonnad, milles nõutakse teadmisi, kui veoettevõtja soovib tegelda rahvusvahelise veondusega- A osas loetletud ainevaldkonnad,- liikmesriikidevahelise ning liikmesriikide ja kolmandate riikide vahelise veetranspordi suhtes kohaldatavad sätted, mis tulenevad siseriiklikust õigusest, ühenduse standarditest ning rahvusvahelistest konventsioonidest ja kokkulepetest, eelkõige seoses prahtimise, veohindade ja -tingimustega,- tollitavad ja -formaalsused,- liikmesriikide peamised liikluseeskirjad.--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv 1999/81/EÜ, 29. juuli 1999, millega muudetakse direktiivi 92/79/EMÜ sigarettidelt makstavate maksude ühtlustamise kohta, direktiivi 92/80/EMÜ muudelt tubakatoodetelt peale sigarettide makstavate maksude ühtlustamise kohta ja direktiivi 95/59/EÜ tubakatoodete tarbimist mõjutavate muude maksude kohta peale käibemaksu

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31999L0081

Euroopa Liidu Teataja L 211 , 11/08/1999 Lk 0047 - 0049

		Nõukogu direktiiv 1999/81/EÜ,29. juuli 1999,millega muudetakse direktiivi 92/79/EMÜ sigarettidelt makstavate maksude ühtlustamise kohta, direktiivi 92/80/EMÜ muudelt tubakatoodetelt peale sigarettide makstavate maksude ühtlustamise kohta ja direktiivi 95/59/EÜ tubakatoodete tarbimist mõjutavate muude maksude kohta peale käibemaksuEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 93,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:(1) oma esimeses aruandes aktsiisi struktuuri ja määrade kohta, mis oli koostatud vastavalt direktiivi 92/79/EMÜ [4] ja direktiivi 92/80/EMÜ [5] sätetele, juhtis komisjon üksnes tähelepanu teatavatele nende direktiivide rakendamisel tekkinud raskustele, pakkumata konkreetseid lahendusi;(2) pärast seda on toimunud konsultatsioonid, kuhu olid kaasatud liikmesriikide ametiasutused, ettevõtluse esindajad ja huvirühmad;(3) nende konsultatsioonide esimene etapp oli Lissaboni konverents, mille eesmärk oli hinnata olemasoleva ühenduse korralduse toimimist ja abistada komisjoni edasise aktsiisipoliitika kavandamisel;(4) konsultatsioonide tulemusena on jõutud teise komisjoni aruandeni;(5) konsultatsioonide käigus selgus, et on raskusi 57 %list minimaalset taset käsitleva eeskirja kohaldamisel;(6) siseturu tõrgeteta toimimiseks peavad liikmesriigid eeskirju ühtsemalt tõlgendama ja rakendama;(7) lisaks tuleks siseturu tõrgeteta toimimiseks kehtestada tegelikkuses hõlpsamini rakendatavad eeskirjad;(8) liikmesriikidele tuleks siiski jätta piisav paindlikkus liikmesriigi oludele kohandatud poliitika leidmiseks ja rakendamiseks;(9) praktilistel põhjustel tuleks liikmesriikidele anda teatav paindlikkus üldise minimaalse aktsiisi taseme kohandamiseks vastavalt teatavatele muutustele, kaasa arvatud käibemaksumäärade muutused;(10) liikmesriikidele tuleks anda võimalus neutraliseerida käibemaksumäära muutuste mõju üldisele minimaalsele aktsiisile;(11) selle võimaluse olemasolu ei tohiks kaasa tuua konkurentsi moonutamist ega siseturu häireid;(12) liikmesriikidele nende direktiivide rakendamisel antud võimalused peaksid olema ajaliselt piiratud;(13) endiselt püsib olukord, mis õigustas 1994. aasta ühinemisaktiga Rootsi Kuningriigile tehtud erandit üldisest 57 %lisest aktsiisi alammäärast. Seetõttu on vaja pikendada Rootsi Kuningriigile tehtud erandit kuni 31. detsembrini 2002 (kaasa arvatud);(14) Prantsusmaale on vaja anda lisaaega kuni 31. detsembrini 2002 (kaasa arvatud) seoses Korsika saarel müüdavate sigarettide ja tubakatoodetega;(15) Saksamaale on vaja anda lisaaega peenekslõigatud tubaka rullide siseriiklike määrade kohandamiseks vastavalt ühenduse õigusaktidele;(16) miski ei takista liikmesriikidel saada luba kohaldada minimaalset aktsiisi sigarite, sigarillode ja suitsetamistubaka suhtes, kui selline võimalus on juba olemas sigarettide ja käsitsi keeratava tubaka puhul;(17) tarvis on kehtestada korrapärase läbivaatamise kord;(18) praegune kaheaastane ajavahemik on liiga lühike liikmesriikide õigusaktide muudatuste nõuetekohaseks hindamiseks;(19) seetõttu peavad läbivaatused toimuma kõige sagedamini iga kolme aasta järel ning esimest korda hiljemalt 31. detsembril 2000;(20) ühenduse sigarite, sigarillode ja käsitsi keeratava tubaka ning muu suitsetamistubaka aktsiisi alammäärade väärtuse langemise vältimiseks on vaja nende tõstmise ajakava;(21) seetõttu tuleks muuta direktiive 92/79/EMÜ, 92/80/EMÜ ja 95/59/EÜ [6],ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 92/79/EMÜ muudetakse järgmiselt:1) lisatakse järgmine artikkel:"Artikkel 2a1. Kui liikmesriigis muutub levinuima hinnakategooria sigarettide tarbijahind, viies üldise minimaalse aktsiisi taseme allapoole artikli 2 esimeses lõigus osutatud taset, võib kõnealune liikmesriik loobuda üldise minimaalse aktsiisi taseme kohandamisest kuni hiljemalt muutuseaasta järgse teise aasta 1. jaanuarini.2. Kui liikmesriik suurendab sigarettide käibemaksumäära, võib ta langetada üldise minimaalse aktsiisi taset summani, mis tarbijahinna protsendina väljendatuna võrdub samuti tarbijahinna protsendina väljendatud käibemaksumäära suurenemise tasemega isegi juhul, kui sellise kohanduse mõjul langeb üldise minimaalse aktsiisi tase allapoole artiklis 2 sätestatud taset.3. Kui liikmesriik vastavalt lõikele 2 langetab üldise minimaalse aktsiisi taset artikli 2 esimeses lõigus sätestatud tasemest allapoole, tõstab ta seda taset nii, et jõuda vähemalt sellele tasemele hiljemalt vähendamisaasta järgse teise aasta 1. jaanuariks.";2) artiklisse 3 lisatakse järgmised lõiked:"3. Olenemata artiklist 2, võib Rootsi Kuningriik kuni 31. detsembrini 2002 (kaasa arvatud) edasi lükata üldise minimaalse aktsiisi kohaldamist, mis võrdub 57 %ga levinuima hinnakategooria sigarettide tarbijahinnast (koos kõigi maksudega). Lisaks ei tohi Rootsi Kuningriik vähendada üldist aktsiisi 1. augustil 1998 kohaldatud tasemest allapoole.4. Kuni 31. detsembrini 2002 (kaasa arvatud) võib Prantsuse Vabariik kohaldada Korsika saarel müüdavate sigarettide suhtes maksumäärasid, mis kehtisid 31. detsembril 1997.";3) artikkel 4 asendatakse järgmisega:"Artikkel 4Kõige sagedamini iga kolme aasta järel ja esimest korda hiljemalt 31. detsembril 2000 vaatab nõukogu komisjoni aruande ning vajaduse korral ettepaneku alusel läbi artiklis 2 ja artikli 3 lõikes 2 sätestatud üldise minimaalse aktsiisi ning tubakatoodete tarbimist mõjutavaid muid makse peale käibemaksu käsitleva nõukogu 27. novembri 1995. aasta direktiivi 95/59/EÜ [7] artiklis 16 määratletud aktsiisi struktuuri ning võtab pärast Euroopa Parlamendiga konsulteerimist ühehäälselt vastu vajalikud meetmed. Komisjoni aruandes ja nõukogus läbivaatamisel võetakse arvesse siseturu nõuetekohast toimimist ja asutamislepingu üldeesmärke."Artikkel 2Direktiivi 92/80/EMÜ muudetakse järgmiselt:1) artiklit 3 muudetakse järgmiselt:a) lõige 1 asendatakse järgmisega:"1. Liikmesriigid kohaldavad aktsiisi, mis võib olla:a) väärtuseline maks, mis arvutatakse iga toote maksimaalse tarbijahinna alusel, mille vabalt määravad ühenduses registrisse kantud tootjad ja kolmandatest riikidest importijad vastavalt tubakatoodete tarbimist mõjutavaid muid makse peale käibemaksu käsitleva nõukogu 27. novembri 1995. aasta direktiivi 95/59/EÜ [8] artiklile 9,b) koguseline maks väljendatuna summana kilogrammi kohta või sigarite ja sigarillode puhul kindla ühikute arvu kohta,c) või nende kahe kombinatsioon, kus on olemas nii väärtuseline kui ka koguseline element.Juhtudel, kui aktsiis on kas väärtuseline või kombineeritud, võivad liikmesriigid kehtestada aktsiisi minimaalse summa.Protsendina või summana kilogrammi või kindla ühikute arvu kohta väljendatud üldine aktsiis peab olema vähemalt samaväärne määrade või minimaalsete summadega, mis on sätestatud:- sigaritele ja sigarillodele: 5 % tarbijahinnast koos kõigi maksudega või 9 eurot 1000 ühiku kohta või kilogrammi kohta,- sigarettide keeramiseks mõeldud peenekslõigatud suitsetamistubakale: 30 % tarbijahinnast koos kõigi maksudega või 24 eurot kilogrammi kohta,- muule suitsetamistubakale: 20 % tarbijahinnast koos kõigi maksudega või 18 eurot kilogrammi kohta.Alates 1. jaanuarist 2001 asendatakse eelmises kolmes taandes summad 9 eurot, 24 eurot ja 18 eurot vastavalt summadega 10 eurot, 25 eurot ja 19 eurot.";b) lisatakse järgmine lõige:"4. Prantsuse Vabariik võib kuni 31. detsembrini 2002 kohaldada käesoleva direktiiviga reguleeritavate ja Korsika saarel müüdavate tubakatoodete suhtes määrasid, mis kehtisid 31. detsembril 1997.";2) artikkel 4 asendatakse järgmisega:"Artikkel 4Nõukogu vaatab kõige sagedamini iga kolme aasta järel ja esimest korda hiljemalt 31. detsembriks 2000 komisjoni aruande ning vajaduse korral ettepaneku alusel läbi käesolevas direktiivis sätestatud aktsiisimäärad ning võtab pärast Euroopa Parlamendiga konsulteerimist ühehäälselt vastu vajalikud meetmed. Komisjoni aruandes ja nõukogus läbivaatamisel võetakse arvesse siseturu nõuetekohast toimimist, aktsiisimäärade tegelikku väärtust ja asutamislepingu üldeesmärke."Artikkel 3Direktiivi 95/59/EÜ muudetakse järgmiselt:1) artikli 4 lõike 1 teises lõigus asendatakse sõnad "kuni 31. detsembrini 1998" sõnadega "kuni 31. detsembrini 2001 (kaasa arvatud)";2) artiklit 16 muudetakse järgmiselt:a) lisatakse järgmine lõige:"2a. Erandina lõikest 2 võib liikmesriik juhul, kui selles liikmesriigis muutub levinuima hinnakategooria sigarettide tarbijahind, viies aktsiisi erikomponendi, mis on väljendatud protsendina kogu maksukoormusest, alla 5 % või üle 55 % kogu maksukoormusest, keelduda koguselise aktsiisi summa kohandamisest kuni hiljemalt muutuseaasta järgse teise aasta 1. jaanuarini.";b) lõikes 3 asendatakse sõnad "Kui lõikes 1 nimetatud hinnakategooria aktsiisi või käibemaksu" sõnadega "Kui lõikes 1 nimetatud hinnakategooria aktsiisi";c) lõige 5 asendatakse järgmisega:"5. Liikmesriigid võivad kehtestada sigarettide minimaalse aktsiisi tingimusel, et see ei tõsta maksude kogusummat üle 90 % levinuima hinnakategooria sigarettidelt arvestatava maksu kogusummast."Artikkel 41. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid alates 1. jaanuarist 1999. Liikmesriigid teatavad neist viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende vastuvõetud siseriiklike õigusaktide teksti.Artikkel 5Käesolev direktiiv jõustub Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval.Käesolevat direktiivi kohaldatakse alates 1. jaanuarist 1999.Artikkel 6Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 29. juuli 1999Nõukogu nimeleesistujaS. Hassi[1] EÜT C 203, 30.6.1998, lk 16.[2] EÜT C 153, 1.6.1999.[3] EÜT C 410, 31.12.1998, lk 1.[4] EÜT L 316, 31.10.1992, lk 8.[5] EÜT L 316, 31.10.1992, lk 10.[6] EÜT L 291, 6.12.1995, lk 40.[7] EÜT L 291, 6.12.1995, lk 40.[8] EÜT L 291, 6.12.1995, lk 40.--------------------------------------------------