title: Nõukogu direktiiv 94/67/EÜ, 16. detsember 1994, ohtlike jäätmete põletamise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31994L0067

Euroopa Liidu Teataja L 365 , 31/12/1994 Lk 0034 - 0045 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 15 Köide 14 Lk 0186  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 15 Köide 14 Lk 0186

		Nõukogu direktiiv 94/67/EÜ,16. detsember 1994,ohtlike jäätmete põletamise kohtaEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 130s lõiget 1,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [2]toimides asutamislepingu artiklis 189c sätestatud menetluse kohaselt [3]ning arvestades, et:asutamislepingu artiklis 130r sätestatud ühenduse keskkonnapoliitika eesmärkide ja põhimõtetega püütakse eelkõige vältida reostust, pannes rõhku selle vähendamisele tekkekohas ja kohaldades põhimõtet, et saastaja maksab;nõukogu 7. mai 1990. aasta resolutsioonis jäätmepoliitika kohta [4] paluti komisjonil koostada kiiresti tööstusjäätmete põleteid käsitlevad ettepanekud;ohtlike jäätmete põletamisel tekivad heitmed, mis võivad põhjustada reostust ja seeläbi kahjustada inimeste tervist ja keskkonda, kui neid ei ohjata sobival viisil; mõnel juhul võib reostus olla piiriülene;seetõttu on vaja ennetusmeetmeid, et kaitsta keskkonda ohtlike jäätmete põletamisel tekkivate ohtlike heitmete eest;ohtlike jäätmete põletamist käsitlevate siseriiklike õigusnormide praegused erinevused ja mõnel juhul nende normide puudumine õigustavad meetmete võtmist ühenduse tasandil;asutamislepingu artikli 130t kohaselt ei takista käesoleva direktiivi vastuvõtmine ühtki liikmesriiki säilitamast või kehtestamast rangemaid keskkonnakaitsemeetmeid, kui need on kooskõlas asutamislepinguga;jäätmeid käsitleva nõukogu 15. juuli 1975. aasta direktiivi 75/442/EMÜ [5] artikkel 4 kohustab liikmesriike võtma vajalikke meetmeid tagamaks, et jäätmeid taaskasutatakse või need kõrvaldatakse nii, et see ei ohustaks inimeste tervist ega kahjustaks keskkonda; selleks sätestatakse kõnealuse direktiivi artiklis 9, et iga jäätmeid töötlev käitis või ettevõtja peab saama pädevatelt asutustelt loa, mis muu hulgas käsitleb võetavaid ettevaatusabinõusid;tööstusrajatistest lähtuva õhusaaste vastu võitlemist käsitleva nõukogu 28. juuni 1984. aasta direktiivi 84/360/EMÜ [6] artiklites 3 ja 4 sätestatakse, et loetletud liikidesse kuuluvate tööstusrajatiste, sealhulgas jäätmepõletusrajatiste käitamiseks on vaja eelnevat luba;käesoleva direktiivi alusel rajatavate ja käitatavate põletusrajatiste eesmärk on vähendada ohtlikest jäätmetest tulenevat reostusohtu oksüdatsiooni abil, vähendada jäätmete kogust ja toota jääke, mida saab uuesti kasutada või ohutult kõrvaldada;heatasemeline keskkonnakaitse eeldab sobivate käitamistingimuste ja heitmete piirväärtuste kehtestamist ja säilitamist ühenduses asuvate ohtlike jäätmete põletusrajatiste suhtes; erisätteid on vaja dioksiinide ja furaanide heitmete kohta, mille vähendamiseks tuleks kasutada arenenuimat tehnoloogiat;heitmete jälgimiseks on vaja heatasemelisi mõõtmisvõtteid, et tagada saasteainete heitmete piir ja suunisväärtustest kinnipidamine;ohtlike jäätmete põletamisel tekkivate heitmete eest on keskkonda vaja kaitsta terviklikult; seetõttu võib heitgaaside puhastamisel tekkivaid veesisaldusega jäätmeid väljutada üksnes pärast eritöötlust, et vähendada reostuse sattumist ühest keskkonnast teise; sellistes veesisaldusega jäätmetes olevate saasteainete heitmetele tuleks kehtestada eraldi piirväärtused kahe aasta jooksul käesoleva direktiivi jõustumisest;tuleks kehtestada sätted juhtudeks, mil heitmete piirväärtusi ületatakse, samuti puhastusseadmete tehniliselt vältimatute seisakute, häirete või rikete puhuks;ei tohiks lubada, et ohtlike jäätmete koospõletamine rajatistes, mis ei ole mõeldud eeskätt ohtlike jäätmete põletamiseks, põhjustab suuremaid saasteainete heitmeid heitgaaside osas, mis tekib sellisest koospõletamisest, mistõttu kõnealust koospõletamist tuleks asjakohaselt piirata;inimeste tervise ja keskkonna paremaks kaitsmiseks on olemasolevad põletusrajatised vaja kiiresti kohandada käesolevas direktiivis sätestatud heitmete piirväärtustega, et vältida nendesse rajatistesse viidatavate ohtlike jäätmete koguse suurenemist;tuleks asutada komitee, kes abistaks komisjoni käesoleva direktiivi rakendamisel ja kohandamisel teaduse ja tehnika edusammudega;käesoleva direktiivi rakendamist käsitlevad aruanded on oluline vahend, millega komisjoni ja liikmesriike teavitatakse heitmeohjevõtete vallas tehtud edusammudest;ettepanekud heitmete piirväärtuste ja käesoleva direktiivi asjakohaste sätete läbivaatamiseks tuleks nõukogule esitada enne 31. detsembrit 2000, pidades silmas tehnoloogia eeldatavat arengut, kogemusi põletusrajatiste käitamisel ja keskkonnanõudeid,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 11. Käesoleva direktiivi eesmärk on näha ette meetmed ja menetlused, et vältida või, kui see ei ole võimalik, vähendada võimaluse piires ohtlike jäätmete põletamisest tulenevat kahjulikku mõju keskkonnale, eelkõige õhu, pinnase ja pinna- ja põhjavee saastumist ning sellest tulenevaid ohte inimeste tervisele, ning selleks kehtestada ja säilitada ühenduses asuvate ohtlike jäätmete põletusrajatiste suhtes käitamistingimused ja heitmete piirväärtused.2. Käesoleva direktiivi kohaldamine ei piira kohaldamast muid asjakohaseid ühenduse õigusnorme, mis käsitlevad eelkõige jäätmeid ja põletusrajatiste töökaitset.Artikkel 2Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:ohtlikud jäätmed - põlevad vedelad jäätmed, sealhulgas õlijäätmete kõrvaldamist käsitleva nõukogu 16. juuni 1975. aasta direktiivi 75/439/EMÜ [8] artiklis 1 määratletud õlijäätmed, juhul kui need vastavad järgmisele kolmele tingimusele:i) polüklooritud aromaatsete süsivesinike, näiteks polüklooritud difenüülide (PCB) või pentaklooritud fenooli (PCP) sisaldus massi järgi ei ole suurem, kui asjakohastes ühenduse õigusnormides on sätestatud;ii) neid jäätmeid ei peeta ohtlikuks põhjusel, et nendes sisalduvate muude direktiivi 91/689/EMÜ II lisas loetletud koostisainete kogused või sisaldused on sellised, mis on direktiivi 75/442/EMÜ artiklis 4 sätestatud eesmärkide saavutamisega vastuolus, jaiii) väikseim kütteväärtus on vähemalt 30 MJ/kg,- kõik põlevad vedelad jäätmed, mille põlemisel vahetult tekkivad suitsugaasid ei põhjusta muid heitmeid või suurema saasteainesisaldusega heitmeid kui need, mis tekivad direktiivi 75/716/EMÜ [9]artikli 1 lõikes 1 määratletud gaasiõli põlemisel,- ohtlikud jäätmed, mis tekivad nafta ja gaasi otsimisel ja kasutamisel avamererajatistes ja mis põletatakse seal,- direktiividega 89/369/EMÜ [10]ja 89/429/EMÜ [11] hõlmatud olmejäätmed,- olmeheitvee töötlemisel tekkivad setted, mida ei peeta ohtlikuks põhjusel, et nendes sisalduvate, direktiivi 91/689/EMÜ II lisas loetletud koostisainete kogused või sisaldused, nagu liikmesriigid on need määratlenud kõnealuse direktiivi artikli 1 lõikes 4 osutatud ohtlike jäätmete loendi kehtestamiseni, on sellised, mis on direktiivi 75/442/EMÜ artiklis 4 sätestatud eesmärkide saavutamisega vastuolus. See väljaarvamine ei piira direktiivi 86/278/EMÜ [12]kohaldamist;põletusrajatis - loomakorjuste või -jäänuste põletid,- nakkusohtlike haiglajäätmete põletid, tingimusel et selliseid jäätmeid ei peeta ohtlikuks põhjusel, et need sisaldavad muid direktiivi 91/689/EMÜ II lisas loetletud koostisaineid, või- olmejäätmete põletid, kus põletatakse ka nakkusohtlikke haiglajäätmeid, mis ei ole segatud muude jäätmetega, mida peetakse ohtlikuks mõne muu direktiivi 91/689/EMÜ III lisas loetletud omaduse tõttu;uus põletusrajatis — rajatis, mille käitamisluba on antud artikli 18 lõikes 1 nimetatud kuupäeval või hiljem;olemasolev põletusrajatis — rajatis, mille esialgne käitamisluba on antud enne artikli 18 lõikes 1 nimetatud kuupäeva;heitmete piirväärtus — rajatistest lähtuvate heitmete saasteainesisaldus massi järgi, mida ei tohi teatava aja jooksul ületada;käitaja — füüsiline või juriidiline isik, kes käitab põletusrajatist või kellel on või kellele on delegeeritud majanduslik otsustusõigus selle üle.Artikkel 31. Direktiivi 75/442/EMÜ artiklites 9 ja 10 ja nimetatud direktiivi artiklis 11, nagu seda on täiendatud direktiivi 91/689/EMÜ artikliga 3, ning direktiivi 84/360/EMÜ artiklis 3 osutatud luba antakse üksnes juhul, kui taotlusest ilmneb, et põletusrajatis on kavandatud ja varustatud ning seda käitatakse nii, et võetakse sobivad ennetusmeetmed keskkonnareostuse vältimiseks ja täidetakse käesoleva direktiivi artiklites 5–12 sätestatud nõudeid.2. Pädevate asutuste antavas loas tuleb selgesõnaliselt loetleda nende ohtlike jäätmete liigid ja kogused, mida võib põletusrajatises töödelda, ja märkida põleti koguvõimsus.3. Kui rajatises, mis ei ole mõeldud eeskätt ohtlike jäätmete põletamiseks, põletatakse ohtlikke jäätmeid (koospõletamine), kusjuures nendest tuleneb kõige rohkem 40 % mis tahes käitamishetkel rajatises eralduvast kogusoojusest, kohaldatakse vähemalt järgmisi artikleid:- artiklid 1—5,- artikli 6 lõiked 1 ja 5,- artikkel 7, kaasa arvatud artiklites 10 ja 11 sisalduvad mõõtmissätted,- artikkel 9,- artiklid 12—14.4. Luba lõikes 3 kirjeldatud koospõletamiseks antakse üksnes siis, kui taotlusest ilmneb, et:- ohtlike jäätmete põletite paigutus ja jäätmete etteandmise viis on sellised, et saavutatakse võimalikult täielik põlemine, ja- II lisas sätestatud arvutused tõendavad, et täidetakse artikli 7 sätteid.Selles loas tuleb selgesõnaliselt loetleda nende ohtlike jäätmete liigid ja kogused, mida võib rajatises koos põletada. Lisaks sellele piiritletakse loas nende ohtlike jäätmete väikseimad ja suurimad massivoolud, väikseimad ja suurimad kütteväärtused ja selliste saasteainete nagu PCB, PCP, kloor, fluor, väävel ja raskmetallid suurim lubatud sisaldus.Kuue kuu jooksul pärast tegevuse algust võimalikult ebasoodsates oludes tehtud mõõtmiste tulemused peavad osutama, et artikli 7 sätteid täidetakse. Kõnealuseks ajavahemikuks võivad pädevad asutused teha erandeid lõikes 3 sätestatud protsendimäärast.Artikkel 4Loataotlused, pädevate asutuste otsused nende kohta ja käesoleva direktiivi artiklis 11 sätestatud jälgimise tulemused avalikustatakse kooskõlas nõukogu 7. juuni 1990. aasta direktiiviga 90/313/EMÜ, mis käsitleb vaba juurdepääsu keskkonnateabele. [13]Artikkel 51. Käitaja võtab jäätmete üleandmise ja vastuvõtmise osas kõik vajalikud meetmed, et vältida või, kui see ei ole võimalik, vähendada võimaluse piires kahjulikku mõju keskkonnale, eelkõige õhu, pinnase ja pinna- ja põhjavee saastumist ning ohte inimeste tervisele. Need meetmed vastavad vähemalt lõigetes 2 ja 3 sätestatud nõuetele.2. Enne jäätmete lubamist põletusrajatisse peab käitajal olema jäätmete kirjeldus, mis sisaldab järgmisi andmeid:- jäätmete füüsiline ja võimaluse piires keemiline koostis ning kogu teave, mida on vaja, et hinnata nende sobivust kavandatud põletamismenetluseks,- jäätmetega seotud ohud, ained, millega neid ei tohi segada, ja nende käitlemisel võetavad ettevaatusabinõud.3. Enne jäätmete lubamist põletusrajatisse teeb käitaja jäätmete vastuvõtmisel vähemalt järgmist:- määrab jäätmete massi,- kontrollib direktiiviga 91/689/EMÜ nõutavaid ja vajaduse korral Euroopa Ühenduses, ühendusse sisse ja ühendusest välja veetavate jäätmete järelevalvet käsitleva nõukogu 1. veebruari 1993. aasta määrusega (EMÜ) nr 259/93 [14] ning ohtlike kaupade vedu käsitlevate määrustega nõutavaid dokumente,- kui see on asjakohane, võtab esindavaid proove, võimaluse korral enne mahalaadimist, et nende uurimisega veenduda jäätmete vastavuses lõikes 2 sätestatud kirjeldusele ja et pädevad asutused saaksid määratleda töödeldavate jäätmete laadi. Neid proove säilitatakse vähemalt üks kuu pärast põletamist.4. Pädevad asutused võivad teha erandeid lõigetest 2 ja 3 selliste tööstusrajatiste ja ettevõtjate puhul, kes põletavad üksnes oma jäätmeid nende tekitamise kohas, tingimusel et tagatakse samasugune kaitsetase.Artikkel 61. Ohtlike jäätmete põletusrajatisi käitatakse nii, et põlemine oleks võimalikult täielik. Selleks võib ilmneda vajadus rakendada sobivaid jäätmete eeltöötlusvõtteid.2. Kõik põletusrajatised kavandatakse, varustatakse ja käitatakse nii, et ohtlike jäätmete põletamisel tekkiv gaas kuumeneb pärast viimast põlemisõhu etteannet juhitavalt ja ühtlaselt isegi võimalikult ebasoodsates tingimustes vähemalt kaheks sekundiks vähemalt temperatuurini 850 oC põlemiskambri siseseina juures või selle lähedal, kusjuures hapnikku on vähemalt 6 %; selliste ohtlike jäätmete põletamisel, mis sisaldavad kloorina väljendatud halogeenitud orgaanilisi aineid üle 1 %, peab saavutatav temperatuur olema vähemalt 1100 oC.Kui põletusahju köetakse üksnes vedelate ohtlike jäätmetega või selliste gaasilisteja pulbriliste ainete seguga, mis pärinevad ohtlike jäätmete soojuslikust eeltöötlemisest hapnikuvajaku tingimustes, ja kui gaasiline osa annab rohkem kui 50 % kogu vabanevast soojusest, peab hapnikusisaldus pärast põlemisõhu viimast etteannet olema vähemalt 3 %.3. Kõik põletusrajatised varustatakse põletitega, mis hakkavad ise tööle, kui põlemisgaaside temperatuur langeb pärast viimast põlemisõhu etteannet allapoole lõikes 2 märgitud asjakohast vähimat temperatuuri. Sellised põleteid kasutatakse ka rajatise käivitamisel ja seiskamisel tagamaks, et asjakohane vähim temperatuur säilib seni, kuni põlemiskambris on veel põlemata jäätmeid.Käivitamisel ja seiskamisel või siis, kui põlemisgaaside temperatuur langeb allapoole lõikes 2 märgitud asjakohast vähimat temperatuuri, ei tohi põletitesse lasta kütust, mis võib põhjustada suuremaid heitmeid kui need, mis tekivad gaasiõli, nagu on määratletud direktiivi 75/716/EMÜ artikli 1 lõikes 1, veeldatud gaasi või maagaasi põlemisel.Põletusrajatistes tuleb kasutada süsteemi, mis välistab ohtlike jäätmete etteandmise:- käivitamishetkest vähima nõutava põletamistemperatuuri saavutamiseni,- siis, kui ei hoita vähimat nõutavat põletamistemperatuuri,- siis, kui artikli 11 lõike 1 punktis a nõutavad pidevad mõõtmised osutavad, et mõnda heitmete piirväärtust on ületatud puhastusseadmete häirete või rikete tõttu.4. Pädevad asutused võivad teatavate ohtlike jäätmete osas lubada erandeid lõikes 2 sätestatud ja loas piiritletud nõuetest. Sellise erandi lubamise tingimuseks on vähemalt artikli 7 sätete täitmine ja see, et dioksiinide ja furaanide heitmete tase ei ületa taset, mis saadakse käesoleva artikli lõike 2 nõuete kohaldamisel.Kõikidest käesoleva lõike alusel määratavatest käitamistingimustest ja tehtud ülevaatuste tulemustest teatakse komisjonile osana artikli 17 kohaselt antavast teabest.5. Põletusrajatise käitamisel ei ületa süsinikoksiidi (CO) sisaldus põlemisgaasides järgmisi piirväärtusi:a) 50 mg/m³, määratletud päeva keskmine väärtusena;b) 150 mg/m³ vähemalt 95 % puhul kõikidest mõõtmistest, määratletud iga 10 minuti keskmise väärtusena, või 100 mg/m³ kõikide mõõtmiste puhul, määratletud iga poole tunni keskmise väärtusena mis tahes 24 tunnise ajavahemiku jooksul.6. Kõik põletusrajatised kavandatakse, varustatakse ja käitatakse nii, et välditaks selliste heitmete pääsemist õhku, mis põhjustavad maapinna lähedal märkimisväärset õhusaastet; eelkõige heitgaasid väljutatakse juhitavalt ja korstna kaudu.Korstna kõrgus on selline, et inimeste tervis ja keskkond oleksid kaitstud.Artikkel 71. Põletusrajatised kavandatakse, varustatakse ja käitatakse nii, et heitgaaside puhul ei ületataks vähemalt järgmisi heitmete piirväärtusi.a)keskmised päevaväärtused:1. Kogutolm | 10 mg/m³ |2.Gaasilised ja aurulised orgaanilised ained, väljendatud orgaanilise süsiniku koguhulgana | 10 mg/m³ |3. Vesinikkloriid (HCl) | 10 mg/m³ |4. Vesinikfluoriid (HF) | 1 mg/m³ |5. Vääveldioksiid (SO2) | 50 mg/m³; |b)keskmised poole tunni väärtused:| A | B |1. Kogutolm | 30 mg/m³ | 10 mg/m³ |2.Gaasilised ja aurulised orgaanilised ained, väljendatud orgaanilise süsiniku koguhulgana | 20 mg/m³ | 10 mg/m³ |3. Vesinikkloriid (HCl) | 60 mg/m³ | 10 mg/m³ |4. Vesinikfluoriid (HF) | 4 mg/m³ | 2 mg/m³ |5. Vääveldioksiid (SO2) | 200 mg/m³ | 50 mg/m³; |c)kõik keskmised väärtused, mis on mõõdetud kõige vähem 30 minuti ja kõige rohkem kaheksa tunni jooksul:1.Kaadmium ja selle ühendid, väljendatud kaadmiumina (Cd) | Kokku 0,05 mg/m³ 0,1 mg/m³ |2.Tallium ja selle ühendid, väljendatud talliumina (Tl) | |3.Elavhõbe ja selle ühendid, väljendatud elavhõbedana (Hg) | 0,05 mg/m³ 0,1 mg/m³ |4.Antimon ja selle ühendid, väljendatud antimonina (Sb) | Kokku 0,5 mg/m³ 1 mg/m³ |5. Arseen ja selle ühendid, väljendatud arseenina (As) | |6. Plii ja selle ühendid, väljendatud pliina (Pb) | |7. Kroom ja selle ühendid, väljendatud kroomina (Cr) | |8. Koobalt ja selle ühendid, väljendatud koobaltina (Co) | |9. Vask ja selle ühendid, väljendatud vasena (Cu) | |10. Mangaan ja selle ühendid, väljendatud mangaanina (Mn) | |11. Nikkel ja selle ühendid, väljendatud niklina (Ni) | |12. Vanaadium ja selle ühendid, väljendatud vanaadiumina (V) | |13.Tina ja selle ühendid, väljendatud tinana (Sn) | |Need keskmised väärtused hõlmavad ka asjakohaste raskmetallide ja nende ühendite heitmete gaasilisi ja aurulisi vorme. |2. Dioksiinide ja furaanide heitmeid vähendatakse arenenuima tehnoloogia abil. Hiljemalt 1. jaanuarist 1997 ei või keskmised väärtused, mis on mõõdetud kõige vähem kuue ja kõige rohkem kaheksa tunni jooksul, ületada piirväärtust 0,1 ng/m3, välja arvatud juhul, kui vähemalt kuus kuud enne seda kuupäeva ei ole komisjon artiklis 16 sätestatud korras kehtestanud ühenduse tasandil ühtseid mõõtmisviise. See piirväärtus määratletakse üksikute dioksiinide ja furaanide sisalduste summana I lisa kohaselt.Selle piirväärtuse jõustumispäevani kasutavad liikmesriigid seda väärtust vähemalt suunisväärtusena.3. Artiklis 6 ja käesolevas artiklis sätestatud piir- ja suunisväärtuste järgimise kindlakstegemiseks tehtud mõõtmiste tulemused teisendatakse artikli 11 lõikes 2 esitatud tingimuste alusel.4. Ohtlike jäätmete koospõletamisel artikli 3 lõike 3 kohaselt kohaldatakse artikli 6 lõiget 5 ja käesoleva artikli lõikeid 1–3 II lisas sätestatud tingimustel üksnes selle heitgaaside osa suhtes, mis tekib ohtlike jäätmete põletamisel.Artikli 3 lõikes 3 osutatud rajatiste heitgaasides sisalduvate asjakohaste saasteainete suhtes kehtestatakse sobivad heitmete piir- ja suunisväärtused II lisa kohaselt.Artikkel 81. Heitvee väljutamiseks põletusrajatisest on vaja pädevate asutuste luba.2. Võimalust mööda piiratakse heitgaaside puhastamisest tulenevate veesisaldusega jäätmete väljutamist veekeskkonda.Kui mõni loa erisäte seda lubab, võib veesisaldusega jäätmeid väljutada pärast eraldi töötlust, tingimusel et:- heitmete piirväärtuste osas täidetakse asjakohaste ühenduse, siseriiklike ja kohalike õigusnormide nõudeid, ja- nendes veesisaldusega jäätmetes sisalduvate raskmetallide, dioksiinide ja furaanide massi on võrreldes töödeldavate ohtlike jäätmete kogusega vähendatud nii, et vette väljutatavad lubatud kogused on väiksemad kui õhku väljutatavad lubatud kogused.3. Ilma et see piiraks lõike 2 kohaldamist, kehtestab nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal kahe aasta jooksul käesoleva direktiivi jõustumisest alates konkreetsed piirväärtused saasteainetele, mida sisaldab pärast heitgaaside puhastamist väljutatav heitvesi.4. Põletusrajatiste alad ja asjakohased ohtlike jäätmete ladustamisalad kavandatakse ja neid kasutatakse nii, et kooskõlas nõukogu 17. detsembri 1979. aasta direktiiviga 80/68/EMÜ, mis käsitleb põhjavee kaitset teatavatest ohtlikest ainetest lähtuva reostuse eest, [17] välditaks saasteainete sattumist pinnasesse ja põhjavette. Lisaks sellele luuakse võimalused põletusrajatise alalt äravoolava sademevee või leketest või tulekustutusest lähtuva saastunud vee ladustamiseks. Kõnealused ladustamisvõimalused on oma mahu poolest piisavad, et sellisest veest saaks proove võtta ja seda vajaduse korral enne väljutamist töödelda.Artikkel 91. Põletusrajatise käitamisel tekkivaid jääke taaskasutatakse või need kõrvaldatakse kooskõlas direktiividega 75/442/EMÜ ja 91/689/EMÜ. Selleks võib ilmneda vajadus jääke enne töödelda. Sellised jääke tuleks hoida üksteisest eraldi seni, kuni on otsustatud nende taaskasutamine või kõrvaldamine; kõnealuste toimingute hõlbustamiseks tuleks rakendada sobivat tehnoloogiat.2. Kuivade tolmsete jääkide nagu katlatolmu ja heitgaaside töötlemisel tekkivate kuivade jääkide veoks ja vaheladustamiseks kasutatakse kinniseid mahuteid.3. Põletamisel tekkivat soojust tuleks võimaluse piires ära kasutada.4. Enne põletamisjääkide kõrvaldamis- ja taaskasutusviiside otsustamist tehakse asjakohased katsed, et määrata kindlaks põletamisjääkide füüsilised ja keemilised omadused ning saastavus. Eelkõige tuleb uurida jäätmete lahustuvat osa ja raskmetalle.Artikkel 101. Artikli 11 kohased mõõtmisnõuded põletamisega seotud näitajate, tingimuste ja asjakohaste saasteainete massisisalduse jälgimiseks sätestatakse pädevate asutuste väljastatavas loas või sellele lisatud tingimustes või asjakohastes üldkohustuslikes eeskirjades, mis käsitlevad mõõtmisnõudeid.2. Luba antakse üksnes juhul, kui taotlusest ilmneb, et väljapakutud mõõtmisvõtted on III lisaga kooskõlas. Usaldusvahemiku (95 %) väärtused ei või ületada artikli 6 lõike 5 punktis a ja artikli 7 lõike 1 punkti a alapunktides 1—3 ja 5 heitmete piirväärtuste puhul väärtusi, mis on esitatud III lisa punktis 4.Isetoimivate jälgimisseadmete paigaldamise ja toimimise järele valvatakse ning seadmeid katsetatakse kord aastas.3. Proovivõtmis- ja mõõtmismenetlused, mida kasutatakse iga õhusaasteaine korrapäraseks mõõtmiseks, ning proovivõtu- ja mõõtekohad täpsustatakse pädevate asutuste antavas loas või sellele lisatud tingimustes või asjakohastes üldkohustuslikes eeskirjades, mis käsitlevad proovivõtmis- ja mõõtmismenetlusi.Pädevad asutused kehtestavad korrapäraste mõõtmistega seotud nõuded III lisa kohaselt.Artikkel 111. III lisa kohaselt tehakse põletusrajatises järgmisi mõõtmisi:a) artikli 6 lõikes 5 ja artikli 7 lõike 1 punktides a ja b nimetatud ainete pidev mõõtmine;b) järgmiste käitamisnäitajate pidev mõõtmine:- artikli 6 lõigetes 2 ja 4 osutatud temperatuur,- heitgaasi hapnikusisaldus, rõhk, temperatuur ja veeaurusisaldus;c) artikli 7 lõike 1 punktis c ja lõikes 2 nimetatud ainete osas vähemalt kaks mõõtmist aastas; esimese 12 käitamiskuu jooksul toimub mõõtmine siiski iga kahe kuu tagant;d) heitgaaside viibeaega, asjakohast vähimat temperatuuri ja hapnikusisaldust, mis on piiritletud artikli 6 lõigetes 2 ja 4, mõõdetakse sobival viisil vähemalt üks kord põletusrajatise kasutussevõtmisel ja võimalikult ebasoodsates käitamistingimustes.Vesinikfluoriidi pidevast mõõtmisest võib loobuda, kui vesinikkloriidi töödeldakse nii, et artikli 7 lõike 1 punkti a alapunkti 3 ja punkti b alapunkti 3 kohase heitmete piirväärtuse ületamine on välistatud. Sel juhul mõõdetakse vesinikfluoriidi heitmeid korrapäraselt.Veeaurusisaldust ei ole vaja pidevalt mõõta, kui heitgaasiproov kuivatatakse enne heitmete analüüsimist.Artikli 7 lõikes 1 loetletud saasteaineid ei ole vaja mõõta, kui luba võimaldab põletada üksnes selliseid ohtlikke jäätmeid, mille põlemisel ei saa kõnealuste saasteainete keskmised väärtused olla suuremad kui 10 % artikli 7 lõikes 1 sätestatud heitmete piirväärtustest.Niipea, kui ühenduses on sobivad mõõtmisvõtted kasutusel, otsustab komisjon artiklis 16 sätestatud korras kuupäeva, millest alates tuleb artikli 7 lõike 1 punktis c ja lõikes 2 nimetatud aineid III lisa kohaselt pidevalt mõõta.2. Artiklites 6 ja 7 sätestatud heitmete piir- ja suunisväärtuste järgimise kindlakstegemiseks tehtavate mõõtmiste tulemused teisendatakse järgmiste tingimuste alusel:- temperatuur 273 K, rõhk 101,3 kPa, hapnikku 11 %, kuiv gaas,- temperatuur 273 K, rõhk 101,3 kPa, hapnikku 3 %, kuiv gaas, üksnes direktiivis 75/439/EMÜ määratletud õlijäätmete põletamisel.Kui ohtlikke jäätmeid põletatakse hapnikuga rikastatud keskkonnas, saab mõõtmiste tulemusi teisendada pädevate asutuste sätestatud hapnikusisalduse alusel, mis määratakse olukorra kohaselt. Artikli 3 lõikes 3 sätestatud juhul teisendatakse mõõtmiste tulemused II lisa kohaselt arvutatud hapniku kogusisalduse alusel.Kui saasteainete heitmeid vähendatakse heitgaaside töötlemise teel, toimub teisendamine esimeses lõigus sätestatud hapnikusisalduste alusel üksnes siis, kui hapnikusisaldus, mida on mõõdetud samal ajavahemikul kui asjakohase saasteaine sisaldust, ületab normikohast hapnikusisaldust.3. Heitmete piirväärtusi on järgitud, kui:- ükski keskmisest päevaväärtusest ei ületa artikli 6 lõike 5 punktis a ja artikli 7 lõike 1 punktis a sätestatud heitmete piirväärtusi ja kuikas ükski keskmistest poole tunni väärtustest ei ületa aasta jooksul artikli 7 lõike 1 punkti b A-veerus sätestatud heitmete piirväärtusi või97 % keskmistest poole tunni väärtustest ei ületa aasta jooksul artikli 7 lõike 1 punkti b B-veerus sätestatud heitmete piirväärtusi,- ükski artikli 7 lõike 1 punktis c sätestatud vaatlusaja keskmistest väärtustest ei ületa kõnealuses punktis esitatud heitmete piirväärtusi,- järgitakse artikli 6 lõike 5 punkti b sätteid.Artikli 12 lõikes 2 osutatud ajavahemikel mõõdetud keskmisi väärtusi ei võeta piirväärtuste järgimise hindamisel arvesse.Keskmised poole tunni ja 10 minuti väärtused leitakse tegeliku käitamisaja jooksul (sealhulgas see osa käivitus- ja seiskamisajast, mil põletatakse ohtlikke jäätmeid) mõõdetud väärtuste põhjal pärast III lisa punktis 4 piiritletud usaldusvahemiku väärtuse mahaarvamist.Keskmised päevaväärtused leitakse nende kinnitatud keskmiste väärtuste põhjal. Vaatlusaja keskmised väärtused ja vesinikfluoriidi korrapäraste mõõtmiste puhul vesinikfluoriidi keskmised väärtused leitakse artikli 10 lõike 3 nõuete kohaselt.Artikkel 121. Kui mõõtmised osutavad, et käesolevas direktiivis sätestatud heitmete piirväärtusi on ületatud, teatatakse sellest viivitamata pädevatele asutustele. Asjaomane rajatis peatab ohtlike jäätmete etteandmise ajaks, mil heitmete piirväärtusi ei järgita, ja seni, kuni pädevad asutused lubavad selliste jäätmete etteandmist jätkata.2. Pädevad asutused kehtestavad puhastus- või mõõtmisseadmete tehniliselt vältimatute seisakute, häirete või rikete suurima lubatud aja, mille jooksul sätestatud ainete sisaldused võivad õhku väljutatavates heitmetes ületada heitmetele kehtestatud piirväärtusi. Rajatis ei või mingil juhul ohtlike jäätmete põletamist katkestamatult rohkem kui neli tundi; neis tingimustes käitamine võib peale selle aasta jooksul kesta kokku vähem kui 60 tundi.Suure rikke korral vähendab käitaja töömahtu või peatab töö niipea kui võimalik, kuni tavapärased käitamistingimused on taastatud. Artikli 3 lõikega 3 hõlmatud rajatistes peatatakse ohtlike jäätmete etteandmine.Tolmu kogusisaldus heitmetes ei või mingil juhul ületada 150 mg/m³, väljendatud poole tunni keskmisena; lisaks sellele ei või ületada artikli 7 lõike 1 punkti a alapunktis 2 ja punkti b alapunktis 2 sätestatud heitmete piirväärtusi. Täita tuleb kõiki muid artiklis 6 osutatud tingimusi.Artikkel 131. Käesoleva direktiivi sätted jõustuvad olemasolevate põletusrajatiste suhtes artikli 18 lõikes 1 piiritletud kuupäevast kolme aasta ja kuue kuu möödudes.2. Kuue kuu jooksul artikli 18 lõikes 1 piiritletud kuupäevast arvates võib käitaja pädevatele asutustele siiski teatada, et enne lõplikku sulgemist käitatakse olemasolevat rajatist kõige rohkem 20000 tundi viie aasta jooksul käitaja teatest arvates. Sel juhul lõike 1 sätteid ei kohaldata.Artikkel 14Komisjon esitab enne 31. detsembrit 2000 eelkõige tehnoloogia eeldatavat arengut, rajatiste käitamisel saadud kogemusi ja keskkonnanõudeid silmas pidades nõukogule aruande, mis põhineb käesoleva direktiivi rakendamisel saadud kogemustel ja heitmeohjevõtete vallas tehtud edusammudel, ja lisab sellele ettepanekud heitmete piirväärtuste ja käesoleva direktiivi asjakohaste sätete läbivaatamiseks.Ühtki sellise läbivaatamise järel kehtestatud heitmete piirväärtust ei kohaldata olemasolevate põletusrajatiste suhtes enne 31. detsembrit 2006.Artikkel 15Komisjon võtab artiklis 16 sätestatud korras vastu muudatused, mida on vaja artiklite 10–12 ja I–III lisa sätete kohandamiseks tehnika edusammudega.Artikkel 161. Komisjoni abistab komitee, kuhu kuuluvad liikmesriikide esindajad ja eesistujana komisjoni esindaja.2. Komisjoni esindaja esitab komiteele võetavate meetmete eelnõu. Tähtaja jooksul, mille määrab eesistuja lähtudes küsimuse kiireloomulisusest, esitab komitee eelnõu kohta oma arvamuse. Arvamus esitatakse sellise häälteenamusega, nagu on sätestatud asutamislepingu artikli 148 lõikes 2 nõukogu otsuste vastuvõtmiseks komisjoni ettepaneku põhjal.Liikmesriikide esindajate hääli komitees arvestatakse nimetatud artiklis sätestatud viisil. Eesistuja ei hääleta.3. a) Kui kavandatavad meetmed on komitee arvamusega kooskõlas, võtab komisjon need vastu.b) Kui kavandatavad meetmed ei ole komitee arvamusega kooskõlas või kui komitee ei esita oma arvamust, esitab komisjon nõukogule viivitamata ettepaneku võetavate meetmete kohta. Nõukogu teeb otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega.Kui nõukogu ei ole kolme kuu jooksul ettepaneku tegemisest otsust teinud, võtab komisjon ettepandud meetmed vastu, välja arvatud juhul, kui nõukogu on lihthäälteenamusega olnud kõnealuste meetmete vastu.Artikkel 17Käesoleva direktiivi rakendamist käsitlevad aruanded koostatakse direktiivi 91/692/EMÜ artiklis 5 sätestatud korras. Esimene aruanne hõlmab käesoleva direktiivi jõustumisele järgnevat kolme täisaastat.Artikkel 181. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid enne 31. detsembrit 1996. Nad teatavad sellest viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid võtavad need meetmed vastu, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga hõlmatud valdkonnas nende vastuvõetud siseriiklike õigusnormide teksti.Artikkel 19Käesolev direktiiv jõustub Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval.Artikkel 20Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 16. detsember 1994Nõukogu nimeleesistujaA. Merkel[1] EÜT C 130, 21.5.1992, lk 1.[2] EÜT C 332, 16.12.1992, lk 49.[3] Euroopa Parlamendi 10. märtsi 1993. aasta arvamus (EÜT C 115, 26.4.1993, lk 90), nõukogu 11. juuli 1994. aasta ühine seisukoht (EÜT C 232, 20.8.1994, lk 35) ja Euroopa Parlamendi 17. novembri 1994. aasta otsus (EÜT C 341, 5.12.1994).[4] EÜT C 122, 18.5.1990, lk 2.[5] EÜT L 194, 25.7.1975, lk 39. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 91/692/EMÜ (EÜT L 377, 31.12.1991, lk 48).[6] EÜT L 188, 16.7.1984, lk 20. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 91/692/EMÜ.[7] EÜT L 377, 31.12.1991, lk 20.[8] EÜT L 194, 25.7.1975, lk 23.Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 91/692/EMÜ.[9] Nõukogu 24. novembri 1975. aasta direktiiv 75/716/EMÜ vedelkütuste väävlisisaldust käsitlevate liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta (EÜT L 307, 27.11.1975, lk 22). Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 91/692/EMÜ.[10] Nõukogu 8. juuni 1989. aasta direktiiv 89/369/EMÜ uutest olmejäätmete põletusrajatistest lähtuva õhusaaste vältimise kohta (EÜT L 163, 14.6.1989, lk 32).[11] Nõukogu 21. juuni 1989. aasta direktiiv 89/429/EMÜ olemasolevatest olmejäätmete põletusrajatistest lähtuva õhusaaste vähendamise kohta (EÜT L 203, 15.7.1989, lk 50).[12] Nõukogu 12. juuni 1986. aasta direktiiv 86/278/EMÜ keskkonna ja eelkõige pinnase kaitsmise kohta reoveesetete kasutamisel põllumajanduses (EÜT L 181, 4.7.1986, lk 6). Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 91/692/EMÜ;[13] EÜT L 158, 23.6.1990, lk 56.[14] EÜT L 30, 6.2.1993, lk 1.[17] EÜT L 20, 26.1.1980, lk 43. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 91/692/EMÜ.--------------------------------------------------I LISADIOKSIINIDE JA DIBENSOFURAANIDE SAMAVÄÄRSUSKORDAJADArtikli 7 lõikes 2 osutatud koguväärtuse leidmiseks tuleb järgmiste dioksiinide ja dibensofuraanide massis väljendatud sisaldusi enne liitmist korrutada järgmiste samaväärsuskordajatega (kasutades mürgisuskordajate mõistet).Mürgisuskordaja |2, 3, 7, 8 | — tetraklorodibensodioksiin (TCDD) | 1 |1, 2, 3, 7, 8 | — pentaklorodibensodioksiin (PeCDD) | 0,5 |1, 2, 3, 4, 7, 8 | — heksaklorodibensodioksiin (HxCDD) | 0,1 |1, 2, 3, 7, 8, 9 | — heksaklorodibensodioksiin (HxCDD) | 0,1 |1, 2, 3, 6, 7, 8 | — heksaklorodibensodioksiin (HxCDD) | 0,1 |1, 2, 3, 4, 6, 7, 8 | — heptaklorodibensodioksiin (HpCDD) | 0,01 |— oktaklorodibensodioksiin (OCDD) | 0,001 |2, 3, 7, 8 | — tetraklorodibensofuraan (TCDF) | 0,1 |2, 3, 4, 7, 8 | — pentaklorodibensofuraan (PeCDF) | 0,5 |1, 2, 3, 7, 8 | — pentaklorodibensofuraan (PeCDF) | 0,05 |1, 2, 3, 4, 7, 8 | — heksaklorodibensofuraan (HxCDF) | 0,1 |1, 2, 3, 7, 8, 9 | — heksaklorodibensofuraan (HxCDF) | 0,1 |1, 2, 3, 6, 7, 8 | — heksaklorodibensofuraan (HxCDF) | 0,1 |2, 3, 4, 6, 7, 8 | — heksaklorodibensofuraan (HxCDF) | 0,1 |1, 2, 3, 4, 6, 7, 8 | — heptaklorodibensofuraan (HpCDF) | 0,01 |1, 2, 3, 4, 7, 8, 9 | — heptaklorodibensofuraan (HpCDF) | 0,01 |— oktaklorodibensofuraan (OCDF) | 0,001 |--------------------------------------------------II LISAHEITMETE PIIR- JA SUUNISVÄÄRTUSTE MÄÄRAMINE OHTLIKE JÄÄTMETE KOOSPÕLETAMISEKSIga asjakohase saasteaine ja ohtlike jäätmete põletamisel tekkivas heitgaasis sisalduva süsinikoksiidi piir- või suunisväärtus tuleb arvutada järgmiselt:V× C+ V× CV+ V= Ckus:Vjäätmed : üksnes ohtlike jäätmete põletamisel tekkiva heitgaasi maht, mis leitakse loas piiritletud väikseima kütteväärtusega jäätmete põhjal ja teisendatakse artikli 11 lõikes 2 sätestatud tingimuste alusel.Kui ohtlike jäätmete põletamisel eraldub soojust vähem kui 10 % rajatise eraldatava soojuse koguhulgast, tuleb Vjäätmed arvutada sellise (tingliku) jäätmekoguse põhjal, mis põletamise korral annaks 10 % kõnealusest koguhulgast, kusjuures koguhulk on muutumatu.Cjäätmed : üksnes ohtlike jäätmete põletamiseks mõeldud rajatistele kehtestatud heitmete piirväärtused (vähemalt artikhli 7 lõigetes 1 ja 2 ja artikli 6 lõikes 5 sätestatud saasteainete ja süsinikoksiidi heitmete piir- ja suunisväärtused).Vmenetlus : rajatise käitamisel, sealhulgas rajatises tavaliselt kasutatavate lubatud kütuste (välja arvatud ohtlikud jäätmed) põletamisel tekkiva heitgaasi maht, mis leitakse hapnikusisalduste põhjal, mille alusel tuleb heitmed ühenduse või siseriiklike eeskirjade kohaselt teisendada. Kui selliseid rajatisi käsitlevad eeskirjad puuduvad, tuleb kasutada tegelikku hapnikusisaldust heitgaasis, mida ei ole lahjendatud menetluses mittevajaliku õhu lisamisega. Muudel tingimustel teisendamine on sätestatud artikli 11 lõikes 2.Cmenetlus : rajatiste suitsugaasides sisalduvate asjakohaste saasteainete ja süsinikoksiidi heitmete piirväärtused, mis on kooskõlas siseriiklike õigusnormidega, mis on selliste rajatiste suhtes kehtestatud tavaliselt lubatud kütuste (välja arvatud ohtlikud jäätmed) põletamise kohta. Selliste õigusnormide puudumisel kasutatakse loas piiritletud heitmete piirväärtusi. Kui loas ei ole selliseid väärtusi piiritletud, kasutatakse tegelikke massis väljendatud sisaldusi.C : süsinikoksiidi ja asjakohaste saasteainete koguheitmete piir- või -suunisväärtus, mis asendab artikli 6 lõikes 5 ja artikli 7 lõigetes 1 ja 2 sätestatud heitmete piir- ja suunisväärtusi. Hapniku kogusisaldus, mis asendab artiklite 6 ja 7 kohaseks teisendamiseks vajalikku hapnikusisaldust, arvutatakse eespool osutatud sisalduse põhjal, võttes arvesse osamahte.Saasteaineid ja süsinikoksiidi, mis ei teki vahetult ohtlike jäätmete või kütuste põletamisel (näiteks tootmiseks vajalikest ainetest või toodetest), ning süsinikoksiidi, mis tekib vahetult sellisel põletamisel, ei võeta arvesse, kui:- tootmismenetlus eeldab suuremat süsinikoksiidi sisaldust põlemisgaasis ja- Cjäätmed (määratletud eespool)väärtusest peetakse dioksiinide ja furaanide puhul kinniIgal juhul tuleb lubatud ohtlike jäätmete koospõletamisel koguheitmete piirväärtus (C) arvutada nii, et keskkonda satuks võimalikult vähe heitmeid.--------------------------------------------------III LISAMÕÕTMISVÕTTED1. Heitgaasides olevate õhusaasteainete sisalduste määramiseks tehtavad mõõtmised peavad olema esindavad.2. Kõikide saasteainete, sealhulgas dioksiinide ja furaanide proove võetakse ja neid analüüsitakse ning isetoimivaid mõõtmissüsteeme taadeldakse võrdlusmõõtmisvõtetega kooskõlas CEN-normidega, mis on koostatud komisjoni tellimusel. CEN-normide valmimiseni kohaldatakse siseriiklikke norme.3. Dioksiinide ja furaanide jälgimise menetluse võib heaks kiita üksnes siis, kui avastamiskünnis üksikute dioksiinide ja furaanide proovide võtmiseks ja analüüsimiseks on piisavalt madal, et saada mürgisuskordajate seisukohast tähenduslikke tulemusi.4. Heitmete piirväärtuste puhul leitavad usaldusvahemiku (95 %) väärtused ei või ületada järgmisi protsendimäärasid heitmete piirväärtustest:Süsinikoksiid (artikli 6 lõike 5 punkt a): | 10 % |Vääveldioksiid (artikli 7 lõike 1 punkti a alapunkt 5): | 20 % |Kogutolm (artikli 7 lõike 1 punkti a alapunkt 1): | 30 % |Orgaanilise süsiniku koguhulk (artikli 7 lõike 1 punkti a alapunkt 2): | 30 % |Vesinikkloriid (artikli 7 lõike 1 punkti a alapunkt 3): | 40 % |--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv, 23. juuli 1990, eri liikmesriikide äriühingute ühinemise, jaotumise, eraldumise ja osade või aktsiate asendamise puhul rakendatava ühise maksustamissüsteemi kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31990L0434

Euroopa Liidu Teataja L 225 , 20/08/1990 Lk 0001 - 0005 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 9 Köide 2 Lk 0020  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 9 Köide 2 Lk 0020

		Nõukogu direktiiv,23. juuli 1990,eri liikmesriikide äriühingute ühinemise, jaotumise, eraldumise ja osade või aktsiate asendamise puhul rakendatava ühise maksustamissüsteemi kohta(90/434/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse asutamislepingut ja eriti selle artiklit 100,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, eteri liikmesriikide äriühingute ühinemine, jaotumine, eraldumine ja osade või aktsiate asendamine võib olla vajalik selleks, et luua ühenduse piires analoogilised tingimused siseturu tingimustega, ja selleks et nõnda tagada ühisturu loomine ning selle efektiivne toimimine; niisuguseid tehinguid ei tohiks takistada piirangud, halvemus ega moonutused, mis tulenevad eriti liikmesriikide maksukorraldusest; seoses niisuguste tehingutega on vaja kehtestada konkurentsi seisukohalt neutraalsed maksustamiseeskirjad, mis võimaldavad äriühingutel kohanduda ühisturu nõuetele, suurendada oma tootlikkust ja parandada rahvusvahelist konkurentsivõimet;maksukorraldus seab niisugused tehingud ebasoodsamasse olukorda võrreldes ühe ja sellesama liikmesriigi äriühinguid puudutavate tehingutega; niisugune halvemus on vaja kõrvaldada;kõnealuse eesmärgi saavutamiseks pole võimalik rakendada praegu liikmesriikides kehtivaid süsteeme ühenduse tasandil, sest nende erinevused kalduvad tekitama moonutusi; rahuldava lahenduse võib anda ainult ühine maksusüsteem;ühine maksusüsteem peaks vältima maksustamist seoses ühinemise, jaotumise, eraldumise ja osade või aktsiate asendamisega, arvestades seejuures üleandva või omandatava äriühingu riigi finantshuve;niisuguste ühinemise, jaotumise või eraldumisega seotud tehingute tagajärjel kujundatakse üleandev äriühing tavaliselt ümber vara ülevõtva äriühingu püsivaks tegevuskohaks või seotakse vara viimasena nimetatud äriühingu püsiva tegevuskohaga;eraldumisega seotud kapitali kasvutulu maksustamise edasilükkamine kuni vara tegeliku võõrandamiseni, mida rakendatakse nimetatud püsivale tegevuskohale üle antud vara suhtes, võimaldab vabastada vastava kapitali kasvutulu maksust, tagades siiski selle maksustamise üleandva äriühingu riigi poolt ajal, mil see vara võõrandatakse;samuti on vaja välja töötada üleandva äriühingu teatud varude, reservide ja kahjude suhtes kohaldatav maksustamiskord ning lahendada maksustamisprobleemid, mis tekivad, kui üks äriühing on teises äriühingus osanik või aktsionär;ülevõtva või omandava äriühingu osade jaotamine üleandva äriühingu osanikele või aktsionäridele ei tohiks põhjustada nende osanike või aktsionäride maksustamist;liikmesriikidel peab olema võimalus jätta käesolev direktiiv kohaldamata, kui äriühingute ühinemise, jaotumise, eraldumise või osade või aktsiate asendamise eesmärgiks on maksustamise vältimine või maksupettus, või kui selle tagajärjel äriühing, olenemata sellest, kas ta osaleb või ei osale tehingus, ei täida enam töövõtjate esindatuse tingimusi äriühingu organites,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:I JAGUÜldsättedArtikkel 1Iga liikmesriik kohaldab käesolevat direktiivi sellise ühinemise, jaotumise, eraldumise ja osade või aktsiate asendamise puhul, milles osalevad kahe või enama liikmesriigi äriühingud.Artikkel 2Käesolevas direktiivis:a) tähendab "ühinemine" tehingut,- mille käigus üks või enam äriühingut annavad likvideerimismenetluseta lõpetamisel kogu oma vara ja kohustused üle mõnele teisele olemasolevale äriühingule, kusjuures nende osanikud või aktsionärid saavad ühendava ühingu osanikeks või aktsionärideks ja kui see on kohaldatav, ka rahalise juurdemakse, mille summa ei ületa 10 % nimetatud osade või aktsiate nimiväärtusest või viimase puudumisel nende arvestuslikust väärtusest,- mille käigus kaks või enam äriühingut annavad likvideerimismenetluseta lõpetamisel kogu oma vara ja kohustused üle äriühingule, mille nad asutavad, kusjuures nende osanikud või aktsionärid saavad uue äriühingu osanikeks või aktsionärideks ja kui see on kohaldatav, ka rahalise juurdemakse, mille summa ei ületa 10 % nende osade või aktsiate nimiväärtusest või viimase puudumisel nende arvestuslikust väärtusest,- mille käigus äriühing annab likvideerimismenetluseta lõpetamisel kogu oma vara ja kohustused üle äriühingule, millele kuuluvad kõik tema osad või aktsiad;b) tähendab "jaotumine" tehingut, mille käigus äriühing annab likvideerimismenetluseta lõpetamisel kogu oma vara ja kohustused üle kahele või enamale olemasolevale või uuele äriühingule, kusjuures tema osanikud või aktsionärid saavad võrdelises osas ülevõtvate äriühingute osanikeks või aktsionärideks ja kui see on kohaldatav, ka rahalise juurdemakse, mille summa ei ületa 10 % nende osade või aktsiate nimiväärtusest või viimase puudumisel nende arvestuslikust väärtusest;c) tähendab "eraldumine" tehingut, mille käigus äriühing annab ilma oma tegevust lõpetamata kas kõik tegevusüksused, ühe tegevusüksuse või mitu tegevusüksust üle teisele äriühingule, saades omandava äriühingu osanikuks või aktsionäriks;d) tähendab "osade või aktsiate asendamine" tehingut, mille käigus äriühing omandab teise äriühingu osad või aktsiad, mis annavad talle selles äriühingus häälteenamuse, selleks saavad viimasena nimetatud äriühingu osanikud või aktsionärid esmalt nimetatud äriühingu osanikeks või aktsionärideks ja kui see on kohaldatav, ka rahalise juurdemakse, mille summa ei ületa 10 % asendamiseks väljaantavate osade või aktsiate nimiväärtusest või viimase puudumisel nende arvestuslikust väärtusest;e) tähendab "üleandev äriühing" äriühingut, mis annab üle oma vara ja kohustused või kõik tegevusüksused, ühe tegevusüksuse või mitu tegevusüksust;f) tähendab "ülevõttev äriühing" äriühingut, mis võtab üle üleandva äriühingu vara ja kohustused või kõik selle tegevusüksused, ühe tegevusüksuse või mitu tegevusüksust;g) tähendab "omandatav äriühing" äriühingut, milles teine äriühing omandab osad või aktsiad osade või aktsiate asendamise teel;h) tähendab "omandav äriühing" äriühingut, mis omandab osad või aktsiad osade või aktsiate eest;i) tähendab "tegevusüksus" äriühingu struktuuriüksuse vara ja kohustusi, mis moodustavad tegevuse korraldamise seisukohast iseseisva tulemusüksuse, st üksuse, mis on suuteline omal jõul toimima.Artikkel 3"Liikmesriigi äriühing" tähendab käesolevas direktiivis äriühingut,a) mis tegutseb käesoleva direktiivi lisas loetletud vormis;b) mida liikmesriigi maksuseaduste kohaselt loetakse maksustamise mõttes selle riigi residendiks ja mida kolmanda riigiga sõlmitud topeltmaksustamise vältimise lepingu sätete kohaselt ei peeta maksustamise mõttes ühendusevälise riigi residendiks;c) mis peale selle kuulub valiku- või vabastamisvõimaluseta maksustamisele ühega järgmistest maksudest:- impôt des sociétésvennootschapsbelasting Belgias,- selskabsskat Taanis,- Körperschaftsteuer Saksamaa Liitvabariigis,- φόρος εισοδήματος νομικών προσώπων κερδοκοπικού χαρακτήρα Kreekas,- impuesto sobre sociedades Hispaanias,- impôt sur les sociétés Prantsusmaal,- corporation tax Iirimaal,- imposta sul reddito delle persone giuridiche Itaalias,- impôt sur le revenu des collectivités Luksemburgis,- vennootschapsbelasting Hollandis,- imposto sobre o rendimento das pessoas colectivas Portugalis,- corporation tax Ühendkuningriigis,või muu maksuga, millega võidakse asendada mis tahes eespool nimetatud maks.II JAGUÜhinemise, jaotumise ja osade või aktsiate asendamise reeglidArtikkel 41. Ühinemine ja jaotumine ei tohi põhjustada üleantud vara ja kohustuste tegeliku väärtuse ja maksustatava väärtuse vahest tekkinud kapitali kasvutulu maksustamist. Seejuures tähendab:- maksustatav väärtus väärtust, mille alusel oleks arvutatud üleandva äriühingu poolt saadav kasu või kahju tema tulu, kasumi või kapitali kasvutulu maksustamisel, kui vara või kohustused oleksid müüdud ühinemise või jaotumise ajal, kuid neist sõltumata,- üleantud vara ja kohustused üleandva äriühingu vara ja kohustusi, mis ühinemise või jaotumise tagajärjel seotakse ülevõtva äriühingu püsiva tegevuskohaga, mis asub üleandva äriühingu liikmesriigis, ja mis osalevad maksustamisel arvesse võetava kasumi või kahjumi tekkimises.2. Liikmesriigid kohaldavad lõiget 1 tingimusel, et ülevõttev äriühing arvestab seoses üleantud vara ja kohustustega uut amortisatsiooni ning kasusid ja kahjusid samade reeglite järgi, mida oleks kohaldatud üleandva äriühingu või äriühingute suhtes juhul, kui ühinemist või jaotumist poleks toimunud.3. Kui üleandva äriühingu liikmesriigi seaduste kohaselt on ülevõtval äriühingul õigus arvestada seoses üleantavate vara ja kohustustega uut amortisatsiooni ning kasusid ja kahjusid lõikes 2 sätestatust erineval alusel, ei kohaldata lõiget 1 seoses vara ja kohustustega, mille suhtes seda võimalust kasutatakse.Artikkel 5Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed tagamaks, et ülevõtva äriühingu püsivad tegevuskohad, mis asuvad üleandva äriühingu liikmesriigis, võiksid üle võtta üleandva äriühingu poolt nõuetekohaselt moodustatud, osaliselt või täielikult maksuvabad varud ja reservid, mis ei pärine välismaal asuvatest püsivatest tegevuskohtadest, säilitades sama maksuvabastuse, kusjuures ülevõttev äriühing võtab endale ka üleandva äriühingu õigused ja kohustused.Artikkel 6Kui artiklis 1 loetletud tehingud toimuvad üleandva äriühingu liikmesriigi äriühingute vahel ja see liikmesriik kohaldab reegleid, mis lubavad ülevõtval äriühingul võtta üle neid üleandva äriühingu kahjumeid, mida pole maksustamisel veel arvesse võetud, kohaldab nimetatud liikmesriik neid reegleid oma territooriumil asuvate ülevõtva äriühingu püsivate tegevuskohtade poolt ülevõetavate kahjumite suhtes.Artikkel 71. Kui ülevõtval äriühingul on üleandva äriühingu osasid või aktsiaid, ei kuulu ülevõtva äriühingu poolt nende osade või aktsiate kehtetuks tunnistamise korral saadav kasu maksustamisele.2. Liikmesriigid võivad lõike 1 kohaldamisest kõrvale kalduda juhul, kui ülevõtva äriühingu osad või aktsiad üleandvas äriühingus ei ületa 25 %.Artikkel 81. Seoses ühinemise, jaotumise või osade või aktsiate asendamisega ei tohi ülevõtva või omandava äriühingu osade või aktsiate jaotamine üleandva või omandatava äriühingu osanikele või aktsionäridele tasuna osade või aktsiate eest, mis moodustavad viimasena nimetatud äriühingu kapitali, iseenesest põhjustada nimetatud osanike või aktsionäride tulu, kasumi või kapitali kasvutulu maksustamist.2. Liikmesriigid kohaldavad lõiget 1 tingimusel, et osanikud või aktsionärid ei omista saadud osadele või aktsiatele kõrgemat maksustatavat väärtust, kui oli asendatavatel osadel või aktsiatel vahetult enne ühinemist, jaotumist või osade või aktsiate asendamist.Lõike 1 kohaldamine ei takista liikmesriike maksustamast saadud osade või aktsiate hilisemast üleandmisest pärinevat kasu samal viisil nagu enne omandamist olemas olnud osade või aktsiate üleandmisest pärinevat kasu."Maksustatav väärtus" tähendab käesolevas lõikes summat, mille alusel arvutatakse äriühingu osaniku või aktsionäri kasu või kahju tema tulu, kasumi või kapitali kasvutulu maksustamiseks.3. Kui selle liikmesriigi seaduse kohaselt, mille residendiks on äriühingu osanik või aktsionär, võib ta valida lõikes 2 sätestatust erineva maksustamisviisi, ei tohi kohaldada lõiget 1 seoses osade või aktsiatega, mille suhtes seda võimalust kasutatakse.4. Lõiked 1, 2 ja 3 ei takista liikmesriiki võtmast osaniku või aktsionäri maksustamisel arvesse rahalisi juurdemakseid, mida võidakse teha ühinemisel, jaotumisel või osade või aktsiate asendamisel.III JAGUEraldumise reeglidArtikkel 9Eraldumise kohta kehtivad artiklid 4, 5 ja 6.IV JAGUPüsiva tegevuskoha üleandmise erijuhtumArtikkel 101. Kui ühinemisel, jaotumisel või eraldumisel üleantud vara hulka kuulub üleandva äriühingu püsiv tegevuskoht, mis asub teises liikmesriigis kui üleandev äriühing, siis loobub viimasena nimetatud riik õigusest maksustada seda püsivat tegevuskohta. Üleandva äriühingu riik võib selle äriühingu maksustatava kasumi hulka tagasi arvata sellised püsiva tegevuskoha kahjumid, mida võidi varem kasutada selles riigis asuva äriühingu maksustatava kasumi vähendamiseks ja mida pole tagasi arvestatud. Riik, kus asub püsiv tegevuskoht, ja ülevõtva äriühingu riik kohaldavad käesoleva direktiivi sätteid sellise eraldumise puhul nii, nagu esimesena nimetatud riik oleks üleandva äriühingu riik.2. Kaldudes kõrvale lõikest 1, on üleandva äriühingu liikmesriigil, kui ta kohaldab ülemaailmselt teenitud kasumi maksustamise süsteemi, õigus maksustada püsiva tegevuskoha kasumit või kapitali kasvutulu, mis on tekkinud seoses ühinemise, jaotumise või eraldumisega, tingimusel et nimetatud riik annab vabastuse sellest maksust, mis oleks käesoleva direktiivita kuulunud tasumisele sellelt kasumilt või kapitali kasvutulult püsiva tegevuskoha liikmesriigis samal viisil ja samas ulatuses, nagu seda oleks tehtud juhul, kui see maks oleks tegelikult määratud ja makstud.V JAGULõppsättedArtikkel 11Lii kmesriik võib täielikult või osaliselt keelduda II, III ja IV jaos sätestatud soodustuste kohaldamisest või need täielikult või osaliselt kehtetuks tunnistada, kui osutub, et ühinemise, jaotumise, eraldumise või osade või aktsiate asendamise:a) peamiseks eesmärgiks või üheks peamiseks eesmärgiks on maksupettus või maksustamise vältimine; asjaolu, et artiklis 1 nimetatud tehing ei põhine paikapidavatel majanduslikel põhjendustel, nagu näiteks tehingus osalevate äriühingute tegevuse ümberkorraldamine või ratsionaliseerimine, võib anda põhjust arvata, et tehingu peamiseks või üheks peamiseks eesmärgiks on maksupettus või maksustamise vältimine;b) tagajärjeks on see, et tehingus osalenud või mitte osalenud äriühing ei täida enam töövõtjate esindatuse tingimusi selle äriühingu organites vastavalt korrale, mis oli jõus enne nimetatud tehingut.2. Lõike 1 punkti b kohaldatakse vaid niikaua ja niivõrd, kuni käesoleva direktiiviga reguleeritavate äriühingute suhtes ei kohaldata muid ühenduse seadusi, mis sisaldavad samaväärseid reegleid töövõtjate esindatuse kohta äriühingu organites.Artikkel 121. Liikmesriigid võtavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid vastu hiljemalt 1. jaanuaril 1992. Nad informeerivad sellest viivitamata komisjoni.2. Kaldudes kõrvale artiklist 1, võib Portugali Vabariik lükata eraldumist ja osade või aktsiate asendamist reguleerivate sätete kohaldamise edasi 1. jaanuarini 1993.3. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetavate peamiste siseriiklike õigusnormide teksti.Artikkel 13Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 23. juuli 1990Nõukogu nimeleesistujaG. Carli[1] EÜT C 39, 22.3.1969, lk 1.[2] EÜT C 51, 29.4.1970, lk 12.[3] EÜT C 100, 1.8.1969, lk 4.--------------------------------------------------LISAÄriühingute nimekiri, millele on viidatud artikli 3 punktis aa) Belgia seaduste alusel tegutsevad äriühingud, mida nimetatakse "société anonyme""naamloze vennootschap", "société en commandite par actions""commanditaire vennootschap op aandelen", "société privée à responsabilité limitée""besloten vennootschap met beperkte aansprakelijkheid", ja eraõiguse alusel tegutsevad avalik-õiguslikud organid;b) Taani seaduste alusel tegutsevad äriühingud, mida nimetatakse "aktieselskab", "anpartsselskab";c) Saksa seaduste alusel tegutsevad äriühingud, mida nimetatakse "Aktiengesellschaft", "Kommanditgesellschaft auf Aktien", "Gesellschaft mit beschränkter Haftung", "bergrechtliche Gewerkschaft";d) Kreeka seaduste alusel tegutsevad äriühingud, mida nimetatakse "ανώνυμη εταιρία"e) Hispaania seaduste alusel tegutsevad äriühingud, mida nimetatakse "sociedad anónima", "sociedad comanditaria por acciones", "sociedad de responsabilidad limitada", ja eraõiguse alusel tegutsevad avalik-õiguslikud organid;f) Prantsuse seaduste alusel tegutsevad äriühingud, mida nimetatakse "société anonyme", "société en commandite par actions", "société a responsabilité limitée", ning riiklikud tööstus- ja äriettevõtted ja -ühingud;g) Iiri seaduste alusel tegutsevad riiklikud äriühingud, mille vastutus on piiratud osaluse või tagatisega, eraühingud, mille vastutus on piiratud osaluse või tagatisega, tööstusseltse ja vastastikuse abistamise seltse ning elamuühistuid reguleerivate seaduste alusel registreeritud ühingud;h) Itaalia seaduste alusel tegutsevad äriühingud, mida nimetatakse "società per azioni", "società in accomandita per azioni", "società a responsabilita limitata", ning tööstus- ja äritegevusega tegelevad avalik-õiguslikud ja eraõiguslikud ühingud;i) Luksemburgi seaduste alusel tegutsevad äriühingud, mida nimetatakse "société anonyme", "société en commandite par actions", "société a responsabilité limitée";j) Hollandi seaduste alusel tegutsevad äriühingud, mida nimetatakse "naamloze vennootschap", "besloten vennootschap met beperkte aansprakelijkheid";k) Portugali seaduste kohaselt asutatud äriühingud või tsiviilõiguslikud ühingud, mis tegutsevad kooperatiivselt ja muud tööstuse või äriga tegelevad juriidilised isikud;l) Ühendkuningriigi seaduste alusel asutatud äriühingud.--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv, 11. november 1980, millega muudetakse direktiivi 80/215/EMÜ sigade vesikulaarhaiguse ja sigade klassikalise katku osas

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31980L1100

Euroopa Liidu Teataja L 325 , 01/12/1980 Lk 0016 - 0016 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 12 Lk 0212  Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 03 Köide 31 Lk 0241  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 12 Lk 0212  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 03 Köide 19 Lk 0240  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 03 Köide 19 Lk 0240

		Nõukogu direktiiv,11. november 1980,millega muudetakse direktiivi 80/215/EMÜ sigade vesikulaarhaiguse ja sigade klassikalise katku osas(80/1100/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eelkõige selle artikleid 43 ja 100,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse assamblee arvamust, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:direktiiv 80/215/EMÜ [4] sätestab loomatervishoiunõuded, millele ühendusesiseseks kauplemiseks ettenähtud lihatooted peavad vastama;sigade vesikulaarhaiguse esinemine ühenduses kujutab endast ohtu ühenduse seakarjale; vastavalt tuleks võtta meetmed haiguse leviku tõkestamiseks teatavate sealihatoodetega kauplemise käigus;jätkuv sigade klassikalise katku esinemine ühenduse teatavates osades kujutab endast ohtu liikmesriikide haigusest vabale seakarjale; kuni ajani, mil sigade klassikaline katk on kõrvaldatud piirkondades, kus seda veel esineb, peaks nendel liikmesriikidel olema lubatud võtta täiendavaid meetmeid vältimaks saastamist kauplemise käigus,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Jõustumisega 1. novembrist 1980 muudetakse direktiivi 80/215/EMÜ järgmiselt:a) artikli 4 lõike 1 punkti b alapunkti ii lisatakse järgmine osa: "lisaks tingimusel et kõnealune haigus ei ole sigade vesikulaarhaigus";b) artikli 7 lõike 1 punkti a lisatakse sõnad "sigade vesikulaarhaiguse" sõnade "sigade katku" ja "või Tescheni haiguse" vahele;c) artikkel 10 asendatakse järgmisega:"Artikkel 10Sigade katku osas liikmesriigid, kes kasutavad direktiivis 80/218/EMÜ sätestatud luba ja kus ametlikult ei esine sigade klassikalist katku, ei tohi keelata selliste lihatoodete toomist oma territooriumile, mis vaatamata sellele, et neid ei ole töödeldud ühel artikli 4 lõikes 1 osutatud viisil, on valmistatud täielikult või osaliselt värskest sealihast, mis vastab direktiivi 72/461/EMÜ artiklis 13a sätestatud nõuetele, või värskest sealihast, mis on saadud vähemalt kolm kuud enne tapmist sigade katku vastu vaktsineeritud sigadelt."Artikkel 2Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 1. juulil 1981 ning teatavad sellest viivitamata komisjonile.Kuni kuupäevani, mil liikmesriigid on võimelised käesolevat direktiivi järgima ja hiljemalt 1. juulini 1981 lubatakse Taanil, Iirimaal ja Ühendkuningriigil säilitada sealihatoodete toomisel nende territooriumile oma siseriiklikud eeskirjad kaitseks sigade katku vastu, tingimusel et nad järgivad EMÜ asutamislepingu üldsätteid.Artikkel 3Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 11. november 1980Nõukogu nimeleesistujaC. Ney[1] EÜT C 130, 31.5.1980, lk 9.[2] EÜT C 175, 14.7.1980, lk 79.[3] EÜT C 300, 18.11.1980, lk 20.[4] EÜT L 47, 21.2.1980, lk 4.--------------------------------------------------