Tähtis õiguslik teade

|

31996L0012

Komisjoni direktiiv 96/12/EÜ, 8. märts 1996, millega muudetakse nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ taimekaitsevahendite turuleviimise kohtaEMPs kohaldatav tekst

Euroopa Liidu Teataja L 065 , 15/03/1996 Lk 0020 - 0037 CS.ES Peatükk 3 Köide 18 Lk 471  - 488 ET.ES Peatükk 3 Köide 18 Lk 471  - 488 HU.ES Peatükk 3 Köide 18 Lk 471  - 488 LT.ES Peatükk 3 Köide 18 Lk 471  - 488 LV.ES Peatükk 3 Köide 18 Lk 471  - 488 MT.ES Peatükk 3 Köide 18 Lk 471  - 488 PL.ES Peatükk 3 Köide 18 Lk 471  - 488 SK.ES Peatükk 3 Köide 18 Lk 471  - 488 SL.ES Peatükk 3 Köide 18 Lk 471  - 488

		Komisjoni direktiiv 96/12/EÜ,8. märts 1996,millega muudetakse nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ taimekaitsevahendite turuleviimise kohta(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 15. juuli 1991. aasta direktiivi 91/414/EMÜ taimekaitsevahendite turuleviimise kohta, [1] viimati muudetud komisjoni direktiiviga 95/36/EÜ, [2] eriti selle artikli 18 lõiget 2,ning arvestades, et:direktiivi 91/414/EMÜ II ja III lisas sätestatakse nõuded toimikule, mille taotlejad peavad esitama toimeaine kõnealuse direktiivi I lisasse kandmiseks ja taimekaitsevahendi jaoks loa saamiseks;direktiivi 91/414/EMÜ II ja III lisas on vaja esitada taotlejatele nii täpselt kui võimalik nõutava teabe üksikasjad, nagu asjaolud, tingimused ja tehnilised protokollid, mille alusel teatavad andmed tuleb koguda; kõnealused sätted tuleks võtta kasutusele kohe, kui need on olemas, et võimaldada taotlejatel kasutada neid oma toimikute ettevalmistamisel;praegu on võimalik täpsustada direktiivi 91/414/EMÜ II lisa A osa punktis 8 sätestatud toimeaine keskkonnamürgisuse uuringute puhul nõutavaid andmeid;praegu on samuti võimalik täpsustada direktiivi 91/414/EMÜ III lisa A osa punktis 10 sätestatud taimekaitsevahendi keskkonnamürgisuse uuringute puhul nõutavaid andmeid;käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas alalise taimetervise komitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 91/414/EMÜ muudetakse järgmiselt.1. II lisa A osa punkt 8 "Toimeaine keskkonnamürgisuse uuringud" asendatakse käesoleva määruse lisaga.2. III lisa A osa punkt 10 "Keskkonnamürgisuse uuringud" ja punkt 11 "Punktide 9 ja 10 kokkuvõte ja hinnang" asendatakse käesoleva määruse II lisaga.Artikkel 2Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid 31. märtsiks 1997. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid võtavad vastu kõnealused meetmed, lisavad nad nendesse või, nende ametliku avaldamise korral, nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Artikkel 3Käesolev direktiiv jõustub 1. aprillil 1996.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 8. märts 1996Komisjoni nimelkomisjoni liigeRitt Bjerregaard[1] EÜT L 230, 19.8.1991, lk 1.[2] EÜT L 172, 22.7.1995, lk 8.--------------------------------------------------I LISA"8. KESKKONNAMÜRGISUSE UURINGUDSissejuhatusi) Esitatud teave koos teabega ühe või mitme toimeainet sisaldava preparaadi kohta peab olema piisav, et võimaldada hinnata mõju muudele liikidele peale sihtliikide (taimestik ja loomastik), mida tõenäoliselt ohustab kokkupuude toimeainega, selle metaboliitidega ning lagunemis- ja reaktsioonisaadustega, kui need on keskkonna jaoks olulised. Mõju võib tuleneda ühekordsest, pikaajalisest või korduvast kokkupuutumisest ja võib olla pöörduv või pöördumatu.ii) Toimeaine kohta esitatud teave, muu asjakohane teave ja andmed ühe või mitme toimeainet sisaldava preparaadi kohta peavad olema piisavad, et:- otsustada, kas toimeaine võib kanda I lisasse,- täpsustada asjakohased tingimused või piirangud seoses toimeaine kandmisega I lisasse,- võimaldada vajaduse korral hinnata lühi- ja pikaajalisi riske muude liikide kui sihtliikide populatsioonide, koosluste ja protsesside puhul,- liigitada toimeainet ohtlikkuse alusel,- täpsustada muude liikide kui sihtliikide kaitseks vajalikke ettevaatusabinõusid, ning- täpsustada keskkonna kaitseks pakenditele (konteineritele) lisatavad ohu sümbolid, ohumärgid ning asjakohased riski- ja ohutuslaused.iii) Tuleb teatada kõikidest tavapäraste keskkonnamürgisuse uuringute käigus avastatud kahjulikest mõjudest ning pädevate asutuste nõudmisel viia läbi lisauuringud, mis võivad olla vajalikud tõenäoliste toimemehhanismide uurimiseks ja kõnealuste mõjude olulisuse hindamiseks, ja nendest uuringutest teatada. Tuleb teatada kõikidest kättesaadavatest bioloogilistest andmetest, mis on toimeaine keskkonnamürgisuse profiili hindamiseks asjakohased.iv) Keskkonnas säilimist ja käitumist käsitlev teave, mis on kogutud ja esitatud vastavalt punktidele 7.1–7.4, ning taimedes leiduvaid jääkide piirnorme käsitlev teave, mis on kogutud ja esitatud vastavalt punktile 6, on oluline selleks, et hinnata mõju muudele liikidele peale sihtliikide, kuna koos teabega, mis käsitleb preparaadi laadi ja kasutamisviisi, määratleb see võimaliku kokkupuute laadi ja ulatuse. Toksikokineetilised ja toksikoloogilised uuringud ning vastavalt punktidele 5.1–5.8 esitatud teave annavad olulist teavet selgroogsete liikidele mõjuva mürgise toime ja toimemehhanismide kohta.v) Vajaduse korral tuleks katsete kavandamisel ja andmete analüüsil kasutada asjakohaseid statistilisi meetodeid. Tuleb teatada kõik statistilise analüüsi üksikasjad (nt kõik punkthinnangud tuleb anda usaldusvahemikuga, märke "oluline/ebaoluline" asemel tuleks anda täpsed tõenäosusväärtused).Testainevi) Tuleb sätestada kasutatud materjali üksikasjaline kirjeldus (spetsifikatsioon) vastavalt punktile 1.11. Toimeainega tehtavate katsete korral peab kasutatav materjal olema sama spetsifikatsiooniga nagu loa saamiseks esitatud preparaatide valmistamiseks kasutatav materjal, välja arvatud radiomärgistusega materjali kasutamise korral.vii) Kui uuringutes kasutatakse laboris või katsetootmise käigus toodetud toimeainet, tuleb keskkonnamürgisuse uuringu ja hinnangu jaoks teha kordusuuring, kasutades tehases toodetud toimeainet, välja arvatud juhul, kui on võimalik tõendada, et kasutatud katsematerjal on suures osas sama. Kahtluse korral tuleb esitada asjakohased lisauuringud, mille alusel tehakse otsus uuringute kordamise vajaduse kohta.viii) Uuringute puhul, kus doseerimine toimub teatava ajavahemiku jooksul, tuleks doseerimisel soovitavalt kasutada ühte toimeaine partiid, kui stabiilsus seda võimaldab.Kui uuring hõlmab erinevate dooside kasutamist, tuleb teatada doosi ja kahjuliku mõju suhe.ix) Kõikide söödauuringute puhul tuleb teatada keskmine saavutatud doos, sh võimaluse korral doos milligrammides eluskaalu kilogrammi kohta. Kui doseeritakse sööda kaudu, tuleb uuritav ühend jaotada ühtlaselt kogu söödas.x) Metaboliitide, lagunemis- ja reaktsioonisaaduste puhul võib olla vajalik viia läbi eraldi uuringud, kui need saadused võivad kujutada asjakohast ohtu muudele organismidele kui sihtorganismidele või kui nende mõju ei saa hinnata toimeainet käsitlevate olemasolevate tulemuste põhjal. Enne selliste uuringute läbiviimist tuleb võtta arvesse teavet punktides 5, 6 ja 7.Katseorganismidxi) Selleks et võimaldada hinnata saadud katsetulemuste olulisust, sh hinnata tegelikku mürgisust ja mürgisust mõjutavaid tegureid, tuleks toksilisuse eri uuringutes kasutada võimaluse korral iga asjaomase liigi sama tüve (või registreeritud päritolu).8.1. Mõju lindudele8.1.1. Äge suukaudne mürgisusKatse eesmärkKatse peaks võimaluse korral näitama LD50 väärtusi, surmavat annust, reageerimis- ja tervenemisaega ja NOELi ning see peab hõlmama asjakohaseid üldpatoloogilisi leide.Asjaolud, mille puhul katset nõutakseToimeaine võimalikku mõju lindudele ei ole tarvis uurida üksnes juhul, kui toimeaine on ette nähtud kasutamiseks ainult preparaatides, mida kasutatakse eranditult suletud ruumis (nt kasvuhoonetes või toiduainete ladudes).KatsetingimusedTuleb kindlaks teha toimeaine äge suukaudne mürgisus vutiliikidele (jaapani põldvutt (Coturnixcoturnix japonica) või nurmvutt (Colinus virginianus)) või sinikaelpartidele (Anasplatyrhynchos). Katsetel kasutatav kõrgeim doos ei pea ületama 2000 mg eluskaalu kg kohta.Katse läbiviimise suunisedKeskkonnatoksikoloogia ja -keemia ühing – taimekaitsevahendite keskkonnas säilimise ja ökotoksilisuse hindamise kord. [1]8.1.2. Lühiajaline toidu kaudu mõjuv mürgisusKatse eesmärkKatse peaks näitama lühiajalist toidu kaudu mõjuvat mürgisust (LC50 väärtusi, madalaimat surmavat sisaldust (LLC), võimaluse korral täheldatava toimeta sisaldust (NOEC), reageerimis- ja tervenemisaega) ja see peab hõlmama asjakohaseid üldpatoloogilisi leide.Asjaolud, mille puhul katset nõutakseLindudele toidu kaudu mõjuvat (viiepäevast) toimeaine mürgisust peab igal juhul uurima ühe liigi puhul, välja arvatud juhul, kui teatatakse uuringust vastavalt punktile 8.1.3. Kui ägeda mürgisuse puhul on NOEL 500 mg eluskaalu kg kohta ja lühiajaline mürgisuse puhul NOEC < 500 mg sööda kg kohta, tuleb katse teha teise liigiga.KatsetingimusedEsimesena uuritav liik peab olema kas vutiliik või sinikaelpart. Kui katse tuleb teha teise liigiga, ei tohiks see olla esimese uuritud liigi lähisugulasliik.Katse läbiviimise suunisedKatse tuleb teha vastavalt OECD meetodile 205.8.1.3. Subkrooniline mürgisus ja paljunemineKatse eesmärkKatse peaks näitama toimeaine subkroonilist mürgisust ja paljunemisvõimet kahjustavat mürgisust lindudele.Asjaolud, mille puhul katset nõutakseToimeaine subkroonilist mürgisust ja paljunemisvõimet kahjustavat mürgisust lindudele tuleb uurida, välja arvatud juhul, kui on võimalik tõendada, et täiskasvanud lindude pidev või korduv kokkupuude või pesapaikade kokkupuude pesitsushooajal on ebatõenäoline.Katse läbiviimise suunisedKatse tuleb teha vastavalt OECD meetodile 206.8.2. Mõju veeorganismidelePunktides 8.2.1, 8.2.4 ja 8.2.6 osutatud katsete andmed tuleb esitada iga toimeaine kohta isegi siis, kui ei eeldata, et toimeainet sisaldavad taimekaitsevahendid võivad kavandatavate kasutustingimuste järgimisel jõuda pinnavette. Neid andmeid nõutakse vastavalt direktiivi 67/548/EMÜ VI lisa sätetele toimeainete klassifitseerimiseks.Esitatavate andmete toetuseks tuleb lisada analüüsiandmed testaine kontsentratsiooni kohta katsematerjalis.8.2.1. Äge mürgisus kalade puhulKatse eesmärkKatse peaks näitama ägedat mürgisust (LC50) ja täheldatud mõjude üksikasju.Asjaolud, mille puhul katset nõutakseKatse tuleb läbi viia igal juhul.KatsetingimusedTuleb kindlaks määrata toimeaine äge mürgisus vikerforelli (Oncorhynchus mykiss) ja ühe soojaveeliigi puhul. Kui tuleb teha katsed metaboliididega, lagunemis- või reaktsioonisaadustega, tuleb kasutada kahest toimeainega testitud kalaliigist tundlikumat.Katse läbiviimise suunisedKatse tuleb läbi viia vastavalt komisjoni direktiivi 92/69/EMÜ (millega kohandatakse 17. korda tehnika arenguga direktiivi 67/548/EMÜ ohtlike ainete, liigitamist, pakendamist ja märgistamist käsitlevate õigusnormide ühtlustamise kohta) [2] lisas esitatud meetodile C1.8.2.2. Krooniline mürgisus kalade puhulAsjaolud, mille puhul katset nõutakseKroonilise mürgisuse uuring tuleb läbi viia, välja arvatud juhul, kui on võimalik tõendada, et kalade pidev või korduv kokkupuude on ebatõenäoline või kui asjakohane mikrokosmi või mesokosmi uuring on kättesaadav.Läbiviidava katse valimiseks on vaja eksperdi hinnangut. Kui toimeainega seonduvad erilised probleemid (seoses toimeaine mürgisusega kaladele või võimaliku kokkupuutega), taotleb taotleja läbiviidava katse tüübi osas nõusolekut pädevatelt asutustelt.Mürgisuse katse varases elujärgus kalade puhul võib olla asjakohane, kui bioakumulatsiooni tegurid on vahemikus 100–1000 või kui toimeaine EC50 < 0,1 mg/l.Kalade elutsükli katse võib olla asjakohane juhul, kui:- bioakumulatsiooni tegur on suurem kui 1000 ja toimeaine väljutamine 14päevase puhastumisfaasi jooksul on alla 95 %,või- aine on vees või sademes stabiilne (DT90 > 100 päeva).Kui on tehtud mürgisuse katse varases elujärgus kalade puhul või kalade elutsükli katse, ei ole vaja teha kroonilise mürgisuse katset noorkalade puhul; samamoodi ei ole vaja teha mürgisuse katset varases elujärgus kalade puhul, kui on tehtud kalade elutsükli katse.8.2.2.1. Kroonilise mürgisuse katse noorkalade puhulKatse eesmärkKatse peaks näitama mõju kasvule, surmava mõju ja täheldatava mõju künnisväärtusi, NOEC-väärtust ning täheldatud mõjude üksikasju.KatsetingimusedKatse tuleb läbi viia noorte vikerforellidega pärast 28päevast kokkupuudet toimeainega. Tuleb koguda andmeid mõju kohta kasvule ja käitumisele.8.2.2.2. Mürgisuse katse varases elujärgus kalade puhulKatse eesmärkKatse peaks näitama mõju arengule, kasvule ja käitumisele, NOEC-väärtust ning täheldatud mõjude üksikasju kalade varases elujärgus.Katse läbiviimise suunisedKatse tuleb teha vastavalt OECD meetodile 210.8.2.2.3. Kalade elutsükli katseKatse eesmärkKatse näitab mõju paljunemisele ja järglaspõlvkonna elujõulisusele.KatsetingimusedEnne kõnealuste uuringute läbiviimist taotleb taotleja läbiviidava uuringu liigi ja tingimuste osas nõusolekut pädevatelt asutustelt.8.2.3. Biokontsentratsioon kaladesKatse eesmärkKatse peaks näitama püsiseisundi biokontsentratsiooni tegureid, omastamis- ja puhastumismäära konstante, mis on arvutatud iga testitava ühendi kohta, ning asjakohaseid usalduspiire.Asjaolud, mille puhul katset nõutakseTuleb uurida rasvkoesse jaotuda võiva toimeaine, metaboliitide ning lagunemis- ja reaktsioonisaaduste biokontsentratsiooni potentsiaali (nt log pOW ≥ 3 – vt punkti 2.8 või muid asjakohaseid biokontsentratsiooni tähiseid) ja sellest teatada, välja arvatud juhul, kui on võimalik tõendada, et biokontsentratsiooni põhjustav kokkupuude ei ole tõenäoline.Katse läbiviimise suunisedKatse tuleb teha vastavalt OECD meetodile 305E.8.2.4. Äge mürgisus veeselgrootute puhulKatse eesmärkKatse peaks näitama toimeaine 24- ja 48tunnist ägedat mürgisust, väljendatuna liikumisvõime kadumist põhjustava keskmise kontsentratsioonina (EC50), ja võimaluse korral suurimat kontsentratsiooni, mis ei põhjusta liikumisvõime kadumist.Asjaolud, mille puhul katset nõutakseÄge mürgisus tuleb alati määrata Daphnia (eelistatavalt Daphnia magna) puhul. Kui toimeainet sisaldavad taimekaitsevahendid on ette nähtud otse pinnavees kasutamiseks, tuleb teatada täiendavad andmed iga järgmise rühma vähemalt ühe tüüpilise liigi kohta: veeputukad, vees elavad koorikloomad (liikidest, mis ei ole Daphnia lähisugulased) ja vees elavad kõhtjalgsed.Katse läbiviimise suunisedKatse tuleb teha vastavalt direktiivis 92/69/EMÜ esitatud meetodile C2.8.2.5. Krooniline mürgisus veeselgrootute puhulKatse eesmärkKatse peaks võimaluse korral näitama EC50 väärtust, mis mõjutab liikumisvõime kadumist ja paljunemist, samuti suurimat kontsentratsiooni, mille puhul puudub mõju liikumisvõimele ja paljunemisele (NOEC), ja täheldatud mõjude üksikasju.Asjaolud, mille puhul katset nõutakseTuleb teha katse Daphnia’ga, vähemalt ühe tüüpilise veeputuka liigi ja vees elava kõhtjalgse liigiga, välja arvatud juhul, kui on võimalik tõendada, et pidev või korduv kokkupuude on ebatõenäoline.KatsetingimusedKatse Daphnia’ga peab kestma 21 päeva.Katse läbiviimise suunisedKatse tuleb teha vastavalt OECD meetodi 202 II osale.8.2.6. Mõju vetikate kasvuleKatse eesmärkKatse peaks näitama EC50 väärtust kasvu ja kasvu kiiruse puhul, NOEC väärtusi ja täheldatud mõjude üksikasju.Asjaolud, mille puhul katset nõutakseToimeaine võimalik mõju vetikate kasvule tuleb alati teatada.Herbitsiidide puhul tehakse katse teise liigiga, mis kuulub muusse taksonoomilisse rühma.Katse läbiviimise suunisedKatse tuleb teha vastavalt direktiivis 92/69/EMÜ esitatud meetodile C3.8.2.7. Mõju põhjasettes elavatele organismideleKatse eesmärkKatse mõõdab mõju ellujäämisele ja arengule (sh mõju Chironomus’e täiskasvanud isendite esinemisele), asjakohaseid EC50 ja NOEC väärtusi.Asjaolud, mille puhul katset nõutakseKui keskkonnas säilimist ja käitumist käsitlevatest ja punktis 7 nõutud andmetest selgub, et toimeaine tõenäoliselt jaotub ja jääb põhjasettesse püsima, tuleks põhjasette ägeda või kroonilise mürgisuse katse vajalikkuse üle otsustamisel kasutada ekspertarvamust. Ekspertarvamuse puhul tuleks arvestada, kas mõju põhjasettes elavatele selgrootutele on tõenäoline, võrreldes selleks veeselgrootute mürgisuse EC50 andmeid vastavalt punktidele 8.2.4 ja 8.2.5 andmetega toimeaine eeldatava hulga kohta põhjasettes vastavalt III lisa punktile 9.KatsetingimusedEnne kõnealuste uuringute läbiviimist taotleb taotleja läbiviidava uuringu liigi ja tingimuste osas nõusolekut pädevatelt asutustelt.8.2.8. VeetaimedKatse veetaimedega tuleb teha herbitsiidide puhul.Enne kõnealuste uuringute läbiviimist taotleb taotleja läbiviidava uuringu liigi ja tingimuste osas nõusolekut pädevatelt asutustelt.8.3. Mõju lülijalgsetele8.3.1. Mesilased8.3.1.1. Äge mürgisusKatse eesmärkKatse peaks näitama toimeaine ägeda suukaudse ja kokkupuutel tekkiva LD50 väärtust.Asjaolud, mille puhul katset nõutakseTuleb uurida potentsiaalset mõju mesilastele, välja arvatud juhul, kui toimeainet sisaldavad preparaadid on eranditult ette nähtud kasutamiseks olukordades, kus kokkupuude mesilastega ei ole tõenäoline, näiteks:- toiduainete ladustamine suletud ruumides,- mittesüsteemne seemnete puhtimine,- mittesüsteemsed preparaadid mulla töötlemiseks,- mittesüsteemsed töötlemisviisid ümberistutatud kultuuride ja sibulate sissekastmiseks,- haavade parandamine,- näriliste sööt,- kasutamine kasvuhoonetes ilma tolmeldajateta.Katse läbiviimise suunisedKatse tuleb teha vastavalt Euroopa ja Vahemere maade taimekaitseorganisatsiooni suunisele 170.8.3.1.2. Mesilasvastsete söötmiskatseKatse eesmärkKatse peaks andma piisavalt teavet, et hinnata taimekaitsevahendist tulenevaid võimalikke ohte kodumesilaste vastsetele.Asjaolud, mille puhul katset nõutakseKatse tuleb teha, kui toimeaine võib toimida putukate kasvuregulaatorina, välja arvatud juhul, kui on võimalik tõendada, et mesilasvastsete kokkupuude sellega on ebatõenäoline.Katse läbiviimise suunisedKatse tuleb teha vastavalt taimede ja mesilaste vastastikuse mõju uurimise rahvusvahelise komisjoni meetodile (nt P. A. Oomen, A. de Riujter ja J. van der Steen. Method for honeybee brood feeding tests with insect growth-regulating insecticides. EPPO bülletään, köide 22, lk 613–616, 1992).8.3.2. Muud lülijalgsedKatse eesmärkKatse peaks andma piisavalt teavet toimeaine toksilisuse hindamiseks (suremus ja subletaalne mõju) valitud lülijalgsete liikide puhul.Asjaolud, mille puhul katset nõutakseTuleb uurida mõju muudele maismaa-lülijalgsetele (nt röövloomad või kahjulike organismide parasitoidid) peale sihtliigi. Nende liikide kohta saadud teavet võib kasutada ka võimaliku mürgisuse näitamiseks sama keskkonda asustavate muude liikide suhtes peale sihtliigi. Seda teavet nõutakse kõikide toimeainete kohta, välja arvatud juhul, kui toimeainet sisaldavad preparaadid on eranditult ette nähtud kasutamiseks olukorras, kus muud lülijalgsed peale sihtliigi ei puutu toimeainega kokku, nagu näiteks:- toiduainete ladustamine suletud ruumides,- haavade parandamine,- näriliste mürksööt.KatsetingimusedKatse tuleb kõigepealt teha laboris kunstlikul substraadil (vastavalt vajadusele nt klaasplaat või kvartsliiv), välja arvatud juhul, kui kahjulikud mõjud on muude uuringute põhjal selgelt ette aimatavad. Sellistel juhtudel võib kasutada realistlikumat substraati.Katse tuleks teha kahe tundliku standardliigi, parasitoidi ja röövlestaga (nt Aphidius rhopalosiphi ja Typhlodromus pyri). Lisaks neile tuleb teha lisakatse kahe muu liigiga, mis peaksid olema asjakohased aine kavandatud kasutuse seisukohast. Võimaluse ja vajaduse korral peaksid need liigid esindama kaht ülejäänud suurt funktsionaalrühma, maapinnal elavaid röövputukaid ja lehestikus elavaid röövputukaid. Kui täheldatakse mõjusid toote kavandatud kasutuse seisukohast asjakohastel liikidel, võib edasised katsed läbi viia laiendatud laboriuuringutena või osaliste väliuuringutena. Asjakohaste katseliikide valikul tuleks järgida ettepanekuid, mis on esitatud dokumendis SETAC – Guidance document on regulatory testing procedures for pesticides with non-target arthropods. [3] Katsed tuleb teha määradega, mis on samaväärsed väliuuringu puhul soovitatava kõrgeima määraga.Katse läbiviimise suunisedVajaduse korral tuleb katsed teha vastavalt nõuetekohastele suunistele, mis vastavad vähemalt katsete läbiviimise nõuetele, mis on esitatud dokumendis SETAC - Guidance document on regulatory testing procedures for pesticides with non-target arthropods.8.4. Mõju vihmaussidele8.4.1. Äge mürgisusKatse eesmärkKatse peaks näitama toimeaine LC50 väärtust vihmausside puhul, võimaluse korral suurimat kontsentratsiooni, mis ei põhjusta suremust, ja madalaimat kontsentratsiooni, mis põhjustab 100 % suremust, ning katse peab hõlmama täheldatud mõjusid morfoloogiale ja käitumisele.Asjaolud, mille puhul katset nõutakseMõju vihmaussidele tuleb uurida, kui toimeainet sisaldavate preparaatidega töödeldakse pinnast või kui need võivad pinnast saastata.Katse läbiviimise suunisedKatse tuleb läbi viia vastavalt komisjoni direktiivi 88/302/EMÜ [4] (millega üheksandat korda kohandatakse tehnika arenguga direktiivi 67/548/EMÜ ohtlike ainete, liigitamist, pakendamist ja märgistamist käsitlevate haldus- ja õigusnormide ühtlustamise kohta) C osale, Mürgine toime vihmaussidele: katse kunstliku pinnasega.8.4.2. Subletaalne mõjuKatse eesmärkKatse peaks näitama NOEC väärtust ning mõju kasvule, paljunemisele ja käitumisele.Asjaolud, mille puhul katset nõutakseKui toimeainet sisaldavate preparaatide kavandatud kasutuse põhjal või toimeaine keskkonnas säilimise ja käitumise põhjal (DT90 > 100 päeva) võib eeldada vihmausside pidevat või korduvat kokkupuudet toimeainega või metaboliitide, lagunemis- või reaktsioonisaaduste märkimisväärsete kogustega, on subletaalse katse vajalikkuse üle otsustamiseks vaja ekspertarvamust.KatsetingimusedKatse tuleb teha liigiga Eisenia foetida.8.5. Mõju muudele mulla mikroorganismidele peale sihtorganismideKatse eesmärkKatse peaks andma piisavalt andmeid, et hinnata toimeaine mõju mulla mikroobsele aktiivsusele seoses lämmastiku transformatsiooni ja süsiniku mineralisatsiooniga.Asjaolud, mille puhul katset nõutakseKatse tuleb läbi viia, kui toimeainet sisaldavate preparaatidega töödeldakse pinnast või kui need võivad tegelikes kasutustingimustes pinnast saastata. Kui toimeaine on ette nähtud kasutamiseks pinnase steriliseerimise preparaatides, peavad uuringud olema kavandatud nii, et on võimalik mõõta töötlemisjärgset taastumist.KatsetingimusedKasutatavad proovid peavad olema äsja põllumajandusmaast võetud. Proovivõtukohti ei tohi olla kahe eelneva aasta vältel töödeldud ühegi ainega, mis märkimisväärselt muuta seal leiduvate mikroobide populatsiooni mitmekesisust ja taset, välja arvatud ajutiselt.Katse läbiviimise suunisedSETAC – Procedures for assessing the environmental fate and ecotoxicity of pesticides.8.6. Mõju muudele arvatavalt ohustatud (taimestiku ja loomastiku) organismidele peale sihtorganismideTuleb esitada bioloogilise aktiivsuse ja doosipiirkonna leidude kontrollimiseks tehtud eelkatsete käigus saadud olemasolevate positiivsete või negatiivsete andmete kokkuvõte, mis võib anda teavet võimaliku mõju kohta muudele taime- ja loomaliikidele peale sihtliikide, ning kriitiline hinnang asjakohasuse kohta seoses potentsiaalse mõjuga muudele liikidele peale sihtliikide.8.7. Mõju reoveekäitlemise bioloogilistele meetoditeleMõju reovee käitlemise bioloogilistele meetoditele tuleb teatada juhul, kui toimeainet sisaldavate taimekaitsevahendite kasutamisega võib kaasneda kahjulik mõju reoveepuhastitele."[1] Society of Environmental Toxicology and Chemistry (Setac), 1995. Procedures for Assessing the Environmental Fate and Ecotoxicity of Pesticides, ISBN 90-5607-002-9.[2] EÜT L 383, 29.12.1992, lk 113.[3] Seminar "European Standard Characteristics of beneficials Regulatory Testing (ESCORT)", 28.–30. märts 1994, ISBN 0-95-22535-2-6.[4] EÜT L 133, 30.5.1988, lk 1.--------------------------------------------------II LISA"10. KESKKONNAMÜRGISUSE UURINGUDSissejuhatusi) Esitatud teave koos toimeainet/toimeaineid käsitleva teabega peab olema piisav, et võimaldada hinnata taimekaitsevahendi mõju muudele (taimestiku ja loomastiku) liikidele kui sihtliikidele, kui vahendit kasutatakse vastavalt kavandatule. Mõju võib tuleneda ühekordsest, pikaajalisest või korduvast kokkupuutumisest ning võib olla pöörduv või pöördumatu.ii) Eelkõige peaks taimekaitsevahendi kohta esitatud teave koos muu asjakohase teabe ja toimeainet käsitleva teabega olema piisav, et:- täpsustada keskkonna kaitseks pakenditele (konteineritele) lisatavad ohu sümbolid, ohumärgid ning asjakohased riski- ja ohutuslaused,- võimaldada vajaduse korral hinnata lühi- ja pikaajalisi riske muude liikide kui sihtliikide populatsioonide, koosluste ja protsesside puhul,- võimaldada hinnata, kas muude liikide kui sihtliikide kaitseks on vaja võtta eriettevaatusabinõusid.iii) Tuleb teatada kõik tavapäraste keskkonnamürgisuse uuringute käigus avastatud kahjulikud mõjud ning viia läbi lisauuringud, mis võivad olla vajalikud toimemehhanismide uurimiseks ja kõnealuste mõjude olulisuse hindamiseks, ja nendest teatada.iv) Reeglina on suur osa andmetest, mis käsitlevad mõju muudele liikidele kui sihtliikidele ja mida nõutakse taimekaitsevahendite jaoks loa andmisel, esitatud ja hinnatud seoses toimeaine(te) kandmisega I lisasse. Keskkonnas säilimist ja käitumist käsitlev teave, mis on kogutud ja esitatud vastavalt punktidele 9.1–9.3, ning taimedes leiduvaid jääkide piirnorme käsitlev teave, mis on kogutud ja esitatud vastavalt punktile 8, on oluline selleks, et hinnata mõju muudele liikidele peale sihtliikide, kuna see annab teavet võimaliku või tegeliku kokkupuute laadi ja ulatuse kohta. Lõplikke hinnanguid arvutussisalduse kohta keskkonnas tuleb kohandada vastavalt eri organismide rühmadele, võttes eelkõige arvesse kõige tundlikumate liikide bioloogiat.Toksikoloogilised uuringud ja vastavalt punktile 7.1 esitatud teave annavad olulist teavet mürgise toime kohta selgroogsete liikidele.v) Vajaduse korral tuleks katsete kavandamisel ja andmete analüüsil kasutada asjakohaseid statistilisi meetodeid. Tuleb teatada kõik statistilise analüüsi üksikasjad (nt kõik punktihinnangud tuleb anda usaldusvahemikuga, märke "oluline/ebaoluline" asemel tuleks anda täpsed tõenäosusväärtused).vi) Kui uuring eeldab erinevate dooside kasutamist, tuleb teatada doosi ja kahjuliku mõju suhe.vii) Kui uuringu läbiviimist käsitleva otsuse tegemiseks on vaja andmeid kokkupuute kohta, tuleks kasutada vastavalt III lisa punkti 9 sätetele saadud andmeid.Organismide kokkupuute hindamisel tuleb arvesse võtta kogu asjakohast teavet taimekaitsevahendi ja toimeaine kohta. Kasulik abimaterjal kõnealuste hinnangute jaoks on esitatud Euroopa ja Vahemere maade taimekaitseorganisatsiooni (EPPO)/Euroopa Nõukogu keskkonnaohu hindamise kavades. [1] Vajaduse korral tuleks kasutada käesolevas jaotises sätestatud parameetreid. Kui kättesaadavatest andmetest ilmneb, et taimekaitsevahend on toimeainest mürgisem, tuleb asjakohaste mürgisuse ja kokkupuute ulatuse suhete arvutamiseks kasutada taimekaitsevahendi mürgisuse andmeid.viii) Võttes arvesse mõju, mida lisandid võivad avaldada ökotoksikoloogilisele käitumisele, on oluline, et iga uuringu puhul esitatakse kasutatud materjali üksikasjalik kirjeldus (spetsifikatsioon) vastavat punktile 1.4.ix) Selleks et võimaldada hinnata saadud katsetulemuste olulisust, tuleks toksilisuse eri uuringutes kasutada võimaluse korral iga asjaomase liigi sama tüve.10.1. Mõju lindudeleVõimalikku mõju lindudele tuleb uurida, välja arvatud juhul, kui on välistatud lindude otsese või kaudse kokkupuute võimalus, näiteks kasutamisel suletud ruumides või haavade hooldamiseks.Tuleb teatada ägeda mürgisuse ja kokkupuute ulatuse suhe (TERa), toidu kaudu mõjuva lühiajalise mürgisuse ja kokkupuute ulatuse suhe (TERst) ning toidu kaudu mõjuva pikaajalise mürgisuse ja kokkupuute ulatuse suhe (TERlt), juhul kui:TERa = LD50 (toimeainet mg-des eluskaalu kg kohta)/ETE (toimeainet mg-des eluskaalu kg kohta)TERst = LC50 (toimeainet mg-des sööda kg kohta)/ETE (toimeainet mg-des sööda kg kohta)TERlt = NOEC (toimeainet mg-des sööda kg kohta)/ETE (toimeainet mg-des sööda kg kohta),kus ETE on arvatav teoreetiline kokkupuute ulatus.Graanulite, terade või töödeldud seemnete puhul tuleb teatada toimeaine kogus igas graanulis, teras või seemnes, samuti LD50 suhe toimeaine igas 100 osakeses ja ühes grammis osakestes. Tuleb teatada graanulite või terade suurus ja kuju.Mürksööda puhul tuleb teatada toimeaine kontsentratsioon söödas (mg/kg).10.1.1. Äge suukaudne mürgisusKatse eesmärkKatse peaks võimaluse korral näitama LD50 väärtusi, surmavat annust, reageerimis- ja tervenemisaega ja NOELi ning see peab hõlmama asjakohaseid üldpatoloogilisi leide.Asjaolud, mille puhul katset nõutaksePreparaadi ägedast suukaudsest mürgisusest tuleb teatada, kui toimeaine(te) TERa või TERst lindude puhul jääb 10 ja 100 vahele või kui katsetel imetajatega ilmneb märke preparaadi oluliselt kõrgemast mürgisusest võrreldes toimeainega, välja arvatud juhul, kui on võimalik tõendada, et lindude kokkupuutumine taimekaitsevahendi endaga on ebatõenäoline.KatsetingimusedUuring tuleb läbi viia kõige tundlikumate liikidega, mis on määratud kindlaks II lisa punktides 8.1.1 või 8.1.2 sätestatud uuringutega.10.1.2. Kontrollitavad puuri- ja välikatsedKatse eesmärkKatse annab piisavalt andmeid, et hinnata ohu iseloomu ja ulatust tegelikes kasutustingimustes.Asjaolud, mille puhul katset nõutakseKui TERa ja TERst on > 100 ja kui toimeaine edasistest uuringutest (nt paljunemisvõimet käsitlevatest uuringutest) ei ilmne ohtu, ei ole katsete jätkamine vajalik. Muudel juhtudel on edasiste uuringute vajalikkuse üle otsustamiseks vaja ekspertarvamust. Ekspertarvamuse puhul võetakse vajaduse korral arvesse toidu hankimise harjumusi, kahjureid tõrjuvat mõju, alternatiivset toitu, jääkainete tegelikku sisaldust toidus, ühendite püsivust taimedes, taimekaitsevahendi või töödeldud saaduste lagunemist, tõrjevahendi kogust toidus, mürksööda, graanulite või töödeldud seemnete vastuvõetavust ning biokontsentratsiooni võimalust.Kui TERa ja TERst 10 või TERlt 5, tuleb läbi viia puuri- või väliuuringud ja neist teatada, välja arvatud juhul, kui lõplik hinnang on võimalik punkti 10.1.3 kohaselt tehtud uuringute põhjal.KatsetingimusedEnne kõnealuste uuringute läbiviimist taotleb taotleja läbiviidava uuringu liigi ja tingimuste osas nõusolekut pädevatelt asutustelt.10.1.3. Mürksööda, graanulite või töödeldud seemnete vastuvõetavus lindudeleKatse eesmärkKatse annab piisavalt andmeid, et hinnata kaitsevahendi või sellega töödeldud taimsete saaduste tarbimise võimalust.Asjaolud, mille puhul katset nõutakseVastuvõetavuse katse (maitsmiskatse) tuleb teha seemnepuhtimissegu, terade, mürksööda ja granuleeritud preparaatide puhul, kui TERa 10.10.1.4. Teisese mürgituse mõjudTeisese mürgituse mõjude uurimise vajalikkuse üle otsustamiseks on vaja ekspertarvamust.10.2. Mõju veeorganismideleVõimalikke mõjusid veeloomaliikidele tuleb uurida, välja arvatud juhul, kui veeloomaliikide kokkupuute võimalus on välistatud.TERa ja TERlt tuleb teatada, kui:TERa = äge LC50 (toimeainet mg-des liitri kohta)/halvim võimalik arvutussisaldus keskkonnas PECsw (esialgne või lühiajaline, toimeainet mg-des liitri kohta)TERlt = krooniline NOEC (toimeainet mg-des liitri kohta)/pikaajaline arvutussisaldus keskkonnas PECsw (toimeainet mg-des liitri kohta)10.2.1. Äge mürgisus kalade ja veeselgrootute puhul või mõju vetikate kasvuleAsjaolud, mille puhul katset nõutakseKui taimekaitsevahend ise võib vett saastata, tuleks katsed teha põhimõtteliselt ühe liigiga igast kolmest veeorganismide rühmast vastavalt II lisa punktile 8.2 (kalad, veeselgrootud ja vetikad). Kui olemasoleva teabe alusel on siiski võimalik järeldada, et üks neist rühmadest on selgelt tundlikum, tuleb katsed läbi viia üksnes vastava rühma kõige tundlikuma liigiga.Katse tuleb läbi viia, kui:- taimekaitsevahendi ägedat mürgisust ei ole võimalik eeldada toimeainet käsitleva olemasoleva teabe põhjal, eriti juhtudel, kui preparaat sisaldab kahte või enamat toimeainet või kõrvalainet, näiteks lahustid, emulgaatorid, pindaktiivsed ained, dispergaatorid või väetised, mis võivad suurendada mürgisust võrreldes toimeainega, või- kavandatud kasutus hõlmab otsest kasutamist vees,välja arvatud juhul, kui punktis 10.2.4 osutatud nõuetekohased uuringud on kättesaadavad.Katsetingimused ja katse läbiviimise suunisedKohaldatakse II lisa vastavate punktide 8.2.1, 8.2.4 ja 8.2.6 asjakohaseid sätteid.10.2.2. Mikrokosmi või makrokosmi uuringudKatse eesmärkKatsed peavad andma piisavalt andmeid, et hinnata olulist mõju veeorganismidele välitingimustes.Asjaolud, mille puhul katset nõutakseKui TERa 100 või kui TERlt 10, on mikrokosmi või makrokosmi uuringute vajalikkuse üle otsustamisel vaja ekspertarvamust. Arvamuse puhul võetakse lisaks II lisa punktide 8.2 ja 10.2.1 sätete kohaselt nõutud teabele arvesse täiendavate uuringute tulemusi.KatsetingimusedEnne kõnealuste uuringute läbiviimist taotleb taotleja läbiviidava uuringu täpsete eesmärkide ja seejärel ka uuringu liigi ja tingimuste osas nõusolekut pädevatelt asutustelt.Uuring peaks hõlmama vähemalt kõrgeimat tõenäolist kokkupuute määra nii otsese kasutamise, edasikandumise, kuivenduse kui äravoolu kaudu. Uuringu kestus peab olema piisav, et hinnata kõiki mõjusid.Katse läbiviimise suunisedAsjakohased suunised on esitatud dokumendis:SETAC – Guidance document on testing procedures for pesticides in freshwater mesocosms/Seminar Huntingdon, 3–4. juuli 1991,võiFreshwater field tests for hazard assessment of chemicals – European Workshop on Freshwater Field Tests (EWOFFT).10.2.3. Andmed jääkide kohta kaladesKatse eesmärkKatse annab piisavalt andmeid, et hinnata jääkide võimalikku esinemist kalades.Asjaolud, mille puhul katset nõutakseÜldiselt on andmed biokontsentratsiooni uuringute kohta kalades kättesaadavad.Kui II lisa punkti 8.2.3 kohaselt tehtud uuringu käigus on ilmnenud biokontsentratsioon, on vaja ekspertarvamust, et otsustada, kas pikaajaline mikrokosmi või makrokosmi uuring on vajalik, et määrata kindlaks jääkainete maksimaalne tõenäoline sisaldus.Katse läbiviimise suunisedSETAC – Guidance document on testing procedures for pesticides in freshwater mesocosms/Seminar Huntingdon, 3–4. juuli 1991.10.2.4. LisauuringudII lisa punktides 8.2.2 ja 8.2.5 osutatud uuringud võib nõuda teatavate taimekaitsevahendite puhul, kui vastavatest toimeaine uuringutest saadud andmeid ei ole võimalik ekstrapoleerida.10.3. Mõju selgroogsetele maismaaloomadele, v.a lindudeleVõimalikku mõju looduslikele selgroogsete liikidele tuleb uurida, välja arvatud juhul, kui on võimalik tõendada, et muude maismaaselgroogsete kui lindude otsene või kaudne kokkupuude on ebatõenäoline. TERa, TERst ja TERlt tuleb teatada, kui:TERa = LD50 (toimeainet mg-des eluskaalu kg kohta)/ETE (toimeainet mg-des eluskaalu kg kohta)TERst = subkrooniline NOEL (toimeainet mg-des sööda kg kohta)/ETE (toimeainet mg-des sööda kg kohta)TERlt = krooniline NOEC (toimeainet mg-des sööda kg kohta)/ETE (toimeainet mg-des sööda kg kohta),kus ETE on arvatav teoreetiline kokkupuute ulatus.Põhimõtteliselt on riski hindamise protsess nende liikide puhul sarnane lindude omaga. Praktikas ei ole sageli vaja teha edasisi katseid, kuna nõutav teave saadakse II lisa punkti 5 ja III lisa punkti 7 nõuete kohaselt tehtud uuringutest.Katse eesmärkKatse annab piisavalt andmeid, et hinnata selgroogsetele maismaaloomadele, v.a lindudele, tekkivate ohtude iseloomu ja ulatust tegelikes kasutustingimustes.Asjaolud, mille puhul katset nõutakseKui TERa ja TERst > 100 ja kui edasistest uuringutest ei ilmne ohtu, ei ole katsete jätkamine vajalik. Muudel juhtudel on edasiste uuringute vajalikkuse üle otsustamiseks vaja ekspertarvamust. Ekspertarvamuse puhul võetakse vajaduse korral arvesse toidu hankimise harjumusi, kahjureid tõrjuvat mõju, alternatiivset toitu, jääkainete tegelikku sisaldust toidus, ühendite püsivust taimedes, taimekaitsevahendi või töödeldud saaduste lagunemist, tõrjevahendi kogust toidus, mürksööda, graanulite või töödeldud seemnete vastuvõetavust ning biokontsentratsiooni võimalust.Kui TERa ja TERst 10 või TERlt 5, tuleb teatada puuri- ja välikatsetest või muudest asjakohastest uuringutest.KatsetingimusedEnne kõnealuste uuringute läbiviimist taotleb taotleja läbiviidava uuringu liigi ja tingimuste osas nõusolekut pädevatelt asutustelt ning küsib, kas tuleks uurida ka teisese mürgistuse mõjusid.10.4. Mõju mesilasteleTuleb uurida võimalikku mõju mesilastele, välja arvatud juhul, kui toode on eranditult ette nähtud kasutamiseks olukordades, kus kokkupuude mesilastega ei ole tõenäoline, näiteks:- toiduainete ladustamine suletud ruumides,- mittesüsteemne seemnete puhtimine,- mittesüsteemsed preparaadid mulla töötlemiseks,- mittesüsteemsed töötlemisviisid ümberistutatud kultuuride ja sibulate sissekastmiseks,- haavade parandamine,- näriliste sööt,- kasutamine kasvuhoonetes ilma tolmeldajateta.Tuleb teatada ohukoefitsiendid suukaudse ja kokkupuutel tekkiva mõju korral (QHO ja QHC):QHO = doos/suukaudne LD50 (toimeainet μg-des mesilase kohta)QHC = doos/kokkupuutel LD50 (toimeainet μg-des mesilase kohta),kusdoos = maksimaalne määr, mille kasutamiseks taotletakse luba, toimeaine grammides hektari kohta.10.4.1. Äge suukaudne ja kokkupuutel mõjuv mürgisusKatse eesmärkKatse peaks näitama LD50 väärtusi (suukaudse ja kokkupuutel tekkiva mõju korral).Asjaolud, mille puhul katset nõutakseKatset nõutakse, kui:- toode sisaldab mitut toimeainet,- ei ole võimalik usaldusväärselt eeldada, et uue preparaadi mürgisus on sama kõrge või madalam kui II lisa punkti 8.3.1.1 või käesoleva punkti sätete kohaselt testitud preparaadil.Katse läbiviimise suunisedKatse tuleb teha vastavalt Euroopa ja Vahemere maade taimekaitseorganisatsiooni suunisele 170.10.4.2. Jääkainete määramineKatse eesmärkKatse peaks andma piisavalt teavet, et hinnata korjel olevatele mesilastele tekkivaid võimalikke ohte, mis tulenevad taimedele jäänud taimekaitsevahendite jääkainetest.Asjaolud, mille puhul katset nõutakseKui QHC ≥ 50, on jääkainete mõju kindlaksmääramise üle otsustamiseks vaja ekspertarvamust, välja arvatud juhul, kui on võimalik tõendada, et kultuuridele ei ole jäänud märkimisväärses koguses jääkaineid, mis võiksid mõjutada korjel olevaid mesilasi, või kui puuri-, tunneli- või välikatsetest on saadud piisavalt andmed.KatsetingimusedTuleb kindlaks määrata ja teatada keskmine surmav ajavahemik (LT50) (tundides) pärast 24tunnist kokkupuudet lehtedel kaheksa tundi püsinud jääkainetega. Kui LT50 on suurem kui kaheksa tundi, ei ole katsete jätkamine vajalik.10.4.3. PuurikatsedKatse eesmärkKatse peaks andma piisavalt teavet, et hinnata taimekaitsevahendist tulenevaid võimalikke ohte kodumesilaste ellujäämisele ja käitumisele.Asjaolud, mille puhul katset nõutakseKui QHO ja QHC < 50, ei nõuta täiendavaid katseid, välja arvatud juhul, kui on täheldatud märkimisväärset mõju mesilasvastsete söötmiskatsel või kui on märke kaudsest mõjust, näiteks aeglustunud reaktsioon või mesilaste muutunud käitumine; sellistel juhtudel tehakse puuri- ja/või välikatsed.Kui QHO ja QHC on > 50, tuleb teha puuri- ja/või välikatse.Kui kohapealne katsetamine on läbi viidud ja sellest teatatud vastavalt punktile 10.4.4, ei ole puurikatsete läbiviimine vajalik. Kui puurikatsed on siiski läbi viidud, tuleb neist teatada.KatsetingimusedKatse tuleks läbi viia tervete mesilastega. Kui mesilasi on töödeldud nt varroatsiidiga, tuleb enne kõnealuse pere kasutamist oodata neli nädalat.Katse läbiviimise suunisedKatse tuleb teha vastavalt Euroopa ja Vahemere maade taimekaitseorganisatsiooni suunisele 170.10.4.4. VälikatsedKatse eesmärkKatse peaks andma piisavalt teavet, et hinnata taimekaitsevahendist tulenevaid võimalikke ohte mesilaste käitumisele, pere ellujäämisele ja arenemisele.Asjaolud, mille puhul katset nõutakseVälikatsed tuleb läbi viia, kui ekspertarvamuse põhjal ja võttes arvesse kavandatavat kasutusviisi ning toimeaine säilimist ja käitumist, ilmneb puurikatse käigus märkimisväärne mõju.KatsetingimusedKatse tuleks läbi viia, kasutades sarnase elujõuga terveid mesilasperesid. Kui mesilasi on töödeldud nt varroatsiidiga, tuleb enne kõnealuse pere kasutamist oodata neli nädalat. Katse tuleks läbi viia tingimustel, mis on mõistlikult tüüpilised kavandatud kasutusviisi kohta.Välikatsete käigus tuvastatud erimõjud (mürgisus vastsete puhul, jääkainete pikaajaline mõju, orientatsioonihäired mesilastel) võivad vajada edasist uurimist erimeetoditega.Katse läbiviimise suunisedKatse tuleb teha vastavalt Euroopa ja Vahemere maade taimekaitseorganisatsiooni suunisele 170.10.4.5. TunnelkatsedKatse eesmärkKatse peaks andma piisavalt teavet, et hinnata saastunud lehemeest või lilledest toitumise mõju mesilastele.Asjaolud, mille puhul katset nõutakseKui puuri- või välikatsetel ei ole võimalik uurida teatavaid mõjusid, tuleks teha tunnelikatse, nt lehetäide ja muude imevate putukate tõrjeks ettenähtud taimekaitsevahendite puhul.KatsetingimusedKatse tuleks läbi viia tervete mesilastega. Kui mesilasi on töödeldud nt varroatsiidiga, tuleb enne kõnealuse pere kasutamist oodata neli nädalat.Katse läbiviimise suunisedKatse tuleb teha vastavalt Euroopa ja Vahemere maade taimekaitseorganisatsiooni suunisele 170.10.5. Mõju lülijalgsetele, v.a mesilasteleTuleb uurida taimekaitsevahendite mõju muudele maismaa-lülijalgsetele (nt röövloomad või kahjulike organismide parasitoidid) peale sihtliigi. Nende liikide kohta saadud teavet võib kasutada ka võimaliku mürgisuse näitamiseks sama keskkonda asustavate liikide suhtes peale sihtliigi.10.5.1. Laborikatsed, laiendatud laborikatsed ja osalised välikatsedKatse eesmärkKatse peaks andma piisavalt teavet, et hinnata taimekaitsevahendi mürgisust valitud lülijalgsete liigi suhtes, mis on asjakohased toote kavandatud kasutuse seisukohast.Asjaolud, mille puhul katset nõutakseKatseid ei nõuta, kui asjakohaste kättesaadavate andmete põhjal võib prognoosida tõsist mürgisust (> 99 % mõju organismidele võrreldes kontrollgrupiga) või kui taimekaitsevahend on eranditult ette nähtud kasutamiseks olukorras, kus puudub kokkupuude muude lülijalgsetega peale sihtliigi, näiteks:- toiduainete ladustamine suletud ruumides,- haavade parandamine,- näriliste mürksööt.Katset nõutakse, kui suurima soovitusliku doosiga ja vastavalt II lisa punkti 8.3.2 nõuetele tehtud laborikatsete käigus teatatakse olulisest mõjust organismidele võrreldes kontrollgrupiga. Mõju konkreetsele katseliigile käsitatakse märkimisväärsena, kui see ületab Euroopa ja Vahemere maade taimekaitseorganisatsiooni keskkonnaohu hindamise kavades määratletud piirväärtusi, kui vastavates kontrollsuunistes ei ole määratletud piirväärtusi konkreetsete liikide jaoks.Katset nõutakse ka juhul, kui:- toode sisaldab mitut toimeainet,- ei ole võimalik usaldusväärselt eeldada, et uue preparaadi mürgisus on sama kõrge või madalam kui II lisa punkti 8.3.2 või käesoleva punkti sätete kohaselt testitud preparaadil,- kavandatud kasutusviisi alusel või säilimise ja käitumise alusel võib eeldada pidevat või korduvat kokkupuudet,- on olulisi muudatusi kavandatud kasutuses, nt kasutamine põllukultuuride asemel viljapuuaedades, ning uue kasutusviisi seisukohast asjakohaste liikidega ei ole eelnevalt katseid tehtud,- soovituslikku kasutusmäära on tõstetud, nii et see on kõrgem määrast, millega on eelnevalt tehtud katseid vastavalt II lisale.KatsetingimusedKui II lisa punkti 8.3.2 nõuete kohaselt läbiviidud uuringute käigus on täheldatud märkimisväärset mõju või juhul, kui muudetakse kasutust, näiteks põllukultuuride asemel viljapuuaedades, tuleb uurida mürgisust veel kahe asjakohase liigi suhtes ja sellest teatada. Kõnealused liigid peavad olema muud kui need asjakohased liigid, millega II lisa punkti 8.3.2 kohaselt on juba katseid tehtud.Uue segu või preparaadi puhul tuleks mürgisuse hindamisel esialgu kasutada kaht varem läbiviidud uuringutes kõige tundlikumaks osutunud liiki, mille puhul ületati piirväärtused, kuid toime jäi endiselt alla 99 %. Sellisel juhul on võimalik võrdlus; kui uus segu on oluliselt mürgisem, tuleb teha katse kahe liigiga, mis on kavandatud kasutuse seisukohast asjakohased.Katse tuleb teha määraga, mis on samaväärne kõrgeima kasutatava määraga, mille jaoks luba taotletakse. Katsed tuleks teha järjekorras, st laboriuuringud ning vajaduse korral laiendatud laboriuuringud ja/või osalised väliuuringud.Kui toodet kasutatakse hooaja jooksul mitu korda, tuleks kasutada soovitatud kogusest kaks korda suuremat doosi, välja arvatud juhul, kui see teave on juba kättesaadav II lisa punkti 8.3.2 kohaselt tehtud uuringutest.Kui kavandatava kasutusviisi alusel või säilimise ja käitumise alusel võib eeldada pidevat või korduvat kokkupuudet (näiteks kui toodet kasutatakse hooaja jooksul rohkem kui kolm korda 14-päevaste või lühemate ajavahemike järel), on nõutav ekspertarvamus, et uurida edasiste uuringute vajalikkust lisaks esialgsetele laborikatsetele, mis kajastavad kavandatud kasutamisviisi. Need katsed võib läbi viia laboris või osalistes välitingimustes. Kui katsed tehakse laboris, tuleks kasutada realistlikku substraati, nt taimset materjali või looduslikku mulda. Siiski võib olla asjakohasem viia läbi välikatsed.Katse läbiviimise suunisedVajaduse korral tuleb katsed teha vastavalt nõuetekohastele suunistele, mis vastavad vähemalt katsete läbiviimise nõuetele, mis on esitatud dokumendis SETAC – Guidance document on regulatory testing procedures for pesticides with non-target arthropods.10.5.2. VälikatsedKatse eesmärkKatse peaks andma piisavalt teavet, et hinnata taimekaitsevahendist välitingimustes tulenevat ohtu lülijalgsetele.Asjaolud, mille puhul katset nõutakseKui laboriuuringute ja osaliste väliuuringute käigus ilmneb märkimisväärne mõju või kui kavandatava kasutusviisi alusel või säilimise ja käitumise alusel võib eeldada pidevat või korduvat kokkupuudet, on vaja ekspertarvamust, et uurida, kas ohu täpsema hindamise võimaldamiseks on vaja ulatuslikumaid katseid.KatsetingimusedKatsed tuleb teha tüüpilistes põllumajandustingimustes vastavalt soovitustele kavandatavaks kasutamiseks, nii et oleks võimalik realistlikult uurida halvimat võimalikku olukorda.Kõik katsed peavad hõlmama toksilist standardit.Katse läbiviimise suunisedVajaduse korral tuleb katsed teha vastavalt nõuetekohastele suunistele, mis vastavad vähemalt katsete läbiviimise nõuetele, mis on esitatud dokumendis SETAC – Guidance document on regulatory testing procedures for pesticides with non-target arthropods.10.6. Mõju vihmaussidele ja muudele arvatavalt ohustatud mulla makroorganismidele peale sihtorganismide10.6.1. Mõju vihmaussideleVõimalikust mõjust vihmaussidele tuleb teatada, välja arvatud juhul, kui on võimalik tõendada, et vihmausside otsene või kaudne kokkupuude tootega pole tõenäoline.TERa ja TERlt tuleb teatada, kui:TERa = LC50 (toimeainet mg-des kg kohta)/halvim võimalik PECs (juhuslik või lühiajaline, toimeainet mg-des kg kohta)TERlt = NOEC (toimeainet mg-des kg kohta)/pikaajaline PECs (toimeainet mg-des kg kohta).10.6.1.1. Ägeda mürgisuse katsedKatse eesmärkKatse peaks näitama toimeaine LC50 väärtust, võimaluse korral suurimat kontsentratsiooni, mis ei põhjusta suremust, ja madalaimat kontsentratsiooni, mis põhjustab 100 % suremust, ning peab hõlmama täheldatud mõju morfoloogiale ja käitumisele.Asjaolud, mille puhul katset nõutakseKõnealuseid uuringuid nõutakse üksnes juhul, kui:- toode sisaldab mitut toimeainet,- uue preparaadi mürgisust ei ole võimalik usaldusväärselt prognoosida preparaatide põhjal, mida on testitud vastavalt II lisa punkti 8.4 või käesoleva punkti sätetele.Katse läbiviimise suunisedKatse tuleb teha vastavalt OECD meetodile 207.10.6.1.2. Subletaalse mõju katseKatse eesmärkKatse peaks näitama NOEC väärtust ning mõju kasvule, paljunemisele ja käitumisele.Asjaolud, mille puhul katset nõutakseKõnealuseid uuringuid nõutakse üksnes juhul, kui:- toode sisaldab mitut toimeainet,- uue preparaadi mürgisust ei ole võimalik usaldusväärselt eeldada preparaatide põhjal, mida on testitud vastavalt II lisa punkti 8.4 või käesoleva punkti sätetele,- soovituslikku kasutusmäära on tõstetud, nii et see on kõrgem määrast, millega on eelnevalt katseid tehtud.KatsetingimusedKohaldatakse II lisa punkti 8.4.2 vastavates lõikudes ettenähtud sätteid.10.6.1.3. VäliuuringudKatse eesmärkKatse peaks andma piisavalt teavet, et hinnata mõju vihmaussidele välitingimustes.Asjaolud, mille puhul katset nõutakseKui TERlt < 5, tuleb teha väliuuring toime määramiseks praktilistes välitingimustes ja sellest teatada.Vihmausside jääkainesisalduse uurimise vajalikkuse üle otsustamiseks on vaja ekspertarvamust.KatsetingimusedValitud põldudel peab olema mõistliku suurusega vihmausside populatsioon.Katse tuleb teha maksimaalse kavandatava kasutusmääraga. Katse peab hõlmama mürgisuse standardit.10.6.2. Mõju muudele mulla makroorganismidele peale sihtorganismideKatse eesmärkKatse peaks andma piisavalt andmeid, et hinnata taimekaitsevahendi mõju makroorganismidele, kes soodustavad surnud taimse ja loomse orgaanilise aine lagunemist.Asjaolud, mille puhul katset nõutakseKatset ei nõuta, kui vastavalt III lisa punktile 9.1 on ilmne, et DT90 väärtused on alla 100 päeva või et taimekaitsevahendi laad ja kasutusviis on sellised, et niisugust kokkupuudet ei toimu, või kui toimeainega vastavalt II lisa punktidele 8.3.2, 8.4 ja 8.5 tehtud uuringutest saadud andmed näitavad, et puudub oht mulla makrofaunale, vihmaussidele ja mulla mikrofloorale.Mõju orgaanilise aine lagunemisele tuleb uurida ja sellest teatada, kui aine mullast kadumise uuringutel kindlaksmääratud DT90f väärtused (punkt 9.1) on > 365 päeva.10.7. Mõju muudele mulla mikroorganismidele peale sihtorganismide10.7.1. LaborikatsedKatse eesmärkKatse peaks andma piisavalt andmeid, et hinnata taimekaitsevahendi mõju mulla mikroobsele aktiivsusele seoses lämmastiku transformatsiooni ja süsiniku mineralisatsiooniga.Asjaolud, mille puhul katset nõutakseKui aine mullast kadumise uuringutel kindlaksmääratud DT90f väärtused on > 100 päeva, tuleb mõju muudele mulla mikroorganismidele peale sihtorganismide uurida laboratoorsete katsetega. Katseid ei nõuta siiski, kui II lisa punkti 8.5 sätete kohaselt läbiviidud uuringutel on mikroobse biomassi metaboolse aktiivsuse hälbed kontrollväärtustest 100 päeva pärast < 25 % ning see teave on asjakohane seoses loa saamiseks esitatud asjaomase preparaadi kasutusviisi, laadi ja omadustega.Katse läbiviimise suunisedSETAC – Procedures for assessing the environmental fate and ecotoxicity of pesticides.10.7.2. Täiendavad katsedKatse eesmärkKatse peaks andma piisavalt andmeid, et hinnata taimekaitsevahendi mõju mikroobsele aktiivsusele välitingimustes.Asjaolud, mille puhul katset nõutakseKui 100 päeva möödudes erineb mõõdetud aktiivsus kontrollgrupi omast laborikatsete käigus rohkem kui 25 %, võib olla vajalik teha täiendavaid katseid laboris, katmikalal ja/või välitingimustes.10.8. Kättesaadavate andmete kokkuvõte esialgse bioloogilise sõeluuringu kohtaTuleb esitada bioloogilise aktiivsuse ja doosipiirkonna leidude kontrollimiseks tehtud eelkatsete käigus saadud olemasolevate positiivsete või negatiivsete andmete kokkuvõte, mis annab teavet võimaliku mõju kohta muudele taime- ja loomaliikidele peale sihtliikide, ning kriitiline hinnang asjakohasuse kohta seoses potentsiaalse mõjuga muudele liikidele peale sihtliikide.11. PUNKTIDE 9 JA 10 KOKKUVÕTE JA HINNANGPunktidele 9 ja 10 kokkuvõte ja hinnang tuleks teha vastavalt liikmesriikide pädevate asutuste antud suunistele selliste kokkuvõtete ja hinnangute vormi osas. Kokkuvõte ja hinnang peaks sisaldama kõnealuste andmete üksikasjalist ja kriitilist hinnangut vastavalt asjakohastele hindamis- ja otsustuskriteeriumidele ja suunistele, samuti täpseid viiteid tekkivatele või tekkida võivatele ohtudele keskkonna ja muude liikide jaoks peale sihtliikide ning andmebaasi ulatusele, kvaliteedile ja usaldusväärsusele. Eelkõige tuleks käsitleda järgmisi küsimusi:- keskkonnas jaotumise ja säilimise prognoosimine ning asjakohased ajavahemikud,- muude ohustatud liikide ja populatsioonide kui sihtliikide ja -populatsioonide kindlakstegemine ning võimaliku kokkupuute ulatuse prognoos,- lühi- ja pikaajaliste riskide hindamine muude liikide kui sihtliikide populatsioonide, koosluste ja protsesside puhul vastavalt vajadusele,- kalade suremise ning suurte selgroogsete või maismaakiskjate surmajuhtude ohu hindamine, olenemata mõjust populatsiooni või koosluse tasandil, ning- keskkonna saastamise vältimiseks või minimeerimiseks ning muude liikide kui sihtliikide kaitseks vajalike ettevaatusabinõude kindlaksmääramine."[1] OEPP/EPPO (1993). Decision-making schemes for the environmental risk assessment of plant protection products. OEPP/EPPO bülletään 23, 1–154, ja bülletään 24, 1–87.--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv, 18. juuni 1991, relvade omandamise ja valduse kontrolli kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31991L0477

Euroopa Liidu Teataja L 256 , 13/09/1991 Lk 0051 - 0058 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 15 Köide 10 Lk 0145  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 15 Köide 10 Lk 0145

		Nõukogu direktiiv,18. juuni 1991,relvade omandamise ja valduse kontrolli kohta(91/477/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100a,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]koostöös Euroopa Parlamendiga, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:asutamislepingu artikliga 8a nähakse ette siseturu rajamine hiljemalt 31. detsembriks 1992; siseturg on sisepiirideta ala, kus on tagatud kaupade, isikute, teenuste ja kapitali vaba liikumine kooskõlas asutamislepingu sätetega;oma 25. ja 26 juuni 1984. aasta kohtumisel Fontainebleaus seadis Euroopa Ülemkogu selgesõnaliselt eesmärgi kaotada ühenduse sisepiiridel kõik politsei- ja tolliformaalsused;kontrolli ja formaalsuste täielik kaotamine ühenduse sisepiiridel eeldab teatavate põhitingimuste täitmist; oma valges raamatus "Siseturu lõplik moodustumine" on komisjon sedastanud, et veetavate esemete ohutuse ja isikute kontrolli kaotamine eeldab muu hulgas relvi käsitlevate õigusaktide ühtlustamist;relvade valduse kontrolli kaotamine ühenduse sisepiiridel muudab hädavajalikuks selliste tõhusate eeskirjade vastuvõtmise, mis võimaldavad liikmesriikides kontrollida tulirelvade omandamist ja valdust ning nende teise liikmesriiki viimist; seetõttu tuleb ühenduse sisepiiridel kaotada süstemaatiline kontroll;need eeskirjad suurendavad liikmesriikidevahelist vastastikust usaldust inimeste turvalisuse kaitsel sedavõrd, kui need põhinevad osaliselt ühtlustatud õigusaktidel; seetõttu oleks kasulik määrata kindlaks need tulirelvaliigid, mille omandamine ja valdus on eraisikutele keelatud või lubatud ainult loa või deklaratsiooniga;põhimõtteliselt tuleks keelata liikumine ühest liikmesriigist teise koos relvaga; erandi võib teha üksnes juhul, kui on vastu võetud kord, mis võimaldab liikmesriikidel teada saada tulirelva toomisest nende territooriumile;küttimise ja sportlaskmise suhtes tuleks siiski vastu võtta paindlikumad eeskirjad, et isikute vaba liikumine poleks takistatud rohkem kui vaja;käesolev direktiiv ei mõjuta liikmesriikide õigust võtta meetmeid ebaseadusliku relvakaubanduse ärahoidmiseks,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:1. PEATÜKKReguleerimisalaArtikkel 11. Käesoleva direktiivi kohaldamisel tähendavad "relvad" ja "tulirelvad" I lisas määratletut. Tulirelvad on liigitatud ja määratletud kõnealuse lisa II jaos.2. Käesoleva direktiivi kohaldamisel tähendab "relvakaupmees" iga füüsilist või juriidilist isikut, kelle kaubandus- või äritegevus koosneb täielikult või osaliselt tulirelvade valmistamisest, nendega kauplemisest, nende vahetamisest, rendileandmisest, parandamisest või ümbertegemisest.3. Käesoleva direktiivi kohaldamisel käsitletakse isikut selle riigi elanikuna, mis on esitatud aadressis, mis on tema alalist elukohta tõendavas dokumendis nagu pass või isikutunnistus, mis esitatakse valduse kontrollimisel või tulirelva omandamisel liikmesriigi ametiasutustele või relvakaupmehele.4. Euroopa tulirelvapass on dokument, mille liikmesriigi ametiasutused väljastavad tulirelva seaduslikult omandavale ja kasutavale isikule tema taotluse alusel. See kehtib kõige rohkem viis aastat. Kehtivusaega võib pikendada. Kui tulirelvapassi on märgitud ainult D-klassi tulirelvad, kehtib tulirelvapass kõige rohkem kümme aastat. Tulirelvapass sisaldab II lisas sätestatud teavet. Euroopa tulirelvapass on dokument, mida ei või edasi anda ja millele märgitakse passi omaniku valduses olev ja kasutatav relv või relvad. Pass peab alati olema tulirelva omava isiku valduses. Passi märgitakse nii tulirelvade valduse või omaduste muutumine kui ka tulirelva kaotamine või vargus.Artikkel 21. Käesolev direktiiv ei piira siseriiklike õigusnormide kohaldamist, mis käsitlevad relvade kandmist, küttimist või sportlaskmist.2. Käesolevat direktiivi ei kohaldata nende relvade ja laskemoona omandamise või valduse suhtes, mille on omandanud või mida valdavad kooskõlas siseriikliku õigusega relvajõud, politsei, ametivõimud või oma asukohaliikmesriigi tunnustatud kollektsionäärid ja organid, keda huvitavad relvade kultuuriline või ajalooline külg. Samuti ei kohaldata seda lahingurelvade ja -laskemoona kaubandusliku võõrandamise suhtes.Artikkel 3Liikmesriigid võivad oma õigusaktidega vastu võtta käesolevas direktiivis sätestatutest rangemaid eeskirju, kui liikmesriikide elanikele artikli 12 lõikega 2 antud õigustest ei tulene teisiti.2. PEATÜKKTulirelvi käsitlevate õigusaktide ühtlustamineArtikkel 4Vähemalt A- ja B-klasside puhul võimaldavad liikmesriigid oma territooriumil relvakaupmehena tegutseda ainult loaga, mille andmise aluseks on vähemalt relvakaupmehe isikliku ja erialase usaldusväärsuse kontroll. Juriidilise isiku puhul kontrollitakse ettevõtte juhti. C- ja D-klassi kohta kehtestab iga liikmesriik, kes ei nõua relvakaupmehena tegutsemiseks luba, sellise tegevuse suhtes aruandekohustuse.Iga relvakaupmees on kohustatud pidama registrit, millesse kantakse teave kõikide A-, B- ja C-klassi tulirelvade kohta, mis ta on vastu võtnud või võõrandanud, sealhulgas andmed, mis võimaldavad relva ära tunda, eelkõige relva tüübi, margi, mudeli, kaliibri ja seerianumbri ning relva tarnija ja omandaja nime ja aadressi. Liikmesriigid kontrollivad korrapäraselt, et relvakaupmehed seda kohustust täidaksid. Relvakaupmees säilitab seda registrit viis aastat, isegi pärast oma tegevuse lõpetamist.Artikkel 5Ilma et see piiraks artikli 3 kohaldamist, lubavad liikmesriigid B-klassi tulirelvi omandada ja vallata üksnes sellistel isikutel, kellel on selleks mõjuv põhjus ja kes:a) on vähemalt 18-aastased, välja arvatud küttimise ja sportlaskmise puhul;b) tõenäoliselt ei ohusta ennast, avalikku korda ega avalikku julgeolekut.Ilma et see piiraks artikli 3 kohaldamist, lubavad liikmesriigid C- ja D-klassi tulirelvi vallata üksnes nendel isikutel, kes täidavad esimese lõigu punkti a tingimused.Liikmesriigid võivad tulirelva valdamise loa tühistada, kui mõnda esimese lõigu punkti b tingimustest enam ei täideta.Liikmesriigid ei või oma territooriumil elavatel isikutel keelata teises liikmesriigis omandatud relva valdust, välja arvatud juhul, kui nad keelavad sellesama relva omandamise nende endi territooriumil.Artikkel 6Liikmesriigid võtavad asjakohaseid meetmeid, et keelata A-klassi tulirelvade ja laskemoona omandamine ja valdus. Erijuhtudel võivad pädevad asutused anda selliste tulirelvade ja laskemoona suhtes loa, kui see ei ohusta avalikku julgeolekut ega avalikku korda.Artikkel 71. Keegi ei või liikmesriigi territooriumil omandada B-klassi tulirelva, kui see liikmesriik ei ole omandajale selleks luba andnud.Teise liikmesriigi elanikule ei või anda ühtki sellist luba ilma kõnealuse liikmesriigi eelneva nõusolekuta.2. Keegi ei või liikmesriigi territooriumil vallata B-klassi tulirelva, kui see liikmesriik ei ole valdajale selleks luba andnud. Kui valdaja on teise liikmesriigi elanik, teatakse sellest kõnealusele teisele liikmesriigile.3. B-klassi tulirelva omandamis- ja valdamisloa võib anda üheainsa haldusotsusega.Artikkel 81. Keegi ei või vallata C-klassi tulirelva, kui ta ei ole sellest teatanud tulirelva asukohaliikmesriigi ametiasutustele.Liikmesriigid näevad ette kõikide C-klassi kuuluvate ja praegu nende territooriumil asuvate varem deklareerimata tulirelvade kohustusliku deklareerimise ühe aasta jooksul käesoleva direktiivi ülevõtmise siseriiklike õigusaktide jõustumisest.2. Iga müüja, relvakaupmees või eraisik teatab C-klassi tulirelva igast üleandmisest või võõrandamisest tehingu toimumiskohaks oleva liikmesriigi asutustele, esitades andmed, mille abil on võimalik tulirelva ja selle omandajat kindlaks teha. Kui selle tulirelva omandaja on teise liikmesriigi elanik, teatavad omandamise toimumiskohaks olev liikmesriik ja tulirelva omandaja sellest kõnealusele teisele liikmesriigile.3. Kui liikmesriik keelab B-, C- või D-klassi tulirelva omandamise ja valduse oma territooriumil või võimaldab seda üksnes loaga, teatab ta sellest teistele liikmesriikidele, kes teevad artikli 12 lõike 2 kohaselt vastava selgesõnalise märke igasse Euroopa tulirelvapassi, mille nad selle relva kohta annavad.Artikkel 91. A-, B- või C-klassi tulirelva üleandmine isikule, kes ei ela asjaomases liikmesriigis, on lubatud, kui artiklites 6, 7 ja 8 sätestatud kohustuste täitmisest ei tulene teisiti ja:- kui omandajale on kooskõlas artikliga 11 antud luba relv ise oma elukohariiki viia,- kui omandaja esitab kirjaliku avalduse, tõendades ja põhjendades oma kavatsust vallata tulirelva omandamise toimumiskohaks olevas liikmesriigis, tingimusel et ta täidab valduse juriidilised tingimused kõnealuses liikmesriigis.2. Liikmesriigid võivad lubada selliseid tulirelvi ajutiselt üle anda nende endi kehtestatud korras.Artikkel 10Laskemoona omandamise ja valdamise suhtes kohaldatakse sama korda, mida nende tulirelvade suhtes, millele laskemoon on mõeldud.3. PEATÜKKRelvade liikumist ühenduses käsitlevad formaalsusedArtikkel 111. Tulirelvi võib viia ühest liikmesriigist teise ainult järgmistes lõigetes sätestatud korras, ilma et see piiraks artikli 12 kohaldamist. Neid sätteid kohaldatakse ka postimüügitellimuse alusel üleantavate tulirelvade suhtes.2. Kui tulirelv viiakse teise liikmesriiki, esitab asjaomane isik enne relva viimist tulirelva asukohaliikmesriigile järgmised andmed:- tulirelva müüja või võõrandaja ja ostja või omandaja ning vajaduse korral omaniku nimi ja aadress,- aadress, kuhu tulirelv saadetakse või veetakse,- saadetavate või veetavate tulirelvade arv,- andmed, mis võimaldavad tulirelva kindlaks teha, ja märge, et tulirelva on kontrollitud kooskõlas 1. juuli 1969. aasta väikerelvade tulistamisjälgede vastastikuse tunnustamise konventsiooniga,- veovahend,- äraviimise kuupäev ja hinnanguline saabumiskuupäev.Kahes viimases taandes nimetatud andmeid ei ole vaja esitada, kui on tegemist kahe relvakaupmehe vahelise üleandmisega.Liikmesriigid kontrollivad üleandmistingimusi, eelkõige üleandmise turvalisust.Kui liikmesriik lubab sellist üleandmist, väljastab ta kõiki esimeses lõigus nimetatud andmeid sisaldava litsentsi. Selline litsents on tulirelvaga kaasas kuni selle sihtkohta jõudmiseni; liikmesriikide ametiasutuste nõudmisel esitatakse see alati.3. Iga liikmesriik võib anda relvakaupmeestele õiguse viia oma territooriumilt teises liikmesriigis asuvale relvakaupmehele ilma lõikes 2 nimetatud eelloata muid tulirelvi, mis on artikli 2 lõike 2 kohaselt käesoleva direktiivi reguleerimisalast välja jäetud, lahingurelvad välja arvatud. Selleks väljastab liikmesriik loa, mis kehtib kõige rohkem kolm aastat ja mille kehtivuse võib põhjendatud otsusega igal ajal peatada või tühistada. Loale viitav dokument peab olema tulirelvaga kaasas kuni selle sihtkohta jõudmiseni; liikmesriikide ametiasutuste nõudmisel tuleb see alati esitada.Relvakaupmees edastab lähteliikmesriigi ametiasutustele kõik lõike 2 esimeses lõigus loetletud andmed hiljemalt üleandmise ajal.4. Iga liikmesriik esitab teistele liikmesriikidele nende tulirelvade loendi, mida tema territooriumile võib lubada tuua tema eelneva nõusolekuta.Tulirelvaloendid edastatakse relvakaupmeestele, kes on saanud nõusoleku tulirelvade üleandmiseks lõikes 3 sätestatud korra kohase eelloata.Artikkel 121. Kui artiklis 11 sätestatud menetlust ei kasutata, ei ole tulirelva valdamine kahte või enamat liikmesriiki läbiva reisi ajal lubatud, välja arvatud juhul, kui asjaomane isik on saanud igalt selliselt liikmesriigilt loa.Liikmesriigid võivad sellise loa anda üheks või mitmeks reisiks ja kõige rohkem üheks aastaks, misjärel luba võib uuendada. Need load kantakse Euroopa tulirelvapassi, mille reisija peab liikmesriikide ametiasutuste nõudmisel alati esitama.2. Olenemata lõikest 1 võivad jahimehed oma valduses hoida ühte või mitut C- ja D-klassi ning laskurid ühte või mitut B-, C- ja D-klassi tulirelva ilma eelloata, olles teekonnal läbi kahe või enama liikmesriigi, et tegeleda oma harrastusega, tingimusel et nende valduses on Euroopa tulirelvapass, kus see tulirelv või need tulirelvad on nimetatud, ja tingimusel, et nad suudavad oma reisi põhjendada, esitades eelkõige kutse.Seda erandit ei kohaldata siiski reiside suhtes liikmesriiki, kes on artikli 8 lõike 3 kohaselt keelanud kõnealuse tulirelva omandamise ja valduse või kes võimaldab seda ainult loa alusel; sel juhul tehakse Euroopa tulirelvapassi vastav selgesõnaline sissekanne.Komisjon kaalub liikmesriikidega nõu pidades artiklis 17 nimetatud aruande põhjal teise lõigu kohaldamise tagajärgi, eelkõige selle mõju avalikule korrale ja avalikule julgeolekule.3. Kaks või enam liikmesriiki võivad siseriiklike dokumentide vastastikuse tunnustamise kokkulepete alusel kehtestada paindlikuma korra, kui käesoleva artikliga ette on nähtud nende territooriumil koos tulirelvadega liikumise suhtes.Artikkel 131. Iga liikmesriik edastab kogu tema käsutuses oleva vajaliku teabe tulirelvade lõplike üleandmiste kohta sellele liikmesriigile, kelle territooriumile tulirelvad lõplikult viiakse.2. Kogu teave, mille liikmesriigid saavad korra kohaldamisel, mis artikliga 11 on kehtestatud tulirelvade üleandmiste suhtes ning artikli 7 lõikega 2 ja artikli 8 lõikega 2 kehtestatud mitteresidentide omandatavate ja vallatavate tulirelvade suhtes, edastatakse hiljemalt asjakohaste üleandmiste ajal sihtliikmesriigile ja vajaduse korral hiljemalt üleandmise ajal transiitliikmesriikidele.3. Liikmesriigid seavad käesoleva artikli kohaldamiseks sisse teabevahetusvõrgud hiljemalt 1. jaanuariks 1993. Nad teatavad teabe edastamise ja vastuvõtmise ning artikli 11 lõikes 4 nimetatud vorminõuete kohaldamise eest vastutavatest siseriiklikest asutustest teistele liikmesriikidele ja komisjonile.Artikkel 14Liikmesriigid võtavad vastu asjakohased sätted, millega keelatakse nende territooriumile tuua:- tulirelva, välja arvatud artiklis 11 ja 12 määratletud juhtudel ja tingimusel, et nendes artiklites sätestatud tingimused on täidetud,- muud relva kui tulirelva, kui kõnealuse liikmesriigi siseriiklikud õigusnormid nii ette näevad.4. PEATÜKKLõppsättedArtikkel 151. Liikmesriigid tõhustavad kontrolli relvade valduse üle ühenduse välispiiridel. Eelkõige tagavad nad, et kolmandatest riikidest saabuvad reisijad, kes kavatsevad reisida teise liikmesriiki, järgivad artikli 12 sätteid.2. Käesolev direktiiv ei välista liikmesriikidel ega veoettevõtjal kontrolli tegemist veovahendisse sisenemise ajal.3. Liikmesriigid teatavad komisjonile lõigetes 1 ja 2 nimetatud kontrollimise viisi. Komisjon kogub need andmed kokku ja teeb kõikidele liikmesriikidele kättesaadavaks.4. Liikmesriigid teatavad komisjonile oma siseriiklikest õigusnormidest, sealhulgas relvade omandamise ja valdusega seotud muutused, kui siseriiklikud õigusaktid on rangemad kui miinimumnõuded, mille vastuvõtmist neilt nõutakse. Komisjon edastab selle teabe teistele liikmesriikidele.Artikkel 16Liikmesriigid kehtestavad käesoleva direktiivi kohaselt vastuvõetud sätete rikkumise korral kohaldatavad sanktsioonid. Need sanktsioonid peavad olema piisavad, et soodustada sätete järgimist.Artikkel 17Komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande käesoleva direktiivi kohaldamisest tulenenud olukorrast viie aasta jooksul alates käesoleva direktiivi ülevõtmisest siseriiklikku õigusesse, lisades sellele vajaduse korral ettepanekud.Artikkel 18Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid aegsasti, et käesoleva direktiivis sätestatud meetmeid saaks kohaldada hiljemalt 1. jaanuaril 1993. Liikmesriigid teatavad komisjonile ja teistele liikmesriikidele võetud meetmetest viivitamata.Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Artikkel 19Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Luxembourg, 18. juuni 1991Nõukogu nimeleesistujaG. Wohlfart[1] EÜT C 235, 1.9.1987, lk 8 jaEÜT C 299, 28.11.1989, lk 6.[2] EÜT C 231, 17.9.1990, lk 69 jaEÜT C 158, 17.6.1991, lk 89.[3] EÜT C 35, 8.2.1988, lk 5.--------------------------------------------------I LISAI. Käesoleva direktiivi kohaldamisel tähendab "relv":- kõiki käesoleva lisa II jaos määratletud tulirelvi,- muid relvi kui tulirelvi siseriiklikes õigusaktides määratletud tähenduses.II. Käesoleva direktiivi kohaldamisel tähendab "tulirelv":A. Kõiki esemeid, mis kuuluvad ühte järgmistest klassidest, välja arvatud juhul, kui ese vastab määratlusele, kuid on välja jäetud ühel III jaos loetletud põhjustest.A-klass – Keelatud tulirelvad1. Lahinguotstarbelised reaktiivmürsud ja laskeseadeldised.2. Automaattulirelvad.3. Mõne muu eseme kuju imiteerivad tulirelvad.4. Läbistava toimega, lõhke- või süütelaskemoon ja sellise laskemoona kuulid.5. Püstolite ja revolvrite laieneva kuuliga laskemoon ja sellise laskemoona kuulid, välja arvatud nende relvade kasutamisõigust omavate isikute jahipidamis- või sportrelvade laskemoon.B-klass – Loaga lubatud tulirelvad1. Poolautomaatsed või käsitsilaetavad mitmelasulised lühikesed tulirelvad.2. Ühelasulised lühikesed tulirelvad kesktulepadrunile.3. Ühelasulised lühikesed tulirelvad ääretulepadrunile kogupikkusega vähem kui 28 cm.4. Poolautomaatsed pikad tulirelvad, mille padrunisalve ja -pessa mahub kokku rohkem kui kolm laengut.5. Poolautomaatsed pikad tulirelvad, mille padrunisalve ja -pessa ei mahu kokku rohkem kui kolm laengut ja mille laadimisseade on eemaldatav ning mille puhul ei ole kindel, et relva ei saa tavaliste tööriistadega ümber teha relvaks, mille padrunisalve ja -pessa mahub kokku rohkem kui kolm laengut.6. Käsitsilaetavad mitmelasulised ja poolautomaatsed pikad sileraudsed tulirelvad pikkusega kuni 60 cm.7. Poolautomaatsed, automaattulirelvadega sarnanevad tulirelvad tsiviilkasutuseks.C-klass – Deklareeritavad tulirelvad1. Muud käsitsilaetavad mitmelasulised pikad tulirelvad kui B-klassi punktis 6 loetletud.2. Pikad ühelasulised vintraudsed tulirelvad.3. Muud poolautomaatsed pikad tulirelvad kui B-klassi punktidesse 4–7 kuuluvad.4. Ühelasulised lühikesed tulirelvad ääresüütepadrunile kogupikkusega vähemalt 28 cm.D-klass – Muud tulirelvadPikad ühelasulised sileraudsed tulirelvad.B. Nende tulirelvade olulised osad:tulirelva lukustusmehhanism, padrunipesa ja relvaraud, mis eraldi esemetena kuuluvad samasse klassi kui tulirelv, mille külge need on kinnitatud või mille külge kinnitamiseks need on mõeldud.III. Käesoleva lisa kohaldamisel ei hõlma "tulirelva" määratlus sellele määratlusele vastavaid esemeid, kui need:a) on muudetud lõplikult kasutuskõlbmatuks ametiasutuse tagatud või tunnustatud tehniliste menetlustega;b) on mõeldud häire- või märguandmiseks, elupäästmiseks, loomatapuks, harpuunkalastuseks või tööstuslikuks või tehniliseks kasutamiseks, tingimusel et neid saab kasutada üksnes sel otstarbel;c) on käsitletavad antiikrelvade või nende jäljendustena, juhul kui need ei kuulu eelmistesse klassidesse ja kui nende suhtes kohaldatakse siseriiklikke õigusakte.Kuni kogu ühenduses toimuva kooskõlastamiseni võivad liikmesriigid käesolevas jaos loetletud tulirelvade suhtes kohaldada oma siseriiklikke õigusakte.IV. Käesolevas lisas kasutatakse järgmisi mõisteid:a) lühike tulirelv – tulirelv, mille relvaraua pikkus ei ületa 30 sentimeetrit või mille kogupikkus ei ületa 60 sentimeetrit;b) pikk tulirelv – kõik muud tulirelvad kui lühikesed tulirelvad;c) automaattulirelv – tulirelv, mis laeb ennast automaatselt iga kord pärast lasku ja millega saab päästiku ühekordsel vajutamisel teha rohkem kui ühe lasu;d) poolautomaatne tulirelv – tulirelv, mis laeb ennast automaatselt iga kord pärast lasku ja millega saab päästiku ühekordsel vajutamisel teha ainult ühe lasu;e) käsitsilaetav mitmelasuline tulirelv – tulirelv, mis laetakse iga kord pärast lasku padrunisalvest või -pesast käsitsi käitatava mehhanismiga;f) ühelasuline tulirelv – ilma padrunisalveta tulirelv, mida laetakse enne iga lasku, pannes padruni käsitsi padrunipessa või relvaraua tagaosas olevasse laadimiskohta;g) läbistava toimega laskemoon – lahinguotstarbeline laskemoon, millel on läbistava kõvasüdamikuga mantelkuulid;h) lõhkelaskemoon – lahinguotstarbeline laskemoon, mille kuulid on varustatud kokkupõrkel takistusega lõhkeva laenguga;i) süütelaskemoon – lahinguotstarbeline laskemoon, mille kuulid on varustatud kokkupuutel õhuga või kokkupõrkel takistusega süttiva keemilise seguga.--------------------------------------------------II LISAEUROOPA TULIRELVAPASSPass peab sisaldama järgmisi osi:a) omaniku isikuandmed;b) relva või tulirelva tunnusandmed, sealhulgas viide käesolevas direktiivis määratletud klassile;c) passi kehtivusaeg;d) koht sissekanneteks passi väljastavale liikmesriigile (lubade liigid, viited lubadele jne);e) koht teiste liikmesriikide tehtavateks sissekanneteks (nende territooriumile sisenemise load jne);f) järgmised märkused:"Õigust reisida teise liikmesriiki koos ühe või mitme B-, C- või D-klassi ja käesolevas passis nimetatud tulirelvaga saab kasutada siis, kui külastatav liikmesriik on andnud ühe või mitu vastavat eelluba. Selle loa või need load võib märkida passi.Eespool nimetatud eelluba ei ole põhimõtteliselt vaja, kui C- või D-klassi tulirelvaga reisitakse küttimise eesmärgil, või kui B-, C- või D-klassi tulirelvaga reisitakse sportlaskmises osalemise eesmärgil, tingimusel et reisija valduses on tulirelvapass ja ta suudab reisi põhjendada."Kui liikmesriik kooskõlas artikli 8 lõikega 3 teatanud teisele liikmesriigile, et teatavate B-, C- või D-klassi tulirelvade valdus on keelatud või lubatud üksnes loaga, lisatakse üks järgmistest märkustest:"Reisimine … (asjaomane liikmesriik/asjaomased liikmesriigid) tulirelvaga … (tunnusandmed) on keelatud.""Reisimine … (asjaomane liikmesriik/asjaomased liikmesriigid) tulirelvaga … (tunnusandmed) on lubatud üksnes loaga."--------------------------------------------------