title: Council Directive 92/66/EEC of 14 July 1992 introducing Community measures for the control of Newcastle disease

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31992L0066

Euroopa Liidu Teataja L 260 , 05/09/1992 Lk 0001 - 0020 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 44 Lk 0216  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 44 Lk 0216

		Nõukogu direktiiv 92/66/EMÜ,14. juuli 1992,millega kehtestatakse ühenduse meetmed Newcastle’i haiguse tõrjeksEUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 43,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:kodulinnud on loetletud asutamislepingu II lisas ning kodulindude turustamine on põllumajandusega tegeleva elanikkonna oluline tuluallikas;ühenduse tasandil on vaja kehtestada Newcastle’i haiguse puhangu korral võetavad tõrjemeetmed, et tagada kodulinnulihasektori areng ning aidata kaasa loomade tervise kaitsele ühenduses;lisaks sellele tuleks sätestada ühenduse minimaalsed Newcastle’i haiguse tõrjemeetmed, mida kohaldatakse teatavate teiste liikide puhul;Newcastle’i haiguse puhang võib kiiresti omandada episootilised mõõtmed ning põhjustada suremust ja häireid sellises ulatuses, mis võib järsult vähendada loomakasvatuse või kodulinnukasvatuse üldist tasuvust;meetmed tuleb võtta kohe, kui kahtlustatakse haiguse esinemist, nii et kahtluse kinnitamise korral oleks võimalik rakendada viivitamatuid ja tõhusaid tõrjemeetmeid; pädevad asutused peavad kõnealuseid meetmeid kohandama vastavalt sellele, kas asjaomase riigi territooriumil või selle osal toimub ennetav vaktsineerimine;puhangu ilmnemise korral tuleb haiguse levikut vältida, jälgides hoolikalt loomade liikumist ja nakatuda võivate toodete kasutamist, vajaduse korral tuleb loomad vaktsineerida;haigus tuleb diagnoosida vastutavates riiklikes laborites, asjaomaste laborite töö kooskõlastamise peab tagama ühenduse tugilabor;on vaja sätestada, et vaktsineerivad liikmesriigid koostavad vaktsineerimisplaani ning teavitavad komisjoni ja teisi liikmesriike kõnealustest plaanidest;Newcastle’i haiguse esinemise korral kohaldatakse nõukogu 26. juuni 1990. aasta otsuse 90/424/EMÜ (veterinaariaalaste kulutuste kohta) [4] artiklit 4;on asjakohane teha komisjonile ülesandeks võtta vajalikud kohaldamismeetmed,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Ilma et see piiraks ühendusesisest kaubandust käsitlevate ühenduse sätete kohaldamist, määratletakse käesoleva direktiiviga ühenduse tõrjemeetmed Newcastle’i haiguse puhangu korral:a) kodulindude hulgas;b) kirjatuvide ning teiste kodulindudena peetavate lindude hulgas.Käesolevat direktiivi ei kohaldata, kui Newcastle’i haigus avastatakse vabalt elavate metslindude hulgas; asjaomane liikmesriik teavitab sel juhul siiski komisjoni kõikidest võetud meetmetest.Artikkel 2Käesoleva direktiivi kohaldamisel kasutatakse vajaduse korral nõukogu 15. oktoobri 1990. aasta direktiivi 90/539/EMÜ (kodulindude ja haudemunade ühendusesisest kaubandust ning kolmandatest riikidest importimist reguleerivate loomatervishoiunõuete kohta) [5] artiklis 2 määratletud mõisteid.Kasutatakse ka järgmisi mõisteid:a) nakatunud kodulinnud – kodulinnud:- kelle puhul on Newcastle’i haiguse esinemine ametlikult kinnitatud pärast volitatud labori tehtud uuringuid, või- kellel teise või hilisema puhangu korral ilmnevad Newcastle’i haigusele omased kliinilised sümptomid või tapajärgsed kahjustused;b) nakatumiskahtlusega kodulinnud – kodulinnud, kellel esinevad sellised kliinilised haigustunnused või tapajärgsed kahjustused, et Newcastle’i haiguse esinemist võib põhjendatult kahtlustada;c) saastumiskahtlusega kodulinnud – kodulinnud, kes otseselt või kaudselt võivad olla kokku puutunud Newcastle’i haiguse viirusega;d) vedelad toidujäätmed – köökidest ja restoranidest või liha kasutavast tööstusest pärit jäätmed;e) pädev asutus – pädev asutus direktiivi 90/425/EMÜ [6] artikli 2 lõikes 6 määratletud tähenduses;f) riiklik veterinaararst – pädeva asutuse määratud veterinaararst;g) kirjatuvi – tuvi, kes viiakse ära või on mõeldud äraviimiseks tuvilast ning lahtilaskmiseks, et ta saaks vabalt lennata tagasi tuvilasse või mõnda muusse sihtkohta;h) tuvila – kirjatuvide pidamiseks või aretamiseks kasutatav rajatis.Artikkel 3Liikmesriigid tagavad, et Newcastle’i haiguse esinemise kahtlusest tuleb viivitamata teatada pädevale asutusele.Artikkel 41. Kui ettevõttes asuvate lindude puhul kahtlustatakse Newcastle’i haigusega nakatumist või saastumist, tagavad liikmesriigid, et riiklik veterinaararst käivitab haiguse esinemise kinnitamiseks või ümberlükkamiseks viivitamata ametliku uurimismenetluse ning eelkõige võtab või laseb võtta laboratoorseteks uuringuteks vajalikud proovid.2. Kohe, kui nakkuskahtlusest on teatatud, allutab pädev asutus asjaomase ettevõtte ametlikule järelevalvele ning nõuab eelkõige, et:a) registreeritakse kõik ettevõttes olevad kodulindude kategooriad ning iga kategooria puhul märgitakse surnud lindude arv, kliiniliste tunnustega lindude arv ja haigustunnusteta lindude arv. Registrit ajakohastatakse, nii et see hõlmaks nakkuskahtluse ajal sündinud või surnud linde. Registris olevaid andmeid ajakohastatakse pidevalt, need esitatakse nõudmise korral ning neid võib kontrollida iga kontrollkäigu ajal;b) kõiki ettevõttes olevaid kodulinde peetakse nende eluruumides või mõnes muus kohas, kus neid on võimalik isoleerida ning vältida kokkupuudet teiste kodulindudega;c) ettevõttesse ei tooda ja ettevõttest ei viida välja ühtki lindu;d) igasugune- inimeste, loomade ja sõidukite liikumine ettevõttesse või sealt välja, ning- linnuliha või -rümpade, loomatoidu, tööriistade, jäätmete, väljaheidete, sõnniku, allapanu vm Newcastle’i haigust edasi kanda võivate esemete ja materjalide liikumine toimub üksnes pädeva asutuse loal;e) ettevõttest ei tohi välja viia ühtki muna, v.a munad, mis saadetakse otse ettevõttesse, mis on heaks kiidetud munatoodete tootmiseks ja/või töötlemiseks vastavalt direktiivi 89/437/EMÜ [7] artikli 6 lõikele 1, ning mis transporditakse pädeva asutuse antud loa alusel. Kõnealune luba peab vastama I lisas sätestatud nõuetele;f) lindude majade ning ettevõtte sissekäikude juurde tuleb paigutada sobivad desinfitseerimisvahendid;g) vastavalt artiklile 7 viiakse läbi episotoloogiline uurimine.3. Kuni lõikes 2 sätestatud ametlike meetmete kehtestamiseni võtab taudikahtlaste kodulindude omanik või pidaja kõik põhjendatud meetmed, et tagada lõike 2 järgimine, arvestamata punkti g.4. Pädev asutus võib kohaldada lõikes 2 sätestatud meetmeid teiste ettevõtete suhtes, kui nende asukoht, piirid või kokkupuude taudikahtlase ettevõttega annab põhjust kahtlustada võimalikku saastumist.5. Lõigetes 1 ja 2 osutatud meetmeid ei tühistata enne, kui riiklik veterinaararst on Newcastle’i haiguse kahtluse välistanud.Artikkel 51. Kui Newcastle’i haiguse esinemine ettevõtte kodulindude hulgas on ametlikult kinnitatud, tagavad liikmesriigid, et pädev asutus nõuab lisaks artikli 4 lõikes 2 loetletud meetmetele järgmiste meetmete võtmist:a) kõik ettevõttes olevad linnud tapetakse viivitamata kohapeal. Surnud või tapetud linnud ja kõik munad hävitatakse. Need toimingud tehakse nii, et haiguse leviku oht oleks minimaalne;b) kõik saastuda võinud ained ja jäätmed, nt loomasööt, allapanu või sõnnik, hävitatakse või neid töödeldakse sobivalt. Sellise töötlemisega, mis toimub riikliku veterinaararsti juhiste kohaselt, tagatakse asjaomases materjalis leiduva Newcastle’i haiguse viiruse hävitamine;c) kui asjaomasest ettevõttest pärit kodulinde on haiguse oletatava peiteaja jooksul tapetud, tuleb asjaomastelt lindudelt pärit liha võimaluse korral üles otsida ja hävitada;d) oletatava peiteaja jooksul munetud haudemunad, mis on ettevõttest välja viidud, tuleb üles otsida ja hävitada; sellistest munadest juba koorunud linnud võetakse ametliku järelevalve alla; oletatava peiteaja jooksul munetud toidumunad, mis on ettevõttest välja viidud, tuleb võimaluse korral üles otsida ja hävitada, v.a juhul, kui need on eelnevalt nõuetekohaselt desinfitseeritud;e) pärast punktides a ja b loetletud toiminguid puhastatakse ja desinfitseeritakse kodulindude eluruumidena kasutatavad hooned, nende ümbrus, transpordivahendid ja kogu saastuda võinud varustus vastavalt artikli 11 sätetele;f) uusi linde ei tooda ettevõttesse vähemalt 21 päeva jooksul pärast punktis e sätestatud toimingute lõppu;g) vastavalt artiklile 7 viiakse läbi episotoloogiline uurimine.2. Pädev asutus võib laiendada lõikes 1 sätestatud meetmeid teistele naabruses asuvatele ettevõtetele, kui nende asukoht, piirid või kokkupuude ettevõttega, kus haiguse esinemine on kinnitatud, annab põhjust kahtlustada võimalikku saastumist.3. Kui kodulinnukarjas, millel ei ilmne Newcastle’i haiguse kliinilisi tunnuseid, isoleeritakse Newcastle’i haiguse viirus intratserebraalse patogeensuse indeksiga üle 0,7 ja alla 1,2 ning kui artiklis 15 osutatud ühenduse tugilabor on tõestanud, et kõnealune viirusisolaat on pärit Newcastle’i haiguse nõrgestatud elusvaktsiinist, võib pädev asutus teha erandi lõike 1 punktides a–f sätestatud nõuetest, tingimusel et asjaomane ettevõte võetakse 30 päevaks ametliku järelevalve alla, ning peab eelkõige nõudma, et:- kohaldatakse artikli 4 lõike 2 punktide a, b, d, e ja f sätteid,- kodulinde ei tohi ettevõttest välja viia, v.a juhul, kui nad viiakse otse pädeva asutuse määratud tapamajja.Kõnealuse tapamaja eest vastutavale pädevale asutusele tuleb teatada kavatsusest saata linnud sinna tapmiseks ning niipea kui linnud on tapamajja saabunud, tuleb neid hoida ja nad tappa teistest lindudest eraldi.4. Käesoleva artikli lõikes 3 osutatud lindudelt pärit värskel lihal peab olema direktiivi 91/494/EMÜ artikli 5 lõikes 1 sätestatud tervisemärk.5. Lõikes 3 ettenähtud sätted vaadatakse läbi, arvestades teadusuuringute arengut ning eesmärgiga võtta vastu ühtlustatud eeskirjad Newcastle’i haiguse vaktsiinide kasutamise kohta ühenduses.Artikkel 6Selliste ettevõtete puhul, mis koosnevad mitmest eraldi karjast, võib pädev asutus vastavalt kriteeriumidele, mille komisjon on ette näinud artiklis 25 sätestatud korras, teha erandi artikli 5 lõike 1 nõuetest nakatunud ettevõtte tervete karjade suhtes, tingimusel et riiklik veterinaararst on kinnitanud, et ettevõtte talitlus on selline, et asjaomaseid karju majutatakse, peetakse ja söödetakse täiesti eraldi, nii et viirus ei saa levida ühelt karjalt teisele.Artikkel 71. Episotoloogiline uurimine hõlmab:- aega, mille jooksul Newcastle’i haigus on võinud asjaomases ettevõttes või tuvilas esineda,- ettevõttes või tuvilas esineva Newcastle’i haiguse võimalikku päritolu ning muid ettevõtteid või tuvilaid, mis peavad kodulinde, tuvisid või muid kodulindudena peetavaid linde ning mis võisid nakatuda või saastuda samast allikast,- inimeste, kodulindude, tuvide või muude kodulindudena peetavate lindude või muude loomade, sõidukite, munade, liha ja korjuste ning mis tahes tööriistade või ainete liikumist, mille käigus võis Newcastle’i haiguse viirus kanduda kõnealusesse ettevõttesse või tuvilasse või sealt välja.2. Kõikide Newcastle’i haiguse võimalikult kiireks likvideerimiseks vajalike meetmete täielikuks kooskõlastamiseks ja episotoloogilise uurimise läbiviimiseks kehtestatakse kriisikeskus.Nõukogu võtab komisjoni ettepanekul kvalifitseeritud häälteenamusega vastu riiklikke kriisikeskusi ja ühenduse kriisikeskusi käsitlevad üldeeskirjad.Artikkel 81. Kui riiklikul veterinaararstil on alust kahtlustada, et mõnes ettevõttes olevad kodulinnud on nakatunud inimeste, loomade või sõidukite liikumise tulemusena või mõnel muul viisil, viiakse asjaomases ettevõttes läbi ametlik kontroll vastavalt lõikele 2.2. Ametliku kontrolli eesmärk on avastada viivitamatult Newcastle’i haiguse kahtlused, lugeda kokku kodulinnud ja jälgida nende liikumist ning vajaduse korral võtta lõikes 3 sätestatud meetmed.3. Kui ettevõttes viiakse läbi ametlik kontroll vastavalt lõigetele 1 ja 2, keelab pädev asutus kodulindude väljaviimise ettevõttest, v.a juhul, kui linnud viiakse ametliku järelevalve all otse tapamajja viivitamatuks tapmiseks. Enne sellise loa andmist peab riiklik veterinaararst olema kõik kodulinnud kliiniliselt läbi vaadanud, et välistada Newcastle’i haiguse esinemine asjaomases ettevõttes. Käesolevas artiklis osutatud liikumispiirangud kehtestatakse 21 päevaks alates võimaliku nakatumise viimasest kuupäevast; selliseid piiranguid tuleb siiski kohaldada vähemalt seitse päeva.4. Kui tingimused seda lubavad, võib pädev asutus piirata käesolevas artiklis sätestatud meetmeid ettevõtte ühe osa ja selles olevate lindudega, tingimusel et kõnealuseid linde majutatakse, peetakse ja söödetakse täielikult eraldi ning nende eest kannavad hoolt eraldi töötajad.5. Kui riiklikul veterinaararstil on alust kahtlustada kirjatuvide nakatumist või tuvilate saastumist Newcastle’i haiguse viirusega, võtab ta kõik vajalikud meetmed, et tagada piirangute kohaldamine asjaomase tuvila suhtes, sh kirjatuvide täielik liikumiskeeld väljapoole tuvilat 21 päeva jooksul.Artikkel 91. Kui Newcastle’i haiguse esinemine ettevõtte kodulindude hulgas on ametlikult kinnitatud, tagavad liikmesriigid, et pädev asutus kehtestab nakatunud ettevõtte ümber ohustatud tsooni, mille raadius on vähemalt 3 kilomeetrit, ning mis asub järelevalvetsoonis raadiusega vähemalt 10 kilomeetrit. Kõnealuste tsoonide kehtestamisel võetakse arvesse Newcastle’i haigusega seotud geograafilisi, halduslikke, ökoloogilisi ja episotoloogilisi tegureid ning seireseadmeid.2. Ohustatud tsoonis kohaldatavad meetmed sisaldavad järgmist:a) tehakse kindlaks kõik asjaomases tsoonis asuvad kodulinde pidavad ettevõtted;b) kodulinde pidavaid ettevõtteid külastatakse korrapäraselt, tehakse asjaomaste lindude kliiniline läbivaatus ning vajaduse korral võetakse laboriuuringuteks proovid; külastused ja leiud tuleb registreerida;c) kõiki kodulinde peetakse nende eluruumides või mõnes muus kohas, kus linnud on võimalik isoleerida;d) ettevõtte sissekäigu ja väljapääsu juures kasutatakse sobivaid desinfitseerimisvahendeid;e) kontrollitakse kodulinde, linnurümpasid ja -mune käitlevate isikute ning kodulinde, linnurümpasid ja -mune vedavate sõidukite liikumist tsooni sees; üldiselt on keelatud kodulinde transportida, v.a transiitvedu suurematel maanteedel või raudteedel;f) keelatud on kodulindude ja haudemunade väljaviimine ettevõttest, kus neid hoitakse, v.a juhul, kui pädev asutus on andnud loa transportida:i) kodulinnud viivitamata tapmiseks tapamajja, mis soovitatavalt asub nakatunud piirkonnas, või kui see ei ole võimalik, siis pädeva asutuse määratud väljaspool nakatunud piirkonda asuvasse tapamajja. Sellisel kodulinnulihal peab olema direktiivi 91/494/EMÜ [8] artikli 5 lõikes 1 sätestatud tervisemärk;ii) ühepäevased tibud või munemisvalmis noorkanad järelevalvetsoonis asuvasse ettevõttesse, kus ei ole teisi kodulinde. Liikmesriikidel, kes ei ole suutelised tagama ühepäevaste tibude või munemisvalmis noorkanade transporti järelevalvetsoonis asuvasse ettevõttesse, lubatakse artiklis 25 sätestatud korras lasta kõnealused tibud ja noorkanad transportida väljaspool järelevalvetsooni asuvasse ettevõttesse. Eespool osutatud ettevõtetes tuleb viia läbi ametlik kontroll vastavalt artikli 8 lõikele 2;iii) haudemunad pädeva asutuse määratud haudejaama; enne lähetamist tuleb munad ja nende pakendid desinfitseerida.Punktides i, ii ja iii lubatud transport peab toimuma otse ning ametliku kontrolli all. Seda lubatakse alles pärast seda, kui riiklik veterinaararst on ettevõttes läbi viinud tervishoiukontrolli. Kasutatavad transpordivahendid tuleb enne ja pärast kasutamist puhastada ja desinfitseerida;g) keelatud on kasutatud allapanu või linnusõnniku äraviimine või laotamine ilma loata;h) keelatud on messid, turud, näitused ja muud kodulindude või muude lindude kogunemised.3. Ohustatud tsoonis rakendatakse meetmeid vähemalt 21 päeva jooksul pärast nakatunud ettevõtte esialgset puhastamist ja desinfitseerimist vastavalt artiklile 11. Ohustatud tsoon moodustab seejärel osa järelevalvetsoonist.4. Järelevalvetsoonis kohaldatavad meetmed sisaldavad järgmist:a) tehakse kindlaks kõik asjaomases tsoonis asuvad kodulinde pidavad ettevõtted;b) kontrollitakse kodulindude ja haudemunade liikumist asjaomases tsoonis;c) keelatud on kodulindude viimine tsoonist välja esimese 15 päeva jooksul, v.a. juhul, kui linnud viiakse otse väljaspool järelevalvetsooni asuvasse pädeva asutuse määratud tapamajja. Sellisel kodulinnulihal peab olema direktiivi 91/494/EMÜ artiklis 5 sätestatud tervisemärk;d) keelatud on haudemunade väljaviimine järelevalvetsoonist, v.a juhul, kui munad viiakse pädeva asutuse määratud haudejaama. Enne lähetamist tuleb munad ja nende pakendid desinfitseerida;e) keelatud on kasutatud allapanu või linnusõnniku väljaviimine tsoonist;f) keelatud on messid, turud, näitused ja muud kodulindude või muude lindude kogunemised;g) ilma et see piiraks punktide a ja b sätete kohaldamist, on keelatud kodulindude transport, v.a transiitvedu suurematel maanteedel ja raudteedel.5. Järelevalvetsoonis rakendatakse meetmeid vähemalt 30 päeva jooksul pärast nakatunud ettevõtte esialgset puhastamist ja desinfitseerimist vastavalt artiklile 11.6. Kui tsoonid asuvad mitme liikmesriigi territooriumil, teevad asjaomaste liikmesriikide pädevad asutused lõikes 1 nimetatud piirkondade määratlemisel koostööd. Vajaduse korral määratletakse ohustatud tsoon ja järelevalvetsoon artiklis 25 sätestatud korras.7. Kui artiklis 7 osutatud episotoloogiline uurimine kinnitab, et puhangu põhjuseks on nakkus, mis ei ole levinud, võib artiklis 25 sätestatud korras vähendada ohustatud tsoonide ja järelevalvetsoonide suurust ja lühendada asjaomaste meetmete kohaldamise aega.Artikkel 10Liikmesriigid tagavad, et:a) pädev asutus määrab kindlaks korra, mis võimaldab liikmesriikidel jälgida munade, kodulindude ja kodulindudena peetavate lindude liikumist;b) kodulindude ja/või kirjatuvide ja/või kodulindudena peetavate lindude omanikult või pidajalt nõutakse, et ta esitaks pädevale asutusele selle nõudmisel teabe tema ettevõttesse toodavate või sealt äraviidavate kodulindude ja munade kohta, samuti nende võistluste ja näituste kohta, kus asjaomased kirjatuvid on osalenud;c) kõik kodulindude, munade, kirjatuvide ning kodulindudena peetavate lindude transpordi või turustamisega seotud isikud on võimelised andma pädevale asutusele teavet nende poolt turustatud kodulindude, munade, kirjatuvide ja kodulindudena peetavate lindude liikumise kohta ning esitama selle teabe kohta kõik üksikasjad.Artikkel 11Liikmesriigid tagavad, et:a) kasutatavad desinfitseerimisvahendid ja nende kontsentratsioonid on pädeva asutuse poolt ametlikult heaks kiidetud;b) puhastamine ja desinfitseerimine toimub ametliku järelevalve all vastavalt:i) riikliku veterinaararsti juhistele;ii) nakatunud ettevõtte puhastamise ja desinfitseerimise korrale, mis on sätestatud II lisas.Artikkel 12Proovide võtmine ja laboratoorne kontroll Newcastle’i haiguse viiruse esinemise avastamiseks toimub vastavalt III lisale.Artikkel 13Liikmesriigid tagavad, et pädev asutus võtab kõik vajalikud meetmed ohustatud tsoonis ja järelevalvetsoonis asuvate isikute teavitamiseks kehtestatud piirangutest ning teeb kõik vajalikud korraldused kõnealuste meetmete nõuetekohaseks rakendamiseks.Artikkel 141. Liikmesriigid tagavad, et igas liikmesriigis määratakse:a) riiklik labor, kus on olemas seadmed ja eksperdid, et igal ajal oleks võimalik täielikult määrata Newcastle’i haiguse viiruse antigeenset ja bioloogilist tüüpi ja kinnitada piirkondlikest diagnostikalaboritest saadud tulemusi;b) riiklik labor, kus testitakse piirkondlikes laborites kasutamiseks ettenähtud reaktiive;c) riiklik instituut või labor, kus on võimalik testida asjaomases riigis profülaktiliseks kasutamiseks lubatud või eriolukorra tarbeks varutud vaktsiinide tõhusust ja puhtust.2. IV lisas loetletud riiklikud laborid vastutavad diagnostikastandardite ja -meetodite, reaktiivide kasutamise ja vaktsiinide testimise kooskõlastamise eest.3. IV lisas loetletud riiklikud laborid vastutavad iga liikmesriigi Newcastle’i haigusega tegelevas diagnostikalaboris kehtestatud standardite ja meetodite kooskõlastamise eest. Sel eesmärgil:a) võivad nad toimetada diagnostilisi reaktiive riiklikele laboritele;b) kontrollivad nad asjaomases liikmesriigis kasutatavate diagnostiliste reaktiivide kvaliteeti;c) korraldavad nad korrapäraselt võrdluskatseid;d) säilitavad nad Newcastle’i haiguse viiruse isolaate, mis on seotud asjaomases liikmesriigis kinnitatud juhtudega;e) tagavad nad piirkondlikes diagnostikalaborites saadud positiivsete tulemuste kinnitamise.4. IV lisas loetletud riiklikud laborid teevad koostööd artiklis 15 osutatud ühenduse tugilaboriga.Artikkel 15Ühenduse tugilabor Newcastle’i haiguse jaoks on nimetatud V lisas. Ilma et see piiraks otsuse 90/424/EMÜ [9] ja eriti selle artikli 28 sätete kohaldamist, määratletakse asjaomase labori volitused ja ülesanded kõnealuses lisas.Artikkel 161. Liikmesriigid tagavad, et:a) Newcastle’i haiguse vastu vaktsineerimist pädeva asutuse lubatud vaktsiinidega võib kasutada profülaktilisel eesmärgil või haiguse ilmnemise korral võetavate tõrjemeetmete täiendamiseks;b) kasutada lubatakse üksnes vaktsiine, millel on selle liikmesriigi pädeva asutuse müügiluba, kus vaktsiini kasutatakse.2. Lisakriteeriumid vaktsiinide kasutamise kohta Newcastle’i haiguse vastu võib kehtestada artiklis 25 sätestatud korras.Artikkel 171. Liikmesriik, kus toimub vabatahtlik või kohustuslik ennetav vaktsineerimine Newcastle’i haiguse vastu, teavitab sellest komisjoni ja teisi liikmesriike.2. Lõike 1 kohaselt esitatud teabes tuleb täpsustada:- kasutatava vaktsiini omadused ja koostis,- vaktsiinide jaotamise, ladustamise ja kasutamise järelevalvekord,- kodulinnuliigid ja -kategooriad, keda võib või tuleb vaktsineerida,- piirkonnad, kus võib või tuleb vaktsineerida,- vaktsineerimise põhjused.3. Liikmesriigid võivad sätestada vaktsineerimisprogrammi kehtestamise kirjatuvide jaoks. Sellisel juhul peavad nad teavitama komisjoni. Ilma et see piiraks sellise programmi kohaldamist, tagavad liikmesriigid, et võistluste ja näituste korraldajad võtavad vajalikud meetmed, nii et võistlustele ja näitustele võiks registreerida üksnes Newcastle’i haiguse vastu vaktsineeritud kirjatuvisid.4. Käesoleva artikli kohaldamise üksikasjalikud eeskirjad, eelkõige seoses vastuvõetavate kriteeriumidega, ning erandid, mis võidakse teha liikmesriigi sanitaarseisundit arvesse võttes, määratakse kindlaks artiklis 25 sätestatud korras.Artikkel 181. Liikmesriigid tagavad, et kui Newcastle’i haiguse esinemine on kinnitatud, võib pädev asutus muude käesolevas määruses sätestatud tõrjemeetmete täiendamiseks määrata kindlaks territooriumi ja ajavahemiku, kus ning mille jooksul toimub asjaomaste kodulinnuliikide kiire ja süstemaatiline vaktsineerimine (erakorraline vaktsineerimine) ametliku kontrolli all. Erakorralist vaktsineerimist kohaldav liikmesriik teavitab komisjoni ja teisi liikmesriike Newcastle’i haiguse olukorrast ja erakorralise vaktsineerimise programmist otsusega 68/361/EMÜ [10] loodud alalises veterinaarkomitees.2. Lõikes 1 osutatud juhul on keelatud kodulindude vaktsineerimine ja revaktsineerimine ettevõttes, mille suhtes kohaldatakse artiklis 4 osutatud piiranguid.3. Lõikes 1 osutatud juhul:a) vaktsineeritakse asjaomased linnuliigid niipea kui võimalik;b) peavad kõik asjaomastesse linnuliikidesse kuuluvad ning vaktsineerimispiirkonnas sündinud või sinna toodud linnud olema vaktsineeritud;c) peavad kõik asjaomastesse liikidesse kuuluvad ja vaktsineerimispiirkonnas peetavad kodulinnud jääma kõnealusesse piirkonda kogu lõikes 1 sätestatud vaktsineerimise ajal, v.a:- ühepäevased tibud, kes viiakse vaktsineerimispiirkonnas asuvasse ettevõttesse, kus nad vaktsineeritakse,- kodulinnud, kes viiakse viivitamatuks tapmiseks otse tapamajja. Kui tapamaja asub väljaspool vaktsineerimispiirkonda, lubatakse linde transportida alles pärast seda, kui riiklik veterinaararst on ettevõttes läbi viinud tervishoiukontrolli;d) võib pärast punktis a sätestatud vaktsineerimise lõppu lubada vaktsineerimispiirkonnast välja viia:- lihatootmiseks ettenähtud ühepäevaseid tibusid, kes viiakse ettevõttesse, kus nad vaktsineeritakse; asjaomane ettevõte peab olema järelevalve all, kuni sinnatoodud kodulinnud on tapetud,- rohkem kui 21 päeva varem vaktsineeritud kodulinde, kes on ette nähtud viivitamatuks tapmiseks,- rohkem kui 21 päeva varem vaktsineeritud kodulindudelt pärit haudemune; enne lähetamist tuleb munad ja nende pakendid desinfitseerida.4. Lõike 3 punktides b ja d sätestatud meetmeid kohaldatakse kolme kuu jooksul pärast lõikes 1 osutatud vaktsineerimise lõppu; meetmete kohaldamist võib pikendada kolme kuu võrra üks kord või korduvalt.5. Erandina lõike 3 punktidest a ja b võib pädev asutus vabastada teatavad erilise teadusliku väärtusega linnukarjad süstemaatilisest vaktsineerimisest, tingimusel et pädev asutus võtab kõik vajalikud meetmed asjaomaste lindude tervise kaitseks ning teeb neile korrapäraselt seroloogilist kontrolli.6. Komisjon jälgib haiguse olukorra arengut ning võib vajaduse korral teha artiklis 25 sätestatud korras otsuse, eelkõige seoses liikumise kontrolli ja vaktsineerimisega.Artikkel 191. Kui kirjatuvide või kodulindudena peetavate lindude puhul kahtlustatakse nakatumist Newcastle’i haigusesse, tagavad liikmesriigid, et riiklik veterinaararst algatab kõnealuse haiguse esinemise kinnitamiseks või ümberlükkamiseks viivitamata ametliku uurimismenetluse; eelkõige võtab riiklik veterinaararst proovid laboriuuringute jaoks või laseb sellised proovid võtta.2. Niipea kui pädevale asutusele on nakatumiskahtlusest teatatud, võtab ta asjaomase ettevõtte või tuvila ametliku järelevalve alla ning keelab tuvilast või ettevõttest välja viia tuvisid või kodulindudena peetavaid linde ning kõike muud, mis võiks Newcastle’i haigust edasi kanda.3. Lõigetes 1 ja 2 sätestatud meetmeid ei tühistata enne, kui riiklik veterinaararst on Newcastle’i haiguse kahtluse välistanud.4. Niipea kui Newcastle’i haiguse esinemine on ametlikult kinnitatud, nõuab pädev asutus muu hulgas:a) artikli 5 lõike 1 punktides a, b, e ja f sätestatud tõrje- ja likvideerimismeetmete kohaldamist Newcastle’i haigusesse nakatunud kirjatuvide või kodulindudena peetavate lindude ning saastunud tuvilate suhtes; võib) vähemalti) tuvide või kodulindudena peetavate lindude liikumiskeelu kehtestamist väljaspool tuvilat või ettevõtet vähemalt 60 päeva jooksul pärast Newcastle’i haiguse kliiniliste tunnuste kadumist;ii) saastuda võinud ainete või jäätmete hävitamist või töötlemist. Töötlemisega tuleb tagada asjaomases materjalis leiduva Newcastle’i viiruse ning punktis i osutatud 60 päeva jooksul kogunenud jäätmete täielik hävitamine;c) episotoloogilist uurimist vastavalt artiklile 7.5. Kui see on vajalik käesolevas artiklis ettenähtud sätete nõuetekohaseks kohaldamiseks, esitavad liikmesriigid komisjonile alalises veterinaarkomitees teabe haiguse olukorra ning kohaldatavate tõrjemeetmete kohta vastavalt VI lisas esitatud näidisele.Artikkel 201. Rahvusvahelistelt transpordivahenditelt, nt laevadelt, maismaasõidukitelt või lennukitelt pärit vedelaid toidujäätmeid on keelatud kasutada kodulindude söötmiseks; sellised vedelad toidujäätmed kogutakse kokku ja hävitatakse ametliku järelevalve all.2. Muid kui lõikes 1 määratletud vedelaid toidujäätmeid või kodulindude jäänuseid võib lubada kodulindude söötmiseks üksnes pärast kuumtöötlemist nõuetekohaste seadmetega, millega tagatakse, et haigus ei kandu edasi ning et Newcastle’i haiguse viirus hävib.3. Vajaduse korral näeb komisjon artikli 25 lõikes 2 sätestatud korras ette lõike 2 rakendamise üksikasjalikud eeskirjad.Artikkel 211. Iga liikmesriik koostab situatsioonplaani, milles täpsustatakse Newcastle’i haiguse puhangu korral rakendatavad riiklikud meetmed.Kõnealuse plaaniga tuleb võimaldada juurdepääs vahenditele, seadmetele, töötajatele ja kõikidele muudele puhangu kiireks ja tõhusaks likvideerimiseks vajalikele asjakohastele materjalidele. Selles peavad olema täpselt märgitud nõuded, mida liikmesriik erakorralise vaktsineerimise korral vaktsiinidele esitab.2. Plaani koostamisel kohaldatavad kriteeriumid on sätestatud VII lisas.3. VII lisas loetletud kriteeriumide kohaselt koostatud plaanid esitatakse komisjonile hiljemalt kuus kuud pärast käesoleva direktiivi jõustumist.4. Komisjon vaatab plaanid läbi, et veenduda, kas need võimaldavad saavutada soovitud eesmärke, ning teeb asjaomasele liikmesriigile ettepanekud vajalike muudatuste kohta, millega tagatakse, et plaanid on kooskõlas teiste liikmesriikide plaanidega.Komisjon kiidab vajaduse korral muudetud plaanid heaks artiklis 25 sätestatud korras.Seejärel võib plaane samas korras olukorra arengu arvessevõtmiseks muuta või täiendada.Artikkel 22Komisjoni eksperdid võivad koostöös pädevate asutustega teha kohapealseid kontrolle, kui see on vajalik käesoleva direktiivi ühtseks kohaldamiseks. Selleks võivad eksperdid kontrollida representatiivset osa ettevõtetest, et veenduda, kas pädevad asutused kontrollivad käesoleva direktiivi nõuete täitmist asjaomaste ettevõtete poolt. Komisjon teatab liikmesriikidele kontrollide tulemusest.Liikmesriik, kelle territooriumil kontroll läbi viiakse, annab ekspertidele kogu vajaliku abi nende ülesannete täitmiseks.Käesoleva artikli rakendamise üldsätted määratakse kindlaks artiklis 25 ettenähtud korras.Artikkel 23Üksikasjalikud eeskirjad, mis reguleerivad ühenduse rahalist toetust käesoleva direktiivi kohaldamisega seotud meetmete puhul, on sätestatud otsuses 90/424/EMÜ.Artikkel 24Vajaduse korral muudab nõukogu lisasid komisjoni ettepanekul kvalifitseeritud häälteenamusega, eelkõige selleks, et võtta arvesse teadustöö ja diagnostikameetodite arengut.Artikkel 251. Kui tuleb järgida käesolevas artiklis sätestatud korda, teavitab otsuse 68/361/EMÜ alusel asutatud alalise veterinaarkomitee (edaspidi "komitee") esimees komiteed asjaomasest küsimusest viivitamata kas omal algatusel või liikmesriigi esindaja taotlusel.2. Komisjoni esindaja esitab komiteele võetavate meetmete eelnõu. Tähtaja jooksul, mille eesistuja määrab lähtuvalt küsimuse kiireloomulisusest, esitab komitee eelnõu kohta oma arvamuse. Arvamus esitatakse häälteenamusega, mis on sätestatud asutamislepingu artikli 148 lõikes 2 nõukogu otsuste vastuvõtmiseks komisjoni ettepaneku põhjal. Liikmesriikide esindajate hääli komitees arvestatakse nimetatud artiklis sätestatud viisil. Eesistuja ei hääleta.3. a) Kui kavandatavad meetmed on komitee arvamusega kooskõlas, võtab komisjon need viivitamata vastu.b) Kui kavandatavad meetmed ei ole komitee arvamusega kooskõlas või kui komitee ei esita oma arvamust, esitab komisjon võetavate meetmete kohta viivitamata ettepaneku nõukogule. Nõukogu langetab otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega.Kui nõukogu ei ole kolme kuu jooksul alates ettepaneku saamisest otsust teinud, võtab komisjon ettepandud meetmed vastu, juhul kui nõukogu ei ole lihthäälteenamusega nimetatud meetmete vastu.Artikkel 261. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid enne 1. oktoobrit 1993. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile siseriiklike õigusnormide tekstid, mis nad on vastu võtnud käesoleva direktiivi reguleerimisalas.Artikkel 27Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 14. juuli 1992Nõukogu nimeleesistujaJ. Gummer[1] EÜT C 146, 5.6.1991, lk 12.[2] EÜT C 280, 28.10.1991, lk 174.[3] EÜT C 339, 31.12.1991, lk 14.[4] EÜT L 224, 18.8.1990, lk 19. Otsust on muudetud otsusega 91/133/EMÜ (EÜT L 66, 13.3.1991, lk 18).[5] EÜT L 303, 31.10.1990, lk 6. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 91/496/EMÜ (EÜT L 268, 24.9.1991, lk 56).[6] Nõukogu 26. juuni 1990. aasta direktiiv 90/425/EMÜ ühendusesiseses kaubanduses teatavate elusloomade ja toodete suhtes kohaldatava veterinaar- ja zootehnilise kontrolli kohta seoses siseturu väljakujundamisega (EÜT L 224, 18.8.1990, lk 29). Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 91/496/EMÜ (EÜT L 268, 24.9.1991, lk 56).[7] Nõukogu 20. juuni 1989. aasta direktiiv 89/437/EMÜ munatoodete tootmist ja turuleviimist mõjutavate hügieeni- ja tervishoiuküsimuste kohta (EÜT L 272, 22.7.1989, lk 87). Direktiivi on muudetud direktiiviga 89/662/EMÜ (EÜT L 395, 30.12.1989, lk 13).[8] Nõukogu 26. juuni 1991. aasta direktiiv 91/494/EMÜ värske linnuliha ühendusesisest kaubandust ning kolmandatest riikidest importimist reguleerivate loomatervishoiunõuete kohta (EÜT L 268, 24.9.1991, lk 35).[9] EÜT L 224, 18.8.1990, lk 19.[10] EÜT L 255, 18.10.1968, lk 23.--------------------------------------------------I LISALUBA MUNADE VÄLJAVIIMISEKS ETTEVÕTTEST VASTAVALT KÄESOLEVA DIREKTIIVI ARTIKLI 4 LÕIKE 2 PUNKTI e TINGIMUSTELEVastavalt artikli 4 lõike 2 punkti e sätetele pädeva asutuse väljaantud luba munade väljaviimiseks taudikahtlasest ettevõttest munatoodete tootmiseks ja töötlemiseks vastavalt direktiivi 89/437/EMÜ artikli 6 lõike 1 sätetele heakskiidetud ettevõttesse, edaspidi "määratud ettevõte", peab vastama järgmistele tingimustele:1) selleks, et mune lubataks taudikahtlasest ettevõttest välja viia:a) peavad need vastama direktiivi 89/437/EMÜ lisa IV peatükis sätestatud nõuetele;b) tuleb need saata otse taudikahtlasest ettevõttest määratud ettevõttesse; taudikahtlase ettevõtte ametlik veterinaararst peab iga partii enne lähetamist pitseerima ning partii peab jääma pitseerituks, kuni see on transporditud määratud ettevõttesse;2) taudikahtlase ettevõtte ametlik veterinaararst teatab määratud ettevõtte eest vastutavale pädevale asutusele kavatsusest sinna mune saata;3) määratud ettevõtte eest vastutav pädev asutus tagab, et:a) lõike 1 punktis b osutatud munad on alates saabumisest kuni töötlemiseni teistest munadest eraldatud;b) selliste munade koori käsitatakse kõrge riskiteguriga materjalina vastavalt direktiivi 90/667/EMÜ [1] artikli 2 lõikele 2 ning neid käideldakse vastavalt kõnealuse direktiivi II peatüki nõuetele;c) pakkematerjal, lõike 1 punktis b osutatud munade transpordiks kasutatavad sõidukid ning munadega kokkupuutuvad kohad tuleb puhastada ja desinfitseerida nii, et Newcastle’i haiguse viirus häviks täielikult;d) taudikahtlase ettevõtte ametlikku veterinaararsti teavitatakse kõikidest töödeldud munade partiidest.[1] Nõukogu 27. novembri 1990. aasta direktiiv 90/667/EMÜ, millega kehtestatakse veterinaareeskirjad loomsete jäätmete kõrvaldamise, ümbertöötamise ja turuleviimise kohta ning haigustekitajate vältimise kohta loomset päritolu või kalast valmistatud loomasöötades ning muudetakse direktiivi 90/425/EMÜ (EÜT L 363, 27.12.1990, lk 51).--------------------------------------------------II LISANAKATUNUD ETTEVÕTTE PUHASTAMINE JA DESINFITSEERIMINEI. Esialgne puhastamine ja desinfitseeriminea) Niipea kui kodulindude korjused on hävitamiseks ära viidud, tuleb ruumide neid osi, kus asjaomaseid linde peeti, ning tapmise või tapajärgse kontrolli ajal saastunud muude hoonete, hoovide vms osi pihustada desinfitseerimisvahenditega, mis on kasutamiseks heaks kiidetud käesoleva direktiivi artikli 11 kohaselt.b) Lindudelt või munadelt pärit kude, mis võis saastata hooneid, hoove, riistu vms, tuleb hoolikalt kokku koguda ning hävitada koos korjustega.c) Kasutatud desinfitseerimisvahend peab jääma pindadele vähemalt 24 tunniks.II. Lõplik puhastamine ja desinfitseeriminea) Kõikidelt pindadelt tuleks rasvatustamisainega eemaldada rasv ja mustus ning pinnad tuleks pesta veega.b) Pärast punktis a kirjeldatud pesemist tuleks pindadele pihustada desinfitseerimisvahendit.c) Seitsme päeva pärast tuleks pindu töödelda rasvatustamisainega, pesta külma veega, pihustada pindadele desinfitseerimisvahendit ning pesta uuesti veega.d) Kasutatud allapanu ja sõnnikut tuleb töödelda meetodil, mis tapab viiruse. See meetod peab sisaldama vähemalt ühte järgmistest toimingutest:i) materjal põletatakse või seda töödeldakse auruga temperatuuril 70 °C;ii) materjal maetakse piisavalt sügavale, et sellele ei pääseks ligi kahjurid ega metslinnud;iii) materjal laotakse kuhja, niisutatakse (kui see on vajalik käärimise soodustamiseks) ja kaetakse soojuse säilitamiseks kinni, nii et temperatuur on püsivalt 20 °C, ning hoitakse kaetult 42 päeva, et sellele ei pääseks ligi kahjurid ega metslinnud.--------------------------------------------------III LISANEWCASTLE’I HAIGUSE KINNITAMISE JA ERISTUSDIAGNOOSI DIAGNOSTIKAMEETODIDJärgmiseid meetodeid Newcastle’i haiguse viiruste isolatsiooniks ja iseloomustamiseks tuleks käsitada suuniste ja miinimumkriteeriumidena haiguse diagnoosimisel.Newcastle’i haigust põhjustav viirus on Paramyxoviridae prototüüp-viirus. Tänapäeval on üheksa seroloogiliselt eristatavat lindude paramüksoviiruste rühma, mida tähistatakse lühenditega PMV-1–PMV-9. Kõik Newcastle’i haiguse viirused kuuluvad rühma PMV-1. Newcastle’i haiguse kinnitamise ja eristusdiagnoosi diagnostikameetodite puhul kasutatakse järgmist mõistet:Newcastle’i haigus on lindude infektsioon, mida põhjustab paramüksoviirus-1 tüvi, mille intratserebraalse patogeensuse indeks (ICPI) ühepäevastel tibudel on kõrgem kui 0,7.1. PEATÜKK Proovide võtmine ja töötlemine1. ProovidKloaagi-tampooniproovid (või fekaalid) ning hingetoru-tampooniproovid haigetelt lindudelt; fekaalid või soolesisaldis, ajukude, hingetoru, kopsud, maks, põrn ning muud ilmselt kahjustatud elundid hiljuti surnud lindudelt.2. Proovide töötlemineLõikes 1 osutatud elunditest ja kudedest võib kokku panna liitproovi, kuid oluline on fekaale töödelda eraldi. Tampooniproovid tuleks asetada piisavasse kogusesse antibiootikumi söötmesse, nii et need oleksid täielikult kaetud. Roojaproovid ja elundid tuleks homogeenida (suletud segistis või uhmri ja nuia ning steriilse liiva abil) antibiootikumi söötmes ning valmistada neist 10–20 % (w/v) suspensioonid söötmes. Suspensioone tuleks hoida umbes kaks tundi ümbritseva õhu temperatuuril (või pikema aja jooksul 4 °C juures) ning seejärel selitada tsentrifuugides (nt 800–1000 g juures 10 minutit).3. Antibiootikumi söödeEri laborites on edukalt kasutatud mitmeid antibiootikumi söötmeid ning II lisas osutatud laborid on võimelised iga asjaomase riigi puhul nõu andma. Roojaproovide puhul on nõutav kõrge antibiootikumide kontsentratsioon ning tüüpiline segu on 10000 ühikut (milliliitrites) penitsilliini, 10 mg streptomütsiini, 0,25 mg gentamütsiini ja 5000 ühikut mükostatiini fosfaatpuhvri lisandiga keedusoolalahuse ml kohta. Neid sisaldusi võib vähendada kuni viis korda kudede ning hingetoru-tampooniproovide puhul. Klamüüdia tõrjeks võib lisada 50 mg/ml oksütetratsükliini. Söötme valmistamisel tuleb pärast antibiootikumide lisamist kindlasti kontrollida pH-d ning reguleerida see vahemikku 7,0–7,4.2. PEATÜKK Viiruse isolatsioonViiruse isolatsioon embrüonaalses staadiumis olevates kanamunadesNakatamiseks tuleks 0,1–0,2 ml selitatud supernatanti viia vähemalt nelja embrüonaalses staadiumis oleva ning 8–10 päeva inkubeeritud kanamuna allantoisi õõnde. Ideaaljuhul peaksid kõnealused munad olema pärit erilisest patogeenivabast karjast, kuid kui see on raskendatud, võib kasutada mune, mis on saadud karjast, mille puhul on tõestatud, et see on vaba Newcastle’i haiguse viiruse antikehadest. Nakatatud mune hoitakse 37 °C juures ning valgustatakse iga päev läbi. Surnud või surevate embrüotega munad jahutatakse temperatuurini 4 °C ja kontrollitakse allantoisi-amnionivedeliku hemaglutinatsiooni, kuus päeva pärast nakatamist toimitakse samamoodi kõikide ülejäänud munadega. Kui hemaglutinatsiooni ei täheldata, korratakse eespool kirjeldatud protseduuri, kasutades inokulaadina allantoisi-amnionivedelikku.Kui avastatakse hemaglutinatsioon, tuleks kultiveerimisega kindlaks teha saastumine bakteritega. Kui proovis leidub baktereid, võib vedelikud filtrida 450 nm membraanfiltriga, lisada antibiootikumid ning saadud seguga nakatada embrüonaalses staadiumis olevad munad eespool kirjeldatud viisil.3. PEATÜKK Eristusdiagnoos1. Esialgne eristamineKõik hemaglutinatsiooni tekitavad viirused tuleks saata II lisas osutatud riiklikku laborisse täielikuks identifitseerimiseks, iseloomustamiseks ja patogeensustestide tegemiseks. Siiski on oluline, et Newcastle’i haiguse ajutisi tõrjemeetmeid, mille eesmärk on piirata viiruse levikut, rakendatakse niipea kui võimalik ning et piirkondlikud laborid on võimelised kindlaks tegema Newcastle’i haiguse viiruse esinemist. Hemaglutinatsiooni põhjustavaid vedelikke tuleks seepärast kasutada 5. ja 6. peatükis kirjeldatud hemaglutinatsiooni inhibitsiooni testis. Positiivset inhibitsiooni, s.o vähemalt 24 Newcastle’i haiguse viirusspetsiifilise polüklonaalse antiseerumi puhul, mille tiiter on vähemalt 29, saab kasutada esialgseks identifitseerimiseks, mis võimaldab kehtestada ajutisi tõrjemeetmeid.2. Kinnitav identifitseerimineRiiklik labor peaks tegema kõigi hemaglutineerivate agensite täieliku eristusdiagnoosi. Newcastle’i haiguse viiruse esinemist kinnitatakse jälle inhibitsiooni abil hemaglutinatsiooni inhibitsiooni testides kanade monospetsiifiliste antiseerumitega. 7. peatükis kirjeldatud intratserebraalse patogeensuse indeksi testid tuleks teha kõikide positiivsete isolaatidega. Patogeensuse indeks üle 0,7 näitab viiruse esinemist ning sellisel juhul tuleb täielikult rakendada tõrjemeetmeid.Hiljutine areng Newcastle’i haiguse viiruste tüübi määramisel, eelkõige monoklonaalsete antikehade meetodite osas, võimaldab tüvesid ja isolaate rühmitada. Eelkõige on kättesaadavad mõned monoklonaalsed antikehad, mis on omased ühenduse territooriumil kasutatavatele vaktsiinitüvedele ning mida võib kasutada lihtsates hemaglutinatsiooni inhibitsiooni testides.Kuna elusvaktsiini tüvesid võib sageli isoleerida kodulindudelt võetud proovidest, on ilmne eelis, kui need identifitseeritakse kiiresti II lisas osutatud riiklikus laboris. Selliseid monoklonaalseid antikehi peaks varuma artiklis 14 osutatud ühenduse tugilabor, kes saadab need edasi riiklikele laboritele, et võimaldada vaktsiiniviiruste isolatsiooni kinnitamist.Riiklikud laborid esitavad kõik hemaglutineerivad agensid ühenduse tugilaborile.3. Isolaatide tüübi täiendav määramine ja nende iseloomustamineÜhenduse tugilabor peaks võtma riiklikest laboritest vastu kõik hemaglutinatsiooni tekitavad viirused täiendavateks antigeeni- ja geeniuuringuteks, et kooskõlas tugilabori funktsioonide ja kohustustega oleks võimalik paremini mõista haigus(t)e episotoloogiat ühenduses.4. PEATÜKK Kiirtestid Newcastle’i haiguse viiruse ja antikehade avastamiseksJärgnevalt on lühidalt kirjeldatud kiirteste Newcastle’i haiguse viiruse avastamiseks vaktsineeritud lindudel ning antikehade avastamiseks vaktsineerimata lindudel.1. Newcastle’i haiguse viiruse avastamineNakkuse diagnoosimiseks vaktsineeritud lindudel on kasutatud mitmeid kiirteste, mille abil avastatakse Newcastle’i haiguse antikehad otse. Praegusel ajal kõige sagedamini kasutatavad testid on hingetoru pikilõigete fluorestseeruvate antikehade test ja aju peroksidaasi antikehade test. Ei ole alust kahelda, et Newcastle’i haiguse viiruse nakkuste puhul ei võiks kasutada ka teisi otseseid antigeeni määramise teste.Selliste testide puuduseks on see, et on raskendatud kõikide võimalike Newcastle’i haiguse viiruse paljunemiskohtade uurimine vaktsineeritud lindude puhul. Nii näiteks ei välista tõendite puudumine viiruse esinemise kohta hingetorus viiruse paljunemist sooles. Newcastle’i haiguse diagnoosimisel ei soovitata tavapäraseks kasutamiseks ühtki otsest määramismeetodit, kuigi teatavatel asjaoludel võivad sellised testid olla kasulikud.2. Antikehade avastamine vaktsineerimata lindude puhulEnamik Newcastle’i haiguse diagnostikaga tegelevatest laboritest tunnevad hemaglutinatsiooni inhibitsiooni testi ning allpool kirjeldatud soovitused käsitlevad kõnealuse testi kasutamist viiruse antikehade mõõtmiseks. Viiruse antikehade määramiseks võib edukalt kasutada ka ensüümset immunosorbenttesti (ELISA). Kui soovitakse kasutada ELISAt piirkondliku labori tasandil, on soovitatav, et testi tegemist jälgiks II lisas osutatud riiklik labor.a) ProovidVereproovid tuleks alla 20 linnu suuruste karjade puhul võtta karja kõikidelt lindudelt ning suuremate karjade puhul 20 linnult (sellega saadakse karja suurusest sõltumata 99 % tõenäosus vähemalt ühe positiivse seerumi avastamiseks, juhul kui vähemalt 25 % karjast on positiivne). Verel tuleks lasta hüübida ning seerum testimiseks eraldada.b) Antikehade uuringÜksikute seerumiproovide puhul tuleks testida nende võimet inhibeerida Newcastle’i haiguse viiruse hemaglutineerivat antigeeni 6. peatükis määratletud standardsete hemaglutinatsiooni inhibitsiooni testide puhul.On erinevaid arvamusi selle kohta, kas HI-testi jaoks tuleks kasutada 4 või 8 hemaglutiniini ühikut. Ilmselt on mõlemad variandid võimalikud ning valik peaks jääma riiklike laborite teha. Kasutatav antigeen mõjutab siiski sisaldust, mille puhul käsitatakse seerumit positiivsena: 4 hemaglutineeriva ühiku puhul on positiivse seerumi tiiter vähemalt 24 ning 8 hemaglutineeriva ühiku puhul vähemalt 23.5. PEATÜKK Hemaglutinatsioonitest (HA-test)Reaktiivid1. Fosfaadiga puhverdatud isotooniline soolalahus (0,05 M), pH 7,0–7,4.2. Erütrotsüüdid, mis on võetud vähemalt kolmelt eriliselt patogeenivabalt kanalt (kui see ei ole võimalik, võib verd võtta korrapärase järelevalve all olevatelt Newcastle’i haiguse viiruse antikehadest vabadelt lindudelt) ning pandud kokku liitprooviks võrdses koguses Alseveri lahuses. Rakke tuleks enne kasutamist pesta kolm korda fosfaatpuhvri lisandiga keedusoolalahuses. Testi jaoks soovitatakse 1 % (hematokritarv) suspensiooni fosfaatpuhvri lisandiga keedusoolalahuses.3. Standardantigeenina soovitatakse kasutada Newcastle’i haiguse viiruse tüve Ulster 2C.Töö käika) Plastmassist mikrotiiterplaadi igasse auku valatakse 0,025 ml fosfaatpuhvri lisandiga keedusoolalahust (kasutada tuleks V-kujulise põhjaga auke).b) Esimesse auku lisatakse 0,025 ml viirussuspensiooni (nt allantoisivedelikku).c) Mikrotiiter-lahjendaja abil tehakse viirusest järjest kahekordsed lahjendused üle kogu plaadi (1:2 – 1:4096).d) Igasse auku lisatakse veel 0,025 ml fosfaatpuhvri lisandiga keedusoolalahust.e) Igasse aku lisatakse 0,025 ml 1 % erütrotsüüte.f) Segatakse kergelt koputades ning viiakse temperatuurini 4 °C.g) Tulemused loetakse plaatidelt 30–40 minutit hiljem, kui kontrollaugud on settinud. Tulemuste lugemiseks kallutatakse plaati kergelt ning jälgitakse, kas erütrotsüüdid voolavad tilgakujuliselt või mitte. Hemaglutinatsioonita aukudes peaks voolu kiirus olema sama mis viiruseta kontrollaukudes.h) Hemaglutinatsiooni tiiter on kõrgeim lahjendus, mille puhul tekib erütrotsüütide aglutinatsioon. Asjaomast lahjendust võib käsitada selliselt, et see sisaldab ühte hemaglutineerivat ühikut. Täpsem meetod hemaglutinatsiooni tiitri määramiseks on viiruse hemaglutinatsioonitest esialgsete lahjenduste väikese ulatuse puhul, st 1:3, 1:4, 1:5, 1:6 jne. Seda meetodit soovitatakse kasutada antigeeni täpseks ettevalmistamiseks hemaglutinatsiooni inhibitsiooni testide jaoks (vt 6. peatükk).6. PEATÜKK Hemaglutinatsiooni inhibitsiooni test (HI-test)Reaktiivid (vt 5. peatükk)a) Fosfaatpuhvri lisandiga keedusoolalahus.b) Viirust sisaldav allantoisivedelik, mida on lahjendatud fosfaatpuhvri lisandiga keedusoolalahusega ning mis sisaldab 4 või 8 hemaglutineerivat ühikut 0,025 ml kohta.c) 1 % kana erütrotsüüdid.d) Kana negatiivne kontrollseerum.e) Positiivne kontrollseerum.Töö käika) Plastmassist mikrotiiterplaadi igasse auku valatakse 0,025 ml fosfaatpuhvri lisandiga keedusoolalahust (V-kujulise põhjaga augud).b) Plaadi esimesse auku pannakse 0,025 ml seerumit.c) Mikrotiiter-lahjendaja abil tehakse seerumist järjest kahekordsed lahjendused üle kogu plaadi.d) Lisatakse 0,025 ml lahjendatud allantoisivedelikku, mis sisaldab 4 või 8 hemaglutineerivat ühikut.e) Segatakse kergelt koputades ning plaat jäetakse seisma vähemalt 60 minutiks temperatuurile 4 °C või vähemalt 30 minutiks toatemperatuurile.f) Igasse auku lisatakse 0,025 ml 1 % erütrotsüüte.g) Segatakse kergelt koputades ning viiakse temperatuurile 4 °C.h) Tulemused loetakse plaatidelt 30–40 minutit hiljem, kui kontrollerütrotsüüdid on settinud. Selleks kallutatakse plaati kergelt ning uuritakse, kas erütrotsüüdid voolavad tilgakujuliselt või mitte ning sama kiirusega nagu kontrollaugud, mis sisaldavad üksnes erütrotsüüte (0,025 ml) ja fosfaatpuhvri lisandiga keedusoolalahust (0,05 ml).i) HI-tiiter on kõrgeim antiseerumi lahjendus, mis tekitab 4 või 8 viirusühiku täieliku inhibitsiooni (hemaglutineerivate ühikute nõutava sisalduse kinnitamiseks tuleks iga testi puhul teha ka hemaglutinatsiooni tiitrimine).j) Tulemused kehtivad juhul, kui 4 hemaglutineeriva ühiku puhul saadakse negatiivse kontrollseerumiga tiiter alla 23 või 8 hemaglutineeriva ühiku puhul alla 22 ning tiiter, mis on positiivse kontrollseerumi teadaolevast tiitrist ühe lahjenduse võrra erinev.7. PEATÜKK Intratserebraalse patogeensuse indeksi test1) Äsja kogutud nakkuslik allantoisi vedelik (hemaglutinatsiooni tiiter üle 24) lahjendatakse 1:10 steriilses isotoonilises soolalahuses (antikehi kasutada ei tohi).2) 0,05 ml lahjendatud viirust süstitakse intratserebraalselt 10 ühepäevasele tibule (st 24–40 tundi pärast koorumist). Tibud peaksid olema koorunud munadest, mis on pärit erilisest patogeenivabast karjast.3) Linde uuritakse iga 24 tunni järel kaheksa päeva jooksul.4) Igal vaatlusel antakse igale linnule hinne: 0 = terve, 1 = haige, 2 = surnud.5) Indeks arvutatakse järgmise näite kohaselt:Indeks = keskmine hinne linnu kohta ühe vaatluse käigus = 112/80 = 1,4Kliinili- sed tunnused | Päevi pärast nakatamist (lindude arv) |1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | Kokku | Sum- ma |terve | 10 | 4 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 14 × 0 | = 0 |haige | 0 | 6 | 10 | 4 | 0 | 0 | 0 | 0 | 20 × 1 | = 20 |surnud | 0 | 0 | 0 | 6 | 10 | 10 | 10 | 10 | 46 × 2 | = 92 || | | | | | | | | Kokku = 112 |8. PEATÜKK Laikude moodustamise võime hindamine1) Tavaliselt on kõige parem kasutada viiruse lahjenduste rida, et tagada plaadil optimaalne arv laike. Piisama peaks kümnekordsetest lahjendustest kuni 10-7 fosfaatpuhvri lisandiga keedusoolalahuses.2) 5 cm läbimõõduga Petri tassides valmistatakse ühinenud monokihid tibu embrüorakkudest või sobiv rakuliin (nt Madin-Darby veise neer).3) 0,2 ml iga viiruselahjendust lisatakse kahte Petri tassi ja lastakse viirusel imenduda 30 minutit.4) Nakatatud rakud pestakse kolm korda fosfaatpuhvri lisandiga keedusoolalahusega ning kaetakse asjakohase söötmega, mis sisaldab 1 % agarit (w/v) ja 0,01 mg/ml trüpsiini või ei sisalda trüpsiini. Oluline on, et kattesöötmele ei lisataks seerumit.5) Pärast 72tunnist inkubeerimist 37 °C juures peaksid laigud olema piisavalt suured. Laigud on kõige paremini nähtavad, kui katteks olev agar eemaldatakse ja rakkude monokiht värvitakse kristallvioletiga (0,5 % w/v) 25 % v/v etanoolis.6) Kõikide viiruste puhul peaks tekkima selged laigud, kui viirusi inkubeeritakse trüpsiini juuresolekul kattekihis. Kui trüpsiin kattekihis puudub, tekivad laigud üksnes kanade suhtes virulentsete viiruste puhul.--------------------------------------------------IV LISANEWCASTLE’I HAIGUSE RIIKLIKE LABORITE LOETELUBELGIA | Institut National de Recherches Vétérinaires Groeselenberg 99 B-1180 Bruxelles |TAANI | National Veterinary Laboratory Poultry Disease Division Hangøvej 2 DK-8200 Aarhus N. |SAKSAMAA LIITVABARIIK | Bundesforschungsanstalt für Viruskrankheiten der Tiere Anstaltsteil Riems (Friedrich-Löffler-Institut) D-O-2201 Insel Riems |PRANTSUSMAA | Centre national d'études vétérinaires et alimentaires, Laboratoire central de recherches agricoles et porcines BP 53 F-22440 Ploufragan |KREEKA | Ινστιτούτο Λοιμωδών και Παρασιτικών Νοσημάτων Νεαπόλεως 25 Αγ. Παρασκευή — Αθήνα, Ελλάδα |IIRIMAA | Veterinary Research Laboratory Abbotstown Castleknock, IRL-Dublin 15 |ITAALIA | Istituto Zooprofilattico Sperimentale di Padova Via G. Orus n. 2 I-35100 Padova |LUKSEMBURG | Institut National de Recherches Vétérinaires Groeselenberg 99 B-1180 Bruxelles |MADALMAAD | Centraal Diergeneeskundig Instituut Vestiging Virologie Houtribweg 39 NL-8221 RA Lelystad |PORTUGAL | Laboratório Nacional de Investigação Veterinaria (LNIV) Estrada de Benfica 701 1500 Lisboa |HISPAANIA | Laboratório de Sanidad y Producción Animal Zona Franca, Circunvalación - Tramo 6 Esquina Calle 3 E-08004 Barcelona |ÜHENDKUNINGRIIK | Central Veterinary Laboratory New Haw, Weybridge GB-Surrey KT15 3NB |--------------------------------------------------V LISAÜHENDUSE TUGILABOR NEWCASTLE’I HAIGUSE JAOKSLabori nimi:Central Veterinary LaboratoryNew HawWeybridgeSurreyKT15 3NBÜhendkuningriikNewcastle’i haiguse jaoks määratud ühenduse tugilabori ülesanded ja kohustused on:1) kooskõlastada komisjoniga konsulteerides liikmesriikides kasutatavad Newcastle’i haiguse diagnostikameetodid, eelkõige:a) liigitada, ladustada ja tarnida Newcastle’i haiguse viiruse tüvesid seroloogiliste testide jaoks ning antiseerumite valmistamiseks;b) tarnida riiklikele tugilaboritele standardseerumeid ja muid võrdlusreaktiive, et standardida liikmesriikides kasutatavaid teste ja reaktiive;c) koostada ja hooldada Newcastle’i haiguse viirusetüvede ja isolaatide kogu;d) korraldada ühenduse tasandil diagnostikaprotseduuride regulaarseid võrdluskatseid;e) koguda ja kõrvutada andmeid ja teavet ühenduses kasutatavate diagnostikameetodite ja läbiviidud katsete tulemuste kohta;f) iseloomustada Newcastle’i haiguse viiruse isolaate kõige kaasaegsemate olemasolevate meetodite abil, et võimaldada mõista paremini Newcastle’i haiguse episotoloogiat;g) pidada sammu Newcastle’i haiguse järelevalve, episotoloogia ja ärahoidmise arenguga kogu maailmas;h) säilitada teadmisi Newcastle’i haiguse viiruse ja muude asjakohaste viiruste kohta, et võimaldada kiiret eristusdiagnoosi;i) koguda põhjalikke teadmisi Newcastle’i haiguse likvideerimiseks ja tõrjeks kasutatavate immunoloogiliste veterinaarravimite valmistamise ja kasutamise kohta;2) aidata aktiivselt kaasa Newcastle’i haiguse puhangute diagnoosimisel liikmesriikides, uurides diagnoosi kinnitamiseks, iseloomustamiseks ja episotoloogiliseks uurimiseks laborile saadetud viirusisolaate;3) hõlbustada laboridiagnostika ekspertide väljaõpet või ümberõpet, et ühtlustada diagnostikamenetlusi kogu ühenduses.--------------------------------------------------VI LISA+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------VII LISASITUATSIOONPLAANIDE MIINIMUMKRITEERIUMIDSituatsioonplaanid peavad vastama vähemalt järgmistele kriteeriumidele:1) riiklikul tasandil kriisikeskuse asutamine, milles kooskõlastatakse asjaomases liikmesriigis kõiki tõrjemeetmeid;2) kohalike loomatauditõrje komisjonide loetelu koos asjakohaste vahenditega, et kooskõlastada tauditõrjemeetmeid kohalikul tasandil;3) üksikasjalik teave tõrjemeetmetesse kaasatud töötajate kohta, nende erialateadmised ja vastutus;4) iga kohalik loomatauditõrje komisjon peab olema suuteline võtma kiiresti ühendust haiguspuhanguga otseselt või kaudselt seotud isikute või organisatsioonidega;5) seadmete ja materjali kättesaadavus tauditõrjemeetmete nõuetekohaseks võtmiseks;6) üksikasjalik juhend haiguse või nakkuse kahtluse ja sellele kinnituse saamise korral võetavate meetmete kohta, s.h korjuste hävitamiseks kavandatavad meetmed;7) koolituskavad ja haldusprotseduur asjaomaste erialateadmiste säilitamiseks ja arendamiseks;8) diagnostikalaboritel peavad olema vahendid tapajärgse kontrolli, seroloogia, histoloogia jms tegemiseks, ning neis tuleb säilitada kiirdiagnoosiks vajalikud oskused. Tuleb korraldada proovide kiire transport;9) üksikasjad erakorralise vaktsineerimise taaskehtestamise korral vajamineva Newcastle’i haiguse vaktsiini eeldatava koguse kohta;10) sätted, millega tagatakse situatsiooniplaanide rakendamiseks vajalikud õiguslikud alused.--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv, 17. detsember 1982, millega muudetakse direktiive põllu- ja metsamajanduslikke ratastraktoreid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31982L0890

Euroopa Liidu Teataja L 378 , 31/12/1982 Lk 0045 - 0046 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 12 Lk 0143  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 14 Lk 0020  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 12 Lk 0143  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 13 Köide 14 Lk 0020

		Nõukogu direktiiv,17. detsember 1982,millega muudetakse direktiive põllu- ja metsamajanduslikke ratastraktoreid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta(82/890/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [2]ning arvestades, et:nõukogu 4. märtsi 1974. aasta direktiivi 74/150/EMÜ (põllu- ja metsamajanduslike ratastraktorite tüübikinnitust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta), [3] mida on muudetud direktiiviga 79/694/EMÜ, [4] artikkel 1 piirab kõnealuse direktiivi kohaldamisala õhkrehvidega varustatud kaheteljeliste traktoritega, mille maksimaalne valmistajakiirus on 6–25 km/h;kõnealune direktiiv näeb ette, et vajadusel tuleb kehtestada erinõuded traktorite kohta, mille maksimaalne valmistajakiirus on üle 25 km/h; sellised traktorid moodustavad osa ühenduses toodetavatest ja kasutatavatest traktoritest ja neil on põllumajandusliku efektiivsuse tõstmisel eeliseid;senikehtiva maksimaalse valmistajakiiruse tõstmine 20 % võrra on põhjendatud, arvestades ka liiklusohutust ja tööohutust põllul;sellest olenemata võivad liikmesriigid kehtestada traktoritele teedel liikumiseks kiirusepiiranguid;peale selle võib traktoreid, millel on rohkem kui kaks telge, pidada sarnaseks kaheteljeliste traktoritega ja seega saab nende kohta kehtestada samad normid;puudub vajadus sätestada direktiivi 74/150/EMÜ raames kavandatud erinõudeid; seetõttu piisab kõnealuse direktiivi kohaldamisala laiendamisest traktoritele, millel on rohkem kui kaks telge ja mille maksimaalne valmistajakiirus on 25–30 km/h, koos nende üksikdirektiivide kohaldamisalade laiendamisega, kus see on üheselt määratletud,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 11. Direktiivide 74/150/EMÜ, 74/151/EMÜ, [5] 74/152/EMÜ, [6] 74/346/EMÜ, [7] 74/347/EMÜ, [8] 75/321/EMÜ, [9] 75/322/EMÜ, [10] 76/432/EMÜ, [11] 77/311/EMÜ, [12] 77/537/EMÜ, [13] 78/933/EMÜ, [14] 79/532/EMÜ, [15] 79/533/EMÜ [16] artikli 1 lõige 2 ja direktiivi 78/764/EMÜ [17] artikli 9 lõige 2 asendatakse järgmisega:"2. Käesolevat direktiivi kohaldatakse üksnes selliste esimeses lõikes määratletud traktorite suhtes, mis on varustatud õhkrehvidega ning millel on vähemalt kaks telge ja mille maksimaalne valmistajakiirus on 6–30 km/h."2. Direktiivi 80/720/EMÜ [18] artikli 1 lõige 2 asendatakse järgmisega:"2. Käesolevat direktiivi kohaldatakse üksnes selliste lõikes 1 määratletud traktorite suhtes, millel on õhkrehvid ja vähemalt kaks telge ja mille maksimaalne valmistajakiirus on 6–30 km/h ning mille veotelje fikseeritud või reguleeritav rööbe on vähemalt 1150 mm."3. Direktiivi 76/763/EMÜ [19] artikli 1 lõige 2 asendatakse järgmisega:"2. Käesolevat direktiivi kohaldatakse üksnes selliste lõikes 1 määratletud traktorite suhtes, millel on õhkrehvid ja vähemalt kaks telge ja mille maksimaalne valmistajakiirus on 6–30 km/h ning rööbe vähemalt 1250 mm."4. Direktiivi 74/152/EMÜ lisa punkt 1.5 asendatakse järgmisega:"1.5. Selleks, et võtta arvesse mitmeid, eriti erinevatest mõõtmismeetoditest ja osaliselt koormatud mootori pöörlemiskiiruse tõusust tulenevaid vältimatuid vigu, aktsepteeritakse tüübikinnituskatsetel mõõtmistulemust, mis ületab 10 % võrra kiirust 30 km/h."Artikkel 21. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigusnormid 18 kuu jooksul alates direktiivi teatavakstegemisest ning teatavad sellest viivitamata komisjonile.2. Liikmesriigid tagavad, et käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike põhiliste õigusnormide tekst edastatakse komisjonile.Artikkel 3Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 17. detsember 1982Nõukogu nimeleesistujaH. Christophersen[1] EÜT C 182, 19.7.1982, lk 112.[2] EÜT C 77, 29.3.1982, lk 1.[3] EÜT L 84, 28.3.1974, lk 10.[4] EÜT L 205, 13.8.1979, lk 17.[5] EÜT L 84, 28.3.1974, lk 25.[6] EÜT L 84, 28.3.1974, lk 33.[7] EÜT L 191, 15.7.1974, lk 1.[8] EÜT L 191, 15.7.1974, lk 5.[9] EÜT L 147, 9.6.1975, lk 24.[10] EÜT L 147, 9.6.1975, lk 28.[11] EÜT L 122, 8.5.1976, lk 1.[12] EÜT L 105, 28.4.1977, lk 1.[13] EÜT L 220, 29.8.1977, lk 38.[14] EÜT L 325, 20.11.1978, lk 16.[15] EÜT L 145, 13.6.1979, lk 16.[16] EÜT L 145, 13.6.1979, lk 20.[17] EÜT L 255, 18.9.1978, lk 11.[18] EÜT L 194, 28.7.1980, lk 1.[19] EÜT L 262, 27.9.1976, lk 135.--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv, 27. jaanuar 1986, millega muudetakse Portugali ühinemise tõttu direktiivi 85/384/EMÜ, mis käsitleb arhitektuurialaste diplomite, tunnistuste ja muude kvalifikatsiooni tõendavate dokumentide vastastikust tunnustamist ja mis sisaldab meetmeid asutamisõiguse ja teenuste osutamise vabaduse kasutamise hõlbustamiseks

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31986L0017

Euroopa Liidu Teataja L 027 , 01/02/1986 Lk 0071 - 0071 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 16 Köide 1 Lk 0088  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 16 Köide 1 Lk 0088

		Nõukogu direktiiv,27. jaanuar 1986,millega muudetakse Portugali ühinemise tõttu direktiivi 85/384/EMÜ, mis käsitleb arhitektuurialaste diplomite, tunnistuste ja muude kvalifikatsiooni tõendavate dokumentide vastastikust tunnustamist ja mis sisaldab meetmeid asutamisõiguse ja teenuste osutamise vabaduse kasutamise hõlbustamiseks(86/17/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Hispaania ja Portugali ühinemisakti, eriti selle artiklit 396,ning arvestades, et:Portugali ühinemise tõttu tuleb teha teatavad täiendavad tehnilised muudatused direktiivi 85/384/EMÜ, [1] muudetud direktiiviga 85/614/EMÜ, [2] et tagada selle ühetaoline kohaldamine Portugali Vabariigis ja muudes liikmesriikides;Hispaania ja Portugali ühinemislepingu artikli 2 lõike 3 kohaselt võivad ühenduste institutsioonid vastu võtta ühinemisakti artiklis 396 nimetatud meetmed, mis jõustuvad samal kuupäeval kui nimetatud ühinemisleping,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1- "— ehitusinseneri ülikoolidiplom (Licenciatura em engenharia civil), mille annab välja Lissaboni tehnikaülikooli kõrgem tehnikainstituut,- — ehitusinseneri ülikoolidiplom (Licenciatura em engenharia civil), mille annab välja Porto ülikooli inseneriteaduskond (Energenharia),- — ehitusinseneri ülikoolidiplom (Licenciatura em engenharia civil), mille annab välja Coimbra ülikooli teaduse ja tehnoloogia teaduskond,- — ehitusinseneri ülikoolidiplom (tootmistehnika alal) (Licenciatura em engenharia civil (produção)), mille annab välja Minho ülikool."Artikkel 2Liikmesriigid võtavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud meetmed direktiivi 85/384/EMÜ artikli 31 lõikes 1 sätestatud tähtajaks.Artikkel 3Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 27. jaanuar 1986Nõukogu nimeleesistujaH. van den Broek[1] EÜT L 223, 21.8.1985, lk 15.[2] EÜT L 376, 31.12.1985, lk 1.--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv 95/18/EÜ, 19. juuni 1995, raudtee-ettevõtjate litsentseerimise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31995L0018

Euroopa Liidu Teataja L 143 , 27/06/1995 Lk 0070 - 0074

		Nõukogu direktiiv 95/18/EÜ,19. juuni 1995,raudtee-ettevõtjate litsentseerimise kohtaEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 75,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [2]toimides asutamislepingu artiklis 189c sätestatud korras [3]ning arvestades, et:siseturg hõlmab sisepiirideta ala, kus on tagatud kaupade, isikute, teenuste ja kapitali vaba liikumine;raudteetranspordi sektoris tuleks kohaldada teenuste osutamise vabaduse põhimõtet kõnealuse sektori eriomadusi arvesse võttes;nõukogu 29. juuli 1991. aasta direktiiviga 91/440/EMÜ ühenduse raudteede arendamise kohta [4] on sätestatud raudtee-ettevõtjatele ja rahvusvahelistele raudtee-ettevõtjate rühmadele teatavad rahvusvahelisele raudteetranspordile juurdepääsu õigused;tagamaks raudtee infrastruktuurile juurdepääsu õigusi ühtsetel alustel ja võrdse kohtlemise põhimõtte kohaselt ühenduse kõigis osades, on asjakohane kasutusele võtta litsents direktiivi 91/440/EMÜ artiklis 10 nimetatud teenuseid osutavatele raudtee-ettevõtjatele;on kohane säilitada direktiivi 91/440/EMÜ reguleerimisala, kaasa arvatud erandid seoses linna- ja linnalähiliinide ning piirkondlike liinide teenindamisega; tuleks täpsustada, et pendelrongiteenustena osutatavad transporditeenused läbi La Manche'i väina tunneli ei kuulu samuti kõnealuse direktiivi reguleerimisalasse;sellele vastavalt tuleks liikmesriigi poolt väljaantud litsents tunnistada kehtivaks ühenduse kõigis osades;raudtee infrastruktuurile juurdepääsu või selle kaudu kulgevate transiitvedude ühenduse tingimusi reguleeritakse muude ühenduse õigusaktide sätetega;subsidiaarsuspõhimõtet arvesse võttes ning nõutava ühtsuse ja läbipaistvuse tagamiseks on vaja, et ühendus sätestaks litsentsisüsteemi üldpõhimõtted, jättes liikmesriikide ülesandeks litsentside väljaandmise ja haldamise;usaldusväärsete ja adekvaatsete teenuste tagamiseks on vaja tagada, et raudtee-ettevõtjad vastaksid alati teatavatele hea maine, finantsnõuetele vastavuse ja ametialase pädevuse nõuetele;klientide ja asjaomaste kolmandate isikute kaitseks on tähtis tagada, et raudtee-ettevõtjatel on küllaldane vastutuskindlustus või samaväärne riskivastutust käsitlev kord;sellega seoses tuleks käsitleda ka litsentside peatamist ja tühistamist ning ajutiste litsentside andmist;raudtee-ettevõtja peab täitma ka raudteeveoteenuste siseriiklikke ja ühenduse eeskirju, mis on kohaldatud kedagi diskrimineerimata ning mõeldud tagamaks, et raudtee-ettevõtja tegevus konkreetsetel liinilõikudel oleks täiesti turvaline;tagamaks rahvusvahelise raudteetranspordi efektiivset toimimist, peavad raudtee-ettevõtjad tunnustama kõnealuses valdkonnas kehtivaid kokkuleppeid;lisaks muule peaks raudtee-ettevõtjatele tegevuslubade andmise, säilitamise ja muutmise kord väljendama üldist läbipaistvuse ja mittediskrimineerimise soovi,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:I JAGUEesmärk ja reguleerimisalaArtikkel 11. Käesolevas direktiivis käsitletakse kriteeriume, mida liikmesriigid kohaldavad ühenduses registreeritud või registreeritava asukohaga ja direktiivi 91/440/EMÜ artiklis 10 nimetatud teenuseid kõnealuses artiklis ettenähtud tingimustel osutavate raudtee-ettevõtjate suhtes litsentside väljaandmisel, uuendamisel või muutmisel.2. Raudtee-ettevõtjad, kelle tegevus piirdub linna-, linnalähedaste või piirkondlike liinide teenindamisega, jäetakse käesoleva direktiivi reguleerimisalast välja.Raudtee-ettevõtjad ja rahvusvahelised ettevõtjate rühmad, kelle tegevus piirdub maanteesõidukite vedamisega pendelrongiteenusena läbi La Manche'i väina tunneli, jäetakse samuti käesoleva direktiivi reguleerimisalast välja.3. Litsents kehtib kogu ühenduse territooriumil.Artikkel 2Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:a) raudtee-ettevõtja — kõik eraõiguslikud ettevõtjad või riigi osalusega äriühingud, kelle põhiline äritegevus on kaupade ja/või reisijate raudteeveoteenuste osutamine, kusjuures ettevõtja peab tagama veovahendid;b) litsents — liikmesriigi poolt ettevõtjale antud luba, millega tunnustatakse ettevõtja pädevust raudtee-ettevõtjana. Kõnealune pädevus võib piirduda konkreetset liiki teenuste osutamisega;c) litsentse väljaandev asutus — asutus, kellele liikmesriik on teinud ülesandeks litsentside väljaandmise;d) - linna- ja linnalähiliinide teenused — veoteenused, mis vastavad linnakeskuse või linnastu, samuti kõnealuse keskuse või linnastu ja seda ümbritsevate piirkondade vahelise transpordi vajadustele;- piirkondlikud teenused — veoteenused, mis vastavad ühe piirkonna transpordivajadustele.Artikkel 3Iga liikmesriik määrab asutuse, mis vastutab litsentside väljaandmise eest ning käesolevast direktiivist tulenevate kohustuste täitmise eest.II JAGULitsentsidArtikkel 41. Raudtee-ettevõtjal on õigus taotleda litsentsi liikmesriigis, kus ettevõtja on registrisse kantud.2. Liikmesriigid ei anna välja litsentse ega pikenda nende kehtivusaega juhul, kui käesoleva direktiivi nõuded on täitmata.3. Raudtee-ettevõtjal, kes täidab käesoleva direktiiviga ettenähtud nõuded, on õigus saada litsents.4. Ühelgi raudtee-ettevõtjal ei ole lubatud osutada käesoleva direktiiviga hõlmatavaid raudteetranspordi teenuseid, kui ettevõtjale ei ole antud asjakohaste teenuste osutamise litsentsi.Selline litsents iseenesest ei anna valdajale raudtee infrastruktuurile juurdepääsu õigust.Artikkel 51. Raudtee-ettevõtja peab enne tegevuse alustamist suutma asjaomase liikmesriigi litsentse väljaandvatele asutustele tõendada, et on igal ajal võimeline täitma hea maine, finantsnõuetele vastavuse ja ametialase pädevuse tingimusi ning tagama oma tsiviilvastutuse artiklite 6-9 tähenduses.2. Iga taotleja esitab kogu lõike 1 kohaldamiseks vajaliku teabe.Artikkel 6Liikmesriigid määravad kindlaks hea maine nõude täitmiseks vajalikud tingimused tagamaks, et taotleja raudtee-ettevõtja või ettevõtja juhtimise eest vastutavaid isikuid:- ei ole süüdi mõistetud rasketes kuritegudes, kaasa arvatud majandusalased kuriteod,- ei ole kuulutatud pankrotis olevaks,- ei ole süüdi mõistetud teatavate transpordi suhtes kohaldatavate seaduste rasketes rikkumistes,- ei ole süüdi mõistetud sotsiaal- või tööõigusalaste kohustuste, sealhulgas tööohutust ja töötervishoidu käsitlevatest õigusaktidest tulenevate kohustuste tõsises või korduvas täitmata jätmises.Artikkel 71. Finantsnõuetele vastavuse nõue on täidetud, kui taotleja raudtee-ettevõtja tõendab, et suudab 12 kuu jooksul täita oma tegelikke ja võimalikke kohustusi, mis on kehtestatud realistlike eelduste alusel.2. Iga taotleja esitab lõike 1 kohaldamisel vähemalt lisa I jaos loetletud üksikasjad.Artikkel 81. Ametialase pädevuse nõuded on täidetud, kui:a) taotleval raudtee-ettevõtjal on või saab olema juhtkond, kellel on litsentsiga kindlaksmääratud tegevuse turvalisuse ja usaldusväärsuse kontrollimiseks ning järelevalveks vajalikud teadmised ja/või kogemused;b) ettevõtja turvalisuse eest vastutavatel töötajatel, esmajoones sõidukijuhtidel, on täielik erialane väljaõpe oma tegevusalal ningc) ettevõtja töötajad, veerem ja organisatsioon suudavad tagada osutatavate teenuste turvalisuse kõrge taseme.2. Iga taotleja esitab lõike 1 kohaldamisel vähemalt lisa II jaos loetletud üksikasjad.3. Kvalifikatsiooninõuetele vastavuse kohta tuleb esitada asjakohane kirjalik tõend.Artikkel 9Raudtee-ettevõtjal peab olema küllaldane vastutuskindlustus või samaväärne kord, mille alusel ta täidab siseriikliku ja rahvusvahelise õiguse kohaselt oma kohustused õnnetusjuhtumite puhul, esmajoones seoses reisijate, pagasi, lasti, postisaadetiste ja kolmandate isikutega.III JAGULitsentsi kehtivusArtikkel 101. Litsents kehtib seni, kuni raudtee-ettevõtja täidab käesoleva direktiiviga ettenähtud kohustusi. Litsentse väljaandev asutus võib siiski ette näha litsentside korrapärase läbivaatamise vähemalt iga viie aasta järel.2. Litsentsi peatamist või tühistamist reguleerivad erisätted võivad olla litsentsi lisatud.Artikkel 111. Kui litsentse väljaandval asutusel on tõsine kahtlus, et temalt litsentsi saanud ettevõtja ei täida käesoleva direktiivi ning eriti selle artikli 5 nõudeid, siis võib litsentse väljaandev asutus igal ajal kontrollida, kas kõnealune raudtee-ettevõtja tegelikult täidab asjaomaseid nõudeid või mitte.Kui litsentse väljaandev asutus on veendunud, et raudtee-ettevõtja ei suuda enam täita käesoleva direktiivi, eriti selle artikli 5 nõudeid, siis ta peatab või tühistab asjaomase litsentsi.2. Kui liikmesriigi litsentse väljaandev asutus veendub, et on põhjust tõsiselt kahelda, kas teise liikmesriigi litsentse väljaandvalt asutuselt litsentsi saanud raudtee-ettevõtja täidab käesoleva direktiiviga ettenähtud nõudeid, siis teatab litsentse väljaandev asutus sellest viivitamata kõnealusele teise liikmesriigi litsentse väljaandvale asutusele.3. Kui litsentsi peatamine või tühistamine tuleneb finantsnõuetele vastavuse tingimuse täitmata jätmisest, võib litsentse väljaandev asutus, olenemata lõikest 1, anda ajutise litsentsi kuni raudtee-ettevõtja ümberkorraldamiseni, kui turvalisus ei ole ohustatud. Ajutise litsentsi kehtivusaeg ei ole siiski pikem kui kuus kuud alates litsentsi väljaandmise kuupäevast.4. Kui raudtee-ettevõtja ei ole tegutsenud kuus kuud või ei ole tegevust alustanud kuus kuud pärast litsentsi saamist, siis võib litsentse väljaandev asutus otsustada, et litsents tuleb kinnitamiseks esitada või see peatada.Tegevuse alustamiseks võib raudtee-ettevõtja taotleda pikemat ajavahemikku, võttes arvesse osutatavate teenuste eripära.5. Kui toimub ettevõtja õiguslikku olukorda mõjutav muutus, eelkõige ühinemine või ülevõtmine, siis võib litsentse väljaandev asutus otsustada, et litsents tuleb kinnitamiseks uuesti esitada. Asjaomane raudtee-ettevõtja võib tegevust jätkata, kui litsentse väljaandev asutus otsustab, et turvalisus ei ole ohustatud; sellisel juhul otsust põhjendatakse.6. Kui raudtee-ettevõtja otsustab tegevust olulisel määral muuta või laiendada, tuleb litsents esitada uuesti läbivaatamiseks litsentse väljaandvale asutusele.7. Litsentse väljaandev asutus ei luba raudtee-ettevõtjal, kelle vastu on algatatud pankrotimenetlus või muu samalaadne menetlus, säilitada oma litsentsi, kui kõnealune asutus on veendunud, et puudub realistlik väljavaade ettevõtja rahuldavaks finantsiliseks ümberkujundamiseks mõistliku aja jooksul.8. Kui litsentse väljaandev asutus peatab või tühistab litsentsi või teeb selles muudatusi, teatab asjaomane liikmesriik sellest viivitamata komisjonile. Komisjon teatab sellest kohe teistele liikmesriikidele.Artikkel 12Peale käesoleva direktiiviga ettenähtud nõuete täidab raudtee-ettevõtja ka ühenduse õigusele vastavaid siseriiklikke õigusnorme, mida kohaldatakse kedagi diskrimineerimata, eelkõige:- konkreetseid raudteevedude teenuse kohta käivaid tehnilisi ja tegevusalaseid nõudeid,- ettevõtja töötajate, veeremi ja struktuuriga seotud ohutusnõudeid,- töötajate ja klientide tervishoiu-, ohutus- ja sotsiaaltingimusi ning õigusi.Artikkel 13Raudtee-ettevõtjad täidavad rahvusvahelise raudteetranspordi suhtes kohaldatavaid kokkuleppeid, mis kehtivaid liikmesriikides, kus ettevõtjad tegutsevad.IV JAGUÜleminekusäteArtikkel 14Raudtee-ettevõtjatele, kes tegelevad raudteevedudega artikli 16 lõikes 2 nimetatud normide ülevõtmise lõpptähtajal, antakse käesoleva direktiivi sätete täitmiseks kaheteistkümne kuu pikkune üleminekuaeg. Kõnealune üleminekuaeg ei hõlma ühtegi sätet, mis võiks mõjutada raudteevedude turvalisust.V JAGULõppsättedArtikkel 151. Asjaomane liikmesriik avalikustab litsentside andmise korra ja informeerib sellest komisjoni.2. Litsentse väljaandev asutus teeb kogu olemasolevat teavet arvesse võttes taotluse kohta otsuse võimalikult kiiresti, kuid kõige rohkem kolm kuud pärast kogu asjakohase teabe, eelkõige lisas nimetatud üksikasjade esitamist. Otsusest teatatakse taotlevale raudtee-ettevõtjale. Keeldumisotsust põhjendatakse.3. Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed tagamaks, et litsentse väljaandvate asutuste otsused on võimalik kohtus läbi vaadata.Artikkel 161. Komisjon teeb kaks aastat pärast käesoleva direktiivi kohaldamist nõukogule ettekande direktiivi kohaldamise kohta, millega kaasnevad vajaduse korral ettepanekud seoses ühenduse jätkuvate meetmetega, eelkõige silmas pidades direktiivi reguleerimisala laiendamise võimalust.2. Liikmesriigid võtavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid vastu kahe aasta jooksul alates direktiivi jõustumise kuupäevast. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.3. Kui liikmesriigid need sätted vastu võtavad, lisavad nad nendesse sätetesse või nende sätete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Artikkel 17Käesolev direktiiv jõustub Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval.Artikkel 18Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Luxembourg, 19. juuni 1995Nõukogu nimeleesistujaB. Pons[1] EÜT C 24, 28.1.1994, lk 2 ja EÜT C 225, 13.8.1994, lk 9.[2] Arvamus on esitatud 14. septembril 1994. aastal (EÜT C 393, 31.12.1994, lk 56).[3] Euroopa Parlamendi 3. mai 1994. aasta arvamus (EÜT C 205, 25.7.1994, lk 38), nõukogu 21. novembri 1994. aasta ühisseisukoht (EÜT C 354, 13.12.1994, lk 11) ja Euroopa Parlamendi 14. märtsi 1995. aasta otsus (EÜT C 89, 10.4.1995, lk 30).[4] EÜT L 237, 24.8.1991, lk 25.--------------------------------------------------LISAI. Artikli 7 lõikes 2 nimetatud üksikasjad1. Finantsnõuetele vastavust kontrollitakse ettevõtja raamatupidamise aastaaruande põhjal või bilansi põhjal, kui tegemist on taotleva ettevõtjaga, kellel ei ole võimalik esitada raamatupidamise aastaaruannet. Üksikasjalikud andmed tuleb esitada eelkõige järgmiste aspektide kohta:a) kasutusel olevad vahendid, kaasa arvatud pangakonto saldo, tagatisena lubatud arvelduskrediidid ja laenud;b) tagatisena kasutusel olevad vahendid ja varad;c) käibekapital;d) asjakohased kulud, kaasa arvatud sõidukite, maa, hoonete, seadeldiste ja veeremi soetamiskulud;e) maksud ettevõtja varalt.2. Taotleja ei vasta finantsnõuetele eelkõige juhul, kui tal on märkimisväärsed maksu- või sotsiaalkindlustusvõlad, mis tulenevad ettevõtja tegevusest.3. Asutus võib eelkõige nõuda audiitori järeldusotsuse esitamist ning asjakohaseid dokumente pangalt, riiklikult hoiupangalt, raamatupidajalt või audiitorilt. Kõnealused dokumendid peavad sisaldama lõikes 1 nimetatud küsimustesse puutuvaid andmeid.II. Artikli 8 lõikes 2 nimetatud üksikasjad1. Üksikasjad seoses veeremi laadi ja hooldusega, eelkõige ohutusnormid.2. Üksikasjad seoses ohutuse eest vastutavate töötajate erialase ettevalmistusega ning töötajate väljaõppe üksikasjalikud andmed.--------------------------------------------------