title: Komisjoni rakendusdirektiiv 2011/60/EL, 23. mai 2011 , millega muudetakse nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ, et lisada toimeainete hulka tebufenosiid, ning muudetakse komisjoni otsust 2008/934/EÜ  EMPs kohaldatav tekst

text:
               24.5.2011

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 136/58

         KOMISJONI RAKENDUSDIREKTIIV 2011/60/EL,
   23. mai 2011,
   millega muudetakse nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ, et lisada toimeainete hulka tebufenosiid, ning muudetakse komisjoni otsust 2008/934/EÜ
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse nõukogu 15. juuli 1991. aasta direktiivi 91/414/EMÜ taimekaitsevahendite turuleviimise kohta, (1) eriti selle artikli 6 lõiget 1,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjoni määrustes (EÜ) nr 451/2000 (2) ja (EÜ) nr 1490/2002 (3) on sätestatud direktiivi 91/414/EMÜ artikli 8 lõikes 2 osutatud tööprogrammi kolmanda etapi üksikasjalikud rakenduseeskirjad ja kehtestatud hindamist vajavate toimeainete loetelu nende toimeainete võimalikuks kandmiseks direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse. Nimetatud loetellu kuulus tebufenosiid.

               (2)

               Vastavalt määruse (EÜ) nr 1490/2002 artiklile 11e võttis teavitaja kahe kuu jooksul pärast hindamisaruande projekti kättesaamist tagasi oma toetuse toimeaine kandmisele direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse. Sellest tulenevalt jäeti komisjoni 5. detsembri 2008. aasta otsusega nr 2008/934/EÜ (nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse teatavate toimeainete kandmata jätmise kohta ja neid toimeaineid sisaldavate taimekaitsevahendite lubade tühistamise kohta) (4) tebufenosiid nimetatud lisasse kandmata.

               (3)

               Esialgne teavitaja (edaspidi „taotleja”) esitas direktiivi 91/414/EMÜ artikli 6 lõike 2 alusel uue taotluse, milles ta taotles, et kohaldataks kiirendatud menetlust, mis on sätestatud komisjoni 17. jaanuari 2008. aasta määruse (EÜ) nr 33/2008 (millega nähakse ette nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ üksikasjalikud rakenduseeskirjad seoses kõnealuse direktiivi artikli 8 lõikes 2 osutatud tööprogrammi kuuluvate, kuid direktiivi I lisasse kandmata toimeainete hindamise tava- ja kiirendatud menetlusega) (5) artiklites 14–19.

               (4)

               Taotlus esitati Saksamaale, kes oli määrusega (EÜ) nr 1490/2002 nimetatud referentliikmesriigiks. Kiirendatud menetluse tähtajast peeti kinni. Toimeaine kirjeldus ja lubatud kasutusviisid on samasugused nagu need, mida käsitleti otsuses 2008/934/EÜ. Taotlus on kooskõlas ka muude määruse (EÜ) nr 33/2008 artiklis 15 sätestatud sisuliste ja menetlusnõuetega.

               (5)

               Saksamaa hindas taotleja esitatud uusi andmeid ja teavet ning koostas lisaaruande. Ta edastas selle aruande 23. novembril 2009 Euroopa Toiduohutusametile (edaspidi „toiduohutusamet”) ja komisjonile. Toiduohutusamet edastas lisaaruande kõigile liikmesriikidele ja taotlejale, et nad saaksid esitada märkusi, ning edastas saadud märkused komisjonile. Määruse (EÜ) nr 33/2008 artikli 20 lõike 1 kohaselt ja komisjoni palvel esitas toiduohutusamet komisjonile oma järeldused tebufenosiidi kohta 19. oktoobril 2010 (6). Liikmesriigid ja komisjon vaatasid hindamisaruande projekti, lisaaruande ja toiduohutusameti järeldused läbi toiduahela ja loomatervishoiu alalises komitees ning 11. märtsil 2011 vormistati see komisjoni läbivaatamisaruandena tebufenosiidi kohta.

               (6)

               Mitmete uuringute põhjal on selgunud, et tebufenosiidi sisaldavad taimekaitsevahendid vastavad üldjoontes direktiivi 91/414/EMÜ artikli 5 lõike 1 punktides a ja b sätestatud nõuetele, eelkõige komisjoni läbivaatamisaruandes uuritud ja üksikasjalikult kirjeldatud kasutusviiside osas. Seetõttu on asjakohane kanda tebufenosiid I lisasse, et tagada kõigis liikmesriikides seda toimeainet sisaldavate taimekaitsevahendite lubade väljaandmine vastavalt kõnealuse direktiivi sätetele.

               (7)

               Ilma et see piiraks eelnevat järeldust, on asjakohane koguda lisateavet teatavate küsimuste kohta. Direktiivi 91/414/EMÜ artikli 6 lõikes 1 on sätestatud, et toimeaine kandmine I lisasse võib sõltuda teatud tingimuste täitmisest. Seepärast on asjakohane nõuda, et taotleja esitaks kinnitavat teavet metaboliitide RH-6595, (7) RH-2651 (8) ja M2 (9) olulisuse kohta, tebufenosiidi lagunemise kohta aluselises pinnases ning sihtrühma mittekuuluvatele liblikalistele põhjustatava ohu kohta.

               (8)

               Toimeaine I lisasse kandmisele peaks eelnema piisav ajavahemik, et liikmesriigid ja huvitatud isikud saaksid valmistuda toimeaine loetellu lisamisest tulenevate uute nõuete täitmiseks.

               (9)

               Ilma et see piiraks direktiiviga 91/414/EMÜ kindlaksmääratud kohustusi, mis kaasnevad toimeaine kandmisega I lisasse, tuleks pärast toimeaine loetellu lisamist anda liikmesriikidele kuus kuud aega tebufenosiidi sisaldavate taimekaitsevahendite kehtivate kasutuslubade läbivaatamiseks, et tagada direktiivis 91/414/EMÜ, eriti selle artiklis 13 sätestatud nõuete ja I lisas sätestatud tingimuste täitmine. Direktiivi 91/414/EMÜ sätete kohaselt peaksid liikmesriigid vastavalt vajadusele olemasolevaid lube muutma, need asendama või tühistama. Erandina eespool nimetatud tähtajast tuleks ette näha pikem ajavahemik kõiki taimekaitsevahendeid ja kavandatud kasutusviise käsitlevate täielike, III lisa kohaste andmete esitamiseks ja hindamiseks kooskõlas direktiivis 91/414/EMÜ kehtestatud ühtsete põhimõtetega.

               (10)

               Komisjoni 11. detsembri 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 3600/92 (millega nähakse ette taimekaitsevahendite turuleviimist käsitleva nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ artikli 8 lõikes 2 osutatud tööprogrammi esimese etapi üksikasjalikud rakenduseeskirjad) (10) raames hinnatud toimeainete direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse kandmise varasem kogemus on näidanud, et raskusi võib tekkida kehtivate lubade omanike kohustuste tõlgendamisega andmetele juurdepääsu osas. Raskuste vältimiseks tulevikus on vaja täpsustada liikmesriikide kohustused, eelkõige kohustus kontrollida, et loa omanik on näidanud, et tal on juurdepääs toimikule, mis vastab kõnealuse direktiivi II lisa nõuetele. Selline täpsustamine ei too liikmesriikidele ega loa omanikele kaasa uusi kohustusi võrreldes I lisa muutmiseks seni vastu võetud direktiividega.

               (11)

               Seega on asjakohane direktiivi 91/414/EMÜ vastavalt muuta.

               (12)

               Otsuses 2008/934/EÜ on sätestatud, et tebufenosiidi ei kanta nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse ja et seda toimeainet sisaldavate taimekaitsevahendite load tühistatakse 31. detsembriks 2011. Kõnealuse otsuse lisast on vaja välja jätta tebufenosiidi käsitlev rida.

               (13)

               Seega on asjakohane otsust 2008/934/EÜ vastavalt muuta.

               (14)

               Käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 91/414/EMÜ I lisa muudetakse käesoleva direktiivi lisa kohaselt.
   Artikkel 2
   Otsuse 2008/934/EÜ lisast jäetakse välja tebufenosiidi käsitlev rida.
   Artikkel 3
   Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 30. novembriks 2011. Liikmesriigid edastavad kõnealuste normide teksti ning kõnealuste normide ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.
   Liikmesriigid kohaldavad neid norme alates 1. detsembrist 2011.
   Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   Artikkel 4
   1.   Vajaduse korral muudavad liikmesriigid kooskõlas direktiiviga 91/414/EMÜ toimeainet tebufenosiidi sisaldavate taimekaitsevahendite olemasolevaid lube või tühistavad need 30. novembriks 2011.
   Eelkõige kontrollivad nad nimetatud tähtpäevaks, et kõnealuse direktiivi I lisas tebufenosiidi suhtes sätestatud tingimused on täidetud, välja arvatud kõnealust toimeainet käsitleva kande B osas nimetatud tingimused, ning et loa omanikul on kooskõlas kõnealuse direktiivi artikli 13 tingimustega olemas II lisa nõuetele vastav toimik või juurdepääs sellele.
   2.   Erandina lõikest 1 viivad liikmesriigid iga lubatud taimekaitsevahendi puhul, mis sisaldab tebufenosiidi ainsa toimeainena või ühena mitmest toimeainest, mis kõik on hiljemalt 31. maiks 2011 lisatud direktiivi 91/414/EMÜ I lisa loetelusse, läbi toote uue hindamise direktiivi 91/414/EMÜ III lisa nõuetele vastava toimiku põhjal vastavalt kõnealuse direktiivi VI lisas sätestatud ühtsetele põhimõtetele, arvestades kõnealuse direktiivi I lisa tebufenosiidi käsitleva kande B osa. Sellest hinnangust lähtudes otsustavad liikmesriigid, kas toode vastab direktiivi 91/414/EMÜ artikli 4 lõike 1 punktides b, c, d ja e sätestatud tingimustele.
   Pärast otsustamist liikmesriigid

               a)

               vajaduse korral muudavad tebufenosiidi ainsa toimeainena sisaldavate toodete kasutusluba või tühistavad selle hiljemalt 31. maiks 2015 või

               b)

               kui toode sisaldab tebufenosiidi ühena mitmest toimeainest, muudavad vajaduse korral luba või tühistavad selle hiljemalt 31. maiks 2015 või kuupäevaks, mis on ette nähtud loa muutmiseks või tühistamiseks vastavas direktiivis või vastavates direktiivides, millega asjaomane toimeaine või asjaomased toimeained on kantud direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse, olenevalt sellest, kumb kuupäev on hilisem.

         Artikkel 5
   Käesolev direktiiv jõustub 1. juunil 2011.
   Artikkel 6
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 23. mai 2011

            Komisjoni nimel

            president

         José Manuel BARROSO

      (1)  EÜT L 230, 19.8.1991, lk 1.

      (2)  EÜT L 55, 29.2.2000, lk 25.

      (3)  EÜT L 224, 21.8.2002, lk 23.

      (4)  ELT L 333, 11.12.2008, lk 11.

      (5)  ELT L 15, 18.1.2008, lk 5.

      (6)  Euroopa Toiduohutusamet: Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance tebufenozide. Kokkuvõte: EFSA Journal 2011; 8(12):1871. [120 pp.]. doi:10.2903/j.efsa.2010.1871. Kättesaadav aadressil: www.efsa.europa.eu

      (7)  N’-[(4-atsetüülfenüül)karbonüül]-N-tert-butüül-3,5-dimetüülbensohüdrasiid.

      (8)  4-({2-tert-butüül-2-[(3,5-dimetüülfenüül)karbonüül]hüdrasinüül}karbonüül)bensoehape.

      (9)  Keemiline nimetus pole veel kindlaks määratud.

      (10)  EÜT L 366, 15.12.1992, lk 10.

      LISA
      Direktiivi 91/414/EMÜ I lisa tabeli lõppu lisatakse järgmine kanne:

                     Nr

                     Üldnimetus, tunnuskood

                     Rahvusvahelise Puhta Keemia ja Rakenduskeemia Liidu (IUPAC) nimetus

                     Puhtus (1)

                     Jõustumine

                     Lisamise aegumine

                     Erisätted

                     „355

                     Tebufenosiid
                     CASi nr: 112410-23–8
                     CIPACi nr: 724

                     N-tert-butüül-N’-(4-etüülbensoüül)-3,5-dimetüülbensohüdrasiid

                     ≥ 970 g/kg
                     Oluline lisand:

                        t-butüül hüdrasiin < 0 001 g/kg

                     1. juuni 2011

                     31. mai 2021

                     A   OSA
                     Lubatakse kasutada ainult insektitsiidina.
                     B   OSA
                     VI lisa ühtsete põhimõtete rakendamisel võetakse arvesse 11. märtsil 2011 toiduahela ja loomatervishoiu alalises komitees tebufenosiidi kohta koostatud läbivaatamisaruande järeldusi, eelkõige selle I ja II liidet.
                     Sellisel üldisel hindamisel peavad liikmesriigid:

                                 1)

                                 pöörama erilist tähelepanu käitajate ja töötajate turvalisusele ning tagama, et müügiloa andmise tingimused näevad ette piisavad isikukaitsevahendid;

                                 2)

                                 pöörama erilist tähelepanu põhjavee kaitsele, kui toimeainet kasutatakse tundlike mullastiku- ja/või kliimatingimustega piirkonnas;

                                 3)

                                 pöörama erilist tähelepanu veeorganismide kaitsele ja tagama, et kasutustingimustes nähakse ette asjakohased ohu vähendamise meetmed;

                                 4)

                                 pöörama erilist tähelepanu sihtrühma mittekuuluvatele liblikalistele põhjustatavale ohule.

                           Kasutusloa tingimustega nähakse vajaduse korral ette ohu vähendamise meetmed.
                     Asjaomased liikmesriigid taotlevad järgmiste kinnitavate andmete esitamist:

                                 1)

                                 metaboliitide RH-6595, RH-2651 ja M2 olulisus;

                                 2)

                                 tebufenosiidi lagunemine anaeroobses ja aluselises pinnases.

                           Asjaomased liikmesriigid tagavad, et taotleja esitab punktides 1 ja 2 nõutud teabe komisjonile 31. maiks 2013.”

         (1)  Täpsemad andmed toimeainete identifitseerimise ja kirjeldamise kohta on esitatud läbivaatamisaruandes.


title: Komisjoni rakendusdirektiiv 2011/57/EL, 27. aprill 2011 , millega muudetakse nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ, et lisada toimeainete hulka fluometuroon, ning muudetakse komisjoni otsust 2008/934/EÜ  EMPs kohaldatav tekst

text:
               28.4.2011

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 108/34

         KOMISJONI RAKENDUSDIREKTIIV 2011/57/EL,
   27. aprill 2011,
   millega muudetakse nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ, et lisada toimeainete hulka fluometuroon, ning muudetakse komisjoni otsust 2008/934/EÜ
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse nõukogu 15. juuli 1991. aasta direktiivi 91/414/EMÜ taimekaitsevahendite turuleviimise kohta, (1) eriti selle artikli 6 lõiget 1,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjoni määrustes (EÜ) nr 451/2000 (2) ja (EÜ) nr 1490/2002 (3) on sätestatud direktiivi 91/414/EMÜ artikli 8 lõikes 2 osutatud tööprogrammi teise ja kolmanda etapi üksikasjalikud rakenduseeskirjad ja kehtestatud hindamist vajavate toimeainete loetelu nende toimeainete võimalikuks kandmiseks direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse. Nimetatud loetellu kuulus fluometuroon.

               (2)

               Vastavalt määruse (EÜ) nr 1490/2002 artiklile 11e võtsid teavitajad kahe kuu jooksul pärast hindamisaruande kavandi kättesaamist tagasi oma toetuse toimeaine kandmisele direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse. Sellest tulenevalt jäeti komisjoni 5. detsembri 2008. aasta otsusega nr 2008/934/EÜ (nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse teatavate toimeainete kandmata jätmise kohta ja neid toimeaineid sisaldavate taimekaitsevahendite lubade tühistamise kohta) (4) fluometuroon nimetatud lisasse kandmata.

               (3)

               Esialgsed teavitajad (edaspidi „taotlejad”) esitasid direktiivi 91/414/EMÜ artikli 6 lõike 2 alusel uue taotluse, milles nad taotlesid, et kohaldataks kiirendatud menetlust, mis on sätestatud komisjoni 17. jaanuari 2008. aasta määruse (EÜ) nr 33/2008 (millega nähakse ette nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ üksikasjalikud rakenduseeskirjad seoses kõnealuse direktiivi artikli 8 lõikes 2 osutatud tööprogrammi kuuluvate, kuid direktiivi I lisasse kandmata toimeainete hindamise tava- ja kiirendatud menetlusega) (5) artiklites 14–19.

               (4)

               Taotlus esitati Kreekale, kes oli määrusega (EÜ) nr 1490/2002 nimetatud referentliikmesriigiks. Kiirendatud menetluse tähtajast peeti kinni. Toimeaine kirjeldus ja lubatud kasutusviisid on samasugused nagu need, mida käsitleti otsuses 2008/934/EÜ. Taotlus on kooskõlas ka muude määruse (EÜ) nr 33/2008 artiklis 15 sätestatud sisuliste ja menetlusnõuetega.

               (5)

               Kreeka hindas taotlejate esitatud uusi andmeid ja koostas lisaaruande. Ta edastas selle aruande 27. jaanuaril 2010 Euroopa Toiduohutusametile (edaspidi „toiduohutusamet”) ja komisjonile. Toiduohutusamet edastas lisaaruande kõigile liikmesriikidele ja taotlejale, et nad saaksid esitada märkusi, ning edastas saadud märkused komisjonile. Määruse (EÜ) nr 33/2008 artikli 20 lõike 1 kohaselt ja komisjoni palvel esitas toiduohutusamet komisjonile oma järeldused fluometurooni kohta 14. detsembril 2010 (6). Liikmesriigid ja komisjon vaatasid hindamisaruande projekti, lisaaruande ja toiduohutusameti järeldused toiduahela ja loomatervishoiu alalises komitees läbi ning 11. märtsil 2011 vormistati see komisjoni läbivaatamisaruandena fluometurooni kohta.

               (6)

               Mitmete uuringute põhjal on selgunud, et fluometurooni sisaldavad taimekaitsevahendid vastavad üldjoontes direktiivi 91/414/EMÜ artikli 5 lõike 1 punktides a ja b sätestatud nõuetele, eelkõige komisjoni läbivaatamisaruandes uuritud ja üksikasjalikult kirjeldatud kasutusviiside osas. Seetõttu on asjakohane kanda fluometuroon I lisasse, et tagada kõigis liikmesriikides seda toimeainet sisaldavate taimekaitsevahendite lubade väljaandmine vastavalt kõnealuse direktiivi sätetele.

               (7)

               Ilma et see piiraks eelnevat järeldust, on asjakohane koguda lisateavet teatavate küsimuste kohta. Direktiivi 91/414/EMÜ artikli 6 lõikes 1 on sätestatud, et toimeaine kandmine I lisasse võib sõltuda teatavate tingimuste täitmisest. Seetõttu on asjakohane nõuda, et taotlejad esitaksid täiendavat teavet, mis kinnitaksid taime metaboliidi trifluoroäädikhappe toksikoloogilisi omadusi ning analüüsimeetodeid fluometurooni jälgimiseks õhus ja mullas leiduva metaboliidi trifluorometüülaniliini jälgimiseks pinnases ja vees. Kui fluometuroon on Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1272/2008 (7) kohaselt määratletud ainena, mis „arvatavasti põhjustab vähktõbe”, taotlevad asjaomased liikmesriigid täiendava teabe esitamist mullas leiduvate metaboliitide desmetüül-fluometuroon ja trifluorometüülaniliini mõju kohta põhjaveele.

               (8)

               Toimeaine I lisasse kandmisele peaks eelnema piisav ajavahemik, et liikmesriigid ja huvitatud isikud saaksid valmistuda toimeaine loetellu lisamisest tulenevate uute nõuete täitmiseks.

               (9)

               Ilma et see piiraks direktiiviga 91/414/EMÜ kindlaksmääratud kohustusi, mis kaasnevad toimeaine kandmisega I lisasse, tuleks pärast toimeaine loetellu lisamist anda liikmesriikidele kuus kuud aega fluometurooni sisaldavate taimekaitsevahendite kehtivate kasutuslubade läbivaatamiseks, et tagada direktiivis 91/414/EMÜ, eriti selle artiklis 13 sätestatud nõuete ja I lisas sätestatud tingimuste täitmine. Direktiivi 91/414/EMÜ sätete kohaselt peaksid liikmesriigid vastavalt vajadusele olemasolevaid lube muutma, need asendama või tühistama. Erandina eespool nimetatud tähtajast tuleks ette näha pikem ajavahemik kõiki taimekaitsevahendeid ja kavandatud kasutusviise käsitlevate täielike, III lisa kohaste andmete esitamiseks ja hindamiseks kooskõlas direktiivis 91/414/EMÜ kehtestatud ühtsete põhimõtetega.

               (10)

               Komisjoni 11. detsembri 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 3600/92 (millega nähakse ette taimekaitsevahendite turuleviimist käsitleva nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ artikli 8 lõikes 2 osutatud tööprogrammi esimese etapi üksikasjalikud rakenduseeskirjad) (8) raames hinnatud toimeainete direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse kandmise varasem kogemus on näidanud, et raskusi võib tekkida kehtivate lubade omanike kohustuste tõlgendamisega andmetele juurdepääsu osas. Raskuste vältimiseks tulevikus on vaja täpsustada liikmesriikide kohustused, eelkõige kohustus kontrollida, et loa omanik on näidanud, et tal on juurdepääs toimikule, mis vastab kõnealuse direktiivi II lisa nõuetele. Selline täpsustamine ei too liikmesriikidele ega loa omanikele kaasa uusi kohustusi võrreldes I lisa muutmiseks seni vastu võetud direktiividega.

               (11)

               Seega on asjakohane direktiivi 91/414/EMÜ vastavalt muuta.

               (12)

               Otsuses 2008/934/EÜ on sätestatud, et fluometurooni ei kanta nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse ja et seda toimeainet sisaldavate taimekaitsevahendite load tühistatakse 31. detsembriks 2011. Kõnealuse otsuse lisast on vaja välja jätta fluometurooni käsitlev rida.

               (13)

               Seega on asjakohane otsust 2008/934/EÜ vastavalt muuta.

               (14)

               Käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 91/414/EMÜ I lisa muudetakse käesoleva direktiivi lisa kohaselt.
   Artikkel 2
   Otsuse 2008/934/EÜ lisast jäetakse välja fluometurooni käsitlev rida.
   Artikkel 3
   Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 30. novembriks 2011. Liikmesriigid edastavad kõnealuste normide teksti ning kõnealuste normide ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.
   Liikmesriigid kohaldavad neid norme alates 1. detsembrist 2011.
   Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   Artikkel 4
   1.   Vajaduse korral muudavad liikmesriigid kooskõlas direktiiviga 91/414/EMÜ toimeainet fluometurooni sisaldavate taimekaitsevahendite olemasolevaid lube või tühistavad need 30. novembriks 2011.
   Eelkõige kontrollivad nad nimetatud tähtpäevaks, et kõnealuse direktiivi I lisas fluometurooni suhtes sätestatud tingimused on täidetud, välja arvatud kõnealust toimeainet käsitleva kande B osas nimetatud tingimused, ning et loa omanikul on kooskõlas kõnealuse direktiivi artikli 13 tingimustega olemas II lisa nõuetele vastav toimik või juurdepääs sellele.
   2.   Erandina lõikest 1 viivad liikmesriigid iga lubatud taimekaitsevahendi puhul, mis sisaldab fluometurooni ainsa toimeainena või ühena mitmest toimeainest, mis kõik on hiljemalt 31. maiks 2011 lisatud direktiivi 91/414/EMÜ I lisa loetelusse, läbi toote uue hindamise direktiivi 91/414/EMÜ III lisa nõuetele vastava toimiku põhjal vastavalt kõnealuse direktiivi VI lisas sätestatud ühtsetele põhimõtetele, arvestades kõnealuse direktiivi I lisa fluometurooni käsitleva kande B osa. Sellest hinnangust lähtudes otsustavad liikmesriigid, kas toode vastab direktiivi 91/414/EMÜ artikli 4 lõike 1 punktides b, c, d ja e sätestatud tingimustele.
   Pärast otsustamist liikmesriigid

               a)

               vajaduse korral muudavad fluometurooni ainsa toimeainena sisaldavate toodete kasutusluba või tühistavad selle hiljemalt 31. maiks 2015; või

               b)

               kui toode sisaldab fluometurooni ühena mitmest toimeainest, muudavad vajaduse korral luba või tühistavad selle hiljemalt 31. maiks 2015 või kuupäevaks, mis on ette nähtud loa muutmiseks või tühistamiseks vastavas direktiivis või vastavates direktiivides, millega asjaomane toimeaine või asjaomased toimeained on kantud direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse, olenevalt sellest, kumb kuupäev on hilisem.

         Artikkel 5
   Käesolev direktiiv jõustub 1. juunil 2011.
   Artikkel 6
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 27. aprill 2011

            Komisjoni nimel

            president

         José Manuel BARROSO

      (1)  EÜT L 230, 19.8.1991, lk 1.

      (2)  EÜT L 55, 29.2.2000, lk 25.

      (3)  EÜT L 224, 21.8.2002, lk 23.

      (4)  ELT L 333, 11.12.2008, lk 11.

      (5)  ELT L 15, 18.1.2008, lk 5.

      (6)  Euroopa Toiduohutusamet: „Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance fluometuron” (kokkuvõte pestitsiidse toimeaine fluometurooni ohuanalüüsi hindamisest ekspertide poolt). EFSA Journal 2011; 9(1):1958. [lk 54]. doi:10.2903/j.efsa.2011.1958. Kättesaadav aadressil: www.efsa.europa.eu/efsajournal.htm.

      (7)  ELT L 353, 31.12.2008, lk 1.

      (8)  EÜT L 366, 15.12.1992, lk 10.

      LISA
      Direktiivi 91/414/EMÜ I lisa tabeli lõppu lisatakse järgmine kanne:

                     Nr

                     Üldnimetus, tunnuskood

                     Rahvusvahelise Puhta Keemia ja Rakenduskeemia Liidu (IUPAC) nimetus

                     Puhtus (1)

                     Jõustumine

                     Lisamise aegumine

                     Erisätted

                     „343

                     Fluometuroon
                     CASi nr: 2164-17–2
                     CIPACi nr: 159

                        1,1-dimetüül-3-(α,α,α -trifluoro-m-tolüül)uurea

                     ≥ 940 g/kg

                     1. juuni 2011

                     31. mai 2021

                     A   OSA
                     Lubatakse kasutada ainult herbitsiidina puuvillal.
                     B   OSA
                     VI lisa ühtsete põhimõtete rakendamisel võetakse arvesse 11. märtsil 2011 toiduahela ja loomatervishoiu alalises komitees fluometurooni kohta koostatud läbivaatamisaruande järeldusi, eelkõige selle I ja II liidet.
                     Sellisel üldisel hindamisel peavad liikmesriigid:

                                 a)

                                 pöörama erilist tähelepanu käitajate ja töötajate turvalisusele ja tagama, et kasutustingimustega nähtaks ette piisavad isikukaitsevahendid;

                                 b)

                                 pöörama erilist tähelepanu põhjavee kaitsele, kui toimeainet kasutatakse tundlike mullastiku- ja/või kliimatingimustega piirkondades; tagama, et loa andmise tingimused sisaldaksid riski vähendamise meetmeid ja kohustust viia vajaduse korral läbi seireprogramme fluometurooni ja mullas leiduvate metaboliitide desmetüül-fluometurooni ja trifluorometüülaniliini leostumise kontrollimiseks tundlikes piirkondades;

                                 c)

                                 pöörama erilist tähelepanu sihtrühma mittekuuluvatele pinnase muudele makro-organismidele kui vihmaussid ja sihtrühma mittekuuluvatele taimedele ning tagama, et kasutustingimused sisaldaksid vajaduse korral asjakohaseid riskide vähendamise meetmeid.

                           Asjaomased liikmesriigid tagavad, et taotlejad esitavad komisjonile teabe, mis kinnitab järgmist:

                                 a)

                                 taimedes leiduva metaboliidi trifluoroäädikhappe toksikoloogilised omadused;

                                 b)

                                 analüüsimeetodid fluometurooni jälgimiseks õhus;

                                 c)

                                 analüüsimeetodid mullas leiduva metaboliidi trifluorometüülaniliini jälgimiseks pinnases ja vees;

                                 d)

                                 mullas leiduvate metaboliitide desmetüül-fluometurooni ja trifluorometüülaniliini põhjaveele mõjumise tõenäolisuse võimalus, kui fluometuroon on määruse (EÜ) nr 1272/2008 kohaselt määratletud ainena, mis „arvatavasti põhjustab vähktõbe”.

                           Asjaomased liikmesriigid tagavad, et taotlejad esitavad punktides a, b ja c ettenähtud teabe 31. märtsiks 2013 ning punktis d ettenähtud teabe kuue kuu jooksul pärast fluometurooni liigitamist käsitlevast otsusest teavitamist.”

         (1)  Täiendavad andmed toimeainete identifitseerimiseks ja määratlemiseks on esitatud läbivaatamisaruandes.


title: Komisjoni rakendusdirektiiv 2014/96/EL, 15. oktoober 2014 , direktiivi 2008/90/EÜ kohaldamisalasse kuuluvate, puuviljade tootmiseks ettenähtud viljapuude paljundusmaterjali ja viljapuude märgistamise, pitseerimise ja pakkimise nõuete kohta

text:
               16.10.2014

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 298/12

         KOMISJONI RAKENDUSDIREKTIIV 2014/96/EL,
   15. oktoober 2014,
   direktiivi 2008/90/EÜ kohaldamisalasse kuuluvate, puuviljade tootmiseks ettenähtud viljapuude paljundusmaterjali ja viljapuude märgistamise, pitseerimise ja pakkimise nõuete kohta
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse nõukogu 29. septembri 2008. aasta direktiivi 2008/90/EÜ puuviljade tootmiseks ettenähtud viljapuude paljundusmaterjali ja viljapuude turustamise kohta, (1) eriti selle artikli 9 lõiget 1,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               On asjakohane vastu võtta puuviljade tootmiseks ettenähtud viljapuude paljundusmaterjali ja viljapuude märgistamise, pitseerimise ja pakkimise nõuded, tagamaks et nende turustamine toimub kooskõlas direktiiviga 2008/90/EÜ.

               (2)

               Ametlikult supereliit-, eliit või sertifitseeritud materjalina sertifitseeritud viljapuude paljundusmaterjali ning ametlikult sertifitseeritud materjalina sertifitseeritud viljapuude jaoks on vaja ette näha pitseerimis- ja pakkimisnõuded.

               (3)

               Supereliit-, eliit või sertifitseeritud materjali tuleks turustada teatavatele nõuetele vastava etiketiga varustatult. Etiketi peaks koostama ja kinnitama vastutav ametiasutus. Liikmesriikidel peaks olema võimalus ette näha, et vastutav ametiasutus võib lubada tarnijal etikette vastutava ametiasutuse järelevalve all koostada ja kinnitada. Etiketi kujunduse peaks igal juhul kehtestama vastutav ametiasutus kooskõlas käesoleva direktiivi nõuetega.

               (4)

               Et võimaldada supereliit-, eliit- ja sertifitseeritud materjali paljude eri sortide või tüüpide koos turustamist, tuleks liikmesriikidel lubada ette näha etiketti täiendav saatedokument, et hõlbustada kasutajate teavitamist ning parandada partiide jälgitavust ja kontrolli kõigil turustamisetappidel. Kõnealuse dokumendi peaks koostama vastutav ametiasutus või asjaomane tarnija vastutava ametiasutuse järelevalve all.

               (5)

               CAC-materjali (Conformitas Agraria Communitatis) turustamiseks tuleks nõuda tarnija koostatud dokumenti.

               (6)

               Käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas puuviljade botaanilistesse perekondadesse ja liikidesse kuuluva paljundusmaterjali ja taimede alalise komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Märgistamise, pitseerimise ja pakkimise nõuded
   Liikmesriigid tagavad, et ametlikult supereliit-, eliit või sertifitseeritud materjalina sertifitseeritud viljapuude paljundusmaterjali (edaspidi „paljundusmaterjal”) ning ametlikult sertifitseeritud materjalina sertifitseeritud viljapuid (edaspidi „viljapuud”), mis on ette nähtud puuviljade tootmiseks, turustatakse ainult siis, kui need vastavad artiklites 2 ja 4 sätestatud märgistamise, pitseerimise ja pakkimise nõuetele. Vajaduse korral võib etiketi täiendamiseks lisada artiklis 3 sätestatud saatedokumendi.
   Liikmesriigid tagavad, et paljundusmaterjali ja viljapuid, mis kvalifitseeruvad CAC-materjaliks (Conformitas Agraria Communitatis), turustatakse ainult siis, kui need vastavad artiklis 5 sätestatud tarnija dokumendi nõuetele.
   Artikkel 2
   Supereliit-, eliit- või sertifitseeritud materjali etikett
   1.   Liikmesriigid tagavad, et supereliit-, eliit- või sertifitseeritud materjali korral koostab vastutav ametiasutus lõigete 2–5 nõuetele vastava etiketi ja kinnitab selle paljundusmaterjalina või viljapuudena turustatavatele taimedele või taimeosadele. Liikmesriigid võivad ette näha, et vastutav ametiasutus võib lubada tarnijal etikette vastutava ametiasutuse järelevalve all koostada ja kinnitada. Etiketi kujunduse kehtestab vastutav ametiasutus kooskõlas lõigetega 2, 3 ja 4.
   Paljundusmaterjali või viljapuid, mis moodustavad ühe partii, võib turustada ühe etiketiga, kui selline materjal või sellised viljapuud kuuluvad ühte ja samasse pakendisse, kimpu või konteinerisse, ja kõnealune etikett kinnitatakse vastavalt lõike 5 teisele lõigule.
   Liikmesriigid võivad ette näha, et üheaastased või vanemad viljapuud tuleb märgistada eraldi. Sel juhul võib etiketi paigaldada põllul enne väljajuurimist või selle ajal või hiljem. Kui etikett paigaldatakse hiljem, tuleb ühe partii taimed välja juurida koos ning neid tuleb hoida märgistatud konteinerites teistest partiidest eraldi kuni kõnealustele taimedele etiketi paigaldamiseni.
   2.   Etikett sisaldab järgmist teavet:

               a)

               märge „ELi eeskirjad ja standardid”;

               b)

               märgistanud liikmesriik või vastav kood;

               c)

               vastutav ametiasutus või vastav kood;

               d)

               tarnija nimi või vastutava ametiasutuse väljaantud registreerimisnumber/-kood;

               e)

               pakendi või kimbu viitenumber, individuaalne seerianumber, nädala number või partii number;

               f)

               botaaniline nimi;

               g)

               kategooria, eliitmaterjali korral ka põlvkonna number;

               h)

               sordi ja vajaduse korral ka klooni kirjeldus. Sordita pookealuste korral asjaomase liigi või liikidevahelise hübriidi nimi. Poogitud viljapuude korral tuleb selline teave esitada nii pookealuse kui ka poogendi kohta. Selliste liikide korral, mille ametliku registreerimise või sordikaitse taotlus on läbivaatamisel, peab teave sisaldama märget „pakutud sordinimi” ja „taotlus läbivaatamisel”;

               i)

               vajaduse korral märge „ametlikult tunnustatud kirjeldusega sort”;

               j)

               kogus;

               k)

               tootmisriik ja vastav kood, kui tegemist ei ole märgistanud liikmesriigiga;

               l)

               väljastamise aasta;

               m)

               kui algne etikett on asendatud teise etiketiga: algse etiketi väljastamise aasta.

         3.   Etikett peab olema ühes liidu ametlikus keeles kustumatult trükitud, kergesti nähtav ja loetav.
   4.   Kui mis tahes taimekategooria või taimeosade korral kasutatakse värvilist etiketti, on etiketi värv järgmine:

               a)

               supereliitmaterjali korral valge diagonaalse lilla triibuga;

               b)

               eliitmaterjali korral valge;

               c)

               sertifitseeritud materjali korral sinine.

         5.   Etikett kinnitatakse paljundusmaterjalina või viljapuudena turustatavatele taimedele või taimeosadele. Kui selliseid taimi või taimeosasid kavatsetakse turustada pakendis, kimbus või konteineris, tuleb etikett kinnitada kõnealusele pakendile, kimbule või konteinerile.
   Kui paljundusmaterjali või viljapuid turustatakse lõike 1 teise lõigu kohaselt ühe etiketiga, kinnitatakse kõnealune etikett seda paljundusmaterjali või neid viljapuid sisaldavale pakendile, kimbule või konteinerile.
   Artikkel 3
   Supereliit-, eliit- või sertifitseeritud materjali saatedokument
   1.   Liikmesriigid võivad ette näha, et vastutav ametiasutus või kõnealuse asutuse järelevalve all olev asjaomane tarnija võib artiklis 2 osutatud etiketi täiendamiseks koostada saatedokumendi partiide kohta, mis koosnevad eri sorti või tüüpi supereliit-, eliit- ja sertifitseeritud materjalist, mida kavatsetakse turustada koos.
   2.   Saatedokument peab vastama järgmistele nõuetele:

               a)

               sisaldama artikli 2 lõikes 2 sätestatud ja vastaval etiketil märgitud teavet;

               b)

               olema koostatud ühes liidu ametlikest keeltest;

               c)

               olema esitatud vähemalt kahes eksemplaris (tarnija ja saaja);

               d)

               olema materjaliga kaasas tarnija asukohast saaja asukohani;

               e)

               sisaldama saaja nime ja aadressi;

               f)

               sisaldama dokumendi väljaandmise kuupäeva;

               g)

               sisaldama vajaduse korral partiiga seotud täiendavat teavet.

         3.   Kui saatedokumendis esitatud teave on vastuolus artiklis 2 osutatud etiketil oleva teabega, tuginetakse kõnealusel etiketil olevale teabele.
   Artikkel 4
   Supereliit-, eliit- või sertifitseeritud materjali pitseerimise ja pakkimise nõuded
   1.   Liikmesriigid tagavad, et juhul, kui supereliit-, eliit- või sertifitseeritud materjali turustatakse kahest või enamast taimest või taimeosast koosnevate partiidena, on need partiid piisavalt homogeensed.
   Selliste partiide taimed või taimeosad peavad vastama punkti a või punkti b nõuetele:

               a)

               taimed või taimeosad asuvad lõike 2 kohaselt pitseeritud pakendis või konteineris või

               b)

               taimed või taimeosad moodustavad lõike 2 kohaselt pitseeritud kimbu.

         2.   Käesolevas direktiivis tähendab „pitseerimine” pakendi või konteineri korral sulgemist sellisel viisil, et seda ei ole võimalik avada ilma sulgemisvahendit rikkumata, ja kimbu korral kokkusidumist sellisel viisil, et kimbus olevaid taimi või taimeosi ei saa eraldada ilma sidumisvahendit või -vahendeid rikkumata. Pakend, konteiner või kimp märgistatakse nii, et etikett muutub eemaldamise korral kehtetuks.
   Artikkel 5
   Tarnija dokument CAC-materjali kohta
   1.   Liikmesriigid tagavad, et CAC-materjali turustatakse koos dokumendiga, mille on koostanud tarnija ja mis vastab lõigete 2 ja 3 nõuetele (edaspidi „tarnija dokument”).
   Liikmesriigid tagavad, et tarnija dokument ei sarnane artiklis 2 osutatud etiketile või artiklis 3 osutatud saatedokumendile, et oleks võimalik vältida tarnija dokumendi ja ülejäänud kahe dokumendi segiajamist.
   2.   Tarnija dokument peab sisaldama vähemalt järgmisi andmeid:

               a)

               märge „ELi eeskirjad ja standardid”;

               b)

               liikmesriik, kus tarnija dokument koostati, või vastav kood;

               c)

               vastutav ametiasutus või vastav kood;

               d)

               tarnija nimi või vastutava ametiasutuse väljaantud registreerimisnumber/-kood;

               e)

               individuaalne seerianumber, nädala number või partii number;

               f)

               botaaniline nimi;

               g)

               CAC-materjal;

               h)

               sordi ja vajaduse korral ka klooni kirjeldus. Sordita pookealuste korral asjaomase liigi või liikidevahelise hübriidi nimi. Poogitud viljapuude korral esitatakse selline teave nii pookealuse kui ka poogendi kohta. Selliste liikide korral, mille ametliku registreerimise või sordikaitse taotlus on läbivaatamisel, peab teave sisaldama märget „pakutud sordinimi” ja „taotlus läbivaatamisel”;

               i)

               kogus;

               j)

               tootmisriik ja vastav kood, kui tegemist ei ole liikmesriigiga, kus tarnija dokument koostati;

               k)

               dokumendi väljaandmise kuupäev.

         3.   Tarnija dokument peab olema ühes liidu ametlikus keeles kustumatult trükitud ning kergesti nähtav ja loetav.
   Artikkel 6
   Ülevõtmine
   1.   Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 31. detsembriks 2016. Nad edastavad kõnealuste normide teksti viivitamata komisjonile.
   Nad kohaldavad neid norme alates 1. jaanuarist 2017.
   Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende vastuvõetavate põhiliste riigisiseste õigusnormide teksti.
   Artikkel 7
   Läbivaatamisklausel
   Komisjon vaatab artikli 2 lõike 4 läbi 1. jaanuariks 2019.
   Artikkel 8
   Jõustumine
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 9
   Adressaadid
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 15. oktoober 2014

            Komisjoni nimel

            president

         José Manuel BARROSO

      (1)  ELT L 267, 8.10.2008, lk 8.


title: Komisjoni delegeeritud direktiiv 2014/10/EL, 18. oktoober 2013 , millega muudetakse tehnika arenguga kohandamise eesmärgil Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2011/65/EL IV lisa seoses erandiga, mis käsitleb plii kasutamist ülijuhi ja soojusjuhina sulamites, mis on kasutusel meditsiiniseadmete (kategooria 8) krüojahutite krüosõrmedes ja/või krüostaatilistes külmsondides ja/või krüostaatilistes potentsiaaliühtlustussüsteemides ja/või tööstuslikes seire- ja kontrolliseadmetes  EMPs kohaldatav tekst

text:
               9.1.2014

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 4/63

         KOMISJONI DELEGEERITUD DIREKTIIV 2014/10/EL,
   18. oktoober 2013,
   millega muudetakse tehnika arenguga kohandamise eesmärgil Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2011/65/EL IV lisa seoses erandiga, mis käsitleb plii kasutamist ülijuhi ja soojusjuhina sulamites, mis on kasutusel meditsiiniseadmete (kategooria 8) krüojahutite krüosõrmedes ja/või krüostaatilistes külmsondides ja/või krüostaatilistes potentsiaaliühtlustussüsteemides ja/või tööstuslikes seire- ja kontrolliseadmetes
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 8. juuni 2011. aasta direktiivi 2011/65/EL teatavate ohtlike ainete kasutamise piiramise kohta elektri- ja elektroonikaseadmetes, (1) eriti selle artikli 5 lõike 1 punkti a,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Direktiiviga 2011/65/EL on keelatud kasutada pliid turule lastavates elektri- ja elektroonikaseadmetes.

               (2)

               Ülijuhi ja soojusjuhina kasutatava plii asendamine või kõrvaldamine sulamites, mis on kasutusel meditsiiniseadmete (kategooria 8) krüojahutite krüosõrmedes ja/või krüostaatilistes külmsondides ja/või krüostaatilistes potentsiaaliühtlustussüsteemides ja/või tööstuslikes seire- ja kontrolliseadmetes ei ole praegu võimalik. Praegu ei ole kõnealuse rakenduse jaoks sobivad pliid mittesisaldavad seadmed turul kättesaadavad.

               (3)

               Alternatiivsete lahenduste töökindluse uurimiseks ja toodete registreerimiseks on vaja aega.

               (4)

               Direktiivi 2011/65/EL tuleks seega vastavalt muuta,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 2011/65/EL IV lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi lisale.
   Artikkel 2
   1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt kuuenda kuu viimaseks päevaks pärast direktiivi jõustumist. Nad edastavad kõnealuste normide teksti viivitamata komisjonile.
   Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud põhiliste õigus- ja haldusnormide teksti.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 18. oktoober 2013

            Komisjoni nimel

            president

         José Manuel BARROSO

      (1)  ELT L 174, 1.7.2011, lk 88.

      LISA
      Direktiivi 2011/65/EL IV lisasse lisatakse punkt 29:

                  „29.

                  Plii kasutamine ülijuhi ja soojusjuhina sulamites, mis on kasutusel meditsiiniseadmete (kategooria 8) krüojahutite krüosõrmedes ja/või krüostaatilistes külmsondides ja/või krüostaatilistes potentsiaaliühtlustussüsteemides ja/või tööstuslikes seire- ja kontrolliseadmetes. Kehtivusaeg lõpeb 30. juunil 2021.”


title: Komisjoni rakendusdirektiiv (EL) 2015/2392, 17. detsember 2015, mis käsitleb Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 596/2014 seoses selle määruse tegelikust või võimalikust rikkumisest pädevatele asutustele teatamisega

text:
               18.12.2015

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 332/126

         KOMISJONI RAKENDUSDIREKTIIV (EL) 2015/2392,
   17. detsember 2015,
   mis käsitleb Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 596/2014 seoses selle määruse tegelikust või võimalikust rikkumisest pädevatele asutustele teatamisega
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. aprilli 2014. aasta määrust (EL) nr 596/2014, mis käsitleb turukuritarvitusi (turukuritarvituse määrus) ning millega tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2003/6/EÜ ja komisjoni direktiivid 2003/124/EÜ, 2003/125/EÜ ja 2004/72/EÜ, (1) eriti selle artikli 32 lõiget 5,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Isikud, kes teatavad pädevatele asutustele määruse (EL) nr 596/2014 tegelikust või võimalikust rikkumisest (rikkumisest teatajad), võivad esitada pädevatele asutustele uut teavet ning aidata neil avastada turukuritarvitusi ja kehtestada nende eest karistusi. Rikkumisest teatamist võib aga pärssida hirm kättemaksu, diskrimineerimise või isikuandmete avalikustamise ees. Seepärast on vaja asjakohast rikkumisest teatamise korda, et tagada rikkumisest teatajate ja süüdistatavate üldine kaitse ja nende põhiõiguste austamine. Isikuid, kes teadlikult edastavad pädevatele asutustele valet või eksitavat teavet, ei tuleks lugeda rikkumisest teatajateks ja seega ei tuleks nende suhtes kohaldada kaitsemehhanisme.

               (2)

               Pädevad asutused peaksid võimaldama jääda rikkumisest teatamisel anonüümseks ja käesoleva direktiivi kaitsemehhanisme tuleks kohaldada ka siis, kui anonüümne rikkumisest teataja otsustab avalikustada pädevale asutusele oma isiku hilisemas etapis. Rikkumisest teatajad peaksid saama teatada rikkumisest kas sisekorra alusel, kui selline kord on olemas, või otse pädevale asutusele.

               (3)

               Määruse (EL) nr 596/2014 rikkumise teadete läbivaatamiseks ja rikkumisest teatajatega suhtlemiseks, samuti teadete sobivaks järelkontrolliks on vaja spetsiaalseid pädevate asutuste töötajaid, kes on saanud erialase väljaõppe, sealhulgas kohaldatavate andmekaitse-eeskirjade valdkonnas.

               (4)

               Isikutel, kes kavatsevad teatada määruse (EL) nr 596/2014 tegelikust või võimalikust rikkumisest, peaks olema võimalik teha teadlik otsus selle kohta, kas, kuidas ja millal rikkumisest teatada. Seepärast peaksid pädevad asutused tegema avalikkusele kättesaadavaks ja kergesti ligipääsetavaks teabe, mis käsitleb pädevate asutustega teabe vahetamise kanaleid, kohaldatavat korda ja pädeva asutuse spetsiaalseid töötajaid, kes tegelevad rikkumise teadetega. Kogu teave rikkumise teadete kohta peaks olema läbipaistev, kergesti arusaadav ja usaldusväärne, et edendada, mitte pärssida rikkumisest teatamist.

               (5)

               Et teabevahetus pädevate asutuste spetsiaalsete töötajatega oleks tulemuslik, peavad pädevad asutused olema kasutusele võtnud eri sidekanalid, mis peaksid olema kasutajasõbralikud ning võimaldama kirjalikku ja suulist, samuti elektroonilist ja mitteelektroonilist teabevahetust.

               (6)

               On oluline, et kord, mis on kehtestatud selleks, et kaitsta töölepingu alusel töötavaid isikuid (olenemata nende töösuhte laadist ja sellest, kas neile makstakse tasu või mitte), kes teatavad määruse (EL) nr 596/2014 rikkumisest või keda süüdistatakse kõnealuse määruse rikkumises, kaitseks selliseid isikuid kättemaksu, diskrimineerimise või muud liiki otsese või kaudse ebaõiglase kohtlemise eest. Ebaõiglane kohtlemine võib väljenduda sõltuvalt asjaoludest mitmel viisil. Seega tuleb üksikute juhtumite hindamisel kohaldada siseriiklikus õiguses sätestatud vaidluste lahendamise eeskirju või kohtumenetlusi.

               (7)

               Liikmesriigid peaksid tagama, et pädevad asutused on kehtestanud asjakohase kaitsekorra rikkumise teadete ja nende isikute andmete töötlemiseks, kelle kohta on esitatud rikkumise teade. Selle korraga tuleks tagada, et iga rikkumisest teataja ja iga sellise isiku isikuandmed, kelle kohta on esitatud rikkumise teade, on kaitstud menetluse kõikides etappides. Selle kohustusega ei tohiks piirata teabe avalikustamise kohustuse vajalikkust ja proportsionaalsust, kui teabe avalikustamist nõutakse liidu või siseriiklike õigusaktide alusel ning kui selle kohustuse suhtes kohaldatakse selliste õigusaktide alusel asjakohaseid kaitsemeetmeid, sealhulgas uurimise või kohtumenetluste raames või selleks, et tagada teiste vabadused, kaasa arvatud selle isiku kaitseõigus, kelle kohta on esitatud rikkumise teade.

               (8)

               On väga oluline ja vajalik, et pädeva asutuse spetsiaalsed töötajad ja pädeva asutuse personali liikmed, kes saavad juurdepääsu teabele, mille rikkumisest teataja on esitanud pädevale asutusele, täidaksid ametisaladuse hoidmise kohustust ja tagaksid konfidentsiaalsuse teabe edastamisel nii pädeva asutuse sees kui ka väljapoole pädevat asutust, sealhulgas juhul, kui pädev asutus alustab seoses rikkumise teatega uurimist või tõendite kogumist või kasutab hiljem õigus- ja haldusnormide täitmise tagamise vahendeid.

               (9)

               Liikmesriigid peaksid tagama kõikide rikkumise teadete asjakohase dokumenteerimise ning kandma hoolt selle eest, et iga teade on pädevas asutuses kättesaadav ja et vajaduse korral saaks saadud teavet kasutada õigus- ja haldusnormide täitmise tagamise vahendite kasutamise käigus tõendusmaterjalina. Samuti peaksid liikmesriigid tagama, et järgitakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 95/46/EÜ (2) ja siseriiklikke õigusakte, millega kõnealune direktiiv on üle võetud.

               (10)

               Väga oluline on kaitsta rikkumisest teataja ja selle isiku isikuandmeid, kelle kohta on esitatud rikkumise teade, et vältida ebaõiglast kohtlemist või maine kahjustamist isikuandmete avalikustamise, eelkõige asjaomast isikut paljastavate andmete avalikustamise tulemusel. Seepärast peaksid pädevad asutused kehtestama lisaks riigisisestele andmekaitsealastele õigusaktidele, millega on võetud üle direktiiv 95/46/EÜ, asjakohased andmekaitsemenetlused, millega keskendutakse rikkumistest teatajate ja nende isikute kaitsele, kelle kohta on esitatud rikkumise teade, ning mis peaksid hõlmama pädeva asutuse sisest turvalist süsteemi, millele pääsevad ligi vaid volitatud töötajad.

               (11)

               Pädeval asutusel võib olla vaja edastada rikkumise teadetega seotud isikuandmeid, et kõnealuseid teateid hinnata ning viia läbi vajalikku uurimistegevust ning kasutada õigus- ja haldusnormide täitmise tagamise vahendeid. Andmete edastamisel pädeva asutuse sees või kolmandatele isikutele peaksid pädevad asutused säilitama kooskõlas siseriikliku õigusega võimalikult suure konfidentsiaalsuse.

               (12)

               Määruse (EL) nr 596/2014 rikkumises süüdistatavat isikut, kelle kohta on esitatud rikkumise teade, tuleks kaitsta, et vältida maine kahjustamist või muid negatiivseid tagajärgi. Peale selle tuleks rikkumise teate saamisele järgneva menetluse igas etapis igati austada kõnealuse isiku kaitseõigust ja õigust õiguskaitsevahendile. Liikmesriigid peaksid tagama uurimise või hilisema kohtumenetluse raames sellise isiku kaitseõiguse, sealhulgas õiguse tutvuda toimikuga, õiguse olla ära kuulatud ja õiguse siseriiklike õigusaktide kohasele tõhusale õiguskaitsevahendile seoses tema kohta tehtud otsusega.

               (13)

               Pädevate asutuste kehtestatud korra korrapärane ja vähemalt iga kahe aasta järel toimuv läbivaatamine peaks tagama, et see kord on piisav ja nõutaval tasemel ning täidab seega oma eesmärki. Selleks on oluline, et pädevad asutused hindaksid oma kogemusi ning vahetaksid kogemusi ja häid tavasid teiste pädevate asutustega.

               (14)

               Kuna üksikasjalikud eeskirjad rikkumisest teatajate kaitse kohta muudaksid kokkusobivuse tagamise riiklike süsteemidega, sealhulgas süsteemide halduslike, menetluslike ja institutsiooniliste aspektidega, liikmesriikide jaoks keerulisemaks, peab rakendusakt olema teataval määral paindlik. Paindlikkust on võimalik saavutada kõige paremini pigem direktiivi kui määrusega. Seega tundub direktiiv olevat kõige asjakohasem vahend, et võimaldada liikmesriikidel kohandada rikkumistest teatamise kord tulemuslikult oma siseriiklike süsteemide, sealhulgas institutsioonilise raamistikuga.

               (15)

               Kuna määrust (EL) nr 596/2014 hakatakse kohaldama 3. juulil 2016, on asjakohane, et liikmesriigid võtaksid käesoleva direktiiviga seotud sätted üle ja kohaldaksid neid alates 3. juulist 2016.

               (16)

               Käesolevas direktiivis esitatud meetmed on kooskõlas Euroopa väärtpaberikomitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   I PEATÜKK

      REGULEERIMISESE JA MÕISTED

   Artikkel 1
   Reguleerimisese
   Käesolevas direktiivis sätestatakse eeskirjad, millega täpsustatakse määruse (EL) nr 596/2014 artikli 32 lõikes 1 ette nähtud korda, sealhulgas rikkumisest teatamise ja teadete järelkontrolli korda ning töölepingu alusel töötavate isikute ja isikuandmete kaitse meetmeid.
   Artikkel 2
   Mõisted
   Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:
   1)   „rikkumisest teataja”– isik, kes teatab pädevale asutusele määruse (EL) nr 596/2014 tegelikust või võimalikust rikkumisest;
   2)   „isik, kelle kohta on esitatud rikkumise teade”– isik, keda rikkumisest teataja süüdistab määruse (EL) nr 596/2014 rikkumises või kavatsuses kõnealust määrust rikkuda;
   3)   „rikkumise teade”– teade, mille rikkumisest teataja on esitanud pädevale asutusele seoses määruse (EL) nr 596/2014 tegeliku või võimaliku rikkumisega.
   II PEATÜKK

      RIKKUMISE TEADETE VASTUVÕTMISE JA JÄRELKONTROLLI KORD

   Artikkel 3
   Spetsiaalsed töötajad
   1.   Liikmesriigid tagavad, et pädevatel asutustel on töötajad, kes tegelevad rikkumise teadetega (edaspidi „spetsiaalsed töötajad”). Spetsiaalsetele töötajatele pakutakse rikkumise teadete käsitlemiseks vajalikku koolitust.
   2.   Spetsiaalsetel töötajatel on järgmised ülesanded:

               a)

               anda kõikidele huvitatud isikutele teavet rikkumisest teatamise korra kohta;

               b)

               võtta vastu rikkumise teateid ja teostada nende järelkontrolli;

               c)

               hoida kontakti rikkumisest teatajaga, kui too on oma isikuandmed avalikustanud.

         Artikkel 4
   Teave rikkumise teadete vastuvõtmise ja järelkontrolli kohta
   1.   Liikmesriigid tagavad, et pädevad astutused avaldavad oma veebisaidil hõlpsasti kindlaks tehtavas ja kättesaadavas eraldi osas lõikes 2 sätestatud teabe rikkumise teadete vastuvõtmise kohta.
   2.   Lõikes 1 nimetatud teave peab sisaldama kõike järgmist:

               a)

               sidekanalid rikkumise teadete vastuvõtmiseks ja järelkontrolli tegemiseks ning spetsiaalsete töötajatega ühenduse võtmiseks vastavalt artikli 6 lõikele 1, sealhulgas

                           1)

                           telefoninumbrid koos märkega selle kohta, kas kõne nende telefoniliinide kasutamise korral salvestatakse;

                           2)

                           spetsiaalsed e-posti ja postiaadressid, mis on turvalised ja mida kasutades on tagatud konfidentsiaalsus, kui võetakse ühendust spetsiaalsete töötajatega;

               b)

               artiklis 5 nimetatud kord, mida kohaldatakse rikkumise teadete suhtes;

               c)

               artiklis 5 nimetatud rikkumise teadete suhtes kohaldatava korra kohaselt rikkumise teadete suhtes kohaldatav konfidentsiaalsuskord;

               d)

               töölepingu alusel töötavate isikute kaitsmise kord;

               e)

               selge kinnitus selle kohta, et isikud, kes annavad pädevale asutusele määruse (EL) nr 596/2014 kohaselt teavet, ei riku teabe avaldamisele lepingu või õigus- või haldusnormidega kehtestatud piirangut ning nad ei kanna sellise avalikustamisega seoses mingit vastutust.

         3.   Pädevad asutused võivad avaldada oma veebisaidil lõikes 2 sätestatud rikkumise teadete vastuvõtmise ja järelkontrolli kohta üksikasjalikumat teavet.
   Artikkel 5
   Rikkumise teadete suhtes kohaldatav kord
   1.   Artikli 4 lõike 2 punktis b nimetatud kord, mida kohaldatakse rikkumise teadete suhtes, peab sisaldama selgelt kogu järgmist teavet:

               a)

               asjaolu, et rikkumise teateid on võimalik esitada ka anonüümselt;

               b)

               viis, kuidas pädev asutus võib nõuda rikkumisest teatajalt edastatud teabe selgitamist või rikkumisest teatajale kättesaadava lisateabe esitamist;

               c)

               rikkumisest teatajale rikkumise teate kohta antava tagasiside liik, sisu ja ajakava;

               d)

               rikkumise teadete suhtes kohaldatav konfidentsiaalsuskord, sealhulgas nende asjaolude üksikasjalik kirjeldus, mille korral võib avalikustada rikkumisest teataja konfidentsiaalseid andmeid kooskõlas määruse (EL) nr 596/2014 artiklitega 27, 28 ja 29.

         2.   Lõike 1 punktis d nimetatud üksikasjaliku kirjeldusega kantakse hoolt selle eest, et rikkumisest teataja on teadlik erandjuhtudest, mil andmete konfidentsiaalsust ei pruugita tagada, sealhulgas juhtudest, mil andmete avalikustamine on vajalik ja proportsionaalne kohustus, mille täitmist nõutakse liidu või siseriiklike õigusaktide alusel uurimise või hilisema kohtumenetluse raames või selleks, et kaitsta teiste vabadusi, sealhulgas selle isiku kaitseõigust, kelle kohta on esitatud rikkumise teade, ning et rikkumisest teataja oleks teadlik sellest, et avalikustamise korral kohaldatakse igal juhul selliste õigusaktide kohaseid asjakohaseid kaitsemeetmeid.
   Artikkel 6
   Spetsiaalsed sidekanalid
   1.   Liikmesriigid tagavad, et pädevad asutused loovad sõltumatud ja autonoomsed sidekanalid, mis on nii turvalised kui ka tagavad konfidentsiaalsuse, et võtta vastu rikkumise teateid ja teha nende järelkontrolli (edaspidi „spetsiaalsed sidekanalid”).
   2.   Spetsiaalsed sidekanalid loetakse sõltumatuks ja autonoomseks, kui nad vastavad kõikidele järgmistele kriteeriumidele:

               a)

               need on eraldatud pädeva asutuse üldistest sidekanalitest, sealhulgas neist, mille kaudu pädev asutus vahetab oma tavalise tegevuse käigus teavet asutusesiseselt ja kolmandate isikutega;

               b)

               need on kavandatud ja loodud ning neid kasutatakse viisil, millega tagatakse teabe täielikkus, usaldusväärsus ja konfidentsiaalsus ning hoitakse ära pädeva asutuse volitamata töötajate ligipääs;

               c)

               need võimaldavad säilitada püsivat teavet kooskõlas artikliga 7, et oleks võimalik teostada edasist uurimist.

         3.   Spetsiaalsed sidekanalid võimaldavad teatada tegelikest või võimalikest rikkumistest vähemalt kõikidel järgmistel viisidel:

               a)

               kirjalik rikkumise teade, mis edastatakse elektrooniliselt või paberkandjal;

               b)

               suuline rikkumise teade, mis edastatakse telefoni teel (kõne salvestatakse või mitte);

               c)

               kohtumine pädeva asutuse spetsiaalsete töötajatega.

         4.   Pädev asutus esitab rikkumisest teatajale artikli 4 lõikes 2 nimetatud teabe enne rikkumise teate saamist või hiljemalt kõnealuse teate saamise hetkel.
   5.   Pädevad asutused tagavad, et rikkumise teade, mis on saadud mõnel muul viisil kui käesolevas artiklis nimetatud spetsiaalse sisevahendi kaudu, edastatakse spetsiaalse sidevahendi kaudu viivitamata ja muutmata kujul pädeva asutuse spetsiaalsetele töötajatele.
   Artikkel 7
   Saadud teadete dokumenteerimine
   1.   Liikmesriigid tagavad, et pädevad asutused dokumenteerivad iga saadud rikkumise teate.
   2.   Pädevad asutused saadavad rikkumisest teataja märgitud posti- või elektronaadressile viivitamata kinnituse rikkumise kirjaliku teate saamise kohta, välja arvatud juhul, kui rikkumisest teataja on sõnaselgelt nõudnud vastupidist või kui pädeval asutusel on põhjust arvata, et kirjaliku teate saamise kinnitamine seaks ohtu rikkumisest teataja identiteedi kaitse.
   3.   Kui rikkumistest teatamiseks kasutatakse telefoniliini, millel tehtavad kõned salvestatakse, on pädeval asutusel õigus dokumenteerida suuline rikkumisest teatamine:

               a)

               vestluse püsiva ja kättesaadava helisalvestisena või

               b)

               vestluse täieliku ja täpse ümberkirjutusena, mille koostavad pädevate asutuste spetsiaalsed töötajad. Juhul kui rikkumisest teataja on avalikustanud oma isiku, pakub pädev asutus talle võimalust telefonivestluse ümberkirjutust kontrollida ja parandada ning ümberkirjutusele alla kirjutades sellega nõustuda.

         4.   Kui rikkumistest teatamiseks kasutatakse telefoniliini, millel tehtavaid kõnesid ei salvestata, on pädeval asutusel õigus dokumenteerida suuline rikkumisest teatamine vestluse täpse protokollina, mille koostavad pädeva astutuse spetsiaalsed töötajad. Juhul kui rikkumisest teataja on avalikustanud oma isiku, pakub pädev asutus talle võimalust protokolli kontrollida ja parandada ning protokollile alla kirjutades sellega nõustuda.
   5.   Kui isik palub kohtumist pädeva asutuse spetsiaalsete töötajatega, et teatada rikkumisest kooskõlas artikli 6 lõike 3 punktiga c, kannavad pädevad asutused hoolt selle eest, et kohtumise täielikud ja täpsed dokumendid hoitaks alles püsival ja kättesaadaval kujul. Pädeval asutusel on õigus dokumenteerida kohtumine:

               a)

               vestluse püsiva ja kättesaadava helisalvestisena või

               b)

               kohtumise täpse protokollina, mille koostavad pädeva asutuse spetsiaalsed töötajad. Juhul kui rikkumisest teataja on avalikustanud oma isiku, pakub pädev asutus talle võimalust kohtumise protokolli kontrollida ja parandada ning protokollile alla kirjutades sellega nõustuda.

         Artikkel 8
   Töölepingu alusel töötavate isikute kaitse
   1.   Liikmesriigid kehtestavad korra, millega tagatakse tõhus teabevahetus ja koostöö pädevate asutuste ja kõikide muude asjakohaste asutuste vahel, kes on kaasatud pädevale asutusele määruse (EL) nr 596/2014 rikkumisest teatanud või sellises rikkumises süüdistatavate töölepingu alusel töötavate isikute kaitsmisse kättemaksu, diskrimineerimise või muud liiki ebaõiglase kohtlemise eest, mis tuleneb määruse (EL) nr 596/2014 rikkumisest teatamisest või on seotud sellega.
   2.   Lõikes 1 sätestatud korraga tuleb tagada vähemalt järgmine:

               a)

               rikkumisest teatajatel on juurdepääs põhjalikule teabele ja nõuannetele siseriikliku õiguse kohaste õiguskaitsevahendite ja menetluste kohta, mis kaitsevad neid ebaõiglase kohtlemise eest, sealhulgas rahalise hüvitise nõudmise korra kohta;

               b)

               rikkumisest teatajatel on juurdepääs pädevate asutuste pakutavale tõhusale abile seoses kõigi asjakohaste asutustega, kes on kaasatud nende kaitsmisesse ebaõiglase kohtlemise eest, sealhulgas võimalus saada kinnitus rikkumisest teataja staatuse kohta töövaidlustes.

         Artikkel 9
   Isikuandmete kaitsmise kord
   1.   Liikmesriigid tagavad, et pädevad asutused säilitavad artiklis 7 nimetatud dokumente usaldusväärses ja turvalises süsteemis.
   2.   Juurdepääs lõikes 1 nimetatud süsteemile on piiratud, millega kantakse hoolt selle eest, et süsteemis säilitatavad andmed on kättesaadavad vaid pädeva asutuse töötajatele, kes vajavad andmetele juurdepääsu oma ametikohustuste täitmiseks.
   Artikkel 10
   Andmete edastamine pädeva asutuse sees ja väljapoole pädevat asutust
   1.   Liikmesriigid tagavad, et pädevad asutused on kehtestanud asjakohase korra rikkumisest teataja ja selle isiku andmete edastamiseks, kelle kohta on esitatud rikkumise teade, pädeva asutuse sees ja väljapoole pädevat asutust.
   2.   Liikmesriigid tagavad, et rikkumise teatega seotud andmete edastamisel pädeva asutuse sees või väljapoole pädevat asutust ei paljastata ei otseselt ega kaudselt rikkumisest teatajat ega seda isikut, kelle kohta on esitatud rikkumise teade, ega ühtki teist viidet asjaoludele, mis võimaldaksid kõnealuseid isikuid kindlaks teha, välja arvatud juhul, kui selline edastamine on kooskõlas artikli 5 lõike 1 punktis d osutatud konfidentsiaalsuskorraga.
   Artikkel 11
   Kord nende isikute kaitsmiseks, kelle kohta on esitatud rikkumise teade
   1.   Kui isikud, kelle kohta on esitatud rikkumise teade, ei ole avalikkusele teada, tagab asjaomane liikmesriik nende identiteedi kaitse vähemalt samal viisil kui isikute puhul, kes on pädeva asutuse uurimise all.
   2.   Artiklis 9 sätestatud korda kohaldatakse ka nende isikute identiteedi kaitseks, kelle kohta on esitatud rikkumise teade.
   Artikkel 12
   Pädeva asutuse teostatav korra läbivaatamine
   Liikmesriigid tagavad, et nende pädevad asutused vaatavad rikkumise teadete saamise ja järelkontrolli korra korrapäraselt ja vähemalt iga kahe aasta järel läbi. Sellisel läbivaatamisel võtavad pädevad asutused arvesse enda ja teiste pädevate asutuste kogemusi ning kohandavad oma korda vastavalt ning kooskõlas turu ja tehnoloogia arenguga.
   III PEATÜKK

      LÕPPSÄTTED

   Artikkel 13
   Ülevõtmine
   Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad hiljemalt 3. juuliks 2016 käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid. Nad edastavad nende normide teksti viivitamata komisjonile.
   Nad kohaldavad neid norme alates 3. juulist 2016.
   Kui liikmesriigid kõnealused normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   Artikkel 14
   Jõustumine
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 15
   Adressaadid
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 17. detsember 2015

            Komisjoni nimel

            president

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  ELT L 173, 12.6.2014, lk 1.

      (2)  EÜT L 281, 23.11.1995, lk 31.


title: Komisjoni rakendusdirektiiv 2014/37/EL, 27. veebruar 2014 , millega muudetakse nõukogu direktiivi 91/671/EMÜ turvavööde ja lapse turvasüsteemide kohustusliku kasutamise kohta sõidukites

text:
               28.2.2014

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 59/32

      KOMISJONI RAKENDUSDIREKTIIV 2014/37/EL,
   27. veebruar 2014,
   millega muudetakse nõukogu direktiivi 91/671/EMÜ turvavööde ja lapse turvasüsteemide kohustusliku kasutamise kohta sõidukites
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse nõukogu direktiivi 91/671/EMÜ turvavööde ja lapse turvasüsteemide kohustusliku kasutamise kohta sõidukites, (1) eriti selle artiklit 7a,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Kooskõlas nõukogu otsusega 97/836/EÜ (2) ühines Euroopa Ühendus 24. märtsil 1998. aastal ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni (edaspidi „UNECE”) kokkuleppega, milles käsitletakse ratassõidukile ning sellele paigaldatavatele ja/või sellel kasutatavatele seadmetele ja osadele ühtsete tehnonõuete kehtestamist ja nende nõuete alusel väljastatud tunnistuste vastastikust tunnustamist (edaspidi „1958. aasta muudetud kokkulepe”).

               (2)

               Otsuse 97/836/EÜ 2. liite punkti 1 kohaselt muutuvad UNECE eeskirja tehnonõuded 1958. aasta muudetud kokkulepe raames asjakohaste liidu üksikdirektiivide tehniliste lisade alternatiivideks juhul, kui tehniliste lisade reguleerimisalad on samad kui tehnonõuete omad ja kui UNECE eeskirjade osas on välja antud liidu üksikdirektiive. Kehtima jäävad siiski direktiivide täiendavad sätted, näiteks need, milles käsitletakse paigaldusnõudeid või tüübikinnitusmenetlust.

               (3)

               UNECE egiidi all koostati ja võeti vastu uus eeskiri, mis käsitleb mootorsõidukites kasutatavate lapse tõhustatud turvasüsteemide heakskiitmise suhtes kohaldatavaid ühtlustatud sätteid (edaspidi „eeskiri nr 129”).

               (4)

               Eeskiri nr 129 jõustus 9. juulil 2013. aastal 1958. aasta muudetud kokkuleppe lisana.

               (5)

               Eeskirja nr 129 standardnõuded on tõhustatud alternatiiv mootorsõidukis kasutatava lapse turvaseadme (lapse turvasüsteemi) (3) tüübikinnituse ühtseid sätteid käsitleva eeskirja nr 44 kohastele nõuetele ja neis on arvesse võetud tehnika arengut paljudes lapse turvasüsteeme hõlmavates valdkondades, nagu külgkokkupõrkeid käsitlevad katsed, alla 15 kuu vanuste laste asetamine seljaga sõidu suunas, ühilduvus eri sõidukitega, mannekeenid ja katsestendid ning eri suurusega lastele kohandatavus.

               (6)

               Kuna direktiivis 91/671/EMÜ on sätestatud mootorsõidukites kasutatavate lapse turvasüsteemide heakskiitmise ja kohustusliku kasutamise nõuded ELis, tuleks seda muuta, et lisada sellesse eeskirja nr 129 tehnonõuete kohaselt heakskiidetud lapse turvasüsteemide kasutamine.

               (7)

               Käesoleva direktiiviga ette nähtud meetmed on kooskõlas direktiivi 91/671/EMÜ artikli 7b kohaselt asutatud komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 91/671/EMÜ artiklit 2 muudetakse järgmiselt:

               (1)

               lõike 1 punkti a alapunkt i asendatakse järgmisega:

                           „i)

                           liikmesriigid nõuavad, et kõik kasutusel olevates M1-, N1-, N2- ja N3-kategooria sõidukites viibijad kasutavad ettenähtud turvasüsteeme.
                           Lapsed pikkusega kuni 150 cm, kes viibivad turvasüsteemidega varustatud M1-, N1-, N2- ja N3-kategooria sõidukites, kinnitatakse artikli 1 lõike 4 punktides a ja b ettenähtud integreeritud või mitteintegreeritud lapse turvasüsteemiga, mis vastab lapse füüsilistele omadustele kooskõlas:

                                       —

                                       artikli 1 lõikes 3 sätestatud lapse turvasüsteemide liigitusega, mis on heaks kiidetud kooskõlas käesoleva lõike punkti c alapunktiga i;

                                       —

                                       käesoleva lõike punkti c alapunkti ii kohaselt heakskiidetud lapse turvasüsteemide suurusklassi ja reisija suurima massiga, mille jaoks lapse turvasüsteem on tootja poolt ette nähtud.

                                 M1-, N1-, N2- ja N3-kategooria sõidukites, mis ei ole varustatud turvasüsteemidega:

                                       —

                                       ei tohi transportida alla kolme aasta vanuseid lapsi,

                                       —

                                       istuvad kolme aasta vanused ja vanemad lapsed pikkusega kuni 150 cm muudel istmetel kui esiistmel, ilma et see piiraks punkti ii kohaldamist;”

               (2)

               lõike 1 punkt c asendatakse järgmisega:

                           „c)

                           kasutuselolevad lapse turvasüsteemid peavad olema kinnitatud:

                                       i)

                                       UNECE eeskirjaga nr 44/03 või direktiiviga 77/541/EMÜ või

                                       ii)

                                       UNECE eeskirjaga nr 129

                                 või kõnealuse eeskirja või direktiivi hilisemate muudatustega ettenähtud standardite kohaselt.
                           Lapse turvasüsteem tuleb paigaldada kooskõlas turvasüsteemi tootja esitatud paigaldusteabega (nt kasutusjuhend, brošüür või elektrooniline väljaanne), milles on osutatud, kuidas ja millistes sõidukitüüpides võib turvasüsteemi ohutult kasutada.”

         Artikkel 2
   1.   Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt kuue kuu jooksul käesoleva direktiivi jõustumise kuupäevast. Nad edastavad kõnealuste normide teksti viivitamata komisjonile.
   Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetavate põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 27. veebruar 2014

            Komisjoni nimel presidendi eest

            asepresident

         Siim KALLAS

      (1)  EÜT L 373, 31.12.1991, lk 26.

      (2)  Nõukogu otsus 97/836/EÜ, 27. november 1997, Euroopa Ühenduse ühinemise kohta ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni kokkuleppega, milles käsitletakse ratassõidukile ning sellele paigaldatavatele ja/või sellel kasutatavatele seadmetele ja osadele ühtsete tehnonõuete kehtestamist ja nende nõuete alusel väljastatud tunnistuste vastastikust tunnustamist (EÜT L 346, 17.12.1997, lk 78).

      (3)  ELT L 306, 23.11.2007, lk 1.


title: Komisjoni rakendusdirektiiv 2014/111/EL, 17. detsember 2014 , millega muudetakse direktiivi 2009/15/EÜ seoses Rahvusvahelises Mereorganisatsioonis (IMO) teatavate koodeksite vastuvõtmisega ning teatavatesse konventsioonidesse ja protokollidesse sellega seotud muudatuste tegemisega  EMPs kohaldatav tekst

text:
               20.12.2014

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 366/83

         KOMISJONI RAKENDUSDIREKTIIV 2014/111/EL,
   17. detsember 2014,
   millega muudetakse direktiivi 2009/15/EÜ seoses Rahvusvahelises Mereorganisatsioonis (IMO) teatavate koodeksite vastuvõtmisega ning teatavatesse konventsioonidesse ja protokollidesse sellega seotud muudatuste tegemisega
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiivi 2009/15/EÜ laevade kontrollimise ja ülevaatusega tegelevate organisatsioonide ja veeteede ametite vastavat tegevust käsitlevate ühiste eeskirjade ja standardite kohta, (1) eelkõige selle artikli 7 lõike 2 teist lauset,
   toimides vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 2099/2002, millega asutatakse laevade põhjustatud merereostuse vältimise ja meresõiduohutuse komitee (COSS), (2) artiklis 5 sätestatud vastavuskontrollimenetlusele,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Määruse (EÜ) nr 2099/2002 artikli 5 lõikes 1 on sätestatud, et liikmesriigid ja komisjon teevad koostööd, et vajaduse korral kindlaks määrata ühine seisukoht või lähenemisviis rahvusvahelistel foorumitel vähendamaks vastuolude tekkimise ohtu liidu meretranspordialaste õigusaktide ja rahvusvahelise õiguse aktide vahel.

               (2)

               Direktiiv 2009/15/EÜ moodustab koos Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 391/2009 (3) ühe sidusa õigusakti, millega tunnustatud organisatsioonide tegevust reguleeritakse ühtselt samade põhimõtete ja mõistete alusel. Direktiivi 2009/15/EÜ artikli 3 lõikes 2 on sätestatud, et kui liikmesriik otsustab oma lipu all sõitvate laevade puhul volitada organisatsioone tegema riiklike tunnistustega seotud kontrollimisi ja ülevaatusi, annab ta need ülesanded üksnes tunnustatud organisatsioonile, mis vastavalt kõnealuse direktiivi artikli 2 punktile g on määruse (EÜ) nr 391/2009 kohaselt tunnustatud organisatsioon. Seepärast mõjutab eeskirjade kogum, mille alusel asjaomaseid organisatsioone tunnustatakse, mõlemat õigusakti.

               (3)

               Direktiivi 2009/15/EÜ artikli 2 punkti d määratluse kohaselt on „rahvusvahelised konventsioonid”1. novembri 1974. aasta rahvusvaheline konventsioon inimelude ohutusest merel (SOLAS 74), v.a selle lisa XI-2 peatükk, 5. aprilli 1966. aasta rahvusvaheline laadungimärgi konventsioon ja 2. novembri 1973. aasta rahvusvaheline konventsioon laevade põhjustatava merereostuse vältimise kohta (MARPOL) ning nende ajakohastatud protokollid ja muudatused ning asjakohased, kõikides liikmesriikides kohustuslikud ajakohastatud eeskirjad.

               (4)

               IMO assamblee võttis oma 28. istungjärgul 4. detsembri 2013. aasta resolutsiooniga A.1070(28) vastu IMO õigusaktide rakendamise koodeksi (III koodeks) ning 4. detsembri 2013. aasta resolutsiooniga A.1083(28) laadungimärgi konventsiooni muudatused, et muuta III koodeks koos lipuriikide auditeerimissüsteemiga kohustuslikuks.

               (5)

               IMO merekeskkonna kaitse komitee (MEPC) võttis oma 66. istungjärgul 4. aprilli 2014. aasta resolutsiooniga MEPC.246(66) vastu MARPOLi konventsiooni 1978. aasta protokolli muudatused ja 4. aprilli 2014. aasta resolutsiooniga MEPC.247(66) MARPOLI konventsiooni (muudetud 1978. aasta protokolliga) 1997. aasta protokolli muudatused, et muuta III koodeks koos lipuriigi auditeerimissüsteemiga kohustuslikuks.

               (6)

               IMO meresõiduohutuse komitee (MSC) võttis oma 93. istungjärgul 22. mai 2014. aasta resolutsiooniga MSC.366(93) vastu SOLASi konventsiooni muudatused ja 22. mai 2014. aasta resolutsiooniga MSC.375(93) laadungimärgi konventsiooni 1988. aasta protokolli muudatused, et muuta III koodeks koos lipuriigi auditeerimissüsteemiga kohustuslikuks.

               (7)

               MEPC ja MSC võtsid vastavalt oma 65. ja 92. istungjärgul vastu IMO tunnustatud organisatsioonide koodeksi, mis on sätestatud 21. juuni 2013. aasta resolutsioonis MSC.349(92).

               (8)

               MEPC võttis oma 65. istungjärgul 17. mai 2013. aasta resolutsiooniga MEPC.238(65) vastu MARPOLi konventsiooni 1978. aasta protokolli muudatused, et muuta tunnustatud organisatsioonide koodeks kohustuslikuks.

               (9)

               MSC võttis oma 92. istungjärgul 21. juuni 2013. aasta resolutsioonidega MSC.350(92) ja MSC.356(92) vastu SOLASi konventsiooni ja laadungimärgi konventsiooni 1988. aasta protokolli muudatused, et muuta tunnustatud organisatsioonide koodeks kohustuslikuks.

               (10)

               Seepärast peaksid III koodeks ja tunnustatud organisatsioonide koodeks jõustuma ajavahemikus 1. jaanuar 2015 kuni 1. jaanuar 2018 kooskõlas iga asjaomase IMO konventsiooni suhtes kohaldatavate vastuvõtmise, ratifitseerimise ja jõustamise eeskirjadega.

               (11)

               13. mail 2013 võttis nõukogu vastu otsuse 2013/268/EL Euroopa Liidu nimel Rahvusvahelises Mereorganisatsioonis (IMO) võetava seisukoha kohta seoses teatavate koodeksite vastuvõtmisega ning teatavatesse konventsioonidesse ja protokollidesse sellega seotud muudatuste tegemisega (4). Kõnealuse otsuse artikli 5 kohaselt volitas nõukogu liikmesriike andma oma nõusoleku olla seotud liidu huvides ning tingimusel, et esitatakse kõnealuse otsuse lisas esitatud avaldus, käesoleva direktiivi põhjendustes 4–9 osutatud muudatustega.

               (12)

               Nõukogu otsusele 2013/268/EL lisatud avalduses märgitakse, et liikmesriik leiab, et III koodeks ja tunnustatud organisatsioonide koodeks sisaldab miinimumnõudeid, mida riik võib täiendada ja parandada, nagu on asjakohane meresõiduohutuse suurendamiseks ja keskkonna kaitseks.

               (13)

               Samuti märgitakse avalduses, et mitte midagi III koodeksis ega tunnustatud organisatsioonide koodeksis ei tohi tõlgendada nii, et see piiraks või takistaks liikmesriiki täitmast Euroopa Liidu õigusest tulenevaid kohustusi seoses „riikliku tunnistuse” ja „klassiühingu tunnistuse” määratlusega, tunnustatud organisatsioonide suhtes kehtestatud kohustuste ja nõuete ulatusega ning Euroopa Komisjoni ülesannetega seoses tunnustamise, hindamise ja vajaduse korral parandusmeetmete võtmisega või sanktsioonidega tunnustatud organisatsioonide suhtes. Samas avalduses on märgitud, et IMO auditi korral märgib liikmesriik, et kontrollitakse üksnes nende asjakohaste rahvusvaheliste konventsioonide sätete järgimist, millega liikmesriik on nõustunud, sealhulgas kõnealuse avaldusega seotud küsimustes.

               (14)

               Liidu õiguskord, direktiiv 2009/15/EÜ ja määrus (EÜ) nr 391/2009 sisaldavad viiteid põhjenduses 3 kirjeldatud „rahvusvahelistele konventsioonidele”. Sellega seoses võetakse IMO konventsioonide muudatused automaatselt üle liidu õigusesse samal ajal, kui need jõustuvad rahvusvahelisel tasandil. Samuti võetakse üle selliste muudatustega seotud kohustuslikud koodeksid, nagu III koodeks ja tunnustatud organisatsioonide koodeks, mis on osa direktiivi 2009/15/EÜ kohaldamiseks vajalikest IMO vahenditest.

               (15)

               Rahvusvaheliste konventsioonide muudatused võib liidu merendusalaste õigusaktide reguleerimisalast välja jätta kooskõlas vastavuskontrollimenetlusega, kui need vastavad vähemalt ühele kahest määruse (EÜ) nr 2099/2002 artikli 5 lõikes 2 sätestatud tingimusele.

               (16)

               Komisjon hindas IMO konventsioonide muudatusi kooskõlas määruse (EÜ) nr 2099/2002 artikliga 5 ja tegi kindlaks, et esineb mitu lahknevust ühelt poolt III koodeksi ja tunnustatud organisatsioonide koodeksi ning teiselt poolt direktiivi 2009/15/EÜ ja määruse (EÜ) nr 391/2009 vahel.

               (17)

               Esiteks, III koodeksi 2. osa punktis 16.1 on sätestatud loetelu minimaalsetest vahenditest ja menetlustest, mille lipuriigid peavad kehtestama, sealhulgas haldusjuhendid, milles muu hulgas käsitletakse laeva klassiühingu tunnistusi, mida lipuriik nõuab, et tõendada vastavust sellise rahvusvahelise konventsiooni ehitus-, mehaanika-, elektri- ja/või muudele nõuetele, mille osaline lipuriik on, või vastavust lipuriigi siseriiklikele sätetele. Nagu on kirjeldatud põhjenduses 21, tehakse liidu õiguses siiski vahet riiklikul tunnistusel ja klassiühingu tunnistusel. Viimased on eraõiguslikku laadi dokumendid ning need ei ole ei lipuriigi õigusaktid ega välja antud ühegi lipuriigi nimel. Kõnealune III koodeksi säte osutab tegelikult SOLASi konventsiooni II-1 peatüki A-1 osa eeskirjale 3-1, millega nähakse ette, et laevad projekteeritakse, ehitatakse ja neid hooldatakse kooskõlas ametiasutuse poolt eeskirja XI-1/1 kohaselt tunnustatud klassiühingu struktuuri-, mehhaanika- ja elektrialaste nõuetega. 1. SOLASi konventsioonis on selgelt määratletud laev või selle õiguslik esindamine laeva lipuriigi kui kõnealuse nõude objekti suhtes. Lisaks sellele väljastab klassiühingu ülesannetes tegutsev tunnustatud organisatsioon laevale klassiühingu tunnistuse vastavalt oma eeskirjadele, korrale, tingimustele ja lepingulistele erakokkulepetele, milles lipuriik ei ole osaline. Seetõttu on kõnealune III koodeksi säte vastuolus klassiühinguid ja riiklikke tunnistusi käsitlevate ELi kehtivate õigusaktide sätetega.

               (18)

               Teiseks, III koodeksi 2. osa punkti 18.1 kohaselt peab lipuriik tegema kindlaks, kas tunnustatud organisatsioonil on talle usaldatud ülesannete täitmiseks piisav tehniline, juhtimisalane ja teadussuutlikkus „üksnes selliste laevade puhul, millel on õigus sõita tema lipu all”. Seevastu liidu õiguses käsitletakse seda aspekti kui tunnustuse saamise tingimust, nagu on sätestatud määruse (EÜ) nr 391/2009 I lisa punkti A alapunktis 3, võttes arvesse kogu asjaomase organisatsiooni klassi kuuluvat laevastikku ja tegemata vahet lipuriigi põhjal. Kui eespool nimetatud III koodeksi sätted võetaks üle liidu õigusesse, saaks määruse (EÜ) nr 391/2009 I lisa punkti A alapunkti 3 kohaldada tunnustatud organisatsiooni tegevuse suhtes üksnes liikmesriigi lipu all sõitvate laevadega seoses, mis on vastuolus kehtivate nõuetega.

               (19)

               Kolmandaks, III koodeksi 2. osa punkti 19 kohaselt ei või lipuriik volitada oma tunnustatud organisatsioone kohaldama muudele kui kõnealuse liikmesriigi lipu all sõita võivatele laevadele nõudeid, mis on muu hulgas seotud laevade klassifitseerimise eeskirjade, nõuete või korraga. Direktiivi 2009/15/EÜ kohaselt võivad liikmesriigid volitada organisatsiooni andma enda nimel vastavale laevastikule riiklikke tunnistusi üksnes juhul, kui kõnealune organisatsioon on tunnustatud ja seda kontrollitakse sel eesmärgil kooskõlas määrusega (EÜ) nr 391/2009. Selles raamistikus peab seega tunnustatud organisatsioonide tegevus vastama teatavatele nõuetele kõigi nende poolt klassifitseeritud laevade puhul, sõltumata lipuriigist. See on seotud enamike määruse (EÜ) nr 391/2009 I lisa kriteeriumidega, samuti muude kohustustega, eelkõige kõnealuse määruse artikli 10 lõikega 4. Kui eespool nimetatud III koodeksi sätted võetaks üle liidu õigusesse, piiraks see määruses (EÜ) nr 391/2009 sätestatud tunnustamisnõuete kohaldamist tunnustatud organisatsiooni tegevuse suhtes üksnes liikmesriigi lipu all sõitvate laevadega, ka juhul, kui need kehtiksid eeskirjade, nõuete ja menetlustena.

               (20)

               Neljandaks, tunnustatud organisatsioonide koodeksi 2. osa punkti 1.1 kohaselt on „tunnustatud organisatsioon” lipuriigi poolt hinnatud organisatsioon, mille puhul on leitud, et see on kooskõlas tunnustatud organisatsioonide koodeksi 2. osaga. Seevastu direktiivi 2009/15/EÜ artikli 2 punktis g on sätestatud, et tunnustatud organisatsioon on „määruse (EÜ) nr 391/2009 kohaselt tunnustatud organisatsioon”. Komisjoni hindamise põhjal, millele on osutatud põhjendustes 21–23, selgub, et mitmed tunnustatud organisatsioonide koodeksi 2. osa sätted ei ole kooskõlas määrusega (EÜ) nr 391/2009. Seetõttu ei täidaks tunnustatud organisatsioonide koodeksis määratletud tunnustatud organisatsioon kõiki määruse (EÜ) nr 391/2009 nõudeid ning ei vastaks seega tunnustatud organisatsiooni mõiste määratlusele liidu õiguses.

               (21)

               Viiendaks, tunnustatud organisatsioonide koodeksi 2. osa punktis 1.3 on „riiklik sertifitseerimine ja riiklikud teenused” määratletud ühtse kategooriana toimingutest, mida tunnustatud organisatsioonil on õigus teostada lipuriigi nimel, kaasa arvatud riiklike ja klassifitseerimisnõudeid puudutavate tunnistuste väljastamine. Seevastu direktiivi 2009/15/EÜ artikli 2 punktis i ja k sätestatud määratlustes tehakse kindlalt vahet „seadusjärgsel tunnistusel” [Termin on muutunud. Uus termin „riiklik tunnistus”], mis antakse välja lipuriigi poolt või selle nimel vastavalt rahvusvahelistele konventsioonidele, ning „klassifikatsioonitunnistusel” [Termin on muutunud. Uus termin „klassiühingu tunnistus”], mis on klassiühinguna tegutseva tunnustatud organisatsiooni väljastatud dokument, mis tõendab, et tema kehtestatud ja avalikustatud eeskirjade ja menetluste kohaselt on laev sobiv teatavaks otstarbeks või kasutuseks. Sellest järeldub, et liidu õiguse alusel on riiklik tunnistus ja klassiühingu tunnistus kaks laadilt erinevat tunnistust. Nimelt on riiklik tunnistus avalik-õiguslikku laadi, klassiühingu tunnistus aga eraõiguslikku laadi, mille annab välja klassiühing vastavalt oma eeskirjadele, menetlustele ja tingimustele. Sellest järeldub, et tunnustatud organisatsiooni poolt laevale väljastatud klassiühingu tunnistus laeva klassifitseerimiseeskirjadele ja -menetlustele vastavuse tõendamiseks, kaasa arvatud juhul, kui lipuriik on dokumendi SOLASi konventsiooni II-I peatüki A-1 osa eeskirjale 3-1 vastavuse tõendina kinnitanud, on rangelt eraõiguslik dokument, mis ei ole ei lipuriigi ega lipuriigi nimel väljastatud dokument. Tunnustatud organisatsioonide koodeksis on aga „riikliku sertifitseerimise ja riiklike teenuste” puhul süstemaatiliselt viidatud kui tunnustatud organisatsiooni poolt „lipuriigi nimel” teostatud toimingutele, mis on vastuolus liidu õigusaktides kehtestatud õigusliku erinevusega. Vaatamata sellele vastuolule, kaasneks kõnealuse tunnustatud organisatsioonide koodeksi sätte liidu õiguskorras normina heakskiitmise korral ka ilmne oht, et määruses (EÜ) nr 391/2009 sätestatud tunnustamisnõudeid, mida kohaldatakse organisatsiooni kogu tegevuse suhtes sõltumata lipuriigist, ei oleks enam ELis võimalik täita. Kuna kaks õigusakti on omavahel seotud põhjenduses 2 selgitatud viisil, valitseb selline oht ka seoses direktiiviga 2009/15/EÜ.

               (22)

               Kuuendaks, tunnustatud organisatsioonide koodeksi 2. osa punktis 3.9.3.1 on lipuriiki puudutava riikliku sertifitseerimise ja riiklike teenustega seotud protsesside ühtlustamiseks ette nähtud, et tunnustatud organisatsioonid teevad vajaduse korral omavahel koostööd lipuriigi kehtestatud raamistikus. Sama koodeksi 2. osa punktis 3.9.3.2. on mainitud „lipuriigi või lipuriikide rühma” raamistikku tunnustatud organisatsioonide vahelise koostöö reguleerimiseks tehnilistes ja ohutusalastes aspektides „laevade riikliku sertifitseerimise ja riiklike teenuste osutamisega […] nimetatud lipuriigi/lipuriikide nimel”. Liidu õiguses on tunnustatud organisatsioonide koostöö reguleeritud määruse (EÜ) nr 391/2009 artikli 10 lõikega 1, mille kohaselt peavad tunnustatud organisatsioonid omavahel konsulteerima, et säilitada oma eeskirjade, menetluste ja nende rakendamise samaväärsus ning ühtlustatus, ning selles on sätestatud, et asjakohastel juhtudel lepivad nad kokku tehnilised ja menetlustingimused, mille alusel tunnustada vastastikku materjalidele, varustusele ja komponentidele klassiühingu väljastatud tunnistusi. Need kaks artikli 10 lõike 1 kohast koostööprotsessi on seotud tunnustatud organisatsioonide eraõigusliku tegevusega klassiühingutena ja seega kohaldatakse neid tegemata vahet lipuriigi põhjal. Kui tunnustatud koodeksiga ette nähtud koostöömehhanismid võetaks üle liidu õigusesse, piiraks see määruse (EÜ) nr 391/2009 kohase koostööraamistiku reguleerimisala tunnustatud organisatsiooni sellise tegevusega, mis on seotud üksnes liikmesriigi lipu all sõitvate laevadega ning see oleks vastuolus kehtivate nõuetega.

               (23)

               Seitsmendaks on tunnustatud organisatsioonide koodeksi 2. osa punkt 3.9.3.3 identne III koodeksi 2. osa punktiga 19; seepärast on põhjenduses 19 esitatud kaalutlused sama olulised ka kõnealuse tunnustatud organisatsioonide koodeksi sätte puhul.

               (24)

               Mitte miski III koodeksi eelnõus ega tunnustatud organisatsioonide koodeksi eelnõus ei peaks piirama liidu võimet kehtestada aluslepingute ja rahvusvaheliste õigusaktide kohaselt asjakohaseid tingimusi nende organisatsioonide tunnustamiseks, kes soovivad, et liikmesriigid tunnustaksid neid, nii et nad saaksid teha liikmesriikide nimel laevade ülevaatust ja sertifitseerimist, pidades silmas liidu eesmärkide saavutamist ning eelkõige meresõiduohutuse suurendamist ja keskkonnakaitse tõhustamist.

               (25)

               Materjalidele, varustusele ja komponentidele klassiühingu poolt antavate tunnistuste vastastikuse tunnustamise süsteem, mis on sätestatud määruse (EÜ) nr 391/2009 artikli 10 lõikes 1, on jõustatav vaid Euroopa Liidus seoses laevadega, mis sõidavad liikmesriigi lipu all. Välisriikide laevade puhul on otsustamine selliste tunnistuste tunnustamise üle asjaomase kolmanda lipuriigi ainupädevuses, võttes aluseks eelkõige ÜRO mereõiguse konventsiooni.

               (26)

               Komisjon tegi hindamise tulemusena kindlaks, et III koodeksi ja tunnustatud organisatsioonide koodeksi sätted, millele on osutatud eelmistes põhjendustes, on vastuolus direktiiviga 2009/15/EÜ või määrusega (EÜ) nr 391/2009 ja sellest tulenevalt direktiiviga 2009/15/EÜ kahe õigusakti vahelise seose tõttu, mida on kirjeldatud põhjenduses 2, ja need tuleks kõnealuse direktiivi reguleerimisalast välja jätta. Seepärast tuleks direktiivi 2009/15/EÜ artikli 2 punkti d vastavalt muuta.

               (27)

               Kuna tunnustatud organisatsioonide koodeks jõustub 1. jaanuaril 2015 peaks käesolev direktiiv jõustuma võimalikult kiiresti pärast selle avaldamise kuupäeva.

               (28)

               Laevade põhjustatud merereostuse vältimise ja meresõiduohutuse komitee ei ole esitanud arvamust käesolevas direktiivis sätestatud meetmete kohta. Peeti vajalikuks rakendusakti olemasolu ning esimees esitas apellatsioonikomiteele täiendavaks aruteluks rakendusakti eelnõu. Käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas apellatsioonikomitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 2009/15/EÜ artikli 2 punkt d asendatakse järgmisega:

      „d)   „rahvusvahelised konventsioonid”— 1. novembri 1974. aasta rahvusvaheline konventsioon inimelude ohutusest merel (SOLAS 74), v.a selle lisa XI-2 peatükk, 5. aprilli 1966. aasta rahvusvaheline laadungimärgi konventsioon ja 2. novembri 1973. aasta rahvusvaheline konventsioon laevade põhjustatava merereostuse vältimise kohta (MARPOL) ning nende ajakohastatud protokollid ja muudatused ning asjakohased, kõikides liikmesriikides kohustuslikud ajakohastatud koodeksid, v.a Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni (IMO) õigusaktide rakendamise koodeksi 2. osa punktid 16.1, 18.1 ja 19 ning IMO tunnustatud organisatsioonide koodeksi 2. osa punktid 1.1, 1.3, 3.9.3.1, 3.9.3.2 ja 3.9.3.3.”

   Artikkel 2
   1.   Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 31. detsembriks 2015. Nad edastavad kõnealuste normide teksti viivitamata komisjonile.
   Liikmesriigid kohaldavad neid norme alates 1. jaanuarist 2016.
   Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetavate põhiliste õigus- ja haldusnormide teksti.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 17. detsember 2014

            Komisjoni nimel

            president

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  ELT L 131, 28.5.2009, lk 47.

      (2)  EÜT L 324, 29.11.2002, lk 1.

      (3)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 391/2009, 23. aprill 2009, laevade kontrollimise ja ülevaatusega tegelevate organisatsioonide ühiste eeskirjade ja standardite kohta (ELT L 131, 28.5.2009, lk 11).

      (4)  ELT L 155, 7.6.2013, lk 3.