title: Nõukogu direktiiv (EL) 2019/997, 18. juuni 2019, millega kehtestatakse ELi tagasipöördumistunnistus ja tunnistatakse kehtetuks otsus 96/409/ÜVJP

text:
                  20.6.2019

                  ET

                  Euroopa Liidu Teataja

                  L 163/1

         NÕUKOGU DIREKTIIV (EL) 2019/997,
         18. juuni 2019,
         millega kehtestatakse ELi tagasipöördumistunnistus ja tunnistatakse kehtetuks otsus 96/409/ÜVJP
         EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
         võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 23 teist lõiku,
         võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
         võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust (1),
         toimides seadusandliku erimenetluse kohaselt
         ning arvestades järgmist:

                     (1)

                     Liidu kodakondsus on liikmesriikide kodanike põhistaatus. Sellega antakse igale liidu kodanikule õigus saada kolmanda riigi territooriumil, kus nende kodakondsusjärgne liikmesriik ei ole esindatud, kaitset teise liikmesriigi diplomaatilistelt ja konsulaarasutustelt samadel tingimustel kui selle teise liikmesriigi kodanikud. See õigus jõustus nõukogu direktiiviga (EL) 2015/637, (2) millega kehtestatakse liidu esindamata kodanike konsulaarkaitse hõlbustamiseks vajalikud koostöö- ja koordineerimismeetmed.

                     (2)

                     Direktiivis (EL) 2015/637 nimetatakse tagasipöördumistunnistust teatavat liiki konsulaarabiks, mida liikmesriikide saatkonnad ja konsulaadid peavad liidu esindamata kodanikele andma. Tagasipöördumistunnistus on üheksainsaks reisiks välja antav dokument, mis võimaldab selle omanikul sõita tagasi koju või erandkorras muusse sihtkohta, kui tal ei ole võimalik kasutada oma tavapäraseid reisidokumente, näiteks põhjusel, et need on varastatud või kadunud. Muu sihtkoht võib näiteks olla naaberriik või samuti lähedalasuv riik, kus esindamata kodaniku kodakondsusjärgsel liikmesriigil on saatkond või konsulaat.

                     (3)

                     Nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate otsusega 96/409/ÜVJP (3) kehtestati ühtne tagasipöördumistunnistus, mille liikmesriigid annavad liidu kodanikele paikades, kus nende kodanike kodakondsusjärgsel liikmesriigil ei ole alalist diplomaatilist või konsulaaresindust. Nüüd on vaja ajakohastada selle otsuse sätteid ning kehtestada ELi tagasipöördumistunnistuse jaoks ajakohastatud ja turvalisem vorming. Tagada tuleks ELi tagasipöördumistunnistuse väljaandmise eritingimuste ja menetluse ning direktiivis (EL) 2015/637 sätestatud konsulaarkaitse üldnormide kooskõla, kuna nimetatud direktiivi koos selle artiklis 14 ette nähtud finantsmenetlusega kohaldatakse esindamata kodanikele ELi tagasipöördumistunnistuse väljaandmise suhtes. Käesoleva direktiiviga tuleks ette näha täiendavad normid, mida vajaduse korral kohaldatakse koos direktiivis (EL) 2015/637 sätestatud normidega.

                     (4)

                     ELi tagasipöördumistunnistus tuleks taotluse korral anda igale kolmandas riigis olevale esindamata kodanikule, kelle pass või reisidokument on kadunud, varastatud või hävinud või kellel ei ole seda muul viisil võimalik mõistliku aja jooksul saada, näiteks reisi ajal sündinud vastsündinule või isikule, kelle dokumendid on aegunud ja kodakondsusjärgne liikmesriik ei saa neid kergesti asendada. ELi tagasipöördumistunnistus tuleks väljastada pärast seda, kui esindamata kodanikku abistav liikmesriik on saanud selle kodaniku kodakondsusjärgselt liikmesriigilt kinnituse tema kodakondsuse ja isikusamasuse kohta.

                     (5)

                     Kuna passi või reisidokumendi kaotus võib esindamata kodanikele kolmandates riikides põhjustada suuri probleeme, on vaja kehtestada lihtsustatud koostöö- ja koordineerimismenetlus abistava liikmesriigi ja esindamata kodaniku kodakondsusjärgse liikmesriigi vahel. Liikmesriigid peaksid tagama, et konsultatsioonid viiakse läbi nii kiiresti kui võimalik, tavaliselt paari tööpäeva jooksul. Samal ajal on erandjuhtudel vaja säilitada piisav paindlikkus. Abistaval liikmesriigil peaks olema lubatud anda ELi tagasipöördumistunnistus välja ilma kodakondsusjärgse liikmesriigiga eelnevalt konsulteerimata ainult äärmiselt pakilistel juhtudel. Enne peaks liikmesriik olema üldjuhul ära kasutanud kõik kättesaadavad kodakondsusjärgse liikmesriigiga suhtlemise viisid. Näiteks peaks liikmesriik esmalt püüdma edastada osa asjakohasest teabest, näiteks taotleja nime, kodakondsuse ja sünniaja. Sellistel juhtudel peaks abistav liikmesriik teatama kodakondsusjärgsele liikmesriigile nii kiiresti kui võimalik tema nimel antud abist selle tagamiseks, et kodakondsusjärgne liikmesriik on asjakohaselt teavitatud.

                     (6)

                     Turvakaalutlustel peaksid ELi tagasipöördumistunnistuse saajad selle pärast turvalist kojujõudmist tagastama, näiteks piirivalveametnikele või passide väljastamise eest vastutavatele ametiasutustele. Samuti tuleks abistava liikmesriigi väljaandvas asutuses säilitada koopia või skann igast väljaantud ELi tagasipöördumistunnistusest ning teine koopia või skann tuleks saata saaja kodakondsusjärgsele liikmesriigile. Tagastatud ELi tagasipöördumistunnistused ja säilitatud koopiad tuleks nii kiiresti kui võimalik hävitada.

                     (7)

                     Esindamata kodanikel peaks olema võimalik taotleda ELi tagasipöördumistunnistust mis tahes liikmesriigi saatkonnas või konsulaadis. Vastavalt direktiivis (EL) 2015/637 sätestatule võivad liikmesriigid sõlmida praktilisi kokkuleppeid, et jagada kohustusi esindamata kodanikele ELi tagasipöördumistunnistuste väljaandmisel. Liikmesriigid, kellelt taotletakse ELi tagasipöördumistunnistust, peaksid juhtumipõhiselt hindama, kas ELi tagasipöördumistunnistuse väljaandmine on asjakohane või tuleks asi suunata edasi saatkonnale või konsulaadile, mis on juba kehtiva kokkuleppe alusel määratud pädevaks.

                     (8)

                     Kuna dokument on ette nähtud üheksainsaks reisiks, peaks ELi tagasipöördumistunnistus kehtima selleks reisiks vajaliku aja jooksul. Arvestades tänapäevaseid reisivõimalusi ja kiirust, ei tohiks ELi tagasipöördumistunnistuse kehtivusaeg, välja arvatud erandlike asjaolude korral, ületada 15 kalendripäeva.

                     (9)

                     Lisaks ELi tagasipöördumistunnistuste väljaandmisele esindamata kodanikele kolmandates riikides, ei tohiks käesolev direktiiv takistada liikmesriikidel anda ELi tagasipöördumistunnistusi välja muudes olukordades, võttes arvesse riiklikku õigust ja tavasid. Liikmesriikidel peaks samuti olema võimalik anda ELi tagasipöördumistunnistus välja oma kodanikele, liikmesriikide territooriumil esindamata liidu kodanikele ja sellise teise liikmesriigi kodanikele, mis on esindatud riigis, kus nad ELi tagasipöördumistunnistust taotlevad. Seda tehes peaksid liikmesriigid võtma pettuse ja kuritarvitamise ärahoidmiseks vajalikke meetmeid. Liikmesriigid võivad aga ka otsustada sellistes olukordades ELi tagasipöördumistunnistusi mitte välja anda.

                     (10)

                     Vastavalt direktiivi (EL) 2015/637 artiklile 5 ning selleks, et tagada võimalus kasutada Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artikli 20 lõike 2 punktis c sätestatud õigust ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta (harta) artiklis 7 tunnustatud õigust era- ja perekonnaelu austamisele ning võttes arvesse riiklikku õigust ja tavasid, peaks abistaval liikmesriigil olema võimalik anda ELi tagasipöördumistunnistus liidu kodanikega kaasas olevatele pereliikmetele, kes ei ole liidu kodanikud, kui nimetatud pereliikmed elavad seaduslikult mõnes liikmesriigis, arvestades iga juhtumi konkreetseid asjaolusid.

                     (11)

                     Teatavatelt pereliikmetelt, kes ei ole liidu kodanikud, võidakse lisaks ELi tagasipöördumistunnistusele nõuda liidu territooriumile tagasipöördumiseks viisa taotlemist. Vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2004/38/EÜ (4) artikli 5 lõikele 2 nõutakse pereliikmetelt, kes ei ole liikmesriigi kodanikud, üksnes Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EL) 2018/1806 (5) või, kui see on asjakohane, liikmesriigi õigusele vastavat sissesõiduviisat. Kui sellistel pereliikmetel on direktiivi 2004/38/EÜ artiklis 10 osutatud kehtiv elamisluba, on nad viisanõudest vabastatud. Liikmesriigid peavad sellistele isikutele andma kõik võimalused vajalike viisade hankimiseks. Sellised viisad tuleb anda tasuta ja võimalikult kiiresti kiirendatud menetluse alusel.

                     (12)

                     ELi tagasipöördumistunnistus peaks koosnema ELi tagasipöördumistunnistuse ühtsest vormist ja ELi tagasipöördumistunnistuse ühtsest kleebisest. ELi tagasipöördumistunnistus peaks sisaldama kogu vajalikku teavet ja vastama rangetele tehnilistele normidele, eriti järeletegemist ja võltsimist välistavate kaitsemeetmete osas. See peaks olema kulutõhus, sobima kasutamiseks kõikides liikmesriikides ja olema varustatud üldiselt äratuntavate turvaelementidega, mis on palja silmaga selgesti nähtavad.

                     (13)

                     ELi tagasipöördumistunnistuse ühtne vorm peaks sisaldama tühje lehekülgi, et vajaduse korral saaks viisa otse vormile kinnitada. Vorm peaks olema aluseks, millele kinnitatakse ELi tagasipöördumistunnistuse ühtne kleebis, mis sisaldab saaja kohta asjakohast teavet. ELi tagasipöördumistunnistuse ühtne kleebis tuleks kujundada nõukogu määruses (EÜ) nr 1683/95 (6) sätestatud ühtse viisavormi eeskujul ja peaks sisaldama sarnaseid turvaelemente. ELi tagasipöördumistunnistuse ühtne kleebis tuleks täita abistava liikmesriigi saatkonnas või konsulaadis, kasutades samu printereid nagu viisade puhul. Tehnilise vääramatu jõu korral peaks olema võimalik ELi tagasipöördumistunnistuse ühtne kleebis käsitsi paigaldada. Vähendatud aktsepteerimise ja julgeoluriskide ärahoidmiseks peaks käsitsi paigaldamine olema nii piiratud kui võimalik ning seda tuleks kasutada ainult siis, kui printeri abil täidetud ELi tagasipöördumistunnistuse ühtset kleebist ei ole võimalik mõistliku aja jooksul välja anda.

                     (14)

                     Dokumentide väljaandmise protsessi turvalisemaks ja kiiremaks muutmiseks tuleks taotleja näokujutis, mida kasutatakse ELi tagasipöördumistunnistusel, võtta saatkonnas või konsulaadis kohapeal digitaalse fotoaparaadi või samaväärsete vahendite abil. Ainult juhul, kui see ei ole teostatav, võib kasutada fotot pärast seda, kui saatkond või konsulaat on teinud kindlaks, et tegemist on taotleja fotoga. Sama näokujutis või foto tuleks siis edastada kodakondsusjärgsele liikmesriigile, et saada kinnitus taotleja isikusamasuse kohta.

                     (15)

                     Käesoleva direktiiviga tuleks ette näha tehniline kirjeldus, mida ei peaks hoidma salajas. Asjakohasel juhul võib nimetatud tehnilist kirjeldust olla vaja täiendada salajase tehnilise kirjeldusega, et takistada järeletegemist ja võltsimist.

                     (16)

                     Selle tagamiseks, et täiendavat tehnilist kirjeldust käsitlevat teavet ei tehta kättesaadavaks enamatele isikutele kui vaja, peaks iga liikmesriik määrama ELi tagasipöördumistunnistuse ühtsete vormide ja kleebiste valmistamise eest vastutava asutuse. Tõhususe eesmärgil soovitatakse liikmesriikidel määrata üksainus asutus. Liikmesriigil peaks olema võimalik seda asutust vajaduse korral muuta. Turvakaalutlustel peaks iga liikmesriik teatama kõnealuse asutuse nime komisjonile ja teistele liikmesriikidele.

                     (17)

                     Et vajaduse korral kohandada ELi tagasipöördumistunnistuse ühtse vormi ja kleebise tehnilist kirjeldust tehnika arenguga ning muuta liikmesriiki, kes vastutab kolmandatele riikidele näidiste esitamise eest, et teavitada neid ELi tagasipöördumistunnistuse ühtsest vormingust, peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte. On eriti oluline, et komisjon viiks oma ettevalmistava töö käigus läbi asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil, ja et kõnealused konsultatsioonid viidaks läbi kooskõlas 13. aprilli 2016. aasta institutsioonidevahelises parema õigusloome kokkuleppes (7) sätestatud põhimõtetega. Eelkõige selleks, et tagada delegeeritud õigusaktide ettevalmistamises võrdne osalemine, saab nõukogu kõik dokumendid liikmesriikide ekspertidega samal ajal ja selle ekspertidel on pidev juurdepääs komisjoni eksperdirühmade koosolekutele, millel arutatakse delegeeritud õigusaktide ettevalmistamist.

                     (18)

                     Selleks et tagada käesoleva direktiivi ühetaolised rakendamistingimused seoses täiendava tehnilise kirjeldusega ja näitajatega käesoleva direktiivi kohaldamise jälgimiseks, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused. Neid volitusi tuleks teostada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 182/2011 (8).

                     (19)

                     Selleks et parandada ELi tagasipöördumistunnistuse aktsepteerimist, peaksid kolmandates riikides asuvad liidu delegatsioonid teavitama kolmandate riikide asjaomaseid asutusi ELi tagasipöördumistunnistuse ühtsest vormingust ja selle hilisematest muudatustest, andma aru ELi tagasipöördumistunnistuse aktsepteerimisest kolmandate riikide poolt ja edendama selle kasutamist. Liikmesriik peaks komisjoni toetusel esitama sel eesmärgil kasutatavad näidised Euroopa välisteenistusele.

                     (20)

                     Käesolev direktiiv ei tohiks mõjutada soodsamaid riiklikke sätteid, kui need on käesoleva direktiiviga kooskõlas.

                     (21)

                     Kui liikmesriigid töötlevad käesoleva direktiivi rakendamisel isikuandmeid, tuleks kohaldada Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) 2016/679 (9). ELi tagasipöördumistunnistuse süsteem eeldab selliste isikuandmete töötlemist, mida on vaja taotleja isikusamasuse kontrollimiseks, ELi tagasipöördumistunnistuse ühtse kleebise trükkimiseks ja asjaomase andmesubjekti reisi lihtsustamiseks. Töödeldavate isikuandmete suhtes kohaldatavaid kaitsemeetmeid, nagu kogutud isikuandmete maksimaalne säilitamisaeg, on veel vaja täpsustada. Kohaldatavate lõivude sissenõudmise tagamiseks ja võimalike kuritarvituste või muu pettusega seotud tegevuse vältimiseks on vajalik maksimaalselt 180 päeva pikkune säilitamisaeg abistava liikmesriigi puhul ja kahe aasta pikkune säilitamisaeg kodakondsusjärgse liikmesriigi puhul. Taotlejate isikuandmete kustutamine ei tohiks mõjutada liikmesriikide võimet jälgida käesoleva direktiivi kohaldamist.

                     (22)

                     13. aprilli 2016. aasta institutsioonidevahelise parema õigusloome kokkuleppe punktide 22 ja 23 kohaselt peaks komisjon käesolevat direktiivi hindama, tuginedes eelkõige spetsiaalse järelevalvekorra abil kogutud teabele, et hinnata käesoleva direktiivi mõju ning edasiste meetmete võtmise vajadust. Nimetatud hindamisel võiks samuti arvesse võtta tulevasi tehnilisi arengusuundi, mis võimaldavad võtta kasutusele elektroonilised tagasipöördumistunnistused.

                     (23)

                     Kuna käesoleva direktiivi eesmärke, täpsemalt esindamata kodanike konsulaarkaitse hõlbustamiseks vajalike meetmete kehtestamist turvaliste ja laialdaselt aktsepteeritud tagasipöördumistunnistuste väljaandmise abil, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada, küll aga saab neid paremini saavutada liidu tasandil, et vältida killustatust ja sellest tulenevat asjaolu, et liikmesriikide poolt esindamata kodanikele antavaid tagasipöördumistunnistusi aktsepteeritakse vähem, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.

                     (24)

                     Käesoleva direktiivi eesmärk on edendada harta artikliga 46 tagatud konsulaarkaitset. Direktiiviga austatakse põhiõigusi ja järgitakse eeskätt hartas tunnustatud põhimõtteid, sealhulgas õigust era- ja perekonnaelu austamisele ning õigust isikuandmete kaitsele. Käesolevat direktiivi tuleks tõlgendada ja kohaldada kooskõlas nende õiguste ja põhimõtetega.

                     (25)

                     Otsus 96/409/ÜVJP tuleks kehtetuks tunnistada,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
         I PEATÜKK

            REGULEERIMISESE JA MÕISTED

            Artikkel 1
            Reguleerimisese
            Käesolevas direktiivis sätestatakse õigusnormid, mis käsitlevad tingimusi ja korda, mille alusel antakse esindamata kodanikele kolmandates riikides ELi tagasipöördumistunnistus, ja kehtestatakse sellise dokumendi ühtne vorming.

            Artikkel 2
            Mõisted
            Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:
            1)   „esindamata kodanik“– kodanik, kellel on sellise liikmesriigi kodakondsus, mis ei ole kolmandas riigis esindatud vastavalt direktiivi (EL) 2015/637 artiklile 6;
            2)   „taotleja“– isik, kes taotleb ELi tagasipöördumistunnistust;
            3)   „saaja“– isik, kellele väljastatakse ELi tagasipöördumistunnistus;
            4)   „abistav liikmesriik“– liikmesriik, millelt taotletakse ELi tagasipöördumistunnistust;
            5)   „kodakondsusjärgne liikmesriik“– liikmesriik, mille kodanik taotleja end väidab olevat;
            6)   „tööpäevad“– kõik päevad, mis ei lange riigipühadele ega nädalavahetustele, mida tegutsema pidav asutus järgib.

         II PEATÜKK

            ELi TAGASIPÖÖRDUMISTUNNISTUS

            Artikkel 3
            ELi tagasipöördumistunnistus

               1.   ELi tagasipöördumistunnistus on reisidokument, mille liikmesriik annab esindamata kodanikule kolmandas riigis üheksainsaks reisiks vastavalt tema taotlusele kas kodakondsusjärgsesse või elukohaliikmesriiki või erandkorras muusse sihtkohta. Liikmesriigid võivad otsustada anda ELi tagasipöördumistunnistusi ka teistele saajatele kooskõlas artikliga 7.

               2.   Liikmesriigid annavad ELi tagasipöördumistunnistuse vastavalt artiklis 4 sätestatud menetlusele kolmandates riikides olevatele esindamata kodanikele, kelle pass või reisidokument on kadunud, varastatud või hävinud või kellel ei ole seda muul viisil võimalik mõistliku aja jooksul saada.

            Artikkel 4
            Menetlus

               1.   Kui liikmesriik saab ELi tagasipöördumistunnistuse taotluse, konsulteerib ta nii kiiresti kui võimalik ja mitte hiljem kui kaks tööpäeva pärast taotluse saamist taotleja kodakondsusjärgse liikmesriigiga vastavalt direktiivi (EL) 2015/637 artikli 10 lõikele 2 taotleja kodakondsuse ja isikusamasuse kontrollimise eesmärgil.

               2.   Abistav liikmesriik esitab kodakondsusjärgsele liikmesriigile kogu asjakohase teabe, sealhulgas:

                           a)

                           taotleja perekonna- ja eesnimi (-nimed), kodakondsus, sünniaeg ja sugu;

                           b)

                           taotleja näokujutis, mille võtavad abistava liikmesriigi ametiasutused taotluse esitamise ajal, või üksnes juhul kui see ei ole teostatav, taotleja skannitud või digitaalne foto, mis vastab Rahvusvaheline Tsiviillennunduse Organisatsioon (ICAO) dokumendi nr 9303 (masinloetavate reisidokumentide kohta) (seitsmes väljaanne, 2015) (edaspidi „ICAO dokument nr 9303“) 3. osas kehtestatud standarditele;

                           c)

                           mis tahes olemasoleva identimisvahendi, näiteks isikutunnistuse või juhiloa koopia või skann ning, kui see on teada, asendatava dokumendi liik ja number ning riiklik isikukood või sotsiaalkindlustusnumber.

               3.   Nii kiiresti kui võimalik ja mitte hiljem kui kolm tööpäeva pärast lõikes 2 osutatud teabe saamist vastab kodakondsusjärgne liikmesriik konsulteerimistaotlusele vastavalt direktiivi (EL) 2015/637 artikli 10 lõikele 3 ja kinnitab, kas taotleja on tema kodanik. Kui kodakondsusjärgne liikmesriik ei suuda kolme tööpäeva jooksul vastata, teavitab ta selle ajavahemiku jooksul abistavat liikmesriiki ja esitab hinnangu, millal vastust on oodata. Abistav liikmesriik teavitab vastavalt taotlejat. Kui taotleja kodakondsus on kinnitust leidnud, annab abistav liikmesriik taotlejale ELi tagasipöördumistunnistuse nii kiiresti kui võimalik ja hiljemalt kahe tööpäeva jooksul pärast kinnituse saamist.

               4.   Kui kodakondsusjärgne liikmesriik on oma kodanikule ELi tagasipöördumistunnistuse andmise vastu, teavitab ta sellest abistavat liikmesriiki. Sellisel juhul ELi tagasipöördumistunnistust ei väljastata ja kodakondsusjärgne liikmesriik võtab vastutuse oma kodanikule konsulaarkaitse andmise eest vastavalt oma õiguslikele kohustustele ja tavadele. Abistav liikmesriik teavitab kodakondsusjärgse liikmesriigiga tihedalt konsulteerides vastavalt taotlejat.

               5.   Põhjendatud juhtudel võivad liikmesriigid ületada lõigetes 1 ja 3 sätestatud tähtaegu.

               6.   Äärmiselt pakilistel juhtudel võib abistav liikmesriik anda ELi tagasipöördumistunnistuse välja ilma taotleja kodakondsusjärgse liikmesriigiga eelnevalt konsulteerimata. Enne peab abistav liikmesriik olema ära kasutanud kõik kättesaadavad kodakondsusjärgse liikmesriigiga suhtlemise viisid. Abistav liikmesriik teatab kodakondsusjärgsele liikmesriigile võimalikult kiiresti ELi tagasipöördumistunnistuse väljaandmisest ja sellest, kellele ELi tagasipöördumistunnistus anti. Teade sisaldab kõiki ELi tagasipöördumistunnistusele kantud andmeid.

               7.   ELi tagasipöördumistunnistuse välja andnud liikmesriigi asutus säilitab ühe koopia või skanni igast väljaantud ELi tagasipöördumistunnistusest ja saadab teise koopia või skanni taotleja kodakondsusjärgsele liikmesriigile.

               8.   ELi tagasipöördumistunnistuse saajal palutakse lõplikku sihtkohta saabumisel ELi tagasipöördumistunnistus tagastada, olenemata sellest, kas see on aegunud või mitte.

               9.   Komisjon võib vastu võtta rakendusaktid, millega kehtestatakse ELi tagasipöördumistunnistuse taotluse standardvorm, mis sisaldab teavet kohustuse kohta ELi tagasipöördumistunnistus saabumisel tagastada. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 12 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.

            Artikkel 5
            Finantssätted

               1.   Abistav liikmesriik nõuab taotlejalt sisse samasuguse lõivu, mida nõutakse oma kodanikelt riiklike erakorraliste dokumentide väljastamise eest.

               2.   Abistav liikmesriik võib lõivude sissenõudmisest loobuda üldiselt või konkreetsetes enda kindlaks määratud olukordades.

               3.   Kui taotlejal ei ole võimalik taotluse esitamisel abistavale liikmesriigile kohaldatavaid lõivusid tasuda, võtab ta kohustuse maksta sellised lõivud tagasi oma kodakondsusjärgsele liikmesriigile, kasutades direktiivi (EL) 2015/637 I lisas esitatud standardvormi. Sellistel juhtudel kohaldatakse direktiivi (EL) 2015/637 artikli 14 lõiget 2 ja artiklit 15.

            Artikkel 6
            Kehtivusaeg
            ELi tagasipöördumistunnistus kehtib selle reisi lõpuleviimiseks vajaliku aja jooksul, milleks see on väljastatud. Kõnealuse ajavahemiku arvutamisel võetakse arvesse vajalikeks ööbimisteks ja ümberistumiseks kuluvat aega. Kehtivusaeg hõlmab täiendavat kahepäevast ajapikendust. ELi tagasipöördumistunnistuse kehtivusaeg ei ületa 15 kalendripäeva, välja arvatud erandlike asjaolude korral.

            Artikkel 7
            ELi tagasipöördumistunnistuse valikuline väljastamine

               1.   Kui taotleja pass või reisidokument on kadunud, varastatud või hävinud või seda ei ole muul viisil võimalik mõistliku aja jooksul saada, võib liikmesriik ELi tagasipöördumistunnistuse anda

                           a)

                           oma kodanikele;

                           b)

                           liidu kodanikele, kes ei ole esindatud liikmesriikide territooriumil, sealhulgas ELi toimimise lepingu artikli 355 lõike 2 esimeses lõigus nimetatud ülemeremaad ja -territooriumid;

                           c)

                           sellise teise liikmesriigi kodanikele, mis on esindatud riigis, kus nad ELi tagasipöördumistunnistust taotlevad, kui asjaomaste liikmesriikide vahel on olemas vastav kord;

                           d)

                           kolmandas riigis esindamata liidu kodanikega või punktis a, b või c osutatud liidu kodanikega kaasas olevatele pereliikmetele, kes ei ole liidu kodanikud, kui kõnealused pereliikmed elavad seaduslikult mõnes liikmesriigis, ilma et see piiraks kehtivaid viisanõudeid;

                           e)

                           teistele isikutele, kellele see liikmesriik või mõni teine liikmesriik on kohustatud rahvusvahelise või riikliku õiguse alusel kaitset pakkuma ning kes elavad seaduslikult mõnes liikmesriigis.

               2.   Kui liikmesriik annab ELi tagasipöördumistunnistuse kooskõlas

                           a)

                           käesoleva artikli lõike 1 punktiga b või c, peab artiklis 4 sätestatud konsulteerimine hõlmama liidu kodaniku kodakondsusjärgset liikmesriiki;

                           b)

                           käesoleva artikli lõike 1 punktiga d, peab artiklis 4 sätestatud konsulteerimine hõlmama kaasasoleva liidu kodaniku kodakondsusjärgset liikmesriiki ning vajaduse korral pereliikme elukohaliikmesriiki. Erandina artikli 4 lõikest 6 ei väljastata ühtegi ELi tagasipöördumistunnistust ilma kaasasoleva liidu kodaniku kodakondsusjärgse liikmesriigiga ning vajaduse korral pereliikme elukohaliikmesriigiga eelnevalt konsulteerimata;

                           c)

                           käesoleva artikli lõike 1 punktiga e, peab artiklis 4 sätestatud konsulteerimine hõlmama seda liikmesriiki, kes on kohustatud rahvusvahelise või riikliku õiguse alusel taotlejale kaitset pakkuma ning kes on ELi tagasipöördumistunnistusel osutatud sihtriik.

         III PEATÜKK

            ELi TAGASIPÖÖRDUMISTUNNISTUSE ÜHTNE VORMING

            Artikkel 8
            ELi tagasipöördumistunnistuse ühtne vorming

               1.   ELi tagasipöördumistunnistus koosneb ELi tagasipöördumistunnistuse ühtsest vormist ja ELi tagasipöördumistunnistuse ühtsest kleebisest. Vorm ja kleebis vastavad tehnilistele kirjeldustele, mis on sätestatud I ja II lisas ning täiendavale tehnilisele kirjeldusele, mis on kehtestatud kooskõlas artikliga 9.

               2.   ELi tagasipöördumistunnistuse ühtse kleebise täitmisel täidetakse II lisas esitatud lahtrid ja masinloetav ala kooskõlas ICAO dokumendiga nr 9303.

               3.   Käesoleva direktiivi eesmärkide saavutamiseks, eelkõige selleks, et tagada konsulaarkaitse õiguse kasutamine kaasaegse ja turvalise ELi tagasipöördumistunnistuse vormingu alusel, on komisjonil õigus võtta kooskõlas artikliga 11 vastu delegeeritud õigusakte, et muuta I ja II lisa ning käesoleva artikli lõikes 2 ja artikli 4 lõike 2 punktis b osutatud viiteid ICAO kehtestatud standarditele tehnika arengule reageerimiseks.

               4.   Liikmesriigid võivad II lisa punktis 9 osutatud ELi tagasipöördumistunnistuse ühtse kleebise märkuste lahtrisse lisada vajalikke riiklikke kandeid. Kõnealused liikmesriikide kanded ei dubleeri II lisas esitatud lahtreid.

               5.   Kõik ELi tagasipöördumistunnistuse ühtse kleebise kanded, sealhulgas näokujutis, trükitakse. Trükitud ELi tagasipöördumistunnistuse ühtsel kleebisel ei või teha käsitsi muudatusi.
               Erandkorras võib tehnilise vääramatu jõu korral täita ELi tagasipöördumistunnistuse ühtseid kleebiseid käsitsi ja kinnitada neile foto. Sellisel juhul peab fotol olema täiendav kaitse foto asendamise vastu. Käsitsi täidetud ELi tagasipöördumistunnistuse ühtsel kleebisel ei või teha muudatusi.

               6.   Kui ELi tagasipöördumistunnistuse ühtsele vormile veel kinnitamata ELi tagasipöördumistunnistuse ühtsel kleebisel leitakse viga, tunnistatakse ELi tagasipöördumistunnistuse ühtne kleebis kehtetuks ja hävitatakse. Kui viga leitakse pärast ELi tagasipöördumistunnistuse ühtse kleebise kinnitamist ELi tagasipöördumistunnistuse ühtsele vormile, tunnistatakse mõlemad kehtetuks ja hävitatakse ning valmistatakse uus ELi tagasipöördumistunnistuse ühtne kleebis.

               7.   Täidetud lahtreid hõlmav trükitud ELi tagasipöördumistunnistuse ühtne kleebis kinnitatakse ELi tagasipöördumistunnistuse ühtsele vormile vastavalt I lisale.

               8.   Liikmesriigid tagavad tühjade ELi tagasipöördumistunnistuse ühtsete vormide ja kleebiste varguskindla hoidmise.

            Artikkel 9
            Täiendav tehniline kirjeldus

               1.   Komisjon võtab vastu rakendusaktid, mis sisaldavad ELi tagasipöördumistunnistuse täiendavat tehnilist kirjeldust seoses järgmiste aspektidega:

                           a)

                           ELi tagasipöördumistunnistuse ühtse vormi ja kleebise kujundus, vorming ja värvid;

                           b)

                           ELi tagasipöördumistunnistuse ühtse vormi materjalile ja printimistehnikale esitatavad nõuded;

                           c)

                           turvaelemendid ja -nõuded, sealhulgas tugevdatud võltsimis- ja järeletegemisvastased standardid;

                           d)

                           muud ELi tagasipöördumistunnistuse täitmisel ja väljaandmisel järgitavad nõuded.

                     Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 12 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.

               2.   Võidakse otsustada, et lõikes 1 osutatud täiendav tehniline kirjeldus on salajane ja seda ei avaldata. Sel juhul tehakse see kättesaadavaks üksnes ELi tagasipöördumistunnistuste valmistamise eest vastutavatele liikmesriikide määratud asutustele ning liikmesriigi või komisjoni poolt nõuetekohaselt volitatud isikutele.

            Artikkel 10
            ELi tagasipöördumistunnistuste valmistamine

               1.   Iga liikmesriik määrab asutuse, kes vastutab ELi tagasipöördumistunnistuste ühtsete vormide ja kleebiste valmistamise eest. Mitu liikmesriiki või kõik liikmesriigid võivad määrata ühe ja sama asutuse.

               2.   Iga liikmesriik annab ELi tagasipöördumistunnistuste ühtseid vorme ja kleebiseid valmistava asutuse nime teada komisjonile ja teistele liikmesriikidele. Kui liikmesriik muudab oma määratud asutust, teavitab ta sellest komisjoni ja teisi liikmesriike.

            Artikkel 11
            Delegeeritud volituste rakendamine

               1.   Komisjonile antakse õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.

               2.   Artikli 8 lõikes 3 ja artikli 13 lõikes 1 osutatud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte antakse komisjonile määramata ajaks alates 10. juulist 2019.

               3.   Nõukogu võib artikli 8 lõikes 3 ja artikli 13 lõikes 1 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.

               4.   Enne delegeeritud õigusakti vastuvõtmist konsulteerib komisjon kooskõlas 13. aprilli 2016. aasta institutsioonidevahelises parema õigusloome kokkuleppes sätestatud põhimõtetega iga liikmesriigi määratud ekspertidega.

               5.   Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle teatavaks nõukogule.

               6.   Artikli 8 lõike 3 ja artikli 13 lõike 1 alusel vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub üksnes juhul, kui nõukogu ei ole kahe kuu jooksul pärast õigusakti teatavakstegemist nõukogule esitanud selle suhtes vastuväidet või kui nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et ta ei esita vastuväidet. Nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega kahe kuu võrra.

               7.   Euroopa Parlamenti teavitatakse komisjoni poolt delegeeritud õigusakti vastuvõtmisest, delegeeritud õigusakti suhtes esitatud vastuväidetest ja volituste delegeerimise tagasivõtmisest nõukogu poolt.

            Artikkel 12
            Komiteemenetlus

               1.   Komisjoni abistab määruse (EÜ) nr 1683/95 artikliga 6 loodud komitee. Nimetatud komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses.

               2.   Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.

            Artikkel 13
            Kolmandate riikide teavitamine

               1.   21 kuu jooksul pärast artiklis 9 osutatud täiendava tehnilise kirjelduse vastuvõtmist esitab nõukogu eesistujaks olev liikmesriik ELi lepingu artikli 16 lõike 9 kohaselt komisjonile ja Euroopa välisteenistusele ELi tagasipöördumistunnistuse ühtse vormi ja kleebise näidised.
               Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 11 vastu delegeeritud õigusakte, et muuta käesoleva lõike esimest lõiku, määrates teise liikmesriigi riigiks, kes vastutab esimeses lõigus osutatud näidiste esitamise eest, tuginedes objektiivsetele kriteeriumidele, näiteks asjaolule, et tema territooriumil asub asutus, kelle mitu liikmesriiki või kõik liikmesriigid on määranud ELi tagasipöördumistunnistuste valmistamise eest vastutavaks.

               2.   Euroopa välisteenistus edastab ELi tagasipöördumistunnistuse ühtse vormi ja kleebise näidised liidu delegatsioonidele kolmandates riikides.

               3.   Liidu delegatsioonid kolmandates riikides teatavad vastavate kolmandate riikide asjaomastele asutustele ELi tagasipöördumistunnistuse kasutamisest ning selle ühtsest vormingust ja peamistest turvaelementidest, muu hulgas saates neile võrdluseks ELi tagasipöördumistunnistuse ühtse vormi ja kleebise näidised. Konkreetse kolmanda riigi teavitamist korratakse kõnealuse kolmanda riigi taotlusel. Teavitamine ei sisalda tehnilist kirjeldust, mis tuleb hoida salajas kooskõlas artikli 9 lõikega 2.

               4.   Iga kord, kui ELi tagasipöördumistunnistuse ühtset vormi või kleebist muudetakse, korratakse lõigetes 1–3 sätestatud menetlust. Lõikes 1 osutatud tähtaeg on 21 kuud pärast ELi tagasipöördumistunnistuse ühtse vormi või kleebise muudetud vormingu vastuvõtmist.

               5.   Kui kolmandas riigis ei ole ühtegi liidu delegatsiooni, otsustavad esindatud liikmesriigid kohaliku konsulaarkoostöö kaudu, milline liikmesriik teavitab selle kolmanda riigi asjaomaseid ametiasutusi ELi tagasipöördumistunnistuse ühtsest vormingust ning selle peamistest turvaelementidest. Euroopa välisteenistus koordineerib sel eesmärgil asjaomase liikmesriigiga ELi tagasipöördumistunnistuse ühtse vormi ja kleebise näidiste edastamist.

         IV PEATÜKK

            LÕPPSÄTTED

            Artikkel 14
            Soodsam kohtlemine
            Liikmesriigid võivad kehtestada või jätta kehtima käesolevas direktiivis sätestatust soodsamad sätted, kui need on käesoleva direktiiviga kooskõlas.

            Artikkel 15
            Isikuandmete kaitse

               1.   Käesoleva direktiivi kohaldamisel töödeldavaid isikuandmeid, sealhulgas artikli 4 lõikes 2 osutatud taotleja näokujutist või fotot kasutatakse ainult taotleja isikusamasuse kontrollimiseks vastavalt artiklis 4 sätestatud menetlusele, et trükkida ELi tagasipöördumistunnistuse ühtne kleebis ja lihtsustada asjaomase taotleja reisi. Abistav liikmesriik ja kodakondsusjärgne liikmesriik tagavad isikuandmete asjakohase turvalisuse.

               2.   Ilma et see piiraks määruse (EL) 2016/679 kohaldamist, on taotlejal, kellele on antud ELi tagasipöördumistunnistus, õigus kontrollida ELi tagasipöördumistunnistusele kantud isikuandmeid ja nõuda vastavalt vajadusele paranduste tegemist uue dokumendi väljaandmise teel.

               3.   ELi tagasipöördumistunnistusele ei kanta teavet masinloetavas vormis, välja arvatud juhul, kui see esineb ka II lisa punktis 6 osutatud lahtrites.

               4.   Abistav liikmesriik ja kodakondsusjärgne liikmesriik säilitavad taotleja isikuandmeid üksnes nii kaua, kui see on vajalik, sealhulgas artiklis 5 osutatud lõivude sissenõudmiseks. Isikuandmeid ei tohi mingil juhul säilitada kauem kui 180 päeva abistava liikmesriigi puhul ning kauem kui kaks aastat kodakondsusjärgse liikmesriigi puhul. Selle säilitamistähtaja möödumisel taotleja isikuandmed kustutatakse.

               5.   Erandina lõikest 4 tagavad liikmesriigid kõigi tagastatud ELi tagasipöördumistunnistuste ja seotud koopiate võimalikult kiire ja ohutu hävitamise.

            Artikkel 16
            Järelevalve

               1.   Liikmesriigid jälgivad korrapäraselt käesoleva direktiivi kohaldamist järgmiste näitajate alusel:

                           a)

                           vastavalt artiklile 3 välja antud ELi tagasipöördumistunnistuste arv ja saaja kodakondsus;

                           b)

                           vastavalt artiklile 7 välja antud ELi tagasipöördumistunnistuste arv ja saaja kodakondsus ning

                           c)

                           ELi tagasipöördumistunnistustega seotud pettuse- ja võltsimisjuhtumite arv.

               2.   Liikmesriigid korraldavad lõikes 1 sätestatud näitajate muutuste mõõtmiseks vajalike andmete genereerimise ja kogumise ning esitavad selle teabe kord aastas komisjonile.

               3.   Komisjon võib vastu võtta rakendusakte, millega kehtestatakse täiendavad näitajad lisaks lõikes 1 osutatutele. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 12 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.

            Artikkel 17
            Hindamine

               1.   Komisjon viib käesoleva direktiivi hindamise läbi mitte varem kui viie aasta möödumisel käesoleva direktiivi ülevõtmise kuupäevast ning esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule peamisi järeldusi sisaldava aruande. Aruandes hinnatakse muu hulgas isikuandmete turvalisuse taseme asjakohasust, mõju põhiõigustele ja võimalikku ühtse ELi tagasipöördumistunnistuse lõivu kehtestamist.

               2.   Liikmesriigid esitavad komisjonile lõikes 1 osutatud aruande koostamiseks vajaliku teabe.

            Artikkel 18
            Kehtetuks tunnistamine

               1.   Otsus 96/409/ÜVJP tunnistatakse kehtetuks 36 kuu möödumisel artiklis 9 osutatud täiendava tehnilise kirjelduse vastuvõtmisest.

               2.   Viiteid kehtetuks tunnistatud otsusele käsitatakse viidetena käesolevale direktiivile.

               3.   Liikmesriigid tagavad, et otsuse 96/409/ÜVJP kohaselt koostatud tagasipöördumistunnistuse vormid tunnistatakse kehtetuks ja hävitatakse lõikes 1 osutatud tähtaja jooksul.

            Artikkel 19
            Ülevõtmine

               1.   Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid 24 kuu möödumisel artiklis 9 osutatud täiendava tehnilise kirjelduse vastuvõtmisest. Liikmesriigid edastavad kõnealuste normide teksti viivitamata komisjonile.
               Liikmesriigid kohaldavad kõnealuseid norme alates 36 kuu möödumisest artiklis 9 osutatud täiendava tehnilise kirjelduse vastuvõtmisest.
               Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nende ametlikul avaldamisel nendesse või nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.

               2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastu võetud põhiliste õigusnormide teksti.

            Artikkel 20
            Jõustumine
            Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

            Artikkel 21
            Adressaadid
            Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

            Luxembourg, 18. juuni 2019

                  Nõukogu nimel

                  eesistuja

               G. CIAMBA

            (1)  16. jaanuari 2019. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).

            (2)  Nõukogu 20. aprilli 2015. aasta direktiiv (EL) 2015/637, mis käsitleb koordineerimis- ja koostöömeetmeid, millega hõlbustatakse liidu esindamata kodanike konsulaarkaitset kolmandates riikides ning tunnistatakse kehtetuks otsus 95/553/EÜ (ELT L 106, 24.4.2015, lk 1).

            (3)  Nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate 25. juuni 1996. aasta otsus 96/409/ÜVJP tagasipöördumistunnistuse kehtestamise kohta (EÜT L 168, 6.7.1996, lk 4).

            (4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiiv 2004/38/EÜ, mis käsitleb Euroopa Liidu kodanike ja nende pereliikmete õigust liikuda ja elada vabalt liikmesriikide territooriumil ning millega muudetakse määrust (EMÜ) nr 1612/68 ja tunnistatakse kehtetuks direktiivid 64/221/EMÜ, 68/360/EMÜ, 72/194/EMÜ, 73/148/EMÜ, 75/34/EMÜ, 75/35/EMÜ, 90/364/EMÜ, 90/365/EMÜ ja 93/96/EMÜ (ELT L 158, 30.4.2004, lk 77).

            (5)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. novembri 2018. aasta määrus (EL) 2018/1806, milles loetletakse kolmandad riigid, kelle kodanikel peab välispiiride ületamisel olema viisa, ja need kolmandad riigid, kelle kodanikud on sellest nõudest vabastatud (ELT L 303, 28.11.2018, lk 39).

            (6)  Nõukogu 29. mai 1995. aasta määrus (EÜ) nr 1683/95 ühtse viisavormi kohta (EÜT L 164, 14.7.1995, lk 1).

            (7)  ELT L 123, 12.5.2016, lk 1.

            (8)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrus (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes (ELT L 55, 28.2.2011, lk 13).

            (9)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. aprilli 2016. aasta määrus (EL) 2016/679 füüsiliste isikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise ning direktiivi 95/46/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta (isikuandmete kaitse üldmäärus) (ELT L 119, 4.5.2016, lk 1).

            I LISA

               ELi TAGASIPÖÖRDUMISTUNNISTUSE ÜHTNE VORM

            ELi tagasipöördumistunnistuse ühtne vorm vastab järgmisele tehnilisele kirjeldusele.
            1.   Vorming ja suurus
            ELi tagasipöördumistunnistuse ühtne vorm koosneb ühest mõlemalt poolelt trükitud ja kolmeks kokku volditud lehest. Kokkuvolditult vastab vormi suurus ISO/IEC 7810 ID-3 standardile.
            2.   Esimene lehekülg: esileht
            ELi tagasipöördumistunnistuse ühtse vormi esileht sisaldab (selles järjekorras) sõnu „EUROOPA LIIT“ kõigis liidu ametlikes keeltes ja sõnu „EMERGENCY TRAVEL DOCUMENT“ ja „TITRE DE VOYAGE PROVISOIRE“. Sellel on kujutatud ka kaksteist kuldset tähte, mis moodustavad ringi.
            3.   Teine lehekülg: ELi tagasipöördumistunnistuse ühtse kleebise kinnitamine
            ELi tagasipöördumistunnistuse ühtne kleebis kinnitatakse kindlalt ELi tagasipöördumistunnistuse ühtse vormi teisele leheküljele selliselt, et seda ei ole kerge eemaldada. ELi tagasipöördumistunnistuse ühtne kleebis joondatakse lehe servaga ja kinnitatakse serva külge. ELi tagasipöördumistunnistuse ühtse kleebise masinloetav ala peab olema lehe välisservaga kohakuti. Väljaandva ametiasutuse tempel lüüakse ELi tagasipöördumistunnistuse ühtsele kleebisele selliselt, et see ulatub dokumendi leheküljele.
            4.   Kolmas ja neljas lehekülg: teave
            Kolmandal ja neljandal leheküljel on sõnad „Emergency Travel Document“ ning ELi tagasipöördumistunnistuse ühtse kleebise tekst tõlgitud kõigisse liidu ametlikesse keeltesse, välja arvatud inglise ja prantsuse keel. Samuti esitatakse järgmine tekst:

               „This EU Emergency Travel Document is a travel document issued by a Member State of the European Union for a single journey to the holder's Member State of nationality or residence or, exceptionally, to another destination. Authorities of non-EU countries are hereby requested to allow the holder to pass freely without hindrance.
               Le présent titre de voyage provisoire de l'UE est un titre de voyage délivré par un État membre de l'Union européenne aux fins d'un trajet unique vers l'État membre de nationalité ou de résidence du détenteur, ou, à titre exceptionnel, vers une autre destination. Les autorités des pays tiers sont priées d'autoriser le détenteur du titre de voyage provisoire à circuler sans entraves.“

            5.   Leheküljed viis ja kuus: viisad ja sisse-/väljasõidutemplid
            Viies ja kuues lehekülg kannavad pealkirja „VISA/VISA“ ja jäetakse tühjaks.
            Need leheküljed on reserveeritud viisade ja sisse-/väljasõidutemplite jaoks.
            6.   ELi tagasipöördumistunnistuse ühtse vormi number
            ELi tagasipöördumistunnistuse ühtsele vormile on eeltrükitud seitsmekohaline number.

            II LISA

               ELi TAGASIPÖÖRDUMISTUNNISTUSE ÜHTNE KLEEBIS

            ELi tagasipöördumistunnistuse ühtne kleebis vastab järgmisele tehnilisele kirjeldusele.
            ELi tagasipöördumistunnistuse ühtse kleebise tunnused

                        1.

                        ELi tagasipöördumistunnistuse ühtne kleebis sisaldab dokumendi kasutaja näokujutist, mis on trükitud vastavalt rangetele turvanormidele, välja arvatud juhul, kui kasutatakse fotot kooskõlas artikli 8 lõikega 5. Näokujutis või foto on artikli 4 lõike 2 kohaldamisel kasutatav näokujutis või foto.

                        2.

                        ELi tagasipöördumistunnistuse ühtne kleebis sisaldab turvaelemente, millega tagatakse piisav kaitse võltsimise eest, võttes eelkõige arvesse ühtse viisavormi puhul kasutatavaid turvaelemente.

                        3.

                        Kõigi liikmesriikide puhul kasutatakse samu turvaelemente.

                        4.

                        ELi tagasipöördumistunnistuse ühtsel kleebisel on järgmised kirjed:

                                    a)

                                    lühend „EU ETD/TVP UE“;

                                    b)

                                    sõnad „European Union/Union européenne“;

                                    c)

                                    kolmetäheline kood „EUE“ vastavalt ICAO dokumendile nr 9303.

                        5.

                        ELi tagasipöördumistunnistuse ühtsel kleebisel asetseb horisontaalselt ELi tagasipöördumistunnistuse ühtse kleebise seitsmekohaline number, mis on musta värviga eeltrükitud. Kasutatakse spetsiaalset kirjatüüpi. Nimetatud numbrile eelneb väljaandva liikmesriigi kahetäheline riigikood, mis vastab ICAO dokumendile nr 9303 ning mis võib olla kas eeltrükitud või lisatud pärast ELi tagasipöördumistunnistuse ühtse kleebise täitmist. Turvakaalutlustel võib sama seitsmekohaline number olla ELi tagasipöördumistunnistuse ühtsel kleebisel eeltrükitud mitmesse kohta.

                  Täidetavad lahtrid

                        6.

                        ELi tagasipöördumistunnistuse ühtne kleebis sisaldab lahtreid järgmise teabe jaoks:

                                    a)

                                    sihtriik ja kõik transiidiriigid, mille jaoks ELi tagasipöördumistunnistus välja antakse;

                                    b)

                                    väljaandev liikmesriik ja väljaandva asutuse asukoht;

                                    c)

                                    väljaandmise kuupäev ja kehtivuse lõppkuupäev;

                                    d)

                                    ELi tagasipöördumistunnistuse saaja perekonna- ja eesnimi (-nimed), kodakondsus, sünniaeg ja sugu;

                                    e)

                                    ELi tagasipöördumistunnistuse ühtse vormi (millele ELi tagasipöördumistunnistuse ühtne kleebis kinnitatakse, nagu on osutatud I lisa punktis 6) number.

                        7.

                        Täidetavate lahtrite nimetused on inglise ja prantsuse keeles ning nummerdatud.

                        8.

                        Kuupäevad kirjutatakse järgmiselt: päev kirjutatakse kahe numbriga; kuu 1.–9. päeva puhul on esimene number null; kuu kirjutatakse kahe numbriga; aasta 1.–9. kuu puhul on esimene number null; aasta kirjutatakse nelja numbriga. Kuupäevale ja kuule järgneb tühik. Näiteks: 20 01 2018 = 20. jaanuar 2018.

                        9.

                        ELi tagasipöördumistunnistuse ühtne kleebis sisaldab märkuste lahtrit, mida väljaandev asutus kasutab, et esitada vajalik lisateave, näiteks asendatud dokumendi liik ja number.

                  Masinloetav teave

                        10.

                        ELi tagasipöördumistunnistuse ühtne kleebis sisaldab asjakohast masinloetavat teavet kooskõlas ICAO dokumendiga nr 9303 välispiiridel toimuva kontrolli hõlbustamiseks. Masinloetava ala kahe esimese tähena kasutatakse suutähti „AE“, mis viitavad sellele, et tegemist on ELi tagasipöördumistunnistusega. Masinloetav ala sisaldab nähtava taustatrükina trükitud teksti, mis moodustub sõnadest „Euroopa Liit“ kõigis liidu ametlikes keeltes. See tekst ei tohi mõjutada masinloetava ala tehnilisi omadusi ega selle loetavust.

                        11.

                        Reserveerida tuleb koht ühtse kahemõõtmelise triipkoodi võimalikuks lisamiseks.


title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv (EL) 2019/983 5. juuni 2019, millega muudetakse direktiivi 2004/37/EÜ töötajate kaitse kohta tööl kantserogeenide ja mutageenidega kokkupuutest tulenevate ohtude eest

text:
                  20.6.2019

                  ET

                  Euroopa Liidu Teataja

                  L 164/23

         EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV (EL) 2019/983
         5. juuni 2019,
         millega muudetakse direktiivi 2004/37/EÜ töötajate kaitse kohta tööl kantserogeenide ja mutageenidega kokkupuutest tulenevate ohtude eest
         (EMPs kohaldatav tekst)
         EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
         võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 153 lõike 2 punkti b koostoimes artikli 153 lõike 1 punktiga a,
         võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
         olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
         võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
         pärast konsulteerimist Regioonide Komiteega,
         toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2)

         ning arvestades järgmist:

                     (1)

                     17. novembril 2017 Göteborgis õiglase töö ja majanduskasvu teemalisel sotsiaaltippkohtumisel Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni poolt välja kuulutatud Euroopa sotsiaalõiguste samba (3) elluviimine on ühine poliitiline kohustus ja vastutus. Euroopa sotsiaalõiguste samba 10. põhimõttes on sätestatud, et töötajatel on õigus tervislikule, ohutule ja hästi kohandatud töökeskkonnale. Töötajate õigus töötervishoiu ja tööohutuse kaitse kõrgele tasemele töökohal ja nende kutsetegevusele kohandatud töökeskkonnale hõlmab ka kaitset kantserogeenide ja mutageenide eest töökohal, olenemata töösuhte või kokkupuute kestusest.

                     (2)

                     Käesolevas direktiivis austatakse põhiõigusi ja järgitakse põhimõtteid, mis on sätestatud Euroopa Liidu põhiõiguste hartas, eelkõige artiklis 2 sätestatud õigust elule ja artiklis 31 sätestatud õigust headele ja õiglastele töötingimustele.

                     (3)

                     Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2004/37/EÜ (4) eesmärk on kaitsta töötajaid nende tervist ja ohutust ähvardavate ohtude eest, mis tulenevad kantserogeenide ja mutageenidega kokkupuutest töökohal. Nimetatud direktiivis on üldiste põhimõtete raamistiku abil ette nähtud kaitse ühtlane tase kantserogeenide ja mutageenidega seotud ohtude eest, et võimaldada liikmesriikidel tagada miinimumnõuete järjekindel kohaldamine. Kõnealuste miinimumnõuete eesmärk on kaitsta töötajaid liidu tasandil, panustada töötajate kaitse tasemete erinevuste vähendamisse kõikjal liidus ning tagada võrdsed tingimused. Ohtlike ainete siduvad piirnormid töökeskkonnas on direktiiviga 2004/37/EÜ kehtestatud töötajate kaitse üldise korra olulised elemendid. Kõnealused piirnormid peavad olema tõenduspõhised, proportsionaalsed ja mõõdetavad ning need peaksid olema kehtestatud kättesaadava teabe, sealhulgas viimaste teaduslike ja tehniliste andmete, rakendamise ja nõuetele vastavusega seotud majandusliku teostatavuse, sotsiaal-majandusliku mõju põhjaliku hindamise ning töökeskkonnas kokkupuute mõõtmise protokollide ja meetodite põhjal. Liikmesriigid võivad tihedas koostöös sotsiaalpartneritega kehtestada rangemad ohtlike ainete siduvad piirnormid töökeskkonnas. Lisaks ei takista direktiiv 2004/37/EÜ liikmesriikidel kohaldamast täiendavaid meetmeid, näiteks bioloogilisi piirnorme.

                     (4)

                     Direktiivi 2004/37/EÜ eesmärk on hõlmata aineid või segusid, mis vastavad kategooria 1A või 1B kantserogeeni või mutageeni klassifitseerimiskriteeriumidele, mis on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1272/2008 (5) I lisas, ning direktiivi 2004/37/EÜ I lisas viidatud aineid, segusid või protsesse. Ained, mis vastavad kategooria 1A või 1B kantserogeeni või mutageeni klassifitseerimiskriteeriumidele, mis on sätestatud määruse (EÜ) nr 1272/2008 I lisas, on ained, mis kuuluvad ühtlustatud klassifikatsiooni või on klassifitseeritud vastavalt kõnealuse määruse artiklile 4 või artiklile 36 ning millest on Euroopa Kemikaaliametit teavitatud vastavalt kõnealuse määruse artiklile 40. Need ained on loetletud Euroopa Kemikaaliameti hallatavas avalikus klassifitseerimis- ja märgistusandmikus. Uute ainete lisamiseks direktiivi 2004/37/EÜ I lisas osutatud ainete, segude või protsesside loetellu kooskõlas kõnealuse direktiivi artikli 2 punkti a alapunktiga ii on vaja esitada kindlad teaduslikud tõendid asjaomase aine kantserogeensuse kohta, tuginedes sellistele kättesaadavatele usaldusväärsetele teaduslikele allikatele nagu Euroopa Kemikaaliameti riskihindamise komitee, Rahvusvaheline Vähiuurimiskeskus (IARC) ja riiklikud asutused, pöörates erilist tähelepanu kõnealuse aine kohta avaldatud eelretsenseeritud kirjandusele.

                     (5)

                     Ohtlike ainete piirnormid töökeskkonnas on osa direktiivi 2004/37/EÜ kohastest riskijuhtimismeetmetest. Kõnealused piirnormid tuleks kooskõlas ettevaatuspõhimõtte ja töötajate kaitse põhimõttega ning kantserogeenide ja mutageenide kohta kättesaadavate usaldusväärsete teaduslike ja tehniliste andmete põhjal korrapäraselt läbi vaadata. Samuti tuleks kaaluda mõõtmismeetodite, riskijuhtimismeetmete ja muude asjakohaste tegurite täiustamist. Nende piirnormide järgimine ei mõjuta tööandja muid nimetatud direktiivist tulenevaid kohustusi, eelkõige kantserogeenide ja mutageenide kasutamise vähendamist töökohal, töötajate kantserogeenide ja mutageenidega kokkupuute ennetamist või vähendamist ega meetmeid, mis tuleks selle saavutamiseks võtta. Need meetmed peaksid, kui see on tehniliselt võimalik, hõlmama kantserogeenide ja mutageenide asendamist ainete, segude või protsessidega, mis ei ole ohtlikud või on vähem ohtlikud töötajate tervisele, suletud süsteemide kasutamist või muid meetmeid, mille eesmärk on vähendada töötajate kokkupuute taset.

                     (6)

                     Ohtlikel ravimitel, sealhulgas tsütotoksilistel ravimitel, mida kasutatakse peamiselt vähi raviks, võivad olla genotoksilised, kantserogeensed või mutageensed omadused. Seetõttu on oluline kaitsta töötajaid, kellel on tööprotsessides kokkupuude kõnealuste ravimitega: ohtlike, sealhulgas tsütotoksiliste ravimite valmistamise, manustamise ja kasutuselt kõrvaldamise tõttu; mis hõlmavad ohtlike ravimite või nendega saastunud materjalide kõrvaldamise, puhastamise ja transportimise ning pesupesemisega seotud teenuseid, või ohtlike ravimitega ravitavate patsientide isiklikku hooldamist. Ohtlike ravimite, sealhulgas tsütotoksiliste ravimite suhtes kohaldatakse liidu meetmeid, milles on ette nähtud töötajate tervise ja ohutuse kaitse miinimumnõuded, eelkõige nõukogu direktiivis 98/24/EÜ (6) sätestatud miinimumnõuded. Ohtlike ravimite suhtes, mis sisaldavad aineid, mis on ka kantserogeenid või mutageenid, kohaldatakse direktiivi 2004/37/EÜ. Komisjon peaks hindama, mis on kõige asjakohasem vahend ohtlike ravimitega, sealhulgas tsütotoksiliste ravimitega, kokkupuutuvate töötajate tööohutuse tagamiseks. Seejuures ei tohiks ohustada patsientide juurdepääsu parimale kättesaadavale ravile.

                     (7)

                     Suurema osa kantserogeenide ja mutageenide puhul ei ole teaduslikust seisukohast võimalik kindlaks teha kokkupuute tasemeid, millest madalama taseme puhul ei oleks kokkupuutel kahjulikku mõju. Kuigi kantserogeenide ja mutageenide piirnormide kehtestamine töökohal vastavalt käesolevale direktiivile ei kõrvalda täielikult ohte töötajate tervisele ja ohutusele, mis tulenevad nende ainetega kokkupuutest töökohal (jääkoht), aitab see siiski sellisest kokkupuutest tulenevaid ohte oluliselt vähendada järkjärgulise ja eesmärkide seadmisel põhineva lähenemisviisiga vastavalt direktiivile 2004/37/EÜ. Muude kantserogeenide ja mutageenide puhul on teaduslikust seisukohast võimalik kindlaks teha kokkupuute tasemed, millest madalama taseme puhul ei ole kokkupuutel eeldatavalt kahjulikku mõju.

                     (8)

                     Mõne kantserogeeni ja mutageeni puhul kehtestatakse töötajate kokkupuute piirnormid väärtustena, mida ei tohi direktiivi 2004/37/EÜ kohaselt ületada.

                     (9)

                     Käesoleva direktiiviga tugevdatakse töötajate tervise ja ohutuse kaitset nende töökohal. Komisjon peaks direktiivi 2004/37/EÜ korrapäraselt läbi vaatama ja tegema asjakohasel juhul seadusandlikke ettepanekuid. Kättesaadavat teavet, sealhulgas uusi teaduslikke ja tehnilisi andmeid ning töökohal kokkupuute taseme mõõtmise tõendipõhiseid parimaid tavasid, meetodeid ja protokolle arvestades tuleks kõnealuses direktiivis sätestada uued piirnormid. See teave peaks võimaluse korral hõlmama andmeid töötajate tervist mõjutavate jääkohtude kohta ning töökeskkonna keemiliste mõjurite piirnormide teaduskomitee ja riskihindamise komitee soovitusi, tööohutuse ja töötervishoiu nõuandekomitee arvamusi ning IARCi monograafiaid. Teabe läbipaistvus on selles kontekstis ennetusvahend ja see tuleks tagada. Teave jääkohu kohta on väärtuslik edasise tegevuse jaoks, et vähendada kantserogeenide ja mutageenidega kokkupuutest tulenevaid ohte ja see tuleks teha liidu tasandil avalikult kättesaadavaks. Käesolev direktiiv on kooskõlas töökeskkonna keemiliste mõjurite piirnormide teaduskomitee ja riskihindamise komitee ning tööohutuse ja töötervishoiu nõuandekomitee konkreetsete soovitustega, mille olulisust on rõhutatud eelmiste direktiivi 2004/37/EÜ muutmiste käigus.

                     (10)

                     Teaduslikke andmeid arvesse võttes on vaja parima võimaliku kaitse tagamiseks arvestada lisaks hingamisteede kaudu ka muid kantserogeenide ja mutageenide imendumise teid, pidades silmas tähelepanekuid naha kaudu imendumise võimalikkuse kohta, nimelt kasutades märget asjaomase aine kokkupuute kohta nahaga. Käesolevas direktiivis sätestatud direktiivi 2004/37/EÜ III lisa muudatused on järjekordne samm selle direktiivi ajakohastamise pikemaajalises protsessis.

                     (11)

                     Käesolevas direktiivis käsitletud kantserogeenide tervisemõju hindamisel on lähtutud töökeskkonna keemiliste mõjurite piirnormide teaduskomitee ja riskihindamise komitee asjakohastest teaduslikest eriteadmistest.

                     (12)

                     Töökeskkonna keemiliste mõjurite piirnormide teaduskomitee, mis loodi komisjoni otsusega 2014/113/EL (7), aitab komisjonil eelkõige määrata kindlaks, hinnata ja põhjalikult analüüsida uusimaid kättesaadavaid teaduslikke andmeid ja teha ettepanekuid ohtlike ainete selliste piirnormide kohta töökeskkonnas, mida kohaldatakse töötajate kaitseks keemilistest mõjuritest tulenevate ohtude eest ja mis tuleb direktiivi 98/24/EÜ ja direktiivi 2004/37/EÜ kohaselt kehtestada liidu tasandil.

                     (13)

                     Kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1907/2006 (8) koostab riskihindamise komitee Euroopa Kemikaaliameti arvamusi seoses kemikaalidest tulenevate ohtudega inimtervisele ja keskkonnale. Käesoleva direktiivi kontekstis koostas riskihindamise komitee oma arvamuse vastavalt kõnealuse määruse artikli 77 lõike 3 punktile c.

                     (14)

                     2018.–2019. aasta kampaania „Tervislikud töökohad haldavad ohtlikke aineid“ on hea näide sellest, kuidas saab Euroopa Tööohutuse ja Töötervishoiu Amet toetada tööohutust ja töötervishoidu käsitlevate õigusaktide rakendamist liidu tasandil. Euroopa Tööohutuse ja Töötervishoiu Amet peaks tegema liikmesriikidega tihedat koostööd, et anda teatavate ainetega kokkupuutuvatele töötajatele kohandatud teavet ja tuua neile näiteid heade tavade kohta, pannes rõhku poliitilistele arengusuundadele ja juba kehtivale õigusraamistikule.

                     (15)

                     Kaadmium ja paljud selle anorgaanilised ühendid vastavad määruses (EÜ) nr 1272/2008 sätestatud kantserogeenseks (kategooriasse 1B) klassifitseerimise kriteeriumidele ja on seega kantserogeenid direktiivi 2004/37/EÜ tähenduses. Kättesaadava teabe põhjal (sh teaduslikud ja tehnilised andmed) on seetõttu asjakohane kehtestada selles direktiivis kaadmiumi ja selle anorgaaniliste ühendite piirnorm. Lisaks on kaadmium, kaadmiumnitraat, kaadmiumhüdroksiid ja kaadmiumkarbonaat määruse (EÜ) nr 1907/2006 artikli 57 punkti a kohaselt määratletud väga ohtlike ainetena ja nad kantakse kõnealuse määruse artikli 59 lõikes 1 osutatud kandidaatainete loetellu.

                     (16)

                     Kaadmiumiga seoses on ette näha, et piirnormi 0,001 mg/m3 on lühikese ajaga keeruline järgida. Seetõttu on kohane kehtestada kaheksa aasta pikkune üleminekuperiood, mille jooksul tuleks kohaldada piirnormi 0,004 mg/m3 (sissehingatav fraktsioon). Selleks et kaitsta õiguspäraseid ootusi ja vältida kehtivate tavade võimalikke häireid nendes liikmesriikides, kes rakendavad käesoleva direktiivi jõustumise kuupäeval bioloogilise seire süsteemi, mille puhul uriini kreatiniini sisalduse bioloogiline piirnorm ei ületa 0,002 mg Cd/g, tuleks nendes liikmesriikides mõõta üleminekuperioodil piirnormi 0,004 mg/m3 sissehingatava kopsu alveoolidesse jõudva fraktsioonina, pidades silmas töökeskkonna keemiliste mõjurite piirnormide teaduskomitee ning tööohutuse ja töötervishoiu nõuandekomitee arvamusi kaadmiumi ja selle anorgaaniliste ühendite kohta.

                     (17)

                     Tuginedes sellistele kättesaadavatele usaldusväärsetele teaduslikele allikatele nagu töökeskkonna keemiliste mõjurite piirnormide teaduskomitee, riskihindamise komitee ja asjaomased riiklikud asutused, peaks komisjon hindama hiljemalt kolm aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumise kuupäeva võimalust direktiivi 2004/37/EÜ muutmiseks, et lisada sinna sätted, mis käsitlevad töökeskkonna õhus leiduvate ohtlike ainete piirnormi ja bioloogilise piirnormi kombinatsiooni kaadmiumi ja selle anorgaaniliste ühendite puhul.

                     (18)

                     Bioloogilise piirnormi kehtestamine kaadmiumi ja selle anorgaaniliste ühendite puhul kaitseks töötajaid kaadmiumi süsteemse toksilisuse eest, mis mõjutab peamiselt neerusid ja luid. Seega võib bioloogiline seire aidata kaasa töötajate kaitsmisele töökohal, kuid üksnes õhus ja seega töötaja hingamistsoonis sisalduva kaadmiumi ja selle anorgaaniliste ühendite sisalduse seiret täiendava vahendina. Komisjon peaks koostama bioloogilise seire praktilised suunised.

                     (19)

                     Berüllium ja enamik berülliumi anorgaanilisi ühendeid vastavad määruses (EÜ) nr 1272/2008 sätestatud kantserogeenseks (kategooriasse 1B) klassifitseerimise kriteeriumidele ja on seega kantserogeenid direktiivi 2004/37/EÜ tähenduses. Lisaks kantserogeensetele omadustele võib berüllium teadaolevalt põhjustada kroonilist berülliumihaigust (berüllioos) ja sensibiliseerumist berülliumi suhtes. Kättesaadava teabe põhjal (sealhulgas teaduslikud ja tehnilised andmed) on seetõttu asjakohane kehtestada kõnealuses direktiivis berülliumi ja berülliumi anorgaaniliste ühendite piirnorm ning lisada sellele märge naha ja hingamisteede sensibiliseerimise kohta.

                     (20)

                     On ette näha, et berülliumi piirnormi 0,0002 mg/m3 on lühikese ajaga keeruline järgida. Seetõttu on kohane kehtestada seitsme aasta pikkune üleminekuperiood, mille jooksul tuleks kohaldada piirnormi 0,0006 mg/m3.

                     (21)

                     Arseenhape ja selle soolad ning enamik anorgaanilisi arseeniühendeid vastavad määruses (EÜ) nr 1272/2008 sätestatud kantserogeenseks (kategooriasse 1A) klassifitseerimise kriteeriumidele ja on seega kantserogeenid direktiivi 2004/37/EÜ tähenduses. Kättesaadava teabe põhjal (sealhulgas teaduslikud ja tehnilised andmed) on seetõttu asjakohane kehtestada kõnealuses direktiivis arseenhape ja selle soolade ning anorgaaniliste arseeniühendite piirnorm. Lisaks on arseenhape, diarseenpentaoksiid ja diarseentrioksiid määruse (EÜ) nr 1907/2006 artikli 57 punkti a kohaselt klassifitseeritud väga ohtlike ainetena ja nad kantakse nimetatud määruse XIV lisasse, mis tähendab, et nende kasutamiseks tuleb taotleda autoriseeringut.

                     (22)

                     On ette näha, et vasesulatussektoris on arseenhappe piirnormi 0,01 mg/m3 keeruline järgida. Seetõttu tuleks kehtestada nelja aasta pikkune üleminekuperiood.

                     (23)

                     Formaldehüüd vastab määruses (EÜ) nr 1272/2008 sätestatud kantserogeenseks (kategooria 1B) klassifitseerimise kriteeriumidele ja on seega kantserogeen direktiivi 2004/37/EÜ tähenduses. Formaldehüüd on lokaalse toimega genotoksiline kantserogeen ja on piisavalt teaduslikke tõendeid selle kantserogeense toime kohta inimestele. Formaldehüüd on ka naha kontaktallergeen (naha sensibilisaator). Seetõttu on kättesaadava teabe põhjal (sealhulgas teaduslikud ja tehnilised andmed) kohane kehtestada kõnealuses direktiivis formaldehüüdi pika- ja lühiajaline piirnorm ja lisada märge naha sensibiliseerimise kohta. Lisaks kogub Euroopa Kemikaaliamet komisjoni taotlusel olemasolevat teavet, et hinnata võimalikku kokkupuudet formaldehüüdi ja formaldehüüdi eraldavate ainetega töökohal, sealhulgas tööstusliku ja kutselise kasutuse korral.

                     (24)

                     Formaldehüüdfiksaatoreid kasutatakse tervishoiusektoris regulaarselt kõikjal liidus, kuna neid on mugav kasutada, nad on väga täpsed ja väga hõlpsasti kohandatavad. On ette näha, et mõnes liikmesriigis on tervishoiusektoris piirnormi 0,37 mg/m3 või 0,3 ppm lühikese ajaga keeruline järgida. Seetõttu on kohane kehtestada kõnealuse sektori jaoks viie aasta pikkune üleminekuperiood, mille jooksul tuleks kohaldada piirnormi 0,62 mg/m3 või 0,5 ppm. Tervishoiusektor peaks siiski viima kokkupuute formaldehüüdiga miinimumini ning sektorit innustatakse järgima piirmäära 0,37 mg/m3 või 0,3 ppm üleminekuperioodil igal võimalusel.

                     (25)

                     Mõnes liikmesriigis kasutatakse formaldehüüdi regulaarselt surnute palsameerimiseks osana nende riikide kultuurilistest või usukommetest. On ette näha, et matusesektoris on piirnormi 0,37 mg/m3 või 0,3 ppm lühikese ajaga keeruline järgida. Seetõttu on kohane kehtestada nimetatud sektorile viie aasta pikkune üleminekuperiood, mille jooksul tuleks kohaldada piirnormi 0,62 mg/m3 või 0,5 ppm.

                     (26)

                     Käesolevas direktiivis on berülliumi ja formaldehüüdi puhul kehtestatud märked sensibiliseerimise kohta selguse parandamiseks. Direktiivi 2004/37/EÜ ajakohastamise käigus seesuguste märgete kehtestamisel tuleks tagada järjepidevus asjaomase liidu õigusega. See võib vajaduse korral hõlmata sensibiliseerimise märgete lisamist nende ainete puhul, mille kohta on juba tehtud konkreetne kanne kõnealuse direktiivi III lisasse.

                     (27)

                     4,4′-metüleen-bis(2-kloroaniliin) (MOCA) vastab määruses (EÜ) nr 1272/2008 sätestatud kantserogeenseks (kategooria 1B) klassifitseerimise kriteeriumidele ja on seega kantserogeen direktiivi 2004/37/EÜ tähenduses. Selle kantserogeensuse ja ilmsete genotoksiliste omaduste tõttu on olnud võimalik klassifitseerida see aine inimestele kantserogeenseks. MOCA puhul tuvastati, et aine võib imenduda olulisel määral naha kaudu. Seepärast on asjakohane kehtestada MOCA suhtes piirnorm ja lisada märge ainega nahakaudse kokkupuute kohta. Lisaks määratleti MOCA vastavalt määruse (EÜ) nr 1907/2006 artikli 57 punktile a väga ohtliku ainena ja lisati nimetatud määruse XIV lisasse, mis tähendab, et aine turule laskmiseks või kasutamiseks tuleb taotleda autoriseeringut. Kättesaadava teabe põhjal, (sealhulgas teaduslikud ja tehnilised andmed) on võimalik kehtestada MOCA piirnorm.

                     (28)

                     Komisjon konsulteeris tööohutuse ja töötervishoiu nõuandekomiteega. Samuti viis komisjon läbi Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 154 kohase kaheetapilise konsulteerimise tööturu osapooltega liidu tasandil. Tööohutuse ja töötervishoiu nõuandekomitee on vastu võtnud arvamused käesolevas direktiivis käsitletud ainete kohta ja esitanud iga aine kohta ettepaneku töökeskkonnas ohtlike ainete siduva piirnormi kehtestamiseks, toetades neist mõne puhul ka asjakohase märke lisamist.

                     (29)

                     Käesolevas direktiivis sätestatud piirnorme tuleb korrapäraselt kontrollida ja need läbi vaadata, et tagada järjepidevus määrusega (EÜ) nr 1907/2006, eriti selleks, et võtta arvesse direktiivis 2004/37/EÜ sätestatud piirnormide ja kõnealuse määruse kohaselt ohtlike kemikaalide jaoks tuletatud mittetoimivate tasemete vastastikmõju, et kaitsta töötajaid tõhusalt.

                     (30)

                     Kuna käesoleva direktiivi eesmärki, nimelt kaitsta töötajaid nende tervist ja ohutust ähvardavate ohtude eest, sealhulgas selliste ohtude ennetamine, mis tulenevad või võivad tuleneda kantserogeenide või mutageenidega kokkupuutumisest, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada, küll aga saab neid meetme ulatuse ja toime tõttu paremini saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.

                     (31)

                     Käesoleva direktiivi rakendamisel peaksid liikmesriigid hoiduma haldus-, finants- ja õiguspiirangute kehtestamisest viisil, mis pidurdab väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate asutamist ja arengut. Sellega seoses innustatakse liikmesriike ja asjaomaseid liidu ja riiklikke asutusi pakkuma mikro-, väikese ja keskmise suurusega ettevõtjatele stiimuleid, juhiseid ja nõu, et lihtsustada neil käesolevast direktiivist tulenevate kohustuste täitmist. Selles kontekstis on sotsiaalpartnerite kokkulepped, juhised ja muud ühismeetmed parimate tavade kindlaksmääramiseks ja arendamiseks väga tervitatavad.

                     (32)

                     Kuna käesolev direktiiv käsitleb töötajate tervise ja ohutuse kaitset nende töökohal, tuleks see üle võtta kahe aasta jooksul alates selle jõustumise kuupäevast.

                     (33)

                     Seepärast tuleks direktiivi 2004/37/EÜ vastavalt muuta,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

            Artikkel 1
            Direktiivi 2004/37/EÜ muudetakse järgmiselt.

                        1)

                        Artiklisse 18a lisatakse järgmised lõigud:
                        „Hiljemalt 11. juuliks 2022 hindab komisjon võimalust käesoleva direktiivi muutmiseks, et lisada sellesse sätted, mis käsitlevad töökeskkonna õhus leiduvate ohtlike ainete piirnormi ja bioloogilise piirnormi kombinatsiooni kaadmiumi ja selle anorgaaniliste ühendite puhul.
                        Võttes arvesse viimaseid arengusuundi teaduslikes teadmistes ning pärast asjakohast konsulteerimist asjaomaste sidusrühmadega, eelkõige tervishoiuspetsialistide ja tervishoiutöötajatega, hindab komisjon hiljemalt 30. juunil 2020 vajadust muuta käesolevat direktiivi, et lisada selle kohaldamisalasse ka ohtlikud ravimid, sealhulgas tsütotoksilised ravimid, või vajadust teha ettepanek asjakohasema õigusakti kohta kõnealuste ravimitega kokku puutuvate töötajate tööohutuse tagamiseks. Kui see on asjakohane, esitab komisjon selle alusel ja pärast konsulteerimist tööturu osapooltega seadusandliku ettepaneku.“

                        2)

                        III lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi lisale.

            Artikkel 2

               1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 11. juuliks 2021. Liikmesriigid teatavad nendest viivitamata komisjonile.
               Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nende ametlikul avaldamisel nendesse või nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.

               2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastu võetud siseriiklike õigusnormide teksti.

            Artikkel 3
            Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

            Artikkel 4
            Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

            Brüssel, 5. juuni 2019

                  Euroopa Parlamendi nimel

                  president

               A. TAJANI

                  Nõukogu nimel

                  eesistuja

               G. CIAMBA

            (1)  ELT C 440, 6.12.2018, lk 145.

            (2)  Euroopa Parlamendi 27. märtsi 2019. aasta seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ning nõukogu 21. mai 2019. aasta otsus.

            (3)  ELT C 428, 13.12.2017, lk 10.

            (4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiiv 2004/37/EÜ töötajate kaitse kohta tööl kantserogeenide ja mutageenidega kokkupuutest tulenevate ohtude eest (kuues üksikdirektiiv nõukogu direktiivi 89/391/EMÜ artikli 16 lõike 1 tähenduses) (ELT L 158, 30.4.2004, lk 50).

            (5)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2008. aasta määrus (EÜ) nr 1272/2008, mis käsitleb ainete ja segude klassifitseerimist, märgistamist ja pakendamist ning millega muudetakse direktiive 67/548/EMÜ ja 1999/45/EÜ ja tunnistatakse need kehtetuks ning muudetakse määrust (EÜ) nr 1907/2006 (ELT L 353, 31.12.2008, lk 1).

            (6)  Nõukogu 7. aprilli 1998. aasta direktiiv 98/24/EÜ töötajate tervise ja ohutuse kaitse kohta keemiliste mõjuritega seotud ohtude eest tööl (neljateistkümnes üksikdirektiiv direktiivi 89/391/EMÜ artikli 16 lõike 1 tähenduses) (EÜT L 131, 5.5.1998, lk 11).

            (7)  Komisjoni 3. märtsi 2014. aasta otsus 2014/113/EL, millega asutatakse töökeskkonna keemiliste mõjurite piirnormide teaduskomitee ning tunnistatakse kehtetuks otsus 95/320/EÜ (ELT L 62, 4.3.2014, lk 18).

            (8)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1907/2006, mis käsitleb kemikaalide registreerimist, hindamist, autoriseerimist ja piiramist (REACH) ning millega asutatakse Euroopa Kemikaaliamet, muudetakse direktiivi 1999/45/EÜ ja tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EMÜ) nr 793/93 ja komisjoni määrus (EÜ) nr 1488/94 ning samuti nõukogu direktiiv 76/769/EMÜ ja komisjoni direktiivid 91/155/EMÜ, 93/67/EMÜ, 93/105/EÜ ja 2000/21/EÜ (ELT L 396, 30.12.2006, lk 1).

            LISA
            Direktiivi 2004/37/EÜ III lisa punkti A lisatakse järgmised read:

                           Aine nimetus

                           EÜ nr (1)

                           CASi nr (2)

                           Piirnormid

                           Märge

                           Üleminekumeetmed

                           8 tundi (3)

                           Lühiajaline (4)

                           mg/m3 (5)

                           ppm (6)

                           f/ml (7)

                           mg/m3 (5)

                           ppm (6)

                           f/ml (7)

                           „Kaadmium ja selle anorgaanilised ühendid

                           —

                           —

                           0,001 (11)

                           —

                           —

                           —

                           —

                           —

                           Piirnorm 0,004 mg/m3
                               (12) kuni 11. juulini 2027.

                           Berüllium ja berülliumi anorgaanilised ühendid

                           —

                           —

                           0,0002 (11)

                           —

                           —

                           —

                           —

                           —

                           naha ja hingamisteede sensibiliseerimine (13)

                           Piirnorm 0,0006 mg/m3 kuni 11. juulini 2026.

                           Arseenhape ja selle soolad ning anorgaanilised arseeniühendid

                           —

                           —

                           0,01 (11)

                           —

                           —

                           —

                           —

                           —

                           —

                           Vasesulatussektori suhtes hakkavad piirnormid kehtima alates 11. juulist 2023.

                           Formaldehüüd

                           200-001-8

                           50-00-0

                           0,37

                           0,3

                           —

                           0,74

                           0,6

                           —

                           naha sensibiliseerimine (14)

                           Tervishoiu-, matuse- ja palsameerimise sektori puhul piirnorm 0,62 mg/m3 või 0,5 ppm (3) kuni 11. juulini 2024.

                           4,4′-metüleen-bis(2-kloroaniliin)

                           202-918-9

                           101-14-4

                           0,01

                           —

                           —

                           —

                           —

                           —

                           nahk (10)

               (11)  Sissehingatav fraktsioon.

               (12)  Sissehingatav fraktsioon. Sissehingatav kopsu alveoolidesse jõudev fraktsioon nendes liikmesriikides, kes rakendavad käesoleva direktiivi jõustumise kuupäeval bioloogilise seire süsteemi, mille puhul uriini kreatiniini sisalduse bioloogiline piirnorm ei ületa 0,002 mg Cd/g.

               (13)  Aine võib põhjustada naha ja hingamisteede sensibiliseerumist.

               (14)  Aine võib põhjustada naha sensibiliseerumist.“