title: Nõukogu direktiiv, 17. november 1980, kaupade siseveetransporti käsitlevate statistiliste aruannete kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31980L1119

Euroopa Liidu Teataja L 339 , 15/12/1980 Lk 0030 - 0053 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 7 Köide 2 Lk 0127  Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 16 Köide 2 Lk 0003  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 7 Köide 2 Lk 0127  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 07 Köide 2 Lk 0213  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 07 Köide 2 Lk 0213

		Nõukogu direktiiv,17. november 1980,kaupade siseveetransporti käsitlevate statistiliste aruannete kohta(80/1119/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 213,võttes arvesse komisjoni esitatud direktiivi eelnõu,võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [2]ning arvestades, et:asutamislepinguga komisjonile usaldatud ülesannete täitmiseks peavad komisjoni käsutuses olema jooksvalt üheaegsed ja regulaarsed statistilised andmed kaupade siseveetranspordi ulatuse ja arengu kohta liikmesriikides; need andmed peavad olema võrreldavad nii liikmesriikide vahel kui teiste transpordiliikide andmetega ning käsitlema siseriiklikku, rahvusvahelist ja transiitliiklust;kuna kaubavedusid mõjutavad aasta jooksul muutused transpordinõudluses ja navigatsioonitingimustes, tuleks teatavaid statistilisi andmeid esitada vähem kui aastaste ajavahemike järel;kaupade siseveetranspordituru kohta tõese informatsiooni saamiseks tuleks statistilisi andmeid eristada vastavalt peamistele ühendusteedele;andmeid, mis juba on eri liikmesriikides kaubaveo kohta kättesaadavad, tuleks ühenduse tasandil veelgi ühtlustada;ettepandud meetmete rakendamise soodustamiseks tuleks ette näha vajalike statistiliste andmete esitamise teatavad tähtajad;komisjon peaks esitama ettekande, et nõukogul oleks võimalik uurida käesoleva direktiivi eesmärkide saavutatavuse ulatust esitatud statistilisi andmeid kasutades; seetõttu tuleks sätestada võimalus panna ette nimetatud statistiliste andmete kogumise meetodite parandusi; nõukogu peaks komisjoni ettepanekul tegema otsuse statistiliste andmete kasutuselevõtu kohta, mis käsitlevad kaupade siseveetransporti merelaevadel ja piirkondadevahelist rahvusvahelist liiklust niisugustel veeteedel;statistilised andmed on vajalikud kaubaveo ulatuse ning arengu kindlakstegemiseks; seetõttu peaks ühendus esialgu andma liikmesriikidele rahalist toetust sellega seotud töö jaoks,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 11. Ühe või mitme siseveeteega liikmesriigid koguvad statistilisi andmeid siseveelaevade kaubavedude kohta, olenemata riigist, kus need on registreeritud või litsentsitud:- rendi või tasu eest ja omal kulul veetavate kaupade kohta,- riigis lastitud või lossitud kaupade või selle siseveeteede kaudu liikuvate transiitkaupade kohta.2. Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:a) siseveetee: kanal või järv vm veetee, mis oma looduslike või tehislike omaduste tõttu on laevatamiskõlblik eelkõige siseveelaevade jaoks;b) siseveelaev: iseliikuv või mitte-iseliikuv laev, mis on registreeritud või litsentsitud siseveelaevana, kaasa arvatud lihter, ning mis konstruktsiooni või ehituse poolest on kõlblik laevatamiseks üksnes kaitstud vetes.3. Käesolevat direktiivi ei kohaldata:- kaubaveo suhtes laevadel, mille kandevõime on alla 50 tonni,- peamiselt reisijateveoks kasutatavate laevade suhtes,- üleveoks kasutatavate laevade suhtes,- sadamate administratsiooni ja riigiasutuste poolt üksnes mittekaubanduslikel eesmärkidel kasutatavate laevade suhtes,- üksnes punkerdamiseks või ladustamiseks kasutatavate laevade suhtes,- laevade suhtes, mida ei kasutata kaubaveoks, näiteks kalalaevad, bagerid, ujuvtöökojad, paatmajad ja lõbusõidulaevad.4. Esimene statistiliste andmete kogumine toimub alates 1. jaanuarist 1981.Artikkel 21. Registreeritakse järgmised andmed:a) kaupade kaal tonnides;b) peamised ühendusteed:- siseriiklik liiklus, mille puhul kaubad lastitakse ja lossitakse ühe aruandva liikmesriigi piires, olenemata aluse marsruudist,- rahvusvaheline liiklus, mille puhul kaubad aruandvas liikmesriigis üksnes lastitakse või lossitakse, tehes vahet lastitud ja lossitud kaupade vahel,- transiitliiklus, mille puhul kaubad liiguvad läbi aruandva liikmesriigi, ilma et neid lastitaks, lossitaks või laaditaks ümber.Lihtrite puhul loetakse kaubad lastituks paigas, kus praam vette lastakse või praamerilt vette tõstetakse, ning lossituks paigas, kus praam kaldale või praamerile hiivatakse;c) kaupade laad I lisa vasakpoolses veerus näidatud kaubagruppide järgi;d) laeva riikkondsus, st riik, kus kaubaveoalus on registreeritud või litsentsitud, selle puudumise korral aga riik, kus on laeva omaniku alaline elu- või asukoht;e) laeva liik järgmise nomenklatuuri kohaselt:- mootorpraam:- mootortanker,- muu mootorpraam,- pukseeritav praam:- pukseeritav tanker,- muu pukseeritav praam,- tõugatav praam (sh pukseeritav-tõugatav praam):- tõugatav tanker,- muu tõugatav praam (sh lihter),- muu kaubaveolaev.Mõiste "tanker" hõlmab kõiki laevu, mis on ette nähtud vedel- või veeldatud lasti, v.a pulbriline last, veoks mahtlastina;f) siseriikliku liikluse puhul sisemaised lastimis- ja lossimispiirkonnad II lisas esitatud geograafilise liigituse kohaselt;g) rahvusvahelise ja transiitliikluse puhul lastimis- ja lossimisriik III lisa loetelu kohaselt;h) siseriiklikel veeteedel läbitud teekonna pikkus kilomeetrites.2. Liikmesriigid, kus aasta jooksul rahvusvahelise või transiitliikluse raames siseveetee transporditud kaupade kogumaht on alla miljoni tonni, ei ole kohustatud käesoleva direktiiviga nõutavaid statistilisi andmeid esitama.Artikkel 31. Liikmesriigid esitavad statistilised tulemused, välja arvatud siseriiklike õigusaktide kohaselt statistikasaladuse alla kuuluvad andmed, komisjonile nii kiiresti kui võimalik ning hiljemalt viis kuud pärast asjaomase võrdlusperioodi lõppu.2. Tulemused esitatakse IV lisas esitatud näidiste kohaselt koostatud tabelitena.3. Elektrooniliselt töödeldud tulemused võib esitada masinloetaval kujul, mille tüübi ja vormingu määrab asjaomaste liikmesriikidega konsulteerides kindlaks komisjon.Artikkel 41. Liikmesriigid esitavad komisjonile hiljemalt 31. detsembril 1980 üksikasjaliku kirjelduse statistiliste andmete töötlemisel ning tonnkilomeetrite arvutamisel kasutatavate meetodite kohta.2. Komisjon tutvub koostöös liikmesriikidega põhjalikult andmete kogumisel ilmnenud metoodika- ja tehniliste probleemidega, et leida lahendusi statistiliste andmete muutmiseks võimalikult järjepidevaks ja võrreldavaks.Artikkel 51. Komisjon avaldab vajalikud statistiliste andmete kogumise tulemused.2. Komisjon esitab enne 1. jaanuari 1983 nõukogule aruande käesoleva direktiivi kohaselt tehtud töö käigus omandatud kogemuste kohta ning teeb ettepanekud vajalike paranduste kohta.3. Kahe aasta jooksul alates käesoleva direktiivi jõustumisest teeb nõukogu komisjoni ettepanekul otsuse kaupade siseveetransporti merelaevadel ja piirkondadevahelist rahvusvahelist liiklust niisugustel veeteedel käsitlevate statistiliste andmete kasutuselevõtu kohta.Artikkel 6Käesoleva direktiiviga ettenähtud statistiliste andmete kogumise kolmeks esimeseks aastaks antakse liikmesriikidele kulude katteks rahalist abi Euroopa ühenduste eelarves selleks ettenähtud assigneeringute ulatuses.Artikkel 7Liikmesriigid peavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud meetmed võtma hiljemalt 1. jaanuaril 1981.Artikkel 8Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 17. november 1980Nõukogu nimeleesistujaJ. Santer[1] EÜT C 85, 8.4.1980, lk 75.[2] Arvamus esitatud 30. septembril 1980 (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata).--------------------------------------------------I LISAKAUBAGRUPPIDE LOETELUKaubagrupp | NST/R peatükk [1] | NST/R grupid [1] | Kaupade kirjeldus |1 | 0 | 01 | Teravili |2 | 02, 03 | Kartul, muu värske või külmutatud puu- ja köögivili |3 | 00, 06 | Elusloomad, suhkrupeet |4 | 05 | Puit ja kork |5 | 04, 09 | Tekstiilmaterjalid, tekstiiltooted ja keemilised kiud, muud loomsed ja taimsed toormaterjalid |6 | 1 | 11, 12, 13, 14, 16, 17 | Toiduained ja loomasööt |7 | 18 | Õliseemned, -taimed ja rasvad |8 | 2 | 21, 22, 23 | Tahked mineraalkütused |9 | 3 | 31 | Toornafta |10 | 32, 33, 34 | Naftatooted |11 | 4 | 41, 46 | Rauamaak, vanaraud ja -teras ning kõrgahjutolm |12 | 45 | Muud maagid ning jäägid ja jäätmed, mis ei sisalda rauda |13 | 5 | 51, 52, 53, 54, 55, 56 | Metalle sisaldavad tooted |14 | 6 | 64, 69 | Tsement, lubi, valmis ehitusmaterjalid |15 | 61, 62, 63, 65 | Toor- ja töödeldud mineraalid |16 | 7 | 71, 72 | Looduslikud ja keemilised väetised |17 | 8 | 83 | Kivisöekemikaalid, tõrv |18 | 81, 82, 89 | Muud kemikaalid, v.a kivisöekemikaalid ja tõrv |19 | 84 | Paberimass ja vanapaber |20 | 9 | 91, 92, 93 | Sõidukid ja transpordivahendid, masinad, aparaadid, komplekteeritud või komplekteerimata mootorid ja nende osad |21 | 94 | Metallitooted |22 | 95 | Klaas, klaastooted, keraamikatooted |23 | 96, 97 | Nahk, tekstiiltooted, rõivad, muud tooted |24 | 99 | Mitmesugused tooted |[1] Avaldatud Euroopa Ühenduste Statistikaameti poolt (prantsuskeelne tekst aastal 1968).--------------------------------------------------II LISAPIIRKONDADE GEOGRAAFILINE LIIGITUSBelgiaVlaams gewest, v.a AntwerpenAntwerpenRégion wallonneRégion bruxelloise/Brussels gewestSaksamaa LiitvabariikSchleswig-HolsteinHamburgNordostteil von NiedersachsenWestteil von NiedersachsenSüdostteil von NiedersachsenBremen (Land)Nordteil von Nordrhein-WestfalenRuhrgebietSüdwestteil von Nordrhein-WestfalenOstteil von Nordrhein-Westfalen (Sieger-Sauerland und Ostteil von Westfalen)Nordteil von HessenSüdteil von HessenNordteil von Rheinland-PfalzSüdteil von Rheinland-PfalzNordbadenSüdbadenWürttembergNordbayern (Franken)Ostbayern (Oberpfalz und Niederbayern)Südbayern (Schwaben und Oberbayern)SaarlandBerlin (West)PrantsusmaaÎle-de-FranceChampagne-ArdennesPicardieHaute-NormandieCentreBasse-NormandieBourgogneNord-Pas-de-CalaisLorraineAlsaceFranche-ComtéPays de la LoireBretagnePoitou-CharentesAquitaineMidi-PyrénéesLimousinRhône-AlpesAuvergneLanguedoc-RoussillonProvence-Alpes-Côte d'AzurItaaliaPiemonteValle d'AostaLiguriaLombardiaTrention-Alto AdigeVenetoFriuli-Venezia GiuliaEmilia-RomagnaToscanaUmbriaMarcheLazioCampaniaAbruzzoMolisePugliaBasilicataCalabriaSiciliaSardegnaLuksemburgLuxembourgMadalmaadNoordWest, v.a. Rijnmond ja IJmondRijnmondIJmondZuidwestZuidOostÜhendkuningriikNorthYorkshire ja HumbersideEast MidlandsEast AngliaSouth-EastSouth-WestWest MidlandsNorth-WestWalesScotlandNorthern Ireland--------------------------------------------------III LISARIIKIDE JA RIIKIDE RÜHMADE LOETELUI. Euroopa ühendused01. Belgia02. Taani03. Saksamaa Liitvabariik04. Kreeka05. Prantsusmaa06. Iiri07. Itaalia08. Luksemburg09. Madalmaad10. ÜhendkuningriikII. 11. ŠveitsIII. 12. AustriaIV. Riikliku kaubandusega maad13. NSVL14. Poola15. Saksa Demokraatlik Vabariik16. Tšehhoslovakkia17. Ungari18. Rumeenia19. Bulgaaria20. JugoslaaviaV. 21. Muud Euroopa riigidVI. 22. Ameerika ÜhendriigidVII. 23. Muud riigid--------------------------------------------------IV LISANÄIDISTABELIDTABEL 1 (A)+++++ TIFF +++++TABEL 1 (B)+++++ TIFF +++++TABEL 2+++++ TIFF +++++TABEL 3+++++ TIFF +++++TABEL 4 (A)+++++ TIFF +++++TABEL 4 (B)+++++ TIFF +++++TABEL 5 (A)+++++ TIFF +++++TABEL 5 (B)+++++ TIFF +++++TABEL 6 (A)+++++ TIFF +++++TABEL 6 (B)+++++ TIFF +++++TABEL 7 (A)+++++ TIFF +++++TABEL 7 (B)+++++ TIFF +++++TABEL 8 (A)+++++ TIFF +++++TABEL 8 (B)+++++ TIFF +++++TABEL 9+++++ TIFF +++++TABEL 10 (A)+++++ TIFF +++++TABEL 10 (B)+++++ TIFF +++++TABEL 11+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv 96/40/EÜ, 25. juuni 1996, sadamariikide järelevalveinspektori isikutunnistuse ühise näidise kohtaEMPs kohaldatav tekst.

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31996L0040

Euroopa Liidu Teataja L 196 , 07/08/1996 Lk 0008 - 0009

		Nõukogu direktiiv 96/40/EÜ,25. juuni 1996,sadamariikide järelevalveinspektori isikutunnistuse ühise näidise kohta(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 19. juuni 1995. aasta direktiivi 95/21/EÜ laevaohutust, reostuse vältimist ning elu- ja töötingimusi laevadel käsitlevate rahvusvaheliste standardite rakendamise kohta ühenduse sadamaid kasutavate ja liikmesriikide jurisdiktsiooni all olevates vetes sõitvate laevade suhtes (sadamariigi kontroll), [1] eriti selle artikli 12 lõiget 4,ning arvestades, et:nõukogu direktiivis 95/21/EÜ sätestatakse riikliku järelevalveinspektori isikutunnistuse ühise näidise loomine;on vajalik, et isikutunnistusel oleksid vähemalt järgmised andmed: välja andnud asutuse nimi, isikutunnistuse omaniku täisnimi, isikutunnistuse omaniku pilt, isikutunnistuse omaniku allkiri ja kinnitus selle kohta, et selle omanikul on volitatud käesoleva direktiivi alusel vastuvõetud siseriiklike õigusaktide kohaselt inspekteerima;selleks et laeva kapten ja laevapere liikmed võiksid inspektori isiku kindlaks teha, peab isikutunnistusel olema ingliskeelne tõlge, kui see ei ole peamine kasutatav keel;isikutunnistuse täpse vormi otsustavad liikmesriigid;käesolevas direktiivis ettenähtud meetmed on kooskõlas nõukogu direktiivi 93/75/EMÜ [2] artikli 12 alusel moodustatud komitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 95/21/EÜ artikli 12 lõikes 4 osutatud isikutunnistus peab vastama lisas sätestatud nõuetele.Artikkel 21. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 1. veebruaril 1997. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need sätted vastu võtavad, lisavad nad nendesse sätetesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetavad siseriiklike õigusnormide tekstid.Artikkel 3Käesolev direktiiv jõustub 20. päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 25. juuni 1996Komisjoni nimelkomisjoni liigeNeil Kinnock[1] EÜT L 157, 7.7.1995, lk 1.[2] EÜT L 247, 5.10.1993, lk 19.--------------------------------------------------LISASADAMARIIGI JÄRELEVALVEINSPEKTORI ISIKUTUNNISTUSELE ESITATAVAD NÕUDED(nagu on osutatud direktiivi 95/21/EÜ artikli 12 lõikes 4)Isikutunnistus sisaldab vähemalt järgmisi andmeid:a) välja andnud asutuse nimib) isikutunnistuse omaniku täisnimic) isikutunnistuse omaniku hiljuti tehtud fotod) isikutunnistuse omaniku allkirie) kinnitus selle kohta, et selle omanikul on volitatud käesoleva direktiivi alusel vastuvõetud siseriiklike õigusaktide kohaselt inspekteerima.Kui isikutunnistuse peamine kasutatav keel ei ole inglise keel, tuleb see tõlkida inglise keelde.Isikutunnistuse vorm jäetakse pädevate asutuste otsustada.--------------------------------------------------


title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2011/35/EL, 5. aprill 2011 , mis käsitleb aktsiaseltside ühinemist  EMPs kohaldatav tekst

text:
               29.4.2011

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 110/1

         EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2011/35/EL,
   5. aprill 2011,
   mis käsitleb aktsiaseltside ühinemist
   (kodifitseeritud tekst)
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 50 lõike 2 punkti g,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
   olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
   võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
   toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2),
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Kolmandat nõukogu 9. oktoobri 1978. aasta direktiivi 78/855/EMÜ (mis käsitleb aktsiaseltside ühinemist lähtuvalt asutamislepingu artikli 54 lõike 3 punktist g) (3) on oluliselt korduvalt muudetud (4). Selguse ja otstarbekuse huvides tuleks kõnealune direktiiv kodifitseerida.

               (2)

               Aluslepingu artikli 50 lõike 2 punktis g sätestatud kooskõlastamist ja asutamisvabaduse piirangute kaotamise üldprogrammi (5) alustati esimese nõukogu 9. märtsi 1968. aasta direktiiviga 68/151/EMÜ tagatiste kooskõlastamise kohta, mida liikmesriigid äriühingu liikmete ja kolmandate isikute huvide kaitseks EMÜ asutamislepingu artikli 58 teises lõigus tähendatud äriühingutelt nõuavad, et muuta sellised tagatised ühenduse kõigis osades võrdväärseteks (6).

               (3)

               Kooskõlastamist jätkati aktsiaseltside asutamise ja aktsiakapitali säilitamise ja suuruse muutmise suhtes teise nõukogu 13. detsembri 1976. aasta direktiiviga 77/91/EMÜ (tagatiste kooskõlastamise kohta, mida liikmesriigid äriühingu liikmete ja kolmandate isikute huvide kaitseks EMÜ asutamislepingu artikli 58 teises lõigus tähendatud äriühingutelt nõuavad seoses aktsiaseltside asutamise ning nende kapitali säilitamise ja muutmisega, et muuta sellised tagatised ühenduse kõigis osades võrdväärseteks) (7) ning teatud äriühinguliikide raamatupidamise aastaaruannete suhtes neljanda nõukogu 25. juuli 1978. aasta direktiiviga 78/660/EMÜ (mis põhineb asutamislepingu artikli 54 lõike 3 punktil g ja käsitleb teatavat liiki äriühingute raamatupidamise aastaaruandeid) (8).

               (4)

               Äriühingu liikmete ja kolmandate isikute huvide kaitse nõuab aktsiaseltside ühinemist reguleerivate liikmesriikide õigusaktide kooskõlastatust ja ühinemissätete viimist kõigi liikmesriikide õigusaktidesse.

               (5)

               Kõnealuse kooskõlastamise seisukohalt on eriti tähtis ühinevate äriühingute aktsionäride täpne ja võimalikult objektiivne informeeritus ning nende õiguste asjakohane kaitse. Kuid siiski ei ole põhjust nõuda aktsionäridele mõeldud ühinemislepingu projekti läbivaatamist sõltumatu eksperdi poolt, kui kõik aktsionärid nõustuvad sellest loobumisega.

               (6)

               Töötajate õiguste kaitset äriühingute, ettevõtete ja nende osade võõrandamise korral reguleeritakse käesoleval ajal nõukogu 12. märtsi 2001. aasta direktiiviga 2001/23/EÜ (ettevõtjate, ettevõtete või nende osade üleminekul töötajate õigusi kaitsvate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta) (9).

               (7)

               Võlausaldajad, sealhulgas võlakirjade omanikud, ja isikud, kellel on muid nõudeid ühinevate äriühingute vastu, vajavad äriühingute ühinemise korral kaitset oma huvide kahjustamise vastu.

               (8)

               Kolmandate isikute piisava informeerituse huvides peaksid Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. septembri 2009. aasta direktiivi 2009/101/EÜ (tagatiste kooskõlastamise kohta, mida liikmesriigid äriühingu liikmete ja kolmandate isikute huvide kaitseks asutamislepingu artikli 48 teises lõigus osutatud äriühingutelt nõuavad, et muuta sellised tagatised võrdväärseteks) (10) andmete avalikustamise nõuded laienema ka äriühingute ühinemisele.

               (9)

               Äriühingu liikmetele ja kolmandatele isikutele äriühingute ühinemise korral antavad tagatised peaksid laienema ka mõningatele tehingutele, mis olulises osas sarnanevad äriühingute ühinemisega, nii et kõnesoleva kaitse tagamise kohustusest ei oleks võimalik kõrvale hoida.

               (10)

               Et tagada õiguskindlust äriühingute suhetes, nende ja kolmandate isikute suhetes ning äriühingu liikmete suhetes tuleb piirata olukordi, millest võib tuleneda tehingu kehtetus, sätestades puuduste kõrvaldamise igal võimalikul juhul ning piiritledes tähtaja, mille kestel võib nõuda tehingu kehtetuse tunnustamist.

               (11)

               Käesolev direktiiv ei mõjuta liikmesriikide kohustusi, mis on seotud I lisa B osas esitatud direktiivide ülevõtmise tähtpäevadega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   I   PEATÜKK

      REGULEERIMISALA

   Artikkel 1
   1.   Käesolevas direktiivis sätestatud kooskõlastusmeetmeid kohaldatakse liikmesriikide õigus- ja haldusnormide suhtes, mis on seotud järgmiste äriühinguliikidega:

               —

               Belgias:

                           —

                           la société anonyme / de naamloze vennootschap;

               —

               Bulgaarias:

                           —

                           акционерно дружество;

               —

               Tšehhi Vabariigis:

                           —

                           akciová společnost;

               —

               Taanis:

                           —

                           aktieselskaber;

               —

               Saksamaal:

                           —

                           die Aktiengesellschaft;

               —

               Eestis:

                           —

                           aktsiaselts;

               —

               Iirimaal:

                           —

                           public companies limited by shares ja public companies limited by guarantee having a share capital;

               —

               Kreekas:

                           —

                           ανώνυμη εταιρία;

               —

               Hispaanias:

                           —

                           la sociedad anónima;

               —

               Prantsusmaal:

                           —

                           la société anonyme;

               —

               Itaalias:

                           —

                           la società per azioni;

               —

               Küprosel:

                           —

                           Δημόσιες εταιρείες περιορισμένης ευθύνης με μετοχές, δημόσιες εταιρείες περιορισμένης ευθύνης με εγγύηση που διαθέτουν μετοχικό κεφάλαιο;

               —

               Lätis:

                           —

                           akciju sabiedrība;

               —

               Leedus:

                           —

                           akcinė bendrovė;

               —

               Luksemburgis:

                           —

                           la société anonyme;

               —

               Ungaris:

                           —

                           részvénytársaság;

               —

               Maltal:

                           —

                           kumpannija pubblika / public limited liability company, kumpannija privata / private limited liability company;

               —

               Hollandis:

                           —

                           de naamloze vennootschap;

               —

               Austrias:

                           —

                           die Aktiengesellschaft;

               —

               Poolas:

                           —

                           spółka akcyjna;

               —

               Portugalis:

                           —

                           a sociedade anónima;

               —

               Rumeenias:

                           —

                           societate pe acțiuni;

               —

               Sloveenias:

                           —

                           delniška družba;

               —

               Slovakkias:

                           —

                           akciová spoločnosť;

               —

               Soomes:

                           —

                           julkinen osakeyhtiö / publikt aktiebolag;

               —

               Rootsis:

                           —

                           aktiebolag;

               —

               Ühendkuningriigis:

                           —

                           public companies limited by shares, ja public companies limited by guarantee having a share capital.

         2.   Liikmesriigid ei pea käesolevat direktiivi kohaldama ühistutele, mis on asutatud mõne lõikes 1 loetletud äriühinguna. Kui liikmesriikide õigusaktides kasutatakse niisugust võimalust, peab nendes olema nõue, et niisugused äriühingud kasutaksid sõna „ühistu” kõigis dokumentides, mida nimetatakse direktiivi 2009/101/EÜ artiklis 5.
   3.   Liikmesriigid ei pea käesolevat direktiivi kohaldama neil juhtudel, kui ühe või mitme äriühingu ühendatava või lõpetatava äriühingu suhtes on algatatud pankrotimenetlus, maksejõuetu äriühingu lõpetamisega seotud menetlus, kohtuasi, kompromissi tegemine või muud analoogilised menetlused.
   II   PEATÜKK

      ÜHE VÕI MITME ÄRIÜHINGU TEISE ÄRIÜHINGUGA ÜHENDAMISE VÕI UUE ÄRIÜHINGU ASUTAMISE TEEL TOIMUVA ÜHINEMISE REGULEERIMINE

   Artikkel 2
   Liikmesriikidel tuleb nende siseriiklikule õigusele alluvate äriühingute suhtes kehtestada reeglid, mis sätestavad ühinemist ühe või mitme äriühingu teise äriühinguga ühendamise või uue äriühingu asutamise teel.
   Artikkel 3
   1.   „Ühinemine ühendamise teel” tähendab käesolevas direktiivis tehingut, mille puhul üks või mitu äriühingut lõpetatakse likvideerimismenetluseta kogu nende vara ja kohustuste üleminekuga teisele äriühingule, mille vastu ühe või mitme ühendatava äriühingu aktsionäridele emiteeritakse ühendava äriühingu aktsiaid ja tehakse mõnel juhul juurdemakseid, mis ei ületa 10 % sel puhul emiteeritud aktsiate nimiväärtusest või kui neil nimiväärtust ei ole, nende arvestusväärtusest.
   2.   Liikmesriigi õigus võib sätestada ka niisuguse ühinemise ühendamise teel, mille puhul üks või mitu ühendatavat äriühingut on likvideerimisel, juhul kui see piirdub äriühingutega, mis ei ole veel alustanud oma vara jaotamist aktsionäridele.
   Artikkel 4
   1.   „Ühinemine uue äriühingu asutamise teel” tähendab käesoleva direktiivis tehingut, mille puhul mitu äriühingut lõpetatakse likvideerimismenetluseta ja kogu nende vara ja kohustused antakse üle asutatavale äriühingule, mille eest lõpetatavate äriühingute aktsionäridele emiteeritakse uue äriühingu aktsiaid ja tehakse mõnel juhul juurdemakseid, mis ei ületa 10 % sel puhul emiteeritud aktsiate nimiväärtusest või kui neil nimiväärtust ei ole, nende arvestusväärtusest.
   2.   Liikmesriigi õigusega võidakse sätestada ka niisuguse ühinemise uue äriühingu asutamise teel, mille puhul üks või mitu lõpetatavat äriühingut on likvideerimisel, juhul kui see piirdub äriühingutega, mis ei ole veel alustanud oma vara jaotamist aktsionäridele.
   III   PEATÜKK

      ÜHINEMINE ÜHENDAMISE TEEL

   Artikkel 5
   1.   Ühinevate äriühingute haldus- või juhtorganid sõlmivad kirjaliku ühinemislepingu.
   2.   Ühinemislepingus tuleb märkida vähemalt järgmist:

               a)

               iga ühineva äriühingu liik, ärinimi ja registrijärgne asukoht;

               b)

               aktsiate asendussuhe ja kõigi juurdemaksete suurus;

               c)

               ühendava äriühingu aktsiate üleandmise tingimused;

               d)

               kuupäev, millest alates üleantud aktsiad annavad õiguse kasumiosale ning seda õigust mõjutavad eritingimused;

               e)

               kuupäev, millest alates ühendatava äriühingu tehingud käsitatakse raamatupidamises ühendava äriühingu tehingutena;

               f)

               õigused, mis ühendavas äriühingus antakse eriõigustega aktsiate omanikele ja peale aktsiate ka muude väärpaberite omanikele, või nende suhtes kavandatavad meetmed;

               g)

               artikli 10 lõikes 1 nimetatud ekspertidele ning ühinevate äriühingute haldus-, juht-, järelevalve- ja kontrollorganite liikmetele antavad erisoodustused.

         Artikkel 6
   Ühinemisleping tuleb avaldada liikmesriikide õigusaktides ettenähtud viisil kooskõlas direktiivi 2009/101/EÜ artikliga 3 iga ühineva äriühingu kohta eraldi vähemalt üks kuu enne ühinemislepingu heakskiitmist otsustava üldkoosoleku kindlaksmääratud kuupäeva.
   Direktiivi 2009/101/EÜ artikli 3 kohasest avalikustamise nõudest vabastatakse ühinev äriühing, kui ta teeb ühinemislepingu oma veebisaidil avalikkusele tasuta kättesaadavaks ajavahemikuks, mis algab vähemalt üks kuu enne ühinemislepingu üle otsustava üldkoosoleku kuupäeva ega lõpe enne koosoleku lõppemist. Liikmesriigid ei kohalda kõnealuse vabastuse suhtes muid nõudeid ega piiranguid kui neid, mis on vajalikud veebisaidi turvalisuse ja dokumentide autentsuse tagamiseks, ning ainult sel määral, mil need on proportsionaalsed nimetatud eesmärkide saavutamisega.
   Erandina käesoleva artikli teisest lõigust võivad liikmesriigid nõuda, et avalikustamine toimuks direktiivi 2009/101/EÜ artikli 3 lõikes 5 osutatud kesksel elektroonilisel platvormil. Liikmesriigid võivad alternatiivina nõuda avalikustamist mõnel muul liikmesriigi selleks määratud veebisaidil. Kui liikmesriigid kasutavad ühte kõnealustest võimalustest, tagavad nad, et äriühingutelt ei nõutaks sellise avalikustamise eest eraldi tasu.
   Kui kasutatakse muud veebisaiti kui keskne elektrooniline platvorm, avaldatakse kesksel elektroonilisel platvormil vähemalt üks kuu enne üldkoosoleku kuupäeva viide, mis annab juurdepääsu sellele veebisaidile. Kõnealune viide sisaldab ühinemislepingu veebisaidil avaldamise kuupäeva ning on avalikkusele tasuta ligipääsetav. Äriühingutelt ei nõuta sellise avalikustamise eest eraldi tasu.
   Kolmandas ja neljandas lõigus sätestatud keeld nõuda äriühingutelt avalikustamise eest eraldi tasu ei piira liikmesriikide õigust suunata keskse elektroonilise platvormiga seotud kulud äriühingutele.
   Liikmesriigid võivad nõuda, et äriühingud säilitaksid teabe kindlaksmääratud ajavahemiku jooksul pärast üldkoosolekut oma veebisaidil, vajaduse korral kesksel elektroonilisel platvormil või muul asjaomase liikmesriigi määratud veebisaidil. Liikmesriigid võivad määratleda tagajärjed juurdepääsu ajutise katkestuse korral veebisaidile või kesksele elektroonilisele platvormile, mille on põhjustanud tehnilised või muud tegurid.
   Artikkel 7
   1.   Ühinemiseks on nõutav vähemalt iga ühineva äriühingu üldkoosoleku heakskiit. Liikmesriikide õigusaktides sätestatakse, et nimetatud heakskiitev otsus võetakse vastu vähemalt kahekolmandikulise enamusega aktsiatega esindatud häältest või koosolekul esindatud aktsiakapitalist.
   Liikmesriikide õigusaktides võib ette näha ka olukorra, mille puhul piisab esimeses lõigus nimetatud häälte lihtenamusest, juhul kui esindatud on vähemalt pool aktsiakapitalist. Peale selle kohaldatakse vajadusel asutamislepingu ja põhikirja muutmise kohta kehtivaid reegleid.
   2.   Kui äriühingul on eri liiki aktsiaid, hääletavad ühinemisotsust eraldi vähemalt iga liiki aktsiate omanikud, kelle õigusi tehing mõjutab.
   3.   Ühinemisotsus peab sisaldama nii ühinemislepingu heakskiitu kui ka ühinemisest tingitud asutamislepingu ja põhikirja muudatuste heakskiitu.
   Artikkel 8
   Liikmesriikide õigusaktides ei pea olema nõuet ühinemise heakskiidu kohta ühendava äriühingu üldkoosolekul, kui täidetud on järgmised tingimused:

               a)

               artiklis 6 ettenähtud teabe avaldamine peab ühendava äriühingu kohta aset leidma vähemalt üks kuu enne ühe või mitme ühendatava äriühingu ühinemislepingu heakskiitmist otsustava üldkoosoleku kindlaksmääratud kuupäeva;

               b)

               vähemalt üks kuu enne punktis a nimetatud kuupäeva peab kõigil ühendava äriühingu aktsionäridel olema õigus tutvuda artikli 11 lõikes 1 nimetatud dokumentidega ühendava äriühingu registrijärgses asukohas;

               c)

               ühendava äriühingu ühel või mitmel aktsionäril, kelle aktsiatega on esindatud kehtestatud miinimumprotsent aktsiakapitalist, peab olema õigus nõuda ühendava äriühingu üldkoosoleku kokkukutsumist ühinemise heakskiitmise otsustamiseks. Miinimumprotsent ei või ületada 5 %. Liikmesriigid võivad sätestada hääleõiguseta aktsiate väljajätmise sellest arvestusest.

         Esimese lõigu punkti b suhtes kohaldatakse artikli 11 lõikeid 2, 3 ja 4.
   Artikkel 9
   1.   Iga ühineva äriühingu haldus- või juhtorgan koostab üksikasjaliku kirjaliku aruande (ühinemisaruande), milles selgitatakse ühinemislepingut ja esitatakse selle õiguslik ja majanduslik põhjendus eriti just aktsiate asendussuhte osas.
   Kõnealuses aruandes kirjeldatakse ka kõiki erilisi hindamisel tekkinud raskusi.
   2.   Iga osaleva äriühingu haldus- või juhtorgan teavitab üldkoosolekut ja teiste osalevate äriühingute haldus- või juhtorganeid, võimaldamaks viimastel omakorda teavitada nende vastavaid üldkoosolekuid, igast olulisest äriühingu vara või kohustuste muutusest, mis on toimunud alates ühinemislepingu koostamise kuupäevast kuni ühineva äriühingu ühinemislepingu heakskiitmist otsustavate üldkoosolekute kuupäevani.
   3.   Liikmesriigid võivad ette näha, et lõikes 1 osutatud aruannet ja/või lõikes 2 osutatud teavet ei nõuta, kui kõigi ühinevate äriühingute kõik aktsionärid ja muude hääleõigust andvate väärtpaberite omanikud on nii kokku leppinud.
   Artikkel 10
   1.   Iga ühineva äriühingu huvides tegutseb üks või mitu neist sõltumatut eksperti, keda on ametisse määranud või kelle määramise on heaks kiitnud kohus või ametiasutus ning kes tutvuvad põhjalikult ühinemislepinguga ja koostavad aktsionäridele aruande. Liikmesriikide õigusaktides võib sätestada ka ühe või mitme sõltumatu eksperdi määramise kõigi ühinevate äriühingute jaoks ühiselt, kui kohus või ametiasutus määrab nad ühinevate äriühingute ühisel nõudel. Eksperdid võivad liikmesriikide õigusest olenevalt olla kas füüsilised või juriidilised isikud või äriühingud.
   2.   Lõikes 1 nimetatud aruandes peavad eksperdid igal juhul osutama, kas aktsiate asendussuhe on nende arvates õiglane ja põhjendatud. Aruanne peab vähemalt:

               a)

               märkima, millist meetodit või meetodeid kasutati kavandatava aktsiate asendussuhte arvutamisel;

               b)

               märkima, kas see meetod või meetodid on kohased kasutamiseks kõnealusel juhul, iga sellise meetodi kasutamisel saadud väärtused ja arvamus, milline on valitud meetodite suhteline tähtsus väärtuse saamisel.

         Aruandes tuleb kirjeldada ka kõiki erilisi hindamisel tekkinud raskusi.
   3.   Igal eksperdil on õigus saada ühinevatelt äriühingutelt kogu asjassepuutuvat informatsiooni ja kasutada kõiki dokumente ning korraldada mis tahes vajalikku uurimist.
   4.   Ühinemislepingu läbivaatamist ja eksperdiaruannet ei nõuta, kui selles on kokku leppinud kõigi ühinemisel osalevate äriühingute kõik aktsionärid ja muude hääleõigust andvate väärtpaberite omanikud.
   Artikkel 11
   1.   Kõigil aktsionäridel on õigus tutvuda vähemalt järgmiste dokumentidega äriühingu registrijärgses asukohas vähemalt üks kuu enne ühinemislepingu heakskiitmist otsustava üldkoosoleku kindlaksmääratud kuupäeva:

               a)

               ühinemisleping;

               b)

               ühinevate äriühingute kolme eelmise majandusaasta raamatupidamise aastaaruanded ja tegevusaruanded;

               c)

               vajaduse korral raamatupidamise vahearuanne, mis ei ole koostatud varem kui ühinemislepingus näidatud kuupäevale eelneva kolmanda kuu esimese päeva seisuga, juhul kui viimane raamatupidamise aastaaruanne on koostatud majandusaasta kohta, mis lõppes enam kui kuus kuud enne nimetatud kuupäeva;

               d)

               vajaduse korral ühinevate äriühingute haldus- või juhtorganite koostatud, artiklis 9 ette nähtud aruanded;

               e)

               kui see on asjakohane, artikli 10 lõikes 1 nimetatud aruanded.

         Esimese lõigu punkti c kohaldamisel ei nõuta raamatupidamise vahearuannet, kui äriühing avaldab Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. detsembri 2004. aasta direktiivi 2004/109/EÜ läbipaistvuse nõuete ühtlustamise kohta teabele, mis kuulub avaldamisele emitentide kohta, kelle väärtpaberid on lubatud reguleeritud turul kauplemisele (11) artikli 5 kohaselt poolaasta vahearuande ning teeb selle aktsionäridele kättesaadavaks vastavalt käesolevale lõikele. Lisaks võivad liikmesriigid ette näha, et raamatupidamise vahearuannet ei nõuta, kui kõigi ühinemisel osalevate äriühingute kõik aktsionärid ja muude hääleõigust andvate väärtpaberite omanikud on nii kokku leppinud.
   2.   Lõike 1 esimese lõigu punktis c nimetatud raamatupidamise vahearuanne peab olema koostatud samu meetodeid kasutades ja sama skeemi järgi nagu viimane aastabilanss.
   Liikmesriikide õigusaktidega võidakse sätestada, et:

               a)

               uus inventuur ei ole vajalik;

               b)

               viimases bilansis näidatud hindamist tuleb muuta vaid raamatupidamisregistrite kandeid kajastaval määral, arvestades seejuures siiski järgmist:

                           —

                           vahepealne amortisatsioon ja soetused,

                           —

                           tegeliku väärtuse olulised muutused, mis ei kajastu registrites.

         3.   Igal aktsionäril on õigus soovi korral tasuta saada täielikke või vastavalt soovile ka osalisi ärakirju lõikes 1 loetletud dokumentidest.
   Juhul kui aktsionär on nõus, et äriühing edastab teabe elektrooniliselt, võib need ärakirjad saata elektronposti teel.
   4.   Äriühing vabastatakse nõudest teha lõikes 1 osutatud dokumendid kättesaadavaks registrijärgses asukohas, kui ta teeb need kättesaadavaks oma veebisaidil ajavahemikuks, mis algab vähemalt üks kuu enne ühinemislepingu üle otsustava üldkoosoleku kuupäeva ega lõpe enne üldkoosoleku lõppemist. Liikmesriigid ei kohalda kõnealuse vabastuse suhtes muid nõudeid ega piiranguid kui neid, mis on vajalikud veebisaidi turvalisuse ja dokumentide autentsuse tagamiseks, ning ainult sel määral, mil need on proportsionaalsed nimetatud eesmärkide saavutamisega.
   Lõiget 3 ei kohaldata, kui aktsionäridel on võimalik veebisaidilt alla laadida ja printida lõikes 1 osutatud dokumentide elektrooniline koopia kogu käesoleva lõike esimeses lõigus osutatud ajavahemiku jooksul. Liikmesriigid võivad siiski ette näha, et äriühing teeb need dokumendid oma registrijärgses asukohas aktsionäridele tutvumiseks kättesaadavaks.
   Liikmesriigid võivad nõuda, et äriühingud säilitaksid teabe kindlaksmääratud ajavahemiku jooksul pärast üldkoosolekut oma veebisaidil. Liikmesriigid võivad määratleda tagajärjed veebisaidile juurdepääsu ajutise katkestuse korral, mille on põhjustanud tehnilised või muud tegurid.
   Artikkel 12
   Iga ühineva äriühingu töötajate õiguste kaitset reguleeritakse kooskõlas direktiiviga 2001/23/EÜ.
   Artikkel 13
   1.   Liikmesriikide õigusaktides tuleb ette näha ühinevate äriühingu võlausaldajate huvide piisav kaitsesüsteem, juhul kui võlausaldajate nõuded pärinevad varasemast ajast kui avaldatud ühinemisleping ja nende tähtpäev pole saabunud ühinemislepingu avaldamise kuupäevaks.
   2.   Selle saavutamiseks sätestatakse liikmesriikide õigusaktides vähemalt, et kõnealustel võlausaldajatel on õigus saada piisavaid tagatisi, kui ühinevate äriühingute majandusliku seisundi tõttu on niisugune kaitse vajalik ja kui võlausaldajatel neid tagatisi veel ei ole.
   Liikmesriigid sätestavad lõikes 1 ja käesoleva lõike esimeses lõigus ette nähtud kaitse tingimused. Liikmesriigid tagavad igal juhul, et võlausaldajatel oleks lubatud taotleda asjakohaselt haldus- või kohtuorganilt piisavaid tagatisi, kui nad suudavad usaldusväärselt näidata, et ühinemise tõttu on nende nõuete rahuldamine ohus ja et äriühingult ei ole saadud piisavaid tagatisi.
   3.   Ühendava ja ühendatava äriühingu võlausaldajate kaitse võib olla erinev.
   Artikkel 14
   Ilma et see piiraks nende reeglite kohaldamist, millega reguleeritakse võlakirjade omanike kollektiivsete õiguste teostamist, kohaldatakse ühinevate äriühingute võlakirjade omanike suhtes artiklit 13, välja arvatud juhud, kui võlakirjade omanike koosolekul on ühinemine heaks kiidetud ning niisugune koosolek on liikmesriigi õiguse kohaselt ette nähtud või kui ühinemise on heaks kiitnud iga võlakirjade omanik eraldi.
   Artikkel 15
   Eriõigustega väärtpaberite (v.a aktsiad) omanikele tuleb ühendavas äriühingus anda vähemalt samasugused õigused, nagu neil olid ühendatavas äriühingus, välja arvatud juhul, kui nende õiguste muutumine on heaks kiidetud väärtpaberite omanike koosolekul ning niisugune koosolek on liikmesriigi õiguse kohaselt ette nähtud või kui ühinemise on heaks kiitnud iga väärtpaberite omanik eraldi või kui väärtpaberite omanike õigusena ei ole ette nähtud väärpaberite tagasiostmine ühendava äriühingu poolt.
   Artikkel 16
   1.   Juhul kui liikmesriigi õiguse kohaselt ei ole ette nähtud kohtu- või haldusvõimu tõkestavat järelevalvet ühinemise seaduslikkuse üle või kui niisugune järelevalve ei laiene kõigile õigustoimingutele, mida ühinemine nõuab, tuleb juriidiliselt nõuetekohases vormis koostada ja tõendada ühinemisotsuseid tegevate üldkoosolekute protokollid ja vajaduse korral ka koosolekutel heakskiidetud ühinemislepingud. Juhul kui ühinemist ei pea heaks kiitma kõigi ühinevate äriühingute üldkoosolekud, tuleb juriidiliselt nõuetekohases vormis koostada ja tõendada ühinemisleping.
   2.   Notar või ametiasutus, kes on pädev neid dokumente juriidiliselt nõuetekohases vormis koostama ja tõendama, peab kontrollima ja tõendama nende õigustoimingute ja vorminõuete olemasolu ja kehtivust, mille täitmist nõutakse äriühingult, kelle huvides notar või ametiasutus tegutseb, ning ühinemislepingu olemasolu ja kehtivust.
   Artikkel 17
   Ühinemise jõustumise kuupäev määratakse kindlaks liikmesriigi õiguse kohaselt.
   Artikkel 18
   1.   Ühinemine tuleb iga ühineva äriühingu suhtes avalikustada liikmesriikide õigusaktides ettenähtud viisil kooskõlas direktiivi 2009/101/EÜ artikliga 3.
   2.   Ühendav äriühing võib ise korraldada avalikustamise ühendatava äriühingu või äriühingute kohta.
   Artikkel 19
   1.   Ühinemine toob ipso jure ja samaaegselt kaasa järgmised tagajärjed:

               a)

               ühendatava äriühingu vara ja kohustuste üleminek ühendavale äriühingule nii ühendatava ja ühendava äriühingu vaheliselt kui ka kolmandaid isikuid puudutavalt;

               b)

               ühendatava äriühingu aktsionäridest saavad ühendava äriühingu aktsionärid;

               c)

               ühendatav äriühing loetakse lõppenuks.

         2.   Ühtegi ühendava äriühingu aktsiat ei vahetata ühendatava äriühingu aktsiate vastu, mille omanik on kas:

               a)

               ühendav äriühing ise või mõni enda nime all, kuid äriühingu huvides tegutsev isik;

               b)

               ühendatav äriühing ise või mõni enda nime all, kuid äriühingu huvides tegutsev isik.

         3.   Eelmainitu ei piira liikmesriikide selliste õigusaktide kohaldamist, mille alusel nõutakse ühendatavalt äriühingult eriliste vorminõuete täitmist, et teatud vara, õiguste ja kohustuste üleminek hakkaks kehtima kolmandate isikute suhtes. Ühendav äriühing võib täita need vorminõuded ise; liikmesriikide õigusaktide kohaselt võib siiski lubada ühendataval äriühingul jätkata nende vorminõuete täitmist piiratud aja jooksul, mis võib ainult erandjuhtudel olla pikem kui kuus kuud, arvates ühinemise jõustumiskuupäevast.
   Artikkel 20
   Liikmesriikide õigusaktides tuleb sätestada reeglid, mis reguleerivad ühendatava äriühingu haldus- või juhtorganite liikmete tsiviilvastutuse selle äriühingu aktsionäride ees nende organite liikmete väära asjaajamise korral ühinemise ettevalmistamisel ja rakendamisel.
   Artikkel 21
   Liikmesriikide õigusaktides tuleb sätestada reeglid, mis reguleerivad artikli 10 lõikes 1 nimetatud aruande koostanud ekspertide tsiviilvastutuse ühendatava äriühingu aktsionäride ees nende ekspertide väära asjaajamise korral oma kohustuste täitmisel.
   Artikkel 22
   1.   Liikmesriikide õigusaktides tohib ette näha ühinemise kehtetuse tunnustamise reegleid üksnes järgmisi tingimusi arvestades:

               a)

               ühinemise kehtetust saab tunnustada ainult kohtuotsusega;

               b)

               ühinemise, mis on jõustunud vastavalt artiklile 17, kehtetust võib tunnustada ainult sel juhul, kui selle seaduslikkuse üle ei ole olnud kohtu- või haldusvõimu tõkestavat järelevalvet või kui selle dokumendid ei ole juriidiliselt nõuetekohases vormis koostatud ega tõendatud või kui on näidatud, et üldkoosoleku otsus on liikmesriigi õiguse kohaselt kehtetu või kehtetuks tunnistatav;

               c)

               ühinemise kehtetuse tunnustamise menetlust ei või alustada kuus kuud pärast ühinemise jõustumiskuupäeva selle isiku suhtes, kes väidab ühinemise olevat õigusvastase, ega siis, kui olukord on lahendatud;

               d)

               kui on võimalik kõrvaldada puudust, mille tõttu ühinemine võib osutuda kehtetuks, peab kohus, kelle pädevusse asi kuulub, määrama ühinevatele äriühingutele tähtaja olukorra lahendamiseks;

               e)

               ühinemise kehtetust tunnustav kohtuotsus avaldatakse liikmesriikide õigusaktides ettenähtud viisil kooskõlas direktiivi 2009/101/EÜ artikliga 3;

               f)

               kui liikmesriigi õigusaktide kohaselt on kolmandal isikul lubatud niisugust kohtuotsust vaidlustada, võib kolmas isik teha seda kuue kuu jooksul arvates kohtuotsuse avaldamisest direktiivis 2009/101/EÜ ettenähtud viisil;

               g)

               ühinemise kehtetust tunnustav kohtuotsus ei mõjuta iseenesest ei ühendava äriühingu kohustuste kehtivust ega nende kohustuste kehtivust, mis on teistel selle äriühingu vastu, kui need kohustused on tekkinud enne kohtuotsuse avaldamist ja pärast ühinemise jõustumiskuupäeva;

               h)

               ühinemisel osalenud äriühingud vastutavad solidaarselt ühendava äriühingu punktis g nimetatud kohustuste eest.

         2.   Kõrvale kaldudes lõike 1 punktist a võib liikmesriikide õigusaktides sätestada ka ühinemise kehtetuse tunnustamise ametiasutuse poolt, kui seda otsust on võimalik vaidlustada kohtus. Analoogia põhjal kohaldatakse nende ametiasutuste suhtes lõike 1 punkte b, d, e, f, g ja h. Niisugust kehtetuse tunnustamise menetlust ei või algatada hiljem kui kuus kuud pärast ühinemise jõustumiskuupäeva.
   3.   Ülalöeldu ei mõjuta liikmesriikide selliste õigusaktide kohaldamist, mille alusel võidakse ühinemise kehtetust tunnustada muu järelevalve tulemusel, mis ei ole kohtu- või haldusvõimu teostatav tõkestav järelevalve seaduslikkuse üle.
   IV   PEATÜKK

      ÜHINEMINE UUE ÄRIÜHINGU ASUTAMISE TEEL

   Artikkel 23
   1.   Ilma et see piiraks direktiivi 2009/101/EÜ artiklite 12 ja 13 kehtivust, kohaldatakse käesoleva direktiivi artikleid 5, 6 ja 7 ning artikleid 9 kuni 22 uue äriühingu asutamise teel ühinemise suhtes. Selles kontekstis tähendavad „ühinevad äriühingud” ja „ühendatavad äriühingud” lõpetatavaid äriühinguid ning „ühendav äriühing” tähendab asutatavat äriühingut.
   Uue äriühingu suhtes kohaldatakse käesoleva direktiivi artikli 5 lõike 2 punkti a.
   2.   Ühinemisleping, ja kui need on eraldi dokumendid, siis uue äriühingu asutamisleping või asutamislepingu projekt ning põhikiri või põhikirja projekt tuleb heaks kiita kõikide lõpetatavate äriühingute üldkoosolekutel.
   V   PEATÜKK

      ÜHINEMINE ÄRIÜHINGUGA, MILLELE KUULUB 90 % VÕI ENAM ÜHENDATAVA ÄRIÜHINGU AKTSIATEST

   Artikkel 24
   Liikmesriikidel tuleb nende õigusele alluvate äriühingute suhtes sätestada tehingud, mille puhul üks või mitu äriühingut lõpetatakse likvideerimismenetluseta ja kogu nende vara ja kohustused lähevad üle teisele äriühingule, millele kuuluvad kõik nende aktsiad ja muud väärtpaberid, mis annavad hääleõiguse üldkoosolekutel. Selliseid tehinguid reguleeritakse III peatüki sätetega. Siiski ei kehtesta liikmesriigid nõudeid, mis on sätestatud artikli 5 lõike 2 punktides b, c ja d, artiklites 9 ja 10, artikli 11 lõike 1 punktides d ja e, artikli 19 lõike 1 punktis b ning artiklites 20 ja 21.
   Artikkel 25
   Liikmesriigid ei kohalda artiklit 7 artiklis 24 osutatud tehingute suhtes, kui on täidetud järgmised tingimused:

               a)

               artiklis 6 ettenähtud teabe avaldamine peab aset leidma iga tehingus osaleva äriühingu kohta vähemalt üks kuu enne tehingu jõustumist;

               b)

               vähemalt üks kuu enne tehingu jõustumist peab kõigil ühendava äriühingu aktsionäridel olema õigus tutvuda artikli 11 lõike 1 punktides a, b ja c nimetatud dokumentidega äriühingu registrijärgses asukohas;

               c)

               tuleb kohaldada artikli 8 esimese lõigu punkti c.

         Käesoleva artikli esimese lõigu punkti b suhtes kohaldatakse artikli 11 lõikeid 2, 3 ja 4.
   Artikkel 26
   Liikmesriigid võivad kohaldada artikleid 24 ja 25 tehingute suhtes, millega üks või mitu äriühingut lõpetatakse likvideerimismenetluseta kogu nende vara ja kohustuste üleminekuga teisele äriühingule, kui kõik ühendatava äriühingu või äriühingute artiklis 24 nimetatud aktsiad ja muud väärtpaberid kuuluvad kas ühendavale äriühingule ja/või isikutele, kes on nende omanikud oma nime all, kuid selle äriühingu huvides.
   Artikkel 27
   Kui ühinemist ühendamise teel viib läbi äriühing, millele kuulub 90 % või enam, kuid mitte kõik, ühe või mitme ühendatava äriühingu üldkoosolekul hääleõigust andvatest aktsiatest ja muudest väärtpaberitest, ei nõua liikmesriigid, et ühinemine kiidetaks heaks ühendava äriühingu üldkoosolekul, juhul kui on täidetud järgmised tingimused:

               a)

               artiklis 6 sätestatud teabe avaldamine peab ühendava äriühingu kohta aset leidma vähemalt üks kuu enne ühe või mitme ühendatava äriühingu ühinemislepingu heakskiitmist otsustava üldkoosoleku kindlaksmääratud kuupäeva;

               b)

               vähemalt üks kuu enne punktis a nimetatud kuupäeva peab kõigil ühendava äriühingu aktsionäridel olema õigus tutvuda artikli 11 lõike 1 punktides a ja b ning vajaduse korral artikli 11 lõike 1 punktides c, d ja e sätestatud dokumentidega äriühingu registrijärgses asukohas;

               c)

               tuleb kohaldada artikli 8 esimese lõigu punkti c.

         Käesoleva artikli esimese lõigu punkti b suhtes kohaldatakse artikli 11 lõikeid 2, 3 ja 4.
   Artikkel 28
   Liikmesriigid ei kohalda artiklites 9, 10 ja 11 sätestatud nõudeid artikli 27 kohasele ühinemisele, kui on täidetud järgmised tingimused:

               a)

               ühendatava äriühingu vähemusaktsionäridel peab olema õigus nõuda ühendavalt äriühingult tagasimakset;

               b)

               kui nad seda õigust kasutavad, peab neil olema õigus saada oma aktsiate väärtusele vastavat tasu;

               c)

               kui tasu suhtes ei jõuta kokkuleppele, peab tasu suurust olema võimalik määrata kohtul või liikmesriigi poolt selleks määratud haldusasutusel.

         Liikmesriik ei pea lõiget 1 kohaldama, kui kõnealuse liikmesriigi õigusaktidega antakse ühendavale äriühingule õigus nõuda enne ühinemist ilma eelneva avaliku ülevõtmispakkumiseta ühe või mitme ühendatava äriühingu kõikide ülejäänud väärtpaberite omanikelt nende väärtpaberite müümist talle õiglase hinnaga.
   Artikkel 29
   Liikmesriigid võivad kohaldada artikleid 27 ja 28 tehingute suhtes, mille puhul üks või mitu äriühingut lõpetatakse likvideerimismenetluseta kogu nende vara ja kohustuste üleminekuga teisele äriühingule, juhul kui vähemalt 90 %, kuid mitte kõik, ühendatava äriühingu või äriühingute artiklis 27 nimetatud aktsiatest ja muudest väärtpaberitest kuulub kas ühendavale äriühingule ja/või isikutele, kes on nende omanikud oma nime all, kuid selle äriühingu huvides.
   VI   PEATÜKK

      MUUD ÜHINEMISENA KÄSITATAVAD TEHINGUD

   Artikkel 30
   Kui mõne artiklis 2 nimetatud tehingu puhul lubatakse liikmesriigi õigusaktides 10 % ületavaid juurdemakseid, kohaldatakse III ja IV peatükki ning artikleid 27, 28 ja 29.
   Artikkel 31
   Kui liikmesriigi õigusaktide kohaselt lubatakse mõne artiklites 2, 24 või 30 nimetatud tehingu käigus vara ja kohustusi üleandva äriühingu lõpetamata jätmist, kohaldatakse vastavalt kas III peatükki, välja arvatud artikli 19 lõike 1 punkt c, IV või V peatükki.
   VII   PEATÜKK

      LÕPPSÄTTED

   Artikkel 32
   Direktiiv 78/855/EMÜ, mida on muudetud I lisa A osas loetletud õigusaktidega, tunnistatakse käesolevaga kehtetuks, ilma et see mõjutaks liikmesriikide kohustusi, mis on seotud I lisa B osas esitatud direktiivide siseriiklikku õigusesse ülevõtmise tähtpäevadega.
   Viiteid kehtetuks tunnistatud direktiivile käsitatakse viidetena käesolevale direktiivile kooskõlas II lisas esitatud vastavustabeliga.
   Artikkel 33
   Käesolev direktiiv jõustub 1. juulil 2011.
   Artikkel 34
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Strasbourg, 5. aprill 2011

            Euroopa Parlamendi nimel

            president

         J. BUZEK

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         GYŐRI E.

      (1)  ELT C 51, 17.2.2011, lk 36.

      (2)  Euroopa Parlamendi 18. jaanuari 2011. aasta seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 21. märtsi 2011. aasta otsus.

      (3)  EÜT L 295, 20.10.1978, lk 36.

      (4)  Vt I lisa A osa.

      (5)  EÜT 2, 15.1.1962, lk 36/62.

      (6)  EÜT L 65, 14.3.1968, lk 8.

      (7)  EÜT L 26, 31.1.1977, lk 1.

      (8)  EÜT L 222, 14.8.1978, lk 11.

      (9)  EÜT L 82, 22.3.2001, lk 16.

      (10)  ELT L 258, 1.10.2009, lk 11.

      (11)  ELT L 390, 31.12.2004, lk 38.

      I LISA
      A   OSA

         Kehtetuks tunnistatud direktiiv koos muudatusega

      (osutatud artiklis 32)

                  Nõukogu direktiiv 78/855/EMÜ
                  (EÜT L 295, 20.10.1978, lk 36).

                  1979. aasta ühinemisakti I lisa p III C
                  (EÜT L 291, 19.11.1979, lk 89).

                  1985. aasta ühinemisakti I lisa II osa punkt d
                  (EÜT L 302, 15.11.1985, lk 157).

                  1994. aasta ühinemisakti I lisa XI osa punkt A 3
                  (EÜT C 241, 29.8.1994, lk 194).

                  2003. aasta ühinemisakti II lisa 4. osa punkt A 3
                  (ELT L 236, 23.9.2003, lk 338).

                  Nõukogu direktiiv 2006/99/EÜ
                  (ELT L 363, 20.12.2006, lk 137).

                  Ainult viide direktiivile 78/855/EMÜ artiklis 1 ja lisa A osa punktis 3

                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2007/63/EÜ
                  (ELT L 300, 17.11.2007, lk 47).

                  Ainult artikkel 2

                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/109/EÜ
                  (ELT L 259, 2.10.2009, lk 14).

                  Ainult artikkel 2

            B   OSA

         Siseriiklikku õigusesse ülevõtmise tähtpäevad

      (osutatud artiklis 32)

                  Direktiiv

                  Ülevõtmise tähtpäev

                  78/855/EMÜ

                  13. oktoober 1981

                  2006/99/EÜ

                  1. jaanuar 2007

                  2007/63/ΕÜ

                  31. detsember 2008

                  2009/109/EÜ

                  30. juuni 2011

      II LISA

         Vastavustabel

                  Direktiiv 78/855/EMÜ

                  Käesolev direktiiv

                  Artikkel 1

                  Artikkel 1

                  Artiklid 2–4

                  Artiklid 2–4

                  Artiklid 5–22

                  Artiklid 5–22

                  Artikli 23 lõige 1

                  Artikli 23 lõike 1 esimene lõik

                  Artikli 23 lõige 2

                  Artikli 23 lõike 1 teine lõik

                  Artikli 23 lõige 3

                  Artikli 23 lõige 2

                  Artiklid 24–29

                  Artiklid 24–29

                  Artiklid 30–31

                  Artiklid 30–31

                  Artikkel 32

                  —

                  —

                  Artikkel 32

                  —

                  Artikkel 33

                  Artikkel 33

                  Artikkel 34

                  —

                  I lisa

                  —

                  II lisa


title: Nõukogu direktiiv, 70/311/EMÜ, 8. juuni 1970, mootorsõidukite ja nende haagiste roolisüsteemi käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31970L0311

Euroopa Liidu Teataja L 133 , 18/06/1970 Lk 0010 - 0013 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 1 Lk 0139  Taanikeelne eriväljaanne: Seeria I Peatükk 1970(II) Lk 0323  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 1 Lk 0139  Ingliskeelne eriväljaanne: Seeria I Peatükk 1970(II) Lk 0375  Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 1 Lk 0093  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 1 Lk 0221  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 13 Köide 1 Lk 0221

		Nõukogu direktiiv, 70/311/EMÜ,8. juuni 1970,mootorsõidukite ja nende haagiste roolisüsteemi käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohtaEUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [2]ning arvestades, et:tehnilised nõuded, millele mootorsõidukid peavad siseriiklike õigusaktide kohaselt vastama, kehtivad muu hulgas ka mootorsõidukite roolisüsteemi kohta;nimetatud nõuded on liikmesriigiti erinevad ning seetõttu on vaja, et kõik liikmesriigid võtaksid lisaks olemasolevatele eeskirjadele või nende asemel vastu ühesugused nõuded, et eelkõige oleks võimalik rakendada iga sõidukitüübi korral EMÜ tüübikinnitusmenetlust, mida käsitletakse nõukogu 6. veebruari 1970. aasta direktiivis (mootorsõidukite ja nende haagiste tüübikinnitust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta); [3]ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Käesolevas direktiivis tähendab "sõiduk" teedel kasutamiseks mõeldud, kerega või kereta, vähemalt neljarattalist mootorsõidukit, mille valmistajakiirus ületab 25 kilomeetri tunnis, ja selle haagiseid, välja arvatud rööbastel liikuvad sõidukid, põllutöötraktorid ja -masinad ning töösõidukid.Artikkel 2Ükski liikmesriik ei tohi keelduda EMÜ tüübikinnituse või siseriikliku tüübikinnituse andmisest sõidukile roolisüsteemiga seotud põhjustel, kui süsteem vastab lisas sätestatud nõuetele.Artikkel 3Muudatused, mis on vajalikud lisa nõuete kohandamiseks tehnika arenguga, võetakse vastu nõukogu 6. veebruari 1970. aasta direktiivi (mootorsõidukite ja nende haagiste tüübikinnituse kohta) artiklis 13 ettenähtud korras.Artikkel 41. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid 18 kuu jooksul alates käesoleva direktiivi teatavakstegemisest ja teatavad sellest viivitamata komisjonile.2. Liikmesriigid tagavad, et käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetavate siseriiklike põhiliste õigusnormide tekst edastatakse komisjonile.Artikkel 5Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 8. juuni 1970Nõukogu nimeleesistujaP. Harmel[1] EÜT C 160, 18.12.1969, lk 7.[2] EÜT C 10, 27.1.1970, lk 18.[3] EÜT L 42, 23.2.1970, lk 1.--------------------------------------------------LISA1. MÕISTED1.1. RoolisüsteemRoolisüsteem – kõik seadmed, mille ülesanne on sõiduki liikumissuuna muutmine.Roolisüsteemi hulka võivad kuuluda:- rool,- roolimehhanism,- juhtrattad,- vajaduse korral spetsiaalseadmestik lisavõimsuse või sõltumatu võimsuse saavutamiseks.1.1.1. RoolRool – roolisüsteemi osa, mida juht sõiduki liikumissuuna muutmiseks keerab.1.1.2. Roolimehhanism1.1.2.1. Mootorsõidukite korral tähendab roolimehhanism kõiki detaile rooli ja juhtrataste vahel, välja arvatud punktis 1.1.4 nimetatud spetsiaalseadmestik. Roolimehhanism võib olla nii mehhaaniline, hüdrauliline, pneumaatiline, elektriline kui ka nende mis tahes kombinatsioon.1.1.2.2. Haagiste korral tähendab roolimehhanism kõiki detaile, mis edastavad juhtratastele sõiduki liikumissuuna muutmiseks vajaliku jõu.1.1.3. JuhtrattadJuhtrattad – rattad, mille suunangut sõiduki suhtes on võimalik otseselt või kaudselt muuta, et muutuks sõiduki liikumissuund.1.1.4. SpetsiaalseadmestikSpetsiaalseadmestik – roolisüsteemi osa, mille abil saavutatakse lisavõimsus või sõltumatu võimsus. Lisavõimsust või sõltumatut võimsust võib saavutada mis tahes mehhaanilise, hüdraulilise, pneumaatilise või elektrilise süsteemi abil või nende süsteemide mis tahes kombinatsiooniga (nt õlipumba, õhupumba või aku abil).1.2. Roolisüsteemi erinevad tüübid1.2.1. Sõltuvalt jõuallikast, mille kasutamine on vajalik juhtrataste keeramiseks, jagatakse roolisüsteem järgmisteks tüüpideks:1.2.1.1. võimendita roolisüsteem, mille roolimisvõimsus tuleneb üksnes juhi lihasjõust;1.2.1.2. abiseadmestikuga roolisüsteem, mille roolimisvõimsus tuleneb nii juhi lihasjõust kui ka punktis 1.1.4 nimetatud spetsiaalseadmestikust;1.2.1.3. võimendiga roolisüsteem, mille roolimisvõimsus tuleneb ainult punktis 1.1.4 nimetatud spetsiaalseadmestikust.1.3. RoolimisjõudRoolimisjõud – jõud, mida juht peab sõiduki juhtimiseks rooli suhtes rakendama.2. NÕUDED KONSTRUKTSIOONILE, KOOSTAMISELE JA KONTROLLIMISELE2.1. Üldnõuded2.1.1. Roolisüsteem peab tagama sõiduki kerge ja ohutu käsitsemise; vajadusel peab sõiduk olema varustatud abiseadmestikuga.2.2. Spetsiifilised nõuded2.2.1. Rool2.2.1.1. Rooli peab olema lihtne kasutada ning kinni hoida. Rool peab olema konstrueeritud nii, et see võimaldaks vähehaaval pööramist. Rooli liikumissuund peab vastama sõiduki liikumissuuna soovitud muutumissuunale.2.2.1.2. Roolimisjõud, mis on vajalik otseliikumisasendist 12 m pöörderaadiusega ringi tegemiseks, ei tohi ületada 25 kg.Abiseadmestikuga roolisüsteemi korral ei tohi lisaenergiaallika rikke korral vaja minev roolimisjõud ületada 60 kg.2.2.1.3. Et kontrollida vastavust punktis 2.2.1.2 toodud nõuetele, peab sõiduk sooritama liikumiskiirusega 10 km/h otseliikumisasendist spiraalse liikumise. Roolile rakendatav roolimisjõud tuleb üles märkida ajani, mil rool jõuab asendisse, mis vastab sõiduki sisenemisele 12 m pöörderaadiusega ringi. Manöövri kestus (aeg rooli keeramise alustamise hetkest kuni mõõtmiste teostamise asendisse jõudmiseni) ei tohi ületada 4 sekundit normaalsetes tingimustes ja 6 sekundit lisaenergiaallika rikke korral. Üks manööver tuleb sooritada vasakule ja teine paremale poole.Katse ajal peab sõiduk olema koormatud täismassini, rehvide rõhk ning kaalu jaotumine telgede vahel peab vastama tootja ettekirjutustele.2.2.2. Roolimehhanism2.2.2.1. Sõidukit peab olema võimalik juhtida ka hüdrauliliste, pneumaatiliste või elektriliste komponentide täieliku või osalise rikke korral.2.2.2.2. Mehhaaniline roolimehhanism peab olema konstrueeritud nii, et see vastaks kõikidele kasutusnõuetele. Sellele peab hoolduseks ja ülevaatuseks kergesti ligi pääsema.2.2.3. Juhtrattad2.2.3.1. Tagumised rattad ei tohi olla ainsad juhtrattad. Käesolev nõue ei kehti poolhaagiste kohta.2.2.3.2. Mootorsõidukitega, mille tagumised rattad on ka juhtrattad, tuleb teostada järgmised katsed:2.2.3.2.1. Juhil peab olema võimalik hoida tagarattaid tasasel ja horisontaalsel teel sirgjoonel kiirusel 80 km/h või maksimaalsel valmistajakiirusel, kui see on väiksem kui 80 km/h, tegemata rooliga ebatavalisi korrektuure.2.2.3.3. Järgmistel juhtudel tuleb ka haagistega teostada punktis 2.2.3.2.1 kirjeldatud katse kiirusel 80 km/h või tootja määratud tehniliselt lubatud kiirusel, kui see on väiksem kui 80 km/h:- kui haagisel on rohkem kui üks juhtratastega telg,- kui haagis on vähemalt ühe juhtratastega teljega poolhaagis. [1]2.2.4. Spetsiaalseadmestik2.2.4.1. Võimendiga roolisüsteem ei ole lubatud.2.2.4.2. Kui abiseadmestikuga roolisüsteemil ei ole eraldi energiaallikat, tuleb sellele paigaldada energiareservuaar. Kui energiaallikaks on suruõhk, peab õhureservuaar olema tagasilöögiklapiga kaitstud.2.2.4.3. Sõidukit peab olema võimalik juhtida ka spetsiaalseadmestiku rikke korral.[1] Nagu on parandatud EÜT L 196, 3.9.1970 avaldatud paranduses.--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 98/39/EÜ, 5. juuni 1998, millega kohandatakse tehnika arenguga nõukogu direktiivi 75/321/EMÜ põllu- ja metsamajanduslike ratastraktorite roolisüsteemi kohtaEMPs kohaldatav tekst

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31998L0039

Euroopa Liidu Teataja L 170 , 16/06/1998 Lk 0015 - 0015

		Komisjoni direktiiv 98/39/EÜ,5. juuni 1998,millega kohandatakse tehnika arenguga nõukogu direktiivi 75/321/EMÜ põllu- ja metsamajanduslike ratastraktorite roolisüsteemi kohta(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 20. mai 1975. aasta direktiivi 75/321/EMÜ põllu- või metsamajanduslike ratastraktorite roolisüsteemi käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, [1] viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 97/54/EÜ, [2] eriti selle artiklit 4,ning arvestades, et:mootoririket võib käsitleda spetsiaalse abiseadme rikke potentsiaalse põhjusena, mis võib põhjustada rooli lukustumise;seetõttu tuleks direktiivi 75/321/EMÜ vastavalt muuta;käesolevas direktiivis ettenähtud meetmed on kooskõlas viimati direktiiviga 97/54/EÜ muudetud nõukogu direktiiviga 74/150/EMÜ asutatud tehnika arenguga kohandamise komitee arvamusega, [3]ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 75/321/EMÜ lisa punktis 2.2.4.1.2 asendatakse esimene lause järgmisega:"Kui traktorile on paigaldatud punktis 1.2.1.3. määratletud võimendiga roolisüsteem, mis töötab täielikult hüdraulilise roolimehhanismina, peab olema võimalik spetsiaalseadmestiku või mootori rikke korral sooritada punktis 2.2.1.3 kirjeldatud manöövreid spetsiaalse abiseadme abil."Artikkel 21. Alates 1. maist 1999 ei tohi ükski liikmesriik:- keelduda traktoritüübile EMÜ tüübikinnituse andmisest, direktiivi 74/150/EMÜ artikli 10 lõike 1 kolmandas taandes nimetatud dokumendi väljastamisest, siseriikliku tüübikinnituse andmisest, ega- keelata traktorite kasutuselevõtmist,kui need vastavad käesoleva direktiiviga muudetud direktiivi 75/321/EMÜ nõuetele.2. Alates 1. oktoobrist 1999 liikmesriigid:- ei tohi enam väljastada direktiivi 74/150/EMÜ artikli 10 lõike 1 kolmandas taandes nimetatud dokumenti traktoritüübile, mis ei vasta käesoleva direktiiviga muudetud direktiivi 75/321/EMÜ nõuetele,- võivad keelduda siseriikliku tüübikinnituse andmisest traktoritüübile, mis ei vasta käesoleva direktiiviga muudetud direktiivi 75/321/EMÜ nõuetele.Artikkel 31. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigusnormid 30. aprilliks 1999 ja teatavad nendest viivitamata komisjonile.Liikmesriigid lisavad kõnealuste normide vastuvõtmisel nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetavate oluliste siseriiklike õigusnormide teksti.Artikkel 4Käesolev direktiiv jõustub 20. päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.Artikkel 5Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 5. juuni 1998Komisjoni nimelKomisjoni liigeMartin bangemann[1] EÜT L 147, 9.6.1975, lk 24.[2] EÜT L 277, 10.10.1997, lk 24.[3] EÜT L 84, 28.3.1974, lk 10.--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv 2001/23/EÜ, 12. märts 2001, ettevõtjate, ettevõtete või nende osade üleminekul töötajate õigusi kaitsvate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32001L0023

Euroopa Liidu Teataja L 082 , 22/03/2001 Lk 0016 - 0020

		Nõukogu direktiiv 2001/23/EÜ,12. märts 2001,ettevõtjate, ettevõtete või nende osade üleminekul töötajate õigusi kaitsvate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohtaEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 94,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [2]ning arvestades järgmist:(1) Nõukogu 14. veebruari 1977. aasta direktiivi 77/187/EMÜ ettevõtjate, ettevõtete või nende osade üleminekul töötajate õigusi kaitsvate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta [3] on oluliselt muudetud. [4] Seetõttu tuleks nimetatud direktiiv selguse ja otstarbekuse huvides kodifitseerida.(2) Majanduse uued suundumused põhjustavad nii liikmesriigi kui ka ühenduse tasandil muudatusi ettevõtjate struktuuris ettevõtjate, ettevõtete või nende osade üleminekul teistele tööandjatele lepingu alusel toimuva ülemineku või ühinemise tulemusena.(3) Tööandja vahetumise korral on vaja tagada töötajate kaitse, eriti nende õiguste kaitse.(4) Liikmesriikides on veel erinevusi töötajate kaitse ulatuse suhtes ja neid erinevusi tuleks vähendada.(5) 9. detsembril 1989 vastuvõetud ühenduse töötajate sotsiaalsete põhiõiguste harta ("sotsiaalharta") sätestab punktides 7, 17 ja 18 eelkõige, et: "Siseturu väljakujundamine peab viima töötajate elu- ja töötingimuste paranemiseni Euroopa Ühenduses. Paranemine peab vajaduse korral hõlmama tööõiguse teatavaid aspekte, nagu kollektiivsete koondamiste kord ja pankrotid. Töötajate teavitamist, ärakuulamist ja osavõttu peab arendama asjakohasel viisil, arvestades eri liikmesriikides valitsevaid tavasid. Teavitamist, ärakuulamist ja osavõttu tuleb rakendada õigeaegselt, eelkõige seoses ümberkorraldustega ettevõtjates või ettevõtjate ühinemistega, mis mõjutavad töötajate tööhõivet".(6) Nõukogu võttis 1977. aastal vastu direktiivi 77/187/EMÜ, et soodustada nende asjakohaste siseriiklike õigusaktide ühtlustamist, millega tagatakse töötajate õiguste kaitse ja nõutakse, et võõrandajad ja omandajad teavitaksid töötajate usaldusisikuid ja konsulteeriksid nendega aegsasti.(7) Seda direktiivi on hiljem muudetud, võttes arvesse siseturu mõju, majandusraskustes ettevõtete päästmist käsitlevate liikmesriikide õigusaktide suundumusi, Euroopa Kohtu kohtupraktikat, nõukogu 17. veebruari 1975. aasta direktiivi 75/129/EMÜ kollektiivseid koondamisi käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta [5] ja enamikus liikmesriikides juba kehtivaid õigusakte.(8) Õiguskindluse ja läbipaistvusega seotud kaalutlused nõudsid ülemineku õigusliku määratluse selgitamist Euroopa Kohtu kohtupraktikat silmas pidades. Kõnealune selgitamine ei ole muutnud direktiivi 77/187/EMÜ reguleerimisala sellisena nagu Euroopa Kohus seda tõlgendab.(9) Sotsiaalharta tunnistab igasuguse diskrimineerimise, eelkõige soo, nahavärvuse, rassi, vaadete ja veendumuste tõttu toimuva diskrimineerimise vastu võitlemise tähtsust.(10) Käesolev direktiiv ei piira I lisa B osas sätestatud tähtaegade kohaldamist, mille jooksul liikmesriigid peavad täitma direktiivi 77/187/EMÜ ja seda muutva õigusakti sätted,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:I PEATÜKKReguleerimisala ja mõistedArtikkel 11. a) Käesolevat direktiivi kohaldatakse ettevõtja, ettevõtte või selle osa ülemineku suhtes teisele tööandjale lepingu alusel toimuva ülemineku või ühinemise tulemusena;b) kui punktist a ja käesoleva artikli järgmistest sätetest ei tulene teisiti, on üleminek käesoleva direktiivi tähenduses oma identiteedi säilitava majandusüksuse üleminek, mis tähendab ressursside organiseeritud koondamist, mille eesmärk on majandustegevus põhi- või kõrvaltegevusena;c) käesolevat direktiivi kohaldatakse majandustegevusega tegelevate riigi- või eraettevõtjate suhtes, sõltumata sellest, kas nad tegutsevad kasusaamise eesmärgil või mitte. Riiklike haldusasutuste reorganiseerimine või haldusfunktsioonide üleminek ühelt riiklikult haldusasutuselt teisele ei ole üleminek käesoleva direktiivi tähenduses.2. Käesolevat direktiivi kohaldatakse juhul kui ja niivõrd kui ülemineku objektiks olev ettevõtja, ettevõte või selle osa asub territooriumil, kus kehtib EMÜ asutamisleping.3. Käesolevat direktiivi ei kohaldata merelaevade suhtes.Artikkel 21. Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:a) võõrandaja — füüsiline või juriidiline isik, kes artikli 1 lõikes 1 nimetatud omandi üleminekul lakkab olemast tööandja ettevõtja, ettevõtte või ettevõtja või ettevõtte osa suhtes;b) omandaja — füüsiline või juriidiline isik, kes artikli 1 lõikes 1 nimetatud üleminekul muutub tööandjaks ettevõtja, ettevõtte või ettevõtja või ettevõtte osa suhtes;c) töötajate usaldusisikud ja seotud väljendid — liikmesriikide õiguse või tavaga ettenähtud töötajate esindajad;d) töötaja — isik, kes on asjaomases liikmesriigis töötajana kaitstud siseriikliku tööõiguse alusel.2. Käesolev direktiiv ei piira siseriiklike õigusaktide kohaldamist töölepingu või töösuhte määratluse osas.Liikmesriigid ei või jätta käesoleva direktiivi reguleerimisalast välja töölepingut või töösuhet ainult järgmiste asjaolude põhjal:a) tehtud või tehtavate töötundide arv;b) töösuhet reguleerib tähtajaline tööleping vastavalt nõukogu 25. juuni 1991. aasta direktiivi 91/383/EMÜ (millega täiendatakse meetmeid tähtajalise või ajutise töösuhtega töötajate tööohutuse ja -tervishoiu parandamise soodustamiseks) [6] artikli 1 lõikele 1, võic) töösuhe on ajutine vastavalt direktiivi 91//383/EMÜ artikli 1 lõikele 2 ja ülemineku objektiks olev ettevõtja, äriühing või nende osa on ajutise töösuhte korral tööandjaks olev ettevõte või selle osa.II PEATÜKKTöötajate õiguste kaitseArtikkel 31. Võõrandaja töölepingust või töösuhtest tulenevad õigused ja kohustused, mis kehtivad ülemineku kuupäeval, lähevad sellise ülemineku tagajärjel üle omandajale.Liikmesriigid võivad näha ette, et pärast ülemineku kuupäeva vastutavad võõrandaja ja omandaja solidaarselt kohustuste eest, mis tulenevad ülemineku kuupäeval kehtivast töölepingust või -suhtest enne ülemineku kuupäeva.2. Liikmesriigid võivad võtta asjakohaseid meetmeid tagamaks, et võõrandaja teataks omandajale kõikidest käesoleva artikli kohaselt omandajale üleminevatest õigustest ja kohustustest, niivõrd kuivõrd võõrandaja ülemineku ajal nendest teadlik on või olema pidi. Kui võõrandaja jätab omandajale sellisest õigusest või kohustusest teatamata, ei mõjuta see sellise õiguse või kohustuse üleminekut ega töötajate õigusi omandaja ja/või võõrandaja suhtes seoses kõnealuse õiguse või kohustusega.3. Pärast üleminekut jätkab omandaja kollektiivlepingu tingimuste täitmist samadel tingimustel, mida kohaldati võõrandaja suhtes sellise lepingu alusel kuni kollektiivlepingu lõpetamise või selle kehtivuse lõppemiseni või teise kollektiivlepingu jõustumise või kohaldamiseni.Liikmesriigid võivad kehtestada tingimuste täitmise jätkamisele tähtaja, mis peab olema vähemalt üks aasta.4. a) Kui liikmesriigid ei näe ette teisiti, ei kehti lõiked 1 ja 3 töötajate õiguste suhtes saada vanadus-, invaliidsus- või toitjakaotuspensioni täiendavate tööandja või tööandjatevaheliste pensionikavade alusel väljaspool liikmesriikide sotsiaalkindlustuskavasid.b) Isegi kui liikmesriigid ei näe punkti a kohaselt ette, et lõiked 1 ja 3 kehtivad selliste õiguste suhtes, võtavad liikmesriigid vajalikud meetmed, et kaitsta nende töötajate ja isikute huve, kes ülemineku hetkel ei tööta enam võõrandaja ettevõttes, seoses õigustega, mis kindlustavad neile punktis a viidatud täiendavate pensionikavade kohaselt vahetult või tulevikus tekkiva õiguse saada vanaduspensioni, sealhulgas toitjakaotuspensioni.Artikkel 41. Ettevõtja, ettevõtte või nende osa üleminek ei saa iseenesest olla vallandamise põhjuseks võõrandaja või omandaja poolt. Käesolev säte ei takista sellist vallandamist, mis võib toimuda majanduslikel, tehnilistel või organisatsioonilistel põhjustel, mis toovad kaasa muudatusi tööjõus.Liikmesriigid võivad sätestada, et esimest lõiku ei kohaldata teatud liiki töötajate suhtes, keda liikmesriikide seadused või tava ei kaitse vallandamise eest.2. Kui tööleping või töösuhe lõpetatakse sellepärast, et üleminek toob kaasa töötingimuste olulise muutuse töötaja kahjuks, loetakse tööandja vastutavaks töölepingu või töösuhte katkestamise eest.Artikkel 51. Kui liikmesriigid ei näe ette teisiti, ei kohaldata artikleid 3 ja 4 ettevõtte, äriühingu või ettevõtte või äriühingu osa ülemineku suhtes, kui võõrandaja vastu on algatatud pankrotimenetlus või analoogiline maksejõuetusmenetlus võõrandaja varade likvideerimiseks, mis toimub pädeva asutuse järelevalve all (kelleks võib olla pädeva asutuse määratud pankrotihaldur).2. Kui artikleid 3 ja 4 kohaldatakse maksejõuetusmenetluse raames toimuva ülemineku suhtes (sõltumata sellest, kas menetlus on algatatud võõrandaja varade likvideerimiseks või mitte), tingimusel et menetlus toimub pädeva asutuse järelevalve all (kelleks võib olla siseriiklike õigusaktide kohaselt määratud pankrotihaldur), võib liikmesriik ette näha, et:a) olenemata artikli 3 lõikest 1 ei lähe mis tahes töölepingust või töösuhtest tulenevad võõrandaja võlad, mis tuleb välja maksta enne üleminekut või enne maksejõuetusmenetluse algatamist, üle omandajale, tingimusel et selline menetlus toob liikmesriikide õigusaktide kohaselt kaasa kaitse, mis on vähemalt võrdne sellisteks olukordadeks ettenähtud kaitsega, mis on sätestatud nõukogu 20. oktoobri 1980. aasta direktiivis 80/987/EMÜ (töötajate kaitset nende tööandja maksejõuetuse puhul käsitlevate liikmesriikide seaduste ühtlustamise kohta), [7] ja/või etb) omandaja, võõrandaja või võõrandaja funktsioone täitev isik või täitvad isikud ühelt poolt ja töötajate usaldusisikud teiselt poolt võivad kehtiva õiguse või tava kohaselt lubatud määral otsustada muuta töövõimaluste kaitseks töötajate töötingimusi, tagades ettevõtja, äriühingu või nende osa tegevuse jätkumise.3. Liikmesriik võib kohaldada lõike 20 punkti b kõikide üleminekute suhtes, kus võõrandaja on siseriikliku õiguse kohaselt määratletud tõsises majanduslikus kriisiolukorras, kui olukorda on sedastanud pädev asutus ja selle üle on seatud kohtujärelevalve, tingimusel et 17. juulil 1998 sellised sätted siseriiklikes õigusaktides juba kehtisid.Komisjon esitab aruande käesoleva sätte toime kohta enne 17. juulit 2003 ja teeb nõukogule asjakohased ettepanekud.4. Liikmesriigid võtavad asjakohased meetmed, et ära hoida maksejõuetusmenetluse väärkasutust, mille eesmärk on võtta töötajatelt ära käesoleva direktiiviga ettenähtud õigused.Artikkel 61. Kui ettevõtja, äriühing või nende osa säilitab oma iseseisvuse, säilivad üleminekust mõjutatud töötajate usaldusisikute või esinduskogu seisund ja funktsioon samadel tingimustel nagu need, mis kehtisid vastavalt õigusnormidele või kokkulepetele enne ülemineku kuupäeva, kui on täidetud töötajate esinduskogu moodustamiseks vajalikud tingimused.Esimest lõiku ei kohaldata, kui liikmesriikide õigusnormide või tavade või töötajate esindusisikutega sõlmitud kokkuleppe kohaselt on täidetud tingimused töötajate usaldusisikute tagasinimetamiseks või töötajate esinduskogu taastamiseks.Kui võõrandaja vastu on algatatud pankrotimenetlus või analoogiline maksejõuetusmenetlus võõrandaja varade likvideerimiseks, mis toimub pädeva asutuse järelevalve all (kelleks võib olla pädeva asutuse määratud pankrotihaldur), võivad liikmesriigid võtta vajalikke meetmeid, et tagada üleviidud töötajate nõuetekohane esindatus kuni töötajate usaldusisikute uue valimise või nimetamiseni.Kui ettevõte, äriühing või ettevõtte või äriühingu osa oma iseseisvust ei säilita, võtavad liikmesriigid vajalikud meetmed, et tagada üleviidud töötajate, kellel enne üleviimist olid esindajad, jätkuv nõuetekohane esindatus ajavahemiku jooksul, mis on vajalik töötajate esinduskogu taastamiseks või tagasinimetamiseks vastavalt siseriiklikule õigusele või tavale.2. Kui üleminekust mõjutatud töötajate usaldusisikute ametiaeg lõpeb ülemineku tulemusena, jätkub usaldusisikute kaitse kooskõlas liikmesriikide õigusnormidega või tavadega.III PEATÜKKTeavitamine ja ärakuulamineArtikkel 71. Võõrandaja ja omandaja peavad üleminekust mõjutatud töötajate usaldusisikutele teatama:- ülemineku kuupäeva või kavandatava kuupäeva,- ülemineku põhjused,- ülemineku juriidilised, majanduslikud ja sotsiaalsed tagajärjed töötajate suhtes,- töötajate suhtes kavandatavad meetmed.Võõrandaja peab sellise teabe esitama oma töötajate usaldusisikutele aegsasti enne üleminekut.Omandaja peab sellise teabe esitama oma töötajate usaldusisikutele aegsasti ning igal juhul enne seda, kui üleminek tema töötajaid seoses nende töö- ja töösuhte tingimustega otseselt mõjutab.2. Kui võõrandaja või omandaja kavandab meetmeid oma töötajate suhtes, peab ta alustama töötajate usaldusisikutega aegsasti konsultatsioone selliste meetmete suhtes, eesmärgiga saavutada kokkulepe.3. Liikmesriigid, mille õigusnormides sätestatakse, et töötajate usaldusisikud võivad pöörduda vahekohtu poole selleks, et saada otsus töötajate suhtes kavandatavate meetmete kohta, võivad piirata lõigetes 1 ja 2 ettenähtud kohustusi juhtumitega, kus toimunud üleminek põhjustab äritegevuses muudatusi, millel on tõenäoliselt tõsised olukorda halvendavad tagajärjed märkimisväärse arvu töötajate jaoks.Teavitamis- ja ärakuulamismenetlus peab käsitlema vähemalt meetmeid, mida kavandatakse töötajate suhtes.Teavitamine ja ärakuulamine peavad toimuma aegsasti enne äritegevuses toimuvaid muudatusi, millele on viidatud esimeses lõigus.4. Käesoleva artikliga ettenähtud kohustused kehtivad sõltumata sellest, kas üleminekuni viinud otsuse tegi tööandja või tööandjat kontrolliv ettevõte.Käesoleva direktiiviga ettenähtud teavitamis- ja ärakuulamisnõuete väidetava rikkumise puhul ei loeta vabandavaks väidet, et rikkumise põhjuseks on asjaolu, et tööandjat kontrolliv ettevõtja ei andnud teavet.5. Liikmesriigid võivad piirata kohustusi, mis on ette nähtud lõigetes 1, 2 ja 3 ettevõtjatele või ettevõtetele, mis töötajate arvu poolest vastavad tingimusele, mille kohaselt tuleb valida või määrata töötajate esinduskogu.6. Liikmesriigid näevad ette, et kui neist olenematutel põhjustel ei ole ettevõttes või äriühingus töötajate usaldusisikuid, tuleb asjassepuutuvatele töötajatele eelnevalt teatada:- ülemineku kuupäev või kavandatav kuupäev,- ülemineku põhjus,- ülemineku juriidilised, majanduslikud ja sotsiaalsed tagajärjed töötajate suhtes,- töötajate suhtes kavandatavad meetmed.IV PEATÜKKLõppsättedArtikkel 8Käesolev direktiiv ei piira liikmesriikide õigust kohaldada või vastu võtta õigusnorme, mis on töötajate jaoks soodsamad, või soodustada või lubada töötajate jaoks soodsamaid kollektiivlepinguid või tööturu osapoolte vahelisi kokkuleppeid.Artikkel 9Liikmesriigid võtavad oma siseriiklikus õigussüsteemis meetmed võimaldamaks töötajatel ja töötajate usaldusisikutel, kes leiavad, et neid on käesolevas direktiivis sätestatud nõuete eiramise tõttu õigusvastaselt koheldud, taotleda oma õiguste kaitset kohtu kaudu, olles vastava võimaluse korral esmalt pöördunud pädevate asutuste poole.Artikkel 10Komisjon esitab nõukogule analüüsi käesoleva direktiivi sätete toime kohta enne 17. juulit 2006. Komisjon teeb vajaduse korral muudatusettepanekuid.Artikkel 11Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud õigusnormide teksti.Artikkel 12Direktiiv 77/187/EMÜ, mida on muudetud I lisa A osas nimetatud direktiiviga, tunnistatakse kehtetuks, ilma et see piiraks liikmesriikide kohustusi, mis on seotud I lisa B osas sätestatud rakendamistähtaegadega.Viiteid kehtetuks tunnistatud direktiivile käsitatakse viidetena käesolevale direktiivile ja neid tuleb lugeda II lisas toodud vastavustabeli kohaselt.Artikkel 13Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.Artikkel 14Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 12. märts 2001Nõukogu nimeleesistujaB. Ringholm[1] Arvamus on esitatud 25. oktoobril 2000 (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata).[2] EÜT C 367, 20.12.2000, lk 21.[3] EÜT L 61, 5.3.1977, lk 26.[4] Vt I lisa A osa.[5] EÜT L 48, 22.2.1975, lk 29. Direktiiv on asendatud direktiiviga 98/59/EÜ (EÜT L 225, 12.8.1998, lk 16).[6] EÜT L 206, 29.7.1991, lk 19.[7] EÜT L 283, 20.10.1980, lk 23. Direktiivi on viimati muudetud 1994. aasta ühinemisaktiga.--------------------------------------------------I LISAA OSAKehtetuks tunnistatud direktiiv ja seda muutev direktiiv(osutatud artiklis 12)Nõukogu direktiiv 77/187/EMÜ (EÜT L 61, 5.3.1977, lk 26)Nõukogu direktiiv 98/50/EÜ (EÜT L 201, 17.7.1998, lk 88)B OSASiseriiklikku õigusesse ülevõtmise tähtajad(osutatud artiklis 12)Direktiiv | Ülevõtmise tähtaeg |77/187/EMÜ | 16. veebruar 1979 |98/50/EÜ | 17. juuli 2001 |--------------------------------------------------II LISAVASTAVUSTABELDirektiiv 77/187/EMÜ | Käesolev direktiiv |Artikkel 1 | Artikkel 1 |Artikkel 2 | Artikkel 2 |Artikkel 3 | Artikkel 3 |Artikkel 4 | Artikkel 4 |Artikkel 4a | Artikkel 5 |Artikkel 5 | Artikkel 6 |Artikkel 6 | Artikkel 7 |Artikkel 7 | Artikkel 8 |Artikkel 7a | Artikkel 9 |Artikkel 7b | Artikkel 10 |Artikkel 8 | Artikkel 11 |— | Artikkel 12 |— | Artikkel 13 |— | Artikkel 14 |— | I LISA |— | II LISA |--------------------------------------------------