title: Nõukogu direktiiv, 21. detsember 1988, ehitustooteid puudutavate liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31989L0106

Euroopa Liidu Teataja L 040 , 11/02/1989 Lk 0012 - 0026 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 17 Lk 0185  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 17 Lk 0185

		Nõukogu direktiiv,21. detsember 1988,ehitustooteid puudutavate liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta(89/106/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100a,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]koostöös Euroopa Parlamendiga, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades et:liikmesriigid peavad tagama, et nende territooriumil asuvad hooned ja rajatised projekteeritakse ja ehitatakse viisil, mis ei ohusta inimesi, koduloomi ega vara, ja pidades ühtlasi kinni muudest olulistest nõuetest üldise heaolu huvides;liikmesriikidel on sätted, sealhulgas nõuded, mis ei käsitle üksnes ehitiste ohutust, vaid ka tervisekaitset, kestvust, energiasäästlikkust, keskkonnakaitset, majanduslikke aspekte ja muid üldiste huvide seisukohalt tähtsaid aspekte;nendel nõuetel, mis on sageli seaduse, määruse või halduskorraldusega kehtestatud siseriiklike õigusnormide objektiks, on otsene mõju kasutatavate ehitustoodete laadile ning et nad kajastuvad siseriiklikes tootestandardites, tehnilistes tunnustustes ning muudes tehnilistes kirjeldustes ja sätetes, mis oma erinevuste tõttu takistavad ühendusesisest kaubandust;Euroopa Ülemkogu poolt juunis 1985 heakskiidetud siseturu väljakujundamist käsitleva valge raamatu lõige 71 kinnitab, et üldise poliitika raames pannakse erilist rõhku teatud sektoritele, sealhulgas ehitusele; tehniliste takistuste kõrvaldamine ehituse valdkonnas määral, mil neid ei saa kõrvaldada samaväärsuse vastastikuse tunnustamise alusel kõikide liikmesriikide seas, peaks järgima nõukogu 7. mai 1985. aasta resolutsioonis [4] sätestatud uut lähenemisviisi, mis nõuab oluliste nõuete määratlemist ohutuse valdkonnas ja teistes aspektides, mis on tähtsad üldise heaolu seisukohalt, vähendamata liikmesriikide olemasolevaid ja põhjendatud kaitsetasandeid;olulised nõuded kujutavad endast nii üldisi kui spetsiifilisi kriteeriume, millele ehitised peavad vastama; selliseid nõudeid tuleb mõista kui nõudmist, et nimetatud ehitised vastaksid teatud kindlusega ühele, mõnele või kõigile nendele nõuetele, kui ja kus see on eeskirjadega sätestatud;ühtlustatud standardite või muude tehniliste kirjelduste aluseks Euroopa tasandil ja Euroopa tehnilise tunnustuse koostamiseks või andmiseks kehtestatakse tõlgendusdokumendid konkreetse vormi andmiseks olulistele nõuetele tehnilisel tasandil;need olulised nõuded on aluseks ehitustoodete ühtlustatud standardite koostamiseks Euroopa tasandil; suurima võimaliku eelise saavutamiseks ühtsel siseturul, võimalikult suure hulga tootjate juurdepääsuks sellele turule, turu võimalikult hea läbipaistvuse tagamiseks ja tingimuste loomiseks üldeeskirjade ühtlustatud süsteemi jaoks ehitustööstuses tuleks võimalikult suures ulatuses ja võimalikult kiiresti kehtestada ühtlustatud standardid; need standardid koostatakse eraõiguslike asutuste poolt ja nad peavad jääma mittekohustuslikeks tekstideks; Euroopa Standardikomitee (CEN) ja Euroopa Elektrotehnika Standardikomitee (CENELEC) on tunnustatud kui pädevad asutused ühtlustatud standardite vastuvõtmiseks kooskõlas komisjoni ja kahe nimetatud asutuse üldiste koostöösuunistega, mis allkirjastati 13. novembril 1984; ühtlustatud standard on käesoleva direktiivi tähenduses tehniline kirjeldus (Euroopa standard või ühtlustatud dokument), mis on vastu võetud ühe või mõlema nimetatud asutuse poolt komisjoni poolt antud mandaadi alusel kooskõlas nõukogu 28. märtsi 1983. aasta direktiiviga 83/189/EMÜ, millega nähakse ette tehnilistest standarditest ja eeskirjadest teatamise kord [5];ehitustoodete eriline laad nõuab ühtlustatud standardite täpset sõnastust; seetõttu on vajalik koostada tõlgendusdokumendid seoste loomiseks standardiseerimismandaatide ja oluliste nõuete vahel; ühtlustatud standardites, mis sõnastatakse võimalikult suures ulatuses toodete toimivusena, võetakse arvesse tõlgendusdokumente, mis koostatakse koostöös liikmesriikidega;toodete toimivustasemed ja nõuded, mida tooted peavad täitma, sätestatakse liikmesriikides tulevikus tõlgendusdokumentides ja ühtlustatud tehnilistes kirjeldustes klassidena, et võtta arvesse teatud töödele esitatavate oluliste nõuete erinevaid tasemeid ja liikmesriikides valitsevaid erinevaid tingimusi;ühtlustatud standardid peaksid sisaldama klassifikatsioone, mis lubavad jätkata selliste ehitustoodete turuleviimist, mis vastavad olulistele nõuetele ja mida toodetakse ja kasutatakse seaduslikul viisil vastavalt kohalike kliima- ja muude tingimuste poolt tingitud tehnilistele traditsioonidele;toote kasutuskõlblikkust eeldatakse, kui ta vastab ühtlustatud standardile, Euroopa tehnilisele tunnustusele või ühenduse tasandil tunnustatud mitteühtlustatud tehnilisele kirjeldusele; juhul kui tooted ei oma suurt tähtsust oluliste nõuete seisukohalt ja kui nad kalduvad kõrvale olemasolevatest tehnilistest kirjeldustest, võib nende kasutuskõlblikkuse kinnitamiseks pöörduda volitatud asutuse poole;selliselt kasutuskõlblikuks loetud tooted on kergesti äratuntavad EÜ vastavusmärgi järgi; neile tuleb tagada vaba liikumine ja vaba otstarbekohane kasutamine kogu ühenduse ulatuses;toodete puhul, kus Euroopa standardeid ei ole võimalik välja töötada või ette näha mõistliku ajavahemiku jooksul või toodete puhul, mis kalduvad oluliselt standardist kõrvale, võib selliste toodete kasutuskõlblikkust tõendada Euroopa tehnilise tunnustuse abil üldsuuniste alusel; üldsuunised Euroopa tehnilise tunnustuse andmiseks võetakse vastu tõlgendusdokumentide alusel;ühtlustatud standardite ja Euroopa tehnilise tunnustuse puudumise korral võib siseriiklikke või muid mitteühtlustatud tehnilisi kirjeldusi tunnustada sobiva alusena olulistele nõuetele vastavuse eeldamiseks;toodete vastavus ühtlustatud standarditele ja Euroopa tasandil tunnustatud mitteühtlustatud tehnilistele kirjeldustele tuleb tagada tootjate poolt läbiviidava tootmisohje protseduuridega ning sõltumatute kvalifitseeritud kolmandate isikute või tootja enda poolt läbiviidava järelevalve, testimise, hindamise ja sertifitseerimisega;ajutise meetmena tuleks rakendada erimenetlust toodete suhtes, mille kohta ei ole veel olemas standardeid ega Euroopa tasandil tunnustatud tehnilisi tunnustusi; selline menetlus peaks hõlbustama muus liikmesriigis vastavalt sihtliikmesriigi tehnilistele nõuetele läbiviidud testide tulemuste tunnustamist;komisjoni abistamiseks käesoleva direktiivi rakendamisel ja praktilisel kohaldamisel kerkivate küsimuste lahendamiseks tuleks moodustada liikmesriikide poolt määratud ekspertidest koosnev alaline ehituskomitee;liikmesriikide vastutust ohutuse, tervisekaitse ja oluliste nõuetega reguleeritud muude aspektide eest nende territooriumil tuleks tunnustada kaitseklauslis, milles nähakse ette asjakohased kaitsemeetmed,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:I PEATÜKKReguleerimisala. Mõisted. Nõuded. Tehnilised kirjeldused. Kaupade vaba liikumineArtikkel 11. Käesolevat direktiivi kohaldatakse ehitustoodetele, kuivõrd artikli 3 lõikes 1 osutatud ehitistele esitatavad olulised nõuded neid puudutavad.2. Ehitustoode tähendab käesoleva direktiivi tähenduses toodet, mis on toodetud püsivaks paigaldamiseks ehitisse, sealhulgas nii hoonetesse kui rajatistesse.Ehitustooteid nimetatakse edaspidi toodeteks; hooneid ja rajatisi nimetatakse edaspidi ehitisteks.Artikkel 21. Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed tagamaks, et artiklis 1 osutatud tooteid, mis on kavandatud kasutamiseks ehitistes, võib viia turule ainult juhul, kui nad on kõlbulikud otstarbekohaseks kasutamiseks, see tähendab, et neil on sellised omadused, et ehitised, kuhu nad püsivalt paigaldatakse, üles pannakse, kasutatakse või monteeritakse, vastavad õige projekteerimise ja ehitamise korral artiklis 3 osutatud olulistele nõuetele, kui selliste ehitiste kohta kehtivad selliseid nõudeid sisaldavad eeskirjad.2. Kui toodete muude aspektide suhtes kehtivad muud ühenduse direktiivid, näitab artikli 4 lõikes 2 osutatud EÜ vastavusmärk, mida edaspidi nimetatakse EÜ märgiks, sellistel juhtudel, et ka nende muude direktiivide nõuded on täidetud.3. Kui hilisem direktiiv puudutab peamiselt muid aspekte ja ainult vähesel määral käesoleva direktiivi olulisi nõudeid, peab see hilisem direktiiv sisaldama sätteid, mis tagavad, et ta hõlmab ka käesoleva direktiivi nõudeid.4. Käesolev direktiiv ei mõjuta liikmesriikide õigust asutamislepingut nõuetekohaselt järgides kehtestada nõudeid, mida nad peavad vajalikuks, et tagada töötajate kaitstus toodete kasutamisel, tingimusel et see ei eelda toodete muutmist käesolevas direktiivis täpsustamata viisil.Artikkel 31. Ehitiste suhtes kohaldatavad olulised nõuded, mis võivad mõjutada toote tehnilisi omadusi, on sätestatud eesmärkide kaupa I lisas. Kohaldada võidakse ühte, mõnda või kõiki nõudeid; nõuded peavad olema täidetud majanduslikult põhjendatud tööea jooksul.2. Selleks et võtta arvesse geograafiliste või kliimatingimuste või eluviiside võimalikke erinevusi ja samuti erinevaid kaitsetasemeid, mis võivad kehtida siseriiklikul, piirkondlikul või kohalikul tasandil, võib nõude täitmise seisukohalt kehtestada lõikes 3 osutatud dokumentides ja artiklis 4 osutatud tehnilistes kirjeldustes iga olulise nõude alusel klassid.3. Olulised nõuded täpsustatakse dokumentides (tõlgendusdokumentides), et luua vajalikud seosed lõikes 1 sätestatud oluliste nõuete ja standardiseerimismandaatide, Euroopa tehnilise tunnustuse suuniste mandaatide või muude tehniliste kirjelduste vahel artiklite 4 ja 5 tähenduses.Artikkel 41. Standardeid ja tehnilisi tunnustusi nimetatakse käesoleva direktiivi tähenduses tehnilisteks kirjeldusteks.Ühtlustatud standardid on käesoleva direktiivi tähenduses tehnilised kirjeldused, mille on vastu võtnud CEN või Cenelec või mõlemad, komisjoni poolt antud mandaatide alusel kooskõlas direktiiviga 83/189/EMÜ artiklis 19 osutatud komitee arvamuse põhjal ning kooskõlas komisjoni ja kahe nimetatud asutuse poolt 13. novembril 1984 allkirjastatud koostöö üldsätetega.2. Liikmesriigid eeldavad, et tooted on kõlbulikud otstarbekohaseks kasutamiseks, kui nad teevad võimalikuks selle, et ehitised, kus neid kasutatakse, tingimusel et viimased on õigesti projekteeritud ja ehitatud, täidavad artiklis 3 osutatud olulisi nõudeid, ning sellised tooted kannavad EÜ märki. EÜ märk näitab:a) et tooted vastavad asjakohastele siseriiklikele standarditele, millesse võetakse üle ühtlustatud standardid, mille viited on avaldatud Euroopa Ühenduste Teatajas. Liikmesriigid avaldavad nimetatud siseriiklike standardite kohta viited;b) et nad vastavad Euroopa tehnilisele tunnustusele, mis on välja antud vastavalt III peatükis esitatud korrale võic) et nad vastavad lõikes 3 osutatud siseriiklikele tehnilistele kirjeldustele selles osas, kus puuduvad ühtlustatud kirjeldused; selliste siseriiklike kirjelduste nimekiri koostatakse artikli 5 lõikes 2 sätestatud korras.3. Liikmesriigid võivad esitada komisjonile oma siseriiklike tehniliste kirjelduste tekstid, mis nende arvates vastavad artiklis 3 osutatud olulistele nõuetele. Komisjon edastab need siseriiklikud tehnilised kirjeldused viivitamata teistele liikmesriikidele. Komisjon teavitab liikmesriike artikli 5 lõikes 2 sätestatud korras nendest siseriiklikest tehnilistest kirjeldustest, mille puhul eeldatakse vastavust artiklis 3 osutatud olulistele nõuetele.Nimetatud menetluse algatab ja seda juhib komisjon, konsulteerides artiklis 19 osutatud komiteega.Liikmesriigid avaldavad viited nimetatud tehnilistele kirjeldustele. Komisjon avaldab need ka Euroopa Ühenduste Teatajas.4. Kui tootja või tema ühenduses registrisse kantud esindaja ei ole kohaldanud või on ainult osaliselt kohaldanud lõikes 2 osutatud olemasolevaid tehnilisi kirjeldusi, mis tingib vastavalt artikli 13 lõikes 4 sätestatud kriteeriumitele toote esitamise vastavusdeklaratsiooni andmiseks, nagu on määratletud III lisa punkti 2 ii teises ja kolmandas võimaluses, kohaldatakse artikli 13 lõikes 4 ja III lisas esitatud vastavaid otsuseid, ja toote kasutuskõlblikkus artikli 2 lõike 1 tähenduses määratakse III lisa punkti 2 ii teises võimaluses sätestatud korras.5. Komisjon, konsulteerides artiklis 19 osutatud komiteega, koostab, haldab ja vaatab perioodiliselt läbi toodete nimekirja, mis omavad vähem tähtsust tervisekaitse ja ohutuse seisukohalt, ning neid tooteid on lubatud turule viia, kui tootja on nende kohta välja andnud vastavusdeklaratsiooni, et nad vastavad "tunnustatud tehnoloogiale".6. EÜ märk tähendab, et tooted vastavad käesoleva artikli lõigete 2 ja 4 nõuetele. Tootja või tema ühenduses registrisse kantud esindaja vastutab EÜ märgi lisamise eest tootele endale, tootele kinnitatud sildile, toote pakendile või tootega kaasas olevatele kaubadokumentidele.EÜ märgi näidis ja kasutamistingimused on esitatud III lisas.Lõikes 5 osutatud tooted ei tohi kanda EÜ märki.Artikkel 51. Kui liikmesriigi või komisjoni arvates artikli 4 lõike 2 punktides a ja b osutatud ühtlustatud standardid või Euroopa tehnilised tunnustused või II peatükis osutatud mandaadid ei vasta artiklite 2 ja 3 sätetele, teavitab nimetatud liikmesriik või komisjon sellest artiklis 19 osutatud komiteed, esitades oma põhjendused. Komitee avaldab oma arvamuse viivitamata.Komitee arvamuse alusel ja ühtlustatud standardite korral pärast konsulteerimist direktiivi 83/189/EMÜ kohaselt moodustatud komiteega teatab komisjon liikmesriikidele, kas kõnealused standardid või tunnustused tuleks artikli 7 lõikes 3 osutatud väljaannetes tühistada.2. Pärast artikli 4 lõikes 3 osutatud teabe saamist konsulteerib komisjon artiklis 19 osutatud komiteega. Komitee arvamuse alusel teatab komisjon liikmesriikidele, kas kõnealuse tehnilise kirjelduse kohta peaks kehtima olulistele nõuetele vastavuse eeldamine, ja kui nii, siis avaldab sellekohase viite Euroopa Ühenduste Teatajas.Kui komisjoni või liikmesriigi arvates tehniline kirjeldus ei vasta enam tingimustele, mis on vajalikud artiklite 2 ja 3 sätetele vastavuse eeldamiseks, konsulteerib komisjon artiklis 19 osutatud komiteega. Nimetatud komitee arvamuse alusel teatab komisjon liikmesriikidele, kas kõnealuse siseriikliku tehnilise kirjelduse kohta peaks veel kehtima olulistele nõuetele vastavuse eeldamine, ja kui mitte, kas artikli 4 lõikes 3 osutatud sellekohane viide tuleks tühistada.Artikkel 61. Liikmesriigid ei takista käesoleva direktiivi sätetele vastavate toodete vaba liikumist, turuleviimist ega kasutamist oma territooriumil.Liikmesriigid tagavad, et riigiasutused või eraõiguslikud asutused, kes tegutsevad avaliku ettevõtjana või avalik-õigusliku asutusena monopoolse seisundi tõttu, ei kehtesta eeskirju ega tingimusi, mis takistavad selliste toodete otstarbekohast kasutamist.2. Kuni II ja III peatükis osutatud Euroopa tehnilised kirjeldused ei sätesta teisiti, lubavad liikmesriigid siiski viia oma territooriumil turule tooteid, mis ei ole reguleeritud artikli 4 lõikega 2, kui need vastavad asutamislepinguga kooskõlas olevatele siseriiklikele sätetele. Komisjon ja artiklis 19 osutatud komitee jälgivad ja kontrollivad regulaarselt Euroopa tehniliste kirjelduste arengut.3. Kui asjakohased Euroopa tehnilised kirjeldused, kas otseselt või artikli 3 lõikes 3 osutatud tõlgendusdokumentide alusel, teevad vahet erinevate klasside vahel, mis vastavad erinevatele toimivustasemetele, võivad liikmesriigid kindlaks määrata nende territooriumil kehtivad toimivustasemed ainult ühenduse tasandil vastuvõetud klassifikatsiooni raames ja ainult juhul kui kasutatakse kõiki või mõnda või ühte klassi.II PEATÜKKÜhtlustatud standardidArtikkel 71. Toodete ühtlustatud standardite kvaliteedi tagamiseks töötavad standardid välja Euroopa standardimisorganisatsioonid mandaatide alusel, mille annab komisjon direktiivis 83/189/EMÜ sätestatud korras ning pärast konsulteerimist artiklis 19 osutatud komiteega kooskõlas 13. novembril 1984. aastal allkirjastatud komisjoni ja nimetatud asutuste vahelise koostöö üldsätetega.2. Väljatöötatud standardid sõnastatakse võimaluse piires toote toimivusena, võttes arvesse tõlgendusdokumente.3. Kui Euroopa standardimisorganisatsioonid on standardid välja töötatud, avaldab komisjon viited standarditele Euroopa Ühenduste Teataja C-seerias.III PEATÜKKEuroopa tehniline tunnustusArtikkel 81. Euroopa tehniline tunnustus on positiivne tehniline hinnang toote kasutuskõlblikkuse kohta kavandatud otstarbel, mille aluseks on vastavus ehitistele esitatavatele olulistele nõuetele, kus toodet kasutatakse.2. Euroopa tehnilise tunnustuse võib anda:a) toodetele, mille kohta ei ole ühtlustatud standardit ega tunnustatud siseriiklikku standardit ega mandaati ühtlustatud standardi väljatöötamiseks ja mille suhtes komisjon, pärast konsulteerimist artiklis 19 osutatud komiteega, leiab, et standardit ei saa või veel ei saa välja töötada, jab) toodetele, mis erinevad oluliselt ühtlustatud või tunnustatud siseriiklikest standarditest.Isegi juhul, kui mandaat ühtlustatud standardi väljatöötamiseks on välja antud, ei välista punktis a märgitud sätted Euroopa tehnilise tunnustuse andmist toodetele, mille suhtes on olemas sellise tunnustuse suunised. Seda kohaldatakse kuni ühtlustatud standardi jõustumiseni liikmesriikides.3. Erijuhtudel võib komisjon, erandina lõike 2 punktist a, pärast konsulteerimist artiklis 19 osutatud komiteega, anda loa Euroopa tehnilise tunnustuse andmiseks toodetele, mille kohta on mandaat ühtlustatud standardi väljatöötamiseks, või mille suhtes komisjon on tuvastanud, et ühtlustatud standardi võib välja töötada. Luba kehtib tähtajaliselt.4. Euroopa tehniline tunnustus väljastatakse üldjuhul viieks aastaks. Nimetatud tähtaega võib pikendada.Artikkel 91. Tootele Euroopa tehnilise tunnustuse andmise aluseks on uuringud, katsetused ja hinnang artikli 3 lõikes 3 osutatud tõlgendusdokumentide ja kõnealuse toote või vastava tootegrupi kohta artiklis 11 osutatud suuniste põhjal.2. Kui artiklis 11 osutatud suuniseid ei ole või veel ei ole olemas, võib Euroopa tehnilise tunnustuse välja anda, viidates asjakohastele olulistele nõuetele ja tõlgendusdokumentidele, kui hinnang tootele on vastu võetud II lisas osutatud organisatsioonis ühiselt tegutsevate tunnustusasutuste poolt. Kui tunnustusasutused ei jõua kokkuleppele, antakse asi edasi artiklis 19 osutatud komiteele.3. Toote Euroopa tehniline tunnustus antakse välja liikmesriigis II lisas sätestatud korras tootja või tema ühenduses registrisse kantud esindaja taotlusel.Artikkel 101. Iga liikmesriik teatab teistele liikmesriikidele ja komisjonile asutuste nimed ja aadressid, keda ta on volitanud välja andma Euroopa tehnilisi tunnustusi.2. Tunnustusasutused peavad vastama käesoleva direktiivi nõuetele ja eriti peavad olema võimelised:- hindama uute toodete kasutuskõlblikkust teaduslikult põhjendatud ja praktiliste teadmiste alusel,- vastu võtma otsuseid, mis on erapooletud asjassepuutuvate tootjate või tootja esindajate huvide suhtes ja- andma erapooletu kokkuvõtliku hinnangu kõikide huvitatud poolte panuste koha.3. Euroopa tehniliste tunnustuste väljaandmiseks pädevate tunnustusasutuste nimekiri ja selle muudatused avaldatakse Euroopa Ühenduste Teataja C-seerias.Artikkel 111. Komisjon annab pärast konsulteerimist artiklis 19 osutatud komiteega liikmesriikide poolt määratud tunnustusasutuste organisatsioonile mandaadi Euroopa tehnilise tunnustuse suuniste väljatöötamiseks toote või tootegrupi kohta.2. Euroopa tehnilise tunnustuse suunised toote või tootegrupi kohta peavad eelkõige sisaldama:a) artikli 3 lõikes 3 osutatud asjakohaste tõlgendusdokumentide nimekirja;b) toodetele esitatavaid erinõudeid artikli 3 lõikes 1 osutatud oluliste nõuete tähenduses;c) katsemenetlusi;d) katsetulemuste hindamise ja analüüsimise meetodeid;e) inspekteerimise ja vastavuse kontrollimise korda, mis peab vastama artiklitele 13, 14 ja 15;f) Euroopa tehnilise tunnustuse kehtivusaega.3. Liikmesriigid avaldavad Euroopa tehnilise tunnustuse suunised pärast konsulteerimist artiklis 19 osutatud komiteega oma riigikeeles või riigikeeltes.IV PEATÜKKTõlgendusdokumendidArtikkel 121. Komisjon laseb pärast konsulteerimist artiklis 19 osutatud komiteega tehnilistel komiteedel, kus liikmesriigid osalevad, koostada artikli 3 lõikes 3 osutatud tõlgendusdokumendid.2. Tõlgendusdokumendid:a) annavad konkreetse vormi artiklis 3 ja I lisas sätestatud olulistele nõuetele, ühtlustades terminoloogia ja tehnilised alused ning märkides iga nõude kohta klassid või tasemed, kui see on vajalik ja kui teadusliku ja tehnilise oskusteabe tase seda võimaldab;b) viitavad meetoditele nimetatud nõuete klasside või tasemete sidumiseks artiklis 4 osutatud tehniliste kirjeldustega, näiteks arvutus- ja tõestusmeetodid, projekteerimise tehnilised eeskirjad jne;c) on aluseks ühtlustatud standardite ja Euroopa tehnilise tunnustuse suuniste kehtestamisel ning siseriiklike tehniliste kirjelduste tunnustamisel vastavalt artikli 4 lõikele 3.3. Komisjon avaldab tõlgendusdokumendid Euroopa Ühenduste Teataja C-seerias pärast artiklis 19 osutatud komitee arvamuse saamist.V PEATÜKKNõuetele vastavuse tõendamineArtikkel 131. Tootja või tema ühenduses registrisse kantud esindaja vastutab tõendamise eest, et tooted vastavad tehnilise kirjelduse nõuetele artikli 4 tähenduses.2. Toodete puhul, mille nõuetele vastavust tuleb tõendada, eeldatakse, et nad vastavad tehnilistele kirjeldustele artikli 4 tähenduses. Nõuetele vastavus tuvastatakse katsetamise või muu tõendusmaterjali abil tehniliste kirjelduste alusel vastavalt III lisale.3. Toote vastavuse tõendamiseks:a) peab tootja, kellel on tehase tootmisohje süsteem, tagama, et toodang vastab asjakohastele tehnilistele kirjeldustele võib) teatud toodete osas, millele on viidatud asjakohastes tehnilistes kirjeldustes, peab lisaks tehase tootmisohje süsteemile olema tootmisohje või toote enda hindamisse ja järelevalvesse kaasatud volitatud sertifitseerimisasutus.4. Komisjon määrab antud tootele või tootegrupile pärast konsulteerimist artiklis 19 osutatud komiteega menetluse valiku lõike 3 tähenduses sõltuvalt:a) toote tähtsusest oluliste nõuete osas, eriti mis puudutab tervisekaitset ja ohutust;b) toote laadist;c) sellest, kuidas toote omaduste muutumine mõjutab toote kasutatavust;d) puuduste tekkimise tõenäosusest toote valmistamiselvastavalt III lisas esitatud üksikasjadele.Iga üksikjuhtumi korral valitakse selline menetlus, mis on kõige vähem koormav ja samas ohutusnõudeid järgiv.Selliselt kindlaksmääratud menetlusele viidatakse mandaatides ja tehnilistes kirjeldustes või nende avaldamisel.5. Individuaal- (ja mitte seeriaviisilise) tootmise korral piisab vastavusdeklaratsioonist kooskõlas III lisa punkti 2 ii kolmanda võimalusega, kui tehnilised kirjeldused ei sätesta teisiti toodete osas, mis avaldavad tervisekaitse ja ohutuse seisukohast eriti olulist mõju.Artikkel 141. Vastavalt III lisale on kirjeldatud menetluste tulemuseks:a) artikli 13 lõike 3 punktis a esitatud juhtumil vastavusdeklaratsiooni esitamine toote kohta tootja või tema ühenduses registrisse kantud esindaja poolt võib) artikli 13 lõike 3 punktis b esitatud juhtumil vastavustunnistuse väljastamine volitatud sertifitseerimisasutuse poolt tootmisohje- ja järelevalve süsteemi või toote enda kohta.Nõuetele vastavuse tõendamismenetluse rakendamise üksikasjalikud eeskirjad on esitatud III lisas.2. Tootja vastavusdeklaratsioon või vastavustunnistus annab tootjale või tema ühenduses registrisse kantud esindajale õiguse vastava EÜ märgi lisamiseks tootele endale, tootele kinnitatud sildile, toote pakendile või tootega kaasas olevatele kaubadokumentidele. EÜ märgi näidis ja selle kasutamise eeskirjad vastavuse tõendamise iga menetluse osas on esitatud III lisas.Artikkel 151. Liikmesriigid tagavad EÜ märgi õige kasutamise.2. Kui tuvastatakse, et EÜ märk on lisatud tootele, mis ei vasta või enam ei vasta käesolevale direktiivile, tagab liikmesriik, kus vastavus tõendati, vajaduse korral, et EÜ märgi kasutamine keelustatakse ja müümata tooted kõrvaldatakse või märgid kustutatakse, kuni kõnealune toode viiakse vastavusse nõuetega.Kõnealune liikmesriik teavitab viivitamata teisi liikmesriike ja komisjoni, esitades kõik kvalitatiivsed ja kvantitatiivsed andmed, mis on vajalikud nõuetele mittevastava toote identifitseerimiseks.3. Liikmesriigid tagavad, et keelatakse selliste märkide lisamine toodetele või nende pakenditele, mida võib segamini ajada EÜ märgiga.VI PEATÜKKErimenetlusedArtikkel 161. Kui toote kohta puuduvad tehnilised kirjeldused, nagu on määratletud artiklis 4, loeb sihtliikmesriik üksikjuhtumitel, taotluse korral, toote olevat vastavuses kehtivate siseriiklike sätetega, kui nad vastasid tootjaliikmeriigis volitatud asutuse poolt läbiviidud katsetele ja kontrollile vastavalt sihtliikmesriigis kehtivatele või selle liikmesriigi poolt võrdväärseks tunnustatud meetoditele.2. Tootjaliikmesriik teatab sihtliikmesriigile, kooskõlas kelle sätetega viiakse läbi katsed ja kontroll, asutuse, kelle ta kavatseb määrata selleks otstarbeks. Sihtliikmesriik ja tootjaliikmesriik annavad teineteisele kogu vajaliku informatsiooni. Selle infovahetuse lõpetamisel kinnitab tootjaliikmesriik selliselt määratud asutuse. Kui liikmesriigil on kahtlusi, põhjendab ta oma seisukohti ja teavitab sellest komisjoni.3. Liikmesriigid tagavad, et määratud asutused annavad üksteisele kogu vajaliku abi.4. Kui liikmesriik tuvastab, et volitatud asutus ei teosta katseid ega vii läbi kontrolli nõuetekohaselt vastavalt siseriiklikele sätetele, teavitab ta sellest liikmesriiki, kus vastav asutus on selleks volitatud. See liikmesriik teatab informeerinud liikmesriiki rakendatud abinõudest mõistliku aja jooksul. Kui informeerinud liikmesriigi arvates ei ole rakendatud abinõud piisavad, võib ta keelustada kõnealuse toote turuleviimise ja kasutamise või kehtestada tootele eritingimused. Ta teatab sellest teistele liikmesriikidele ja komisjonile.Artikkel 17Sihtliikmesriigid omistavad tootjaliikmesriigis artiklis 16 kehtestatud korras väljaantud raportitele ja nõuetele vastavuse tõendamisele samasuguse tähtsuse nagu nad omistavad oma vastavatele siseriiklikele dokumentidele.VII PEATÜKKVolitatud asutusedArtikkel 181. Iga liikmesriik esitab komisjonile sertifitseerimisasutuste, kontrolliasutuste ning katselaborite nimede ja aadresside nimekirja, kelle ta on määranud täitma käesolevas direktiivis sätestatud tehnilise tunnustuse, vastavussertifitseerimise, kontrolli ja katsetega seotud ülesandeid.2. Sertifitseerimisasutused, kontrolliasutused ja katselaborid peavad vastama IV lisas sätestatud kriteeriumidele.3. Liikmesriigid viitavad lõikes 1 osutatud asutuste ja laborite pädevusse kuuluvatele toodetele ja neile asutustele antavate ülesannete iseloomule.VIII PEATÜKKAlaline ehituskomiteeArtikkel 191. Käesolevaga moodustatakse alaline ehituskomitee.2. Komitee moodustatakse liikmesriikide poolt määratud esindajatest. Komitee eesistujaks on komisjoni esindaja. Iga liikmesriik nimetab kaks esindajat. Esindajatel võivad olla eksperdid.3. Komitee koostab oma töökorra.Artikkel 201. Artiklis 19 osutatud komitee võib oma eesistuja või liikmesriigi taotlusel läbi vaadata mis tahes käesoleva direktiivi rakendamisel ja praktilisel kohaldamisel esilekerkinud küsimuse.2. Sätted, mis on vajalikud selleks, et:a) kehtestada nõuete klassid, kuivõrd nad ei sisaldu tõlgendusdokumentides, ja kehtestada nõuetele vastavuse tõendamise kord mandaatides, mis puudutavad standardeid vastavalt artikli 7 lõikele 1 ning tunnustuste suuniseid vastavalt artikli 11 lõikele 1;b) anda juhised tõlgendusdokumentide koostamiseks vastavalt artikli 12 lõikele 1 ja otsuste tegemiseks tõlgendusdokumentide kohta vastavalt artikli 12 lõikele 3;c) tunnustada siseriiklikke tehnilisi kirjeldusi kooskõlas artikli 4 lõikega 3võetakse vastu lõigetes 3 ja 4 sätestatud korras.3. Võetavate meetmete eelnõu esitab komiteele komisjoni esindaja. Komitee esitab eelnõu kohta oma arvamuse tähtaja jooksul, mille vastavalt küsimuse kiireloomulisusele võib määrata eesistuja. Arvamus esitatakse sellise häälteenamusega, nagu on sätestatud asutamislepingu artikli 148 lõikes 2 nõukogu otsuste vastuvõtmiseks komisjoni ettepaneku põhjal. Liikmesriikide esindajate hääli komitees arvestatakse kõnealuses artiklis sätestatud viisil. Eesistuja ei hääleta.4. Kui kavandatud meetmed on komitee arvamusega kooskõlas, võtab komisjon need vastu.Kui kavandatud meetmed ei ole komitee arvamusega kooskõlas või kui komitee ei esita oma arvamust, esitab komisjon võetavate meetmete kohta viivitamata ettepaneku nõukogule. Nõukogu teeb otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega.Kui nõukogu ei ole kolme kuu jooksul alates ettepaneku tegemisest teinud mingit otsust, võtab komisjon ettepandud meetmed vastu.IX PEATÜKKKaitseklauselArtikkel 211. Kui liikmesriik teeb kindlaks, et toode, mille kohta on avaldatud, et ta vastab käesoleva direktiivi tingimustele, ei vasta artiklitele 2 ja 3, võtab liikmesriik tarvitusele kõik kohased meetmed, et kõrvaldada need tooted turult, keelustada nende turuleviimine või piirata nende vaba liikumist.Asjaomane liikmesriik teatab komisjonile viivitamata kõikidest sellistest meetmetest, viidates oma otsuse põhjendustele ja täpsustades iseäranis, kas nõuetele mittevastavus tuleneb:a) artiklite 2 ja 3 mittetäitmisest, kui toode ei vasta artiklis 4 osutatud tehnilistele kirjeldustele;b) artiklis 4 osutatud tehniliste kirjelduste ebaõigest kohaldamisest;c) artiklis 4 osutatud tehniliste kirjelduste puudustest.2. Komisjon konsulteerib asjaosalistega niipea kui võimalik. Kui komisjon leiab pärast sellist konsulteerimist, et meede on põhjendatud, teatab ta sellest viivitamata meetme võtnud liikmesriigile ja teistele liikmesriikidele.3. Kui lõikes 1 osutatud otsus omistatakse tulenevaks puudustest standardis või tehnilistes kirjeldustes, esitab komisjon pärast asjaosalistega konsulteerimist küsimuse artiklis 19 osutatud komiteele ja puuduste esinemisel ühtlustatud standardis samuti direktiivi 83/189/EMÜ alusel moodustatud komiteele kahe kuu jooksul, kui meetmed võtnud liikmesriik kavatseb nende juurde jääda, ning alustab artikli 5 lõikes 2 osutatud menetlust.4. Kõnealune liikmesriik võtab asjakohased meetmed vastavusdeklaratsiooni väljaandja vastu ning teatab sellest komisjonile ja teistele liikmesriikidele.5. Komisjon tagab, et liikmesriikidele teatatakse selle menetluse käigust ja lõpptulemusest.X PEATÜKKLõppsättedArtikkel 221. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi sätete täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid 30 kuu jooksul alates käesoleva direktiivi teatavakstegemisest. [6] Liikmesriigid teatavad neist viivitamata komisjonile.2. Liikmesriigid esitavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide teksti.Artikkel 23Komisjon, konsulteerides artiklis 19 osutatud komiteega, vaatab hiljemalt 31. detsembriks 1993 uuesti läbi käesolevas direktiivis sätestatud menetluste otstarbekuse ja vajaduse korral teeb ettepanekud vajalike muudatuste tegemiseks.Artikkel 24Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 21. detsember 1988Nõukogu nimeleesistujaV. Papandreou[1] EÜT C 93, 6.4.1987, lk 1.[2] EÜT C 305, 16.11.1987, lk 74 ja EÜT C 326, 19.12.1988.[3] EÜT C 95, 11.4.1988, lk 29.[4] EÜT C 136, 4.6.1985, lk 1.[5] EÜT L 109, 26.4.1983, lk 8.[6] Käesolev direktiiv tehti liikmesriikidele teatavaks 27. detsembril 1988.--------------------------------------------------I LISAOLULISED NÕUDEDTooted peavad olema kõlbulikud ehitiste jaoks, mis (tervikuna ja eraldi osades) on kõlbulikud kavandatud kasutuseks, võttes arvesse majanduslikke tegureid, ja seoses sellega peavad vastama järgmistele olulistele nõuetele, kui ehitiste kohta kehtivad selliseid nõudeid sisaldavad eeskirjad. Arvestades tavalist hooldust, peab vastavus sellistele nõuetele kestma majanduslikult otstarbeka tööea jooksul. Üldiselt puudutavad nõuded ettenähtavaid mõjutusi.1. Mehhaaniline vastupidavus ja stabiilsusEhitised peavad olema projekteeritud ja ehitatud nii, et neile mõjuvad tõenäolised koormused nende ehitamise ja kasutuse ajal ei põhjusta järgmist:a) kogu ehitise või selle osa kokkuvarisemist;b) olulisi deformatsioone lubamatul määral;c) kahju ehitise teistele osadele või inventarile või paigaldatud seadmetele kandekonstruktsiooni olulise deformatsiooni tagajärjel;d) juhtumist tulenevat kahju, mille ulatus on algse põhjusega ebaproportsionaalne.2. TuleohutusEhitis peab olema projekteeritud ja ehitatud nii, et tulekahju puhkemisel:- ehitise kandevõime peab teatud aja jooksul vastu,- tule ja suitsu teke ja levik ehitises on piiratud,- tule levimine naaberehitistele on piiratud,- on arvestatud päästemeeskondade ohutusega.3. Hügieen, tervis ja keskkondEhitis peab olema projekteeritud ja ehitatud nii, et ta ei ohusta kasutajate ega naabrite hügieeni ega tervist, eriti järgmistel põhjustel:- mürgiste gaaside eritumine,- ohtlike osakeste või gaaside sisaldumine õhus,- ohtliku kiirguse eraldumine,- vee või pinnase saastamine või mürgitamine,- heitvee, suitsu, tahkete või vedelate jäätmete ebaõige kõrvaldamine,- niiskuse sisaldumine ehitise osades või ehitise pindadel.4. Ohutus kasutamiselEhitis peab olema projekteeritud ja ehitatud nii, et tal ei esineks lubamatuid õnnetusriske kasutamisel ja ekspluateerimisel nagu näiteks libisemine, kukkumine, kokkupõrge, põletus, surmava elektrilöögi saamine, vigastused plahvatusest.5. Kaitse müra eestEhitis peab olema projekteeritud ja ehitatud nii, et kasutajate või läheduses olevate inimeste poolt tajutud müra hoitakse tasemel, mis ei ohusta nende tervist ja laseb neil magada, puhata ja töötada rahuldavates tingimustes.6. Energiasäästlikkus ja soojapidavusEhitis ning selle kütte-, jahutus- ja ventilatsiooniseadmed peavad olema projekteeritud ja ehitatud nii, et kasutamiseks vajaminev energiakogus oleks väike, arvestades asukoha kliimatingimusi ja kasutajaid.--------------------------------------------------II LISAEUROOPA TEHNILINE TUNNUSTUS1. Taotluse tunnustuse saamiseks võib esitada tootja või tema ühenduses registrisse kantud esindaja ainult ühele selleks eemärgiks volitatud asutusele.2. Liikmesriikide poolt määratud tunnustusasutused moodustavad organisatsiooni. Oma kohustuste täitmisel on nimetatud organisatsioon kohustatud tegema tihedat koostööd komisjoniga, kes tähtsates küsimustes konsulteerib direktiivi artiklis 19 osutatud komiteega. Kui liikmesriik on määranud enam kui ühe tunnustusasutuse, vastutab liikmesriik selliste asutuste töö koordineerimise eest; ta määrab ka asutuse, kes on esindajaks organisatsioonis.3. Ühtse menetluskorra eeskirjad taotluse esitamiseks, tunnustuste koostamiseks ja väljaandmiseks töötab välja määratud tunnustusasutustest koosnev organisatsioon. Komisjon võtab vastu ühtse menetluskorra eeskirjad komitee arvamuse alusel kooskõlas artikliga 20.4. Organisatsiooni raames, kuhu tunnustusasutused kuuluvad, annavad nad üksteisele vajalikku abi. Nimetatud organisatsioon vastutab ka tehnilise tunnustuse eriküsimuste koordineerimise eest. Vajaduse korral moodustab organisatsioon sel eesmärgil alagrupid.5. Tunnustusasutused avaldavad Euroopa tehnilised tunnustused ja teatavad sellest kõigile teistele volitatud asutustele. Volitatud tunnustusasutuse nõudmisel tuleb talle infoks edastada tõendavate dokumentide täielik komplekt, mille alusel tunnustus anti.6. Euroopa tehnilise tunnustuse menetlusega seotud kulud tasub taotleja vastavalt siseriiklikele eeskirjadele.--------------------------------------------------III LISATEHNILISELE KIRJELDUSELE VASTAVUSE TÕENDAMINE1. VASTAVUSE KONTROLLIMISE MEETODIDKui määratakse kindlaks toote tehnilisele kirjeldusele vastavuse tõendamise menetlused vastavalt artiklile 13, kasutatakse järgmisi vastavuse kontrollimise meetodeid; meetodite valik ja kombinatsioon mis tahes konkreetse süsteemi jaoks sõltub konkreetsele tootele või tootegrupile esitatavatest nõuetest vastavalt artikli 13 lõigetes 3 ja 4 esitatud kriteeriumidele:a) toote esmane tüübikatsetus tootja või volitatud asutuse poolt;b) tehases võetud näidiste katsetamine vastavalt kindlaksmääratud katsetamisplaanile tootja või volitatud asutuse poolt;c) tehases, vabaturul või ehitusplatsil võetud näidiste kontrollkatsetamine tootja või volitatud asutuse poolt;d) tarnevalmis või tarnitud partiist võetud näidiste katsetamine tootja või volitatud asutuse poolt;e) tehase tootmisohje;f) tehase ja tehase tootmisohje esmane kontrollimine volitatud asutuse poolt;g) tehase tootmisohje pidev järelevalve, analüüsimine ja hindamine volitatud asutuse poolt.Direktiivis tähendab tehase tootmisohje tootja poolt läbiviidavat pidevat tootmise sisekontrolli. Kõik tootja vastuvõetud elemendid, nõuded ja sätted tuleb süstemaatiliselt dokumenteerida ning kehtestada kirjalikult normide ja juhistena. Asjaomase tootmisohjesüsteemi dokumendid kindlustavad ühise arusaamise kvaliteedi tagamisest ja võimaldavad kontrollida nõutavate tooteomaduste saavutamist ja tootmisohjesüsteemi tõhusat toimimist.2. VASTAVUSE TÕENDAMISE SÜSTEEMIDEelistatakse järgmiste vastavuse tõendamise süsteemide kohaldamist.i) Toote vastavuse sertifitseerimine volitatud sertifitseerimisasutuse poolt järgmistel alustel:a) (tootja ülesanded)1) tehase tootmisohje;2) tehases võetud proovide edasine katsetamine tootja poolt vastavalt kindlaksmääratud katsetamisplaanile;b) (volitatud asutuse ülesanded)3) toote esmane tüübikatsetus;4) tehase ja tehase tootmisohje esmane kontrollimine;5) tehase tootmisohje pidev järelevalve, hindamine ja heakskiitmine;6) võimaluse korral tehases, turul või ehitusplatsil võetud näidiste kontrollkatsetamine.ii) Toote vastavusdeklaratsioon tootja poolt järgmistel alustel:Esimene võimalus:a) (tootja ülesanded)1) toote esmane tüübikatsetus;2) tehase tootmisohje;3) võimaluse korral tehases võetud proovide katsetamine vastavalt kindlaksmääratud katsetamisplaanile;b) (volitatud asutuse ülesanded)4) tehase tootmisohje sertifitseerimine järgmistel alustel:- tehase ja tehase tootmisohje esmane kontrollimine;- võimaluse korral tehase tootmisohje pidev järelevalve, hindamine ja heakskiitmine.Teine võimalus:1) toote esmane tüübikatsetus volitatud laboratooriumi poolt;2) tehase tootmisohje.Kolmas võimalus:a) esmane tüübikatsetus tootja poolt;b) tehase tootmisohje.3. VASTAVUSE TÕENDAMISES OSALEVAD ASUTUSEDSõltuvalt vastavuse tõendamises osalevate asutuste ülesannetest eristatakse järgmisi asutusi:i) sertifitseerimisasutus – erapooletu valitsus- või valitsusvälist asutus, kellel on vajalik pädevus ja vastutus teostada nõuetele vastavuse sertifitseerimist vastavalt kehtivatele menetluskorra- ja halduseeskirjadele;ii) kontrolliasutus – erapooletu asutus, kellel on organisatsiooniline struktuur, personal, pädevus ja usaldusväärsus selleks, et täita vastavalt kindlaksmääratud kriteeriumidele selliseid ülesandeid nagu tootjate kvaliteedikontrolli süsteemi hindamist, heakskiitmise soovitamist ja järgnevat kontrolli ning toodete valimist ja hindamist vastavalt asjakohastele kriteeriumidele kohapeal või tehastes või mujal;iii) katselabor – laboratoorium, mis mõõdab, uurib, katsetab, kalibreerib või määrab teisiti kindlaks materjalide või toodete omadused või toimivuse.Lõikes 2 osutatud juhtudel i ja ii (esimene võimalus) võib lõike 3 punktides i–iii esitatud kolme ülesannet täita üks ja seesama asutus või erinevad asutused, millisel juhul vastavuse tõendamises osalev kontrolliasutus ja/või katselabor täidab oma ülesannet sertifitseerimisasutuse nimel.Sertifitseerimisasutuste, kontrolliasutuste ja katselaborite pädevuse, erapooletuse ja usaldusväärsuse kriteeriumid vaata IV lisas.4. EÜ VASTAVUSMÄRK, EÜ VASTAVUSTUNNISTUS, EÜ VASTAVUSDEKLARATSIOON4.1. EÜ vastavusmärkEÜ vastavusmärk koosneb allpool kujutatud sümbolist CE.+++++ TIFF +++++Vastavusmärgile lisatakse:- tootja nimi või tähis,ja vajaduse korral:- viited toote omaduste identifitseerimiseks, võimaluse korral tehnilisele kirjeldusele,- tootmisaasta kaks viimast numbrit,- asjaomase kontrolliasutuse identifitseerimissümbol,- EÜ vastavustunnistuse number.4.2. EÜ vastavustunnistusEÜ vastavustunnistus peab iseäranis sisaldama järgmist:- sertifitseerimisasutuse nimi ja aadress,- tootja või tema ühenduses registrisse kantud esindaja nimi ja aadress,- toote kirjeldus (tüüp, identifitseerimistunnus, kasutamine…),- sätted, millele toode vastab,- toote kasutamise suhtes kohaldatavad eritingimused,- tunnistuse number,- tunnistuse tingimused ja kehtivusaeg, kui see on kohaldatav,- tunnistuse allkirjastamise õigusega isiku nimi ja amet.4.3. EÜ vastavusdeklaratsioonEÜ vastavusdeklaratsioon peab iseäranis sisaldama järgmist:- tootja või tema ühenduses registrisse kantud esindaja nimi ja aadress,- toote kirjeldus (tüüp, identifitseerimistunnus, kasutamine…),- sätted, millele toode vastab,- toote kasutamise suhtes kohaldatavad eritingimused,- volitatud asutuse nimi ja aadress, kui see on kohaldatav,- tootja või tema volitatud esindaja nimel vastavusdeklaratsiooni allkirjastamise õigusega isiku nimi ja amet.4.4. Vastavustunnistus ja vastavusdeklaratsioon esitatakse selle liikmesriigi riigikeeles või riigikeeltes, kus toode kasutusele võetakse.--------------------------------------------------IV LISAKATSELABORITE, KONTROLLASUTUSTE JA SERTIFITSEERIMISASUTUSTE HEAKSKIITMINELiikmesriikide poolt määratud katselaborid, kontrolliasutused ja sertifitseerimisasutused peavad vastama järgmistele minimaalsetele tingimustele:1. töötajad ning vajalikud vahendid ja vajalik varustus on olemas;2. töötajad on tehniliselt pädevad ja erialaselt usaldusväärsed;3. tehnilised ja muud töötajad on käesoleva direktiiviga ettenähtud katsete tegemisel, aruannete koostamisel, tunnistuste väljastamisel ja järelevalveülesannete täitmisel sõltumatud kõikidest ringkondadest, rühmadest või isikutest, kes on otseselt või kaudselt ehitustoodetega seotud;4. töötajad hoiavad ametisaladust;5. on olemas tsiviilvastutuskindlustus, välja arvatud juhul, kui vastutus lasub siseriiklike õigusnormide kohaselt riigil.Liikmesriikide pädevad asutused kontrollivad korrapäraselt punktides 1 ja 2 sätestatud tingimuste täitmist.--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv 2011/84/EL, 20. september 2011 , millega muudetakse direktiivi 76/768/EMÜ kosmeetikatoodete kohta, et kohandada nimetatud direktiivi III lisa tehnika arenguga EMPs kohaldatav tekst

text:
               29.10.2011

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 283/36

         NÕUKOGU DIREKTIIV 2011/84/EL,
   20. september 2011,
   millega muudetakse direktiivi 76/768/EMÜ kosmeetikatoodete kohta, et kohandada nimetatud direktiivi III lisa tehnika arenguga
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse nõukogu 27. juuli 1976. aasta direktiivi 76/768/EMÜ liikmesriikides kosmeetikatoodete kohta vastuvõetud õigusaktide ühtlustamise kohta, (1) eriti selle artikli 8 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Vesinikperoksiidi kasutamine on juba reguleeritud direktiivi 76/768/EMÜ III lisa 1. osas sätestatud piirangute ja tingimustega.

               (2)

               Tarbijaohutuse komitee, mis asendab tarbekaupade teaduskomiteed vastavalt komisjoni 5. augusti 2008. aasta otsusele 2008/721/EÜ (millega luuakse teaduskomiteede ja ekspertide nõuandev struktuur tarbijaohutuse, rahvatervise ja keskkonnaga seotud valdkondades ning tunnistatakse kehtetuks otsus 2004/210/EÜ), (2) on kinnitanud, et vesinikperoksiidi 0,1-protsendiline maksimumsisaldus suuhügieenitoodetes või selle vabanemine nendes toodetes sisalduvatest muudest ühenditest või segudest on ohutu. Sellepärast peaks olema võimalik kasutada sama suurt vesinikperoksiidi sisaldust ka edaspidi suuhügieenitoodetes, sealhulgas hammaste valgendamiseks või pleegitamiseks ettenähtud toodetes.

               (3)

               Tarbijaohutuse komitee leiab, et hammaste valgendamiseks või pleegitamiseks ettenähtud tooteid, mille vesinikperoksiidi sisaldus või selle vabanemine nendes toodetes sisalduvatest muudest ühenditest või segudest jääb vahemikku 0,1 kuni 6 %, võib pidada ohutuks, kui on täidetud järgmised tingimused: tehakse nõuetekohane kliiniline läbivaatus, et tagada riskitegurite või muude probleemsete suupatoloogiate puudumine ning et kõnealuste toodete kasutamist piirataks üksnes ettenähtud sageduse ja kestusega. Neid tingimusi tuleks täita selleks, et vältida väärkasutust, mida on mõistlikkuse piirides võimalik ette arvata.

               (4)

               Seetõttu tuleks selliste toodete kasutus korraldada nii, et need ei oleks otse tarbijale kättesaadavad. Kõigis nende toodete kasutusetappides peaks esmakasutajaks olema hambaarst, nagu see kutse on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. septembri 2005. aasta direktiivis 2005/36/EÜ (kutsekvalifikatsioonide tunnustamise kohta), (3) või peaks see toimuma tema otsese järelevalve all, kui on tagatud samaväärne ohutustase. Seejärel tagavad hambaarstid tootele juurdepääsu asjaomase kasutusetapi ülejäänud osas.

               (5)

               Et tagada kõnealuste toodete nõuetekohane kasutamine, tuleks hammaste valgendamiseks või pleegitamiseks ettenähtud tooted, mis sisaldavad üle 0,1 % kõnealust ainet, varustada asjakohase märgistusega vesinikperoksiidi sisalduse kohta. Selleks tuleks märgistusel selgelt näidata nendes toodetes esineva või nendes toodetes sisalduvatest muudest ühenditest või segudest vabaneva vesinikperoksiidi täpne sisaldus protsentides.

               (6)

               Seega tuleks direktiivi 76/768/EMÜ vastavalt muuta.

               (7)

               Kosmeetikatoodete alaline komitee ei ole oma eesistuja poolt kindlaksmääratud ajavahemiku jooksul arvamust avaldanud,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 76/768/EMÜ III lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi lisale.
   Artikkel 2
   1.   Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid enne 30. oktoobrit 2012. Liikmesriigid teatavad nendest viivitamata komisjonile.
   Nad kohaldavad neid norme alates 31. oktoobrist 2012.
   Kui liikmesriigid need sätted vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 20. september 2011

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         M. SAWICKI

      (1)  EÜT L 262, 27.9.1976, lk 169.

      (2)  ELT L 241, 10.9.2008, lk 21.

      (3)  ELT L 255, 30.9.2005, lk 22.

      LISA
      Direktiivi 76/768/EMÜ III lisa 1. osas asendatakse viitenumbri 12 tekst järgmisega:

                     Viitenumber

                     Aine

                     Piirangud

                     Märgistusele trükitavad kasutustingimused ja hoiatused

                     Rakendus- ja/või kasutusvaldkond

                     Suurim lubatud sisaldus valmis kosmeetikatootes

                     Muud piirangud ja nõuded

                     „12

                     Vesinikperoksiid ja muud ühendid või segud, millest vabaneb vesinikperoksiid, k.a karbamiidperoksiid ja tsinkperoksiid.

                                 a)

                                 Juuksehooldussegud

                                 a)

                                 12 % H2O2 (40 mahuprotsenti), sisalduv või vabanev

                     a) Kanda sobivaid kindaid
                     a), b), c), e) Sisaldab vesinikperoksiidi.
                     Vältida silma sattumist.
                     Silma sattumisel viivitamatult loputada.

                                 b)

                                 Nahahooldussegud

                                 b)

                                 4 % H2O2, sisalduv või vabanev

                                 c)

                                 Küünetugevdussegud

                                 c)

                                 2 % H2O2, sisalduv või vabanev

                                 d)

                                 Suuhügieenitooted, sh suuloputusvedelik, hambapasta ja hammaste valgendamiseks või pleegitamiseks ettenähtud tooted

                                 d)

                                 ≤ 0,1 % H2O2, sisalduv või vabanev

                                 e)

                                 Hammaste valgendamiseks või pleegitamiseks ettenähtud tooted

                                 e)

                                 > 0,1 % ≤ 6 % H2O2, sisalduv või vabanev

                                 e)

                                 Müüa ainult hambaarstidele. Igas kasutusetapis lubada esimest korda kasutada ainult hambaarstidel (nagu seda kutset on määratletud direktiivis 2005/36/EÜ (1)) või nende otsese järelevalve all, kui on tagatud samaväärne ohutustase. Seejärel teha kasutuse lõppetapis kättesaadavaks tarbijatele.
                                 Mitte kasutada alla 18aastastel lastel/noorukitel.

                     e) H2O2 sisaldus või vabanemine märgitud protsentides.
                     Mitte kasutada alla 18aastastel lastel/noorukitel.
                     Müüa ainult hambaarstidele. Igas kasutusetapis lubada esimest korda kasutada ainult hambaarstidel või nende otsese järelevalve all, kui on tagatud samaväärne ohutustase. Seejärel teha kasutuse lõppetapis kättesaadavaks tarbijatele.

         (1)  ELT L 255, 30.9.2005, lk 22.”


Tähtis õiguslik teade

|

31998L0058

Nõukogu direktiiv 98/58/EÜ, 20. juuli 1998, mis käsitleb põllumajandusloomade kaitset

Euroopa Liidu Teataja L 221 , 08/08/1998 Lk 0023 - 0027 CS.ES Peatükk 3 Köide 23 Lk 316  - 320 ET.ES Peatükk 3 Köide 23 Lk 316  - 320 HU.ES Peatükk 3 Köide 23 Lk 316  - 320 LT.ES Peatükk 3 Köide 23 Lk 316  - 320 LV.ES Peatükk 3 Köide 23 Lk 316  - 320 MT.ES Peatükk 3 Köide 23 Lk 316  - 320 PL.ES Peatükk 3 Köide 23 Lk 316  - 320 SK.ES Peatükk 3 Köide 23 Lk 316  - 320 SL.ES Peatükk 3 Köide 23 Lk 316  - 320

		Nõukogu direktiiv 98/58/EÜ,20. juuli 1998,mis käsitleb põllumajandusloomade kaitsetEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 43,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [3]ning arvestades, et:kõik liikmesriigid on ratifitseerinud Euroopa konventsiooni põllumajandusloomade kaitse kohta (edaspidi "konventsioon"); ka ühendus on kiitnud selle konventsiooni heaks otsusega 78/923/EMÜ [4] ning andnud hoiule omapoolse heakskiidukirja;ühendus peab konventsiooni osalisena kehtestama konventsioonis sätestatud põhimõtted;need põhimõtted hõlmavad omandatud kogemuste ja teaduslike teadmiste põhjal loomade füsioloogilistele ja etoloogilistele vajadustele vastava peavarju, toidu, vee ja hoolitsuse võimaldamist;ühendusel on samuti vaja sätestada edasised meetmed konventsiooni ja selle põhjal antud soovituste ühetaoliseks kohaldamiseks ning erieeskirjad käesoleva direktiivi kohaldamiseks;Euroopa Parlament on oma 20. veebruari 1987. aasta resolutsioonis loomaheaolu käsitlevate põhimõtete kohta [5] kutsunud komisjoni üles tegema ettepanekuid ühenduse eeskirjadeks, mis hõlmaksid karjakasvatuse üldisi aspekte;Euroopa Liidu lepingu lõppaktile lisatud deklaratsioonis nr 24 on kutsutud Euroopa institutsioone ja liikmesriike üles ühenduse õigusaktide koostamise ja rakendamise juures, eriti ühise põllumajanduspoliitika valdkonnas, võtma täiel määral arvesse loomaheaolunõudeid;loomakaubanduse sujuvat korraldamist häirivad erinevused, mis võivad kahjustada konkurentsitingimusi;sellepärast on vaja kehtestada ühenduse miinimumnõuded põllumajandusloomade kaitseks, et tagada tootmise ratsionaalne areng ning hõlbustada loomakaubanduse korraldamist; selleks on asjakohane võtta arvesse ühenduse eeskirjades juba sätestatud loomaheaolunõudeid;tuleks alustada ühenduses ja teatavates kolmandates riikides kohaldatavate loomaheaolunõuete võrdlevat läbivaatamist ning hindamist eesmärgiga määrata kindlaks, milliseid tulevasi ühenduse programme oleks vaja konkurentsi kahjustamise likvideerimiseks,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 11. Käesolevas direktiivis on sätestatud miinimumnõuded põllumajanduslikel eesmärkidel aretatavate või peetavate loomade kaitseks.2. Käesolevat direktiivi ei kohaldata:a) vabalt looduses elavate loomade suhtes;b) võistluste, näituste, kultuuri- või spordiürituste või -tegevuse jaoks peetavate loomade suhtes;c) katse- või laboriloomade suhtes;d) selgrootute loomade suhtes.3. Käesoleva direktiivi kohaldamine ei piira muudes aktides, eriti direktiivides 88/166/EMÜ, [6] 91/629/EMÜ [7] ja 91/630/EMÜ [8] sätestatud ühenduse eeskirjade kohaldamist, mis jäävad kehtima.Artikkel 2Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:1) loom – iga loom (sealhulgas kala, roomaja või kahepaikne), mida aretatakse või peetakse toidu, villa, naha või karusnaha pärast või muudel põllumajanduslikel eesmärkidel;2) loomaomanik või loomapidaja – iga füüsiline või juriidiline isik, kes alaliselt või ajutiselt vastutab või hoolitseb loomade eest;3) pädevasutus – pädev asutus vastavalt määratlusele, mille annab artikli 2 lõige 6 nõukogu 26. juuni 1990. aasta direktiivis 90/425/EMÜ (milles käsitletakse ühendusesiseses kaubanduses teatavate elusloomade ja toodete suhtes seoses siseturu väljakujundamisega kohaldatavat veterinaar- ja zootehnilisi kontrolle). [9]Artikkel 3Liikmesriigid kehtestavad sätted kindlustamaks, et loomaomanikud või -pidajad võtavad kõik asjakohased meetmed, et tagada nende hoole all olevate loomade heaolu ja seda, et nendele loomadele ei põhjustata tarbetut valu, kannatusi ega vigastusi.Artikkel 4Liikmesriigid tagavad, et tingimused, milles loomi (välja arvatud kalad, roomajad ja kahepaiksed) aretatakse või peetakse, arvestades nende loomade liiki ning nende arengu, kohanemuse ja kodustatuse astet ning nende füsioloogilisi ja etoloogilisi vajadusi vastavalt omandatud kogemustele ja teaduslikele teadmistele, vastavad käesoleva direktiivi lisa sätetele.Artikkel 51. Komisjon esitab nõukogule ettepanekuid, mida võib olla tarvis, et ühetaoliselt kohaldada Euroopa konventsiooni põllumajandusloomade kaitse kohta ning, teaduslike hinnangute põhjal, selle konventsiooni alusel tehtud soovitusi ja muid asjakohaseid eeskirju.2. Lisaks sellele esitab komisjon käesoleva direktiivi rakendamisest alates omandatud kogemuste põhjal ja eelkõige seoses lõikes 1 osutatud meetmetega ning tehnika ja teaduse arenguga nõukogule igal viiendal aastal ning esmakordselt viie aasta möödudes käesoleva direktiivi jõustumiskuupäevast aruande koos asjakohaste ettepanekutega, milles võetakse arvesse aruandes tehtud järeldusi.3. Nõukogu otsustab nende ettepanekute vastuvõtmise kvalifitseeritud häälteenamusega.Artikkel 61. Liikmesriigid tagavad, et pädev asutus inspekteerib käesoleva direktiivi sätete täitmist. Seda võidakse inspekteerida muuotstarbelise kontrolli ajal.2. Alates lõikes 3 sätestatud korras kindlaksmääratud kuupäevast esitavad liikmesriigid komisjonile aruandeid lõikega 1 nõutava inspekteerimise kohta. Komisjon esitab nende aruannete kokkuvõtted alalisele veterinaarkomiteele.3. Komisjon esitab enne 1. juulit 1999 artiklis 9 sätestatud korras ettepanekuid, mille eesmärk on ühtlustada:a) lõikega 1 nõutav inspekteerimine;b) lõikes 2 osutatud aruannete vorm, sisu ja esitamissagedus.Artikkel 71. Kui seda on vaja käesoleva direktiivi nõuete ühetaoliseks kohaldamiseks, võivad komisjoni veterinaareksperdid koostöös pädevate asutustega:a) kontrollida, et liikmesriigid täidavad neid nõudeid;b) teha kohapealset kontrolli, et tagada inspekteerimine vastavalt käesolevale direktiivile.2. Liikmesriik, mille territooriumil kontrolli tehakse, annab komisjoni veterinaarekspertidele igakülgset abi nende ülesannete täitmiseks. Enne lõpparuande koostamist ja levitamist tuleb kõnealuse kontrolli tulemusi arutada asjaomase liikmesriigi pädeva asutusega.3. Asjaomase liikmesriigi pädev asutus võtab kõik vajalikud meetmed kontrolli tulemustega arvestamiseks.4. Vajaduse korral võetakse artiklis 9 sätestatud korras vastu üksikasjalikud eeskirjad käesoleva artikli kohaldamiseks.Artikkel 81. Komisjon esitab enne 30. juunit 1999 nõukogule aruande, mis käsitleb:- loomaheaolualaste ühenduse sätete ja ühendust varustavate kolmandate riikide sätete võrdlust,- võimalusi käesolevas direktiivis sätestatud heaolupõhimõtetele laiema rahvusvahelise heakskiidu saavutamiseks,- seda, mil määral võidakse õõnestada loomaheaoluga seotud ühenduse eesmärke samaväärseid nõudeid mitte kohaldavate kolmandate riikide pakutava konkurentsi tulemusel.2. Lõikes 1 osutatud aruandega koos esitatakse vajalikud ettepanekud, mille eesmärk on likvideerida konkurentsi kahjustamine.Artikkel 91. Kui tuleb järgida käesolevas artiklis sätestatud korda, suunab otsusega 68/361/EMÜ [10] moodustatud alalise veterinaarkomitee (edaspidi "komitee") eesistuja omal algatusel või liikmesriigi taotlusel küsimuse viivitamata komiteele.2. Komisjoni esindaja esitab komiteele võetavate meetmete eelnõu. Tähtaja jooksul, mille määrab eesistuja, lähtuvalt küsimuse kiireloomulisusest, esitab komitee eelnõu kohta oma arvamuse. Arvamus esitatakse sellise häälteenamusega, nagu on sätestatud asutamislepingu artikli 148 lõikes 2 nõukogu otsuste vastuvõtmiseks komisjoni ettepaneku põhjal. Liikmesriikide esindajate hääli komitees arvestatakse nimetatud artiklis sätestatud viisil. Eesistuja ei hääleta.3. a) Kui kavandatavad meetmed on komitee arvamusega kooskõlas, võtab komisjon need vastu.b) Kui kavandatavad meetmed ei ole komitee arvamusega kooskõlas või kui komitee ei esita oma arvamust, esitab komisjon võetavate meetmete kohta viivitamata ettepaneku nõukogule. Nõukogu teeb otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega.Kui nõukogu ei ole otsust teinud kolme kuu jooksul alates tema poole pöördumisest, võtab komisjon ettepandud meetmed vastu ja rakendab need viivitamata, välja arvatud juhul, kui nõukogu on lihthäälteenamusega otsustanud kõnealuste meetmete vastu.Artikkel 101. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigusnormid, sealhulgas võimalikud sanktsioonid hiljemalt 31. detsembril 1999, kui nõukogu ei ole artiklis 8 osutatud aruande põhjal otsustanud teisiti. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Pärast 31. detsembrit 1999 võivad liikmesriigid kooskõlas asutamislepingu üldeeskirjadega siiski säilitada või kohaldada oma territooriumil rangemaid põllumajandusloomade kaitse sätteid kui need, mis on ette nähtud käesoleva direktiiviga. Liikmesriigid teatavad sellistest meetmetest komisjonile.3. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastu võetud siseriiklike põhiliste õigusnormide teksti.Artikkel 11Käesolev direktiiv jõustub Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval.Artikkel 12Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 20. juuli 1998Nõukogu nimeleesistujaW. Molterer[1] EÜT C 156, 23.6.1992, lk 11.[2] EÜT C 337, 21.12.1992, lk 225.[3] EÜT C 332, 16.12.1992, lk 22.[4] EÜT L 323, 17.11.1978, lk 12.[5] EÜT C 76, 23.3.1987, lk 185.[6] Nõukogu 7. märtsi 1998. aasta direktiiv 88/166/EMÜ, millega täidetakse Euroopa Kohtu otsus kohtuasjas 131/86 (millega tühistati nõukogu 25. märtsi 1986. aasta direktiiv 86/113/EMÜ, milles sätestatakse miinimumnõuded elektripuuris peetavate munevate kanade kaitseks) (EÜT L 74, 19.3.1988, lk 83).[7] Nõukogu 19. novembri 1991. aasta direktiiv 91/629/EMÜ, milles sätestatakse vasikate kaitse miinimumnõuded (EÜT L 340, 11.12.1991, lk 28). Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 97/2/EÜ (EÜT L 25, 28.1.1997, lk 24).[8] Nõukogu 19. novembri 1991. aasta direktiiv 91/630/EMÜ, milles sätestatakse sigade kaitse miinimumnõuded (EÜT L 340, 11.12.1991, lk 33).[9] EÜT L 224, 18.8.1990, lk 29. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 92/118/EMÜ (EÜT L 62, 15.3.1993, lk 49).[10] EÜT L 255, 18.10.1968, lk 23.--------------------------------------------------LISAPersonal1. Loomade eest hoolitseb piisavalt suur personal, kellel on asjakohased võimed, teadmised ja ametialane pädevus.Kontroll2. Kõiki loomi, keda peetakse sellistes loomapidamissüsteemides, kus nende heaolu sõltub inimeste sagedasest hoolitsemisest, kontrollitakse vähemalt üks kord päevas. Muudes süsteemides kontrollitakse loomi selliste vaheaegadega, mis on piisavad looma kannatuste vältimiseks.3. Saadaval peab olema piisav (püsi- või kaasaskantav) valgustus, et loomi oleks võimalik igal ajal põhjalikult kontrollida.4. Iga looma eest, kes on haige või vigastatud, tuleb viivitamata asjakohaselt hoolitseda ning kui selline hoolitsus looma seisundit ei paranda, tuleb võimalikult kiiresti saada veterinaarabi. Vajaduse korral isoleeritakse haiged või vigastatud loomad sobivasse kohta, kus on kohane kuiv ja mugav allapanu.Dokumenteerimine5. Loomaomanik või -pidaja peab registrit, millesse märgitakse igasugune antud meditsiiniline ravi ning igal kontrollimisel sedastatud surmajuhtumid.Kui samaväärse teabe säilitamist nõutakse muul otstarbel, piisab sellest ka käesoleva direktiivi nõuete täitmiseks.6. Seda registrit säilitatakse vähemalt kolm aastat ning andmed tehakse kontrollimise ajal või muu nõudmise korral kättesaadavaks pädevale asutusele.Liikumisvabadus7. Looma liikumisvabadust, võttes arvesse looma liiki ning arvestades omandatud kogemusi ja teaduslikke teadmisi, ei tohi piirata selliselt, et see põhjustaks loomale tarbetuid kannatusi või vigastusi.Kui loom on pidevalt või korrapäraselt kammitsas või vangistuses, tuleb talle võimaldada liikumisruum, mis omandatud kogemuste ja teaduslike teadmiste põhjal vastab tema füsioloogilistele ja etoloogilistele vajadustele.Ehitised ja ruumid8. Loomade eluruumide ja eriti selliste aedikute ja sisseseade ehitamiseks kasutatud materjalid, mille vastu loomad võivad puutuda, ei tohi olla loomadele kahjulikud ning need peavad olema hõlpsasti puhastatavad ja desinfitseeritavad.9. Loomade eluruumid ja loomade kinnitamiseks kasutatav sisseseade tuleb konstrueerida ja hoida selliselt, et seal pole teravaid ääri ega väljaulatuvaid osi, mis võiksid loomi vigastada.10. Õhuringlus, tolmutase, temperatuur, suhteline õhuniiskus ja gaasikontsentratsioonid tuleb hoida sellisel tasemel, mis ei ole loomadele kahjulik.11. Ehitiste sees peetavaid loomi ei tohi pidada alalises pimeduses ning neile tuleb anda asjakohaselt aega kunstlikust valgustusest puhkamiseks. Kui looduslikust valgustusest ei piisa loomade füsioloogiliste ja etoloogiliste vajaduste rahuldamiseks, võimaldatakse loomadele asjakohane kunstlik valgustus.Väljas peetavad loomad12. Väljas peetavaid loomi tuleb vajaduse ja võimaluse korral kaitsta halbade ilmastikutingimuste, kiskjate ja looma tervist ähvardavate ohtude eest.Automaat- või mehaanilised seadmed13. Kõiki looma tervise ja heaolu huvides hädavajalikke automaat- või mehaanilisi seadmeid tuleb kontrollida vähemalt üks kord päevas. Kui nendes avastatakse vigu, tuleb need viivitamata parandada või kui see on võimatu, tuleb astuda asjakohased sammud loomade tervise ja heaolu kaitseks.Kui loomade tervis ja heaolu sõltub kunstlikust õhutussüsteemist, tuleb tagada asjakohane varusüsteem, et tagada piisav õhuvahetus loomade tervise ja heaolu säilitamiseks süsteemirikke korral, ning riketest märku andev häiresüsteem. Häiresüsteemi tuleb korrapäraselt kontrollida.Sööt, vesi ja muud ained14. Loomade söödavalik peab olema tervislik, vastama nende vanusele ja liigile ning sööta tuleb anda piisavas koguses, et säilitada loomade hea terviseseisund ja rahuldada nende toitumisvajadused. Loomale ei tohi anda sööta või vedelikku viisil, mis võib põhjustada loomale tarbetuid kannatusi või vigastusi, ning loomadele antav sööt või vedelik ei tohi põhjustada loomale tarbetuid kannatusi ega vigastusi.15. Kõikidel loomadel peab olema juurdepääs söödale selliste vaheaegadega, mis vastavad nende füsioloogilistele vajadustele.16. Kõikidel loomadel peab olema juurdepääs asjakohasele kogusele piisava kvaliteediga veele või neil peab olema võimalus oma vedelikuvajaduse rahuldamiseks muul viisil.17. Söötmis- ja jootmisseadmed peavad olema kujundatud, konstrueeritud ja paigutatud selliselt, et minimeerida sööda ja vee saastumine ning loomadevahelise konkurentsi kahjulikud mõjud.18. Loomale ei tohi manustada ühtegi muud ainet peale nende, mida antakse terapeutilisel või profülaktilisel eesmärgil või zootehnilisel otstarbel, mis on määratletud direktiivi 96/22/EÜ [1] artikli 1 lõike 2 punktis c, välja arvatud juhul, kui teaduslikud loomaheaolu uuringud või omandatud kogemused on näidanud, et selline aine ei mõju kahjulikult looma tervisele ega heaolule.Looma keha moonutamine19. Kuni loomade keha moonutamist käsitlevate erisätete vastuvõtmiseni artiklis 5 sätestatud korras kohaldatakse asjakohaseid siseriiklikke sätteid kooskõlas asutamislepingus sisalduvate üldeeskirjadega, ilma et see piiraks direktiivi 91/630/EMÜ kohaldamist.Aretusmeetodid20. Sellist looduslikku või kunstlikku aretamist või aretusmeetodeid, mis põhjustavad või tõenäoliselt põhjustavad loomadele kannatusi või vigastusi, ei tohi kasutada.See säte ei välista teatavate meetodite kasutamist, mis võivad põhjustada minimaalseid või hetkelisi kannatusi või vigastusi või tingida sekkumist, millega tõenäoliselt ei põhjustata püsivat vigastust, kui sellised meetodid on lubatud siseriiklike sätetega.21. Ühtegi looma ei tohi pidada põllumajandusloomana, kui selle looma genotüübi või fenotüübi põhjal ei ole võimalik põhjendatavalt eeldada, et seda looma saab pidada kahjustamata tema tervist ega heaolu.[1] Nõukogu direktiiv 96/22/EÜ, 29. aprill 1996, mis käsitleb teatavate hormonaalse või türostaatilise toimega ainete ja beeta-agonistide kasutamise keelamist loomakasvatuses (EÜT L 125, 23.5.1996, lk 3).--------------------------------------------------


title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2008/34/EÜ, 11. märts 2008 , millega muudetakse direktiivi 2002/96/EÜ elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete kohta seoses komisjoni rakendusvolitustega

text:
               20.3.2008

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 81/65

      EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2008/34/EÜ,
   11. märts 2008,
   millega muudetakse direktiivi 2002/96/EÜ elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete kohta seoses komisjoni rakendusvolitustega
   EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 175 lõiget 1,
   võttes arvesse komisjoni ettepanekut,
   võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust, (1)

   pärast konsulteerimist Regioonide Komiteega,
   toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras, (2)

   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2002/96/EÜ (3) on sätestatud, et teatavad meetmed tuleb vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused. (4)

               (2)

               Otsust 1999/468/EÜ on muudetud otsusega 2006/512/EÜ, millega kehtestati kontrolliga regulatiivmenetlus üldmeetmete vastuvõtmiseks, mille eesmärk on muuta asutamislepingu artiklis 251 osutatud korras vastuvõetud põhiakti vähemolulisi sätteid, muu hulgas mõningaid selliseid sätteid välja jättes või täiendades seda uute vähemoluliste sätetega.

               (3)

               Et kontrolliga regulatiivmenetlus oleks kohaldatav õigusaktide suhtes, mis on vastu võetud asutamislepingu artiklis 251 osutatud korras ja mis on juba jõustunud, peab neid õigusakte vastavalt otsust 2006/512/EÜ käsitlevale Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni avaldusele (5) kohandama kooskõlas kehtivate menetlustega.

               (4)

               Komisjonile tuleks anda volitus kohandada lisasid ning võtta vastu täitmise jälgimise eeskirjad. Kuna need on üldmeetmed ja nende eesmärk on muuta direktiivi 2002/96/EÜ vähemolulisi sätteid, muu hulgas täiendades seda uute vähemoluliste sätetega, tuleb need vastu võtta vastavalt otsuse 1999/468/EÜ artiklis 5a sätestatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.

               (5)

               Kuna komisjon on sätestanud direktiivi 2002/96/EÜ artikli 7 lõikes 3 osutatud üksikasjalikud eeskirjad otsuse 2005/369/EÜ (6) kaudu, on asjakohane jätta välja viide tähtajale, milleks on 13. august 2004.

               (6)

               Seepärast tuleks direktiivi 2002/96/EÜ vastavalt muuta.

               (7)

               Kuna direktiivi 2002/96/EÜ käesoleva direktiiviga tehtavad muudatused on tehnilist laadi ja käsitlevad üksnes komiteemenetlust, ei pea liikmesriigid neid üle võtma. Seetõttu ei ole vaja kehtestada ülevõtmissätteid,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Muudatused
   Direktiivi 2002/96/EÜ muudetakse järgmiselt.

               1)

               Artikli 6 lõike 1 teine lõik asendatakse järgmisega:
               „II lisa võib muuta, lisades sinna muid töötlemistehnoloogiaid, mis tagavad inimeste tervise ja keskkonna kaitse vähemalt samal tasemel. Kõnealused meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähemolulisi sätteid, võetakse vastu vastavalt artikli 14 lõikes 3 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.”.

               2)

               Artikli 7 lõike 3 teine lõik asendatakse järgmisega:
               „Kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad, mis on vajalikud lõikes 2 ettenähtud eesmärkide liikmesriikide poolt täitmise kontrollimiseks, sealhulgas materjalide tehnilised kirjeldused. Kõnealused meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähemolulisi sätteid, täiendades seda, võetakse vastu vastavalt artikli 14 lõikes 3 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.”.

               3)

               Artikkel 13 asendatakse järgmisega:
               „Artikkel 13
               Kohandamine teaduse ja tehnika arenguga
               Võetakse vastu kõik muudatused, mida on vaja, et kohandada teaduse ja tehnika arenguga artikli 7 lõiget 3, IB lisa (eelkõige seoses kodumajapidamiste valgustite, elektripirnide ja fotogalvaaniliste toodete, st päikesepaneelide võimaliku lisamisega), II lisa (eelkõige võttes arvesse elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete käitlemise uusi tehnilisi lahendusi) ning III ja IV lisa. Kõnealused meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähemolulisi sätteid, võetakse vastu vastavalt artikli 14 lõikes 3 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.
               Enne lisade muutmist konsulteerib komisjon muu hulgas elektri- ja elektroonikaseadmete tootjate, jäätmekäitlusettevõtjatega, töötlemisega tegelevate ettevõtjate, keskkonnaorganisatsioonide ning töövõtjate ja tarbijaühingutega.”.

               4)

               Artikli 14 lõige 3 asendatakse järgmisega:
               „3.   Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikli 5a lõikeid 1 kuni 4 ja artiklit 7, võttes arvesse selle otsuse artikli 8 sätteid.”.

               5)

               II lisa punkt 4 asendatakse järgmisega:

                           „4.

                           Komisjon hindab vastavalt artikli 14 lõikes 3 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele võimalikult kiiresti, kas tuleb muuta punkte, mis on seotud mobiiltelefonide trükkplaatide ja vedelkristallkuvaritega.”.

         Artikkel 2
   Jõustumine
   Käesolev direktiiv jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 3
   Adressaadid
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Strasbourg, 11. märts 2008

            Euroopa Parlamendi nimel

            president

         H.-G. PÖTTERING

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         J. LENARČIČ

      (1)  ELT C 161, 13.7.2007, lk 45.

      (2)  Euroopa Parlamendi 11. juuli 2007. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 3. märtsi 2008. aasta otsus.

      (3)  ELT L 37, 13.2.2003, lk 24. Direktiivi on muudetud direktiiviga 2003/108/EÜ (ELT L 345, 31.12.2003, lk 106).

      (4)  EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23. Otsust on muudetud otsusega 2006/512/EÜ (ELT L 200, 22.7.2006, lk 11).

      (5)  ELT C 255, 21.10.2006, lk 1.

      (6)  Komisjoni 3. mai 2005. aasta otsus 2005/369/EÜ, millega kehtestatakse eeskirjad direktiivi 2002/96/EÜ järgimise kontrollimiseks liikmesriikides ja kõnealuse direktiiviga ettenähtud andmete esitamise viis (ELT L 119, 11.5.2005, lk 13).


title: Komisjoni direktiiv 2004/103/EÜ, 7. oktoober 2004, mis käsitleb nõukogu direktiivi 2000/29/EÜ V lisa B osas loetletud taimede, taimsete saaduste ja muude toodete identsus- ja fütosanitaarkontrolle, mida võib teha mujal kui ühenduse piiriületuskohas või selle läheduses, ning millega täpsustatakse nende kontrollidega seotud tingimusi

text:
               12.10.2004

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 313/16

         KOMISJONI DIREKTIIV 2004/103/EÜ,
   7. oktoober 2004,
   mis käsitleb nõukogu direktiivi 2000/29/EÜ V lisa B osas loetletud taimede, taimsete saaduste ja muude toodete identsus- ja fütosanitaarkontrolle, mida võib teha mujal kui ühenduse piiriületuskohas või selle läheduses, ning millega täpsustatakse nende kontrollidega seotud tingimusi
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,
   võttes arvesse nõukogu 8. mai 2000. aasta direktiivi 2000/29/EÜ taimedele või taimsetele saadustele kahjulike organismide ühendusse sissetoomise ja seal levimise vastu võetavate kaitsemeetmete kohta, (1) eriti selle artikli 13c lõike 2 punkte d ja e ning artikli 13c lõike 4 neljandat ja viiendat lõiku,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Direktiivi 2000/29/EÜ alusel tuleks nimetatud direktiivi V lisa B osas loetletud kolmandatest riikidest pärit taimede, taimsete saaduste ja muude toodete suhtes reeglina kohaldada identsus- ja fütosanitaarkontrolle ühenduse piiriületuskohas või selle läheduses.

               (2)

               Kui tegemist on ühenduseväliste kaupade transiitveoga, võib kõnealuseid identsus- ja fütosanitaarkontrolle teha ka sihtkoha ametiasutuse ruumides või mis tahes muus lähedal asuvas kohas; teatavatel muudel juhtudel võib kõnealuseid kontrolle teha ka sihtkohas, näiteks tootmisettevõttes, tingimusel et taimede, taimsete saaduste ja muude toodete transpordi kohta esitatakse konkreetsed tagatised ja dokumendid.

               (3)

               On vaja täpsustada juhud, mille puhul identsus- ja fütosanitaarkontrolle võib teha sihtkohas.

               (4)

               Vältimaks kahjulike organismide levikuohtu transpordi ajal tuleks veokite osas ette näha sätted või konkreetsed tagatised ja dokumendid.

               (5)

               Identsus- ja fütosanitaarkontrollide tegemiseks tuleks nii sihtkohas tehtavate kontrollide eest vastutavate ametiasutuste suhtes kohaldatavate tehniliste nõuete kui ka ruumide, tööriistade ja seadmete osas sätestada miinimumtingimused, mis võimaldavad nimetatud vastutavatel ametiasutustel teha vajalikke identsus- ja fütosanitaarkontrolle.

               (6)

               On vaja ette näha üksikasjalikud eeskirjad vastutavate ametiasutuste ja tolliasutuste vahelise koostöö kohta, sealhulgas kõnealuse koostöö käigus kasutatavate dokumentide näidisvormid, nende dokumentide edastamise viisid ja teabevahetuse kord.

               (7)

               Käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas alalise taimetervise komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   1.   Käesolevat direktiivi kohaldatakse direktiivi 2000/29/EÜ V lisa B osas loetletud kolmandatest riikidest pärit taimede, taimsete saaduste või muude toodete (edaspidi “asjaomased tooted”) suhtes. Käesolevas direktiivis määratletud juhtudel ja asjaoludel võivad liikmesriigid sätestada, et asjaomaste toodete direktiivi 2000/29/EÜ artikli 13a lõike 1 punkti b alapunktides ii ja iii osutatud kontrolle võib läbi viia mujal. Direktiivi 2000/29/EÜ artikli 13c lõike 2 punktis c osutatud ühenduseväliste kaupade transiitveo puhul võib kontroll toimuda sihtkoha ametiasutuse ruumides või mis tahes muus lähedal asuvas kohas, kui lõikes 2 osutatud tingimused on täidetud. Direktiivi 2000/29/EÜ artikli 13c lõike 2 punktis d osutatud juhtudel võib kontroll toimuda sihtkohas, näiteks tootmisettevõttes, kui lõikes 2 osutatud tingimused on täidetud.
   2.   Lõikes 1 osutatud tingimused on järgmised:

               a)

               kui piiriületuskoha ja sihtkoha ametiasutused otsustavad (vajaduse korral liikmesriikide vastutavate ametiasutuste kokkuleppe kaudu), et identsus- ja fütosanitaarkontrolle (edaspidi “kontrollid”) saaks täpsemalt läbi viia mujal kui ühenduse piiriületuskohas või sellele lähedal asuvas kohas;
               ning

               b)

               kui mis tahes importija või muu isik, kes vastutab kohtade või ruumide eest, kus asjaomastest toodetest koosnevate partiide kontrolle tehakse (edaspidi “taotleja”), on saanud artikli 2 lõikes 2 määratletud heakskiitmise korras heakskiidu kontrollideks, mis viiakse läbi “heakskiidetud kontrollikohas”, milleks on:

                           —

                           direktiivi 2000/29/EÜ artikli 13c lõike 2 punktis c osutatud ühenduseväliste kaupade transiitveo puhul

                                       —

                                       sihtkoha ametiasutuse ruumid või

                                       —

                                       muu neile ruumidele lähedal asuv koht, mis on tolliasutuse ja vastutava ametiasutuse poolt määratud või heaks kiidetud, või

                           —

                           direktiivi 2000/29/EÜ artikli 13c lõike 2 punktis d osutatud juhtudel

                                       —

                                       sihtkoht, mille on heaks kiitnud ametiasutus ja tolliasutus, kes vastutavad piirkonna eest, kus sihtkoht asub;

                     ning

               c)

               kui on esitatud konkreetsed tagatised ja dokumendid asjaomastest toodetest koosnevate partiide (edaspidi “partiid”) transpordiks heakskiidetud kontrollikohta ning vajaduse korral on täidetud miinimumtingimused nende toodete ladustamiseks kontrollikohtades.

         3.   Lõike 2 punktis c osutatud konkreetsed tagatised, dokumendid ja miinimumtingimused on järgmised:

               a)

               partii pakend või kõnealuse partii veoks kasutatavad transpordivahendid suletakse või pitseeritakse nii, et asjaomased tooted ei saaks heakskiidetud kontrollikohta transportimise käigus põhjustada kahjurite ega nakkuste levikut ning et nad säiliksid identifitseeritavana. Nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel võivad liikmesriikide asjakohased ametiasutused lubada sulgemata või pitseerimata partiisid, tingimusel et asjaomased tooted ei saaks heakskiidetud kontrollikohta transportimise käigus põhjustada kahjurite ega nakkuste levikut;

               b)

               partii saadetakse heakskiidetud kontrollikohta. Kontrollikoha muutmine ei ole lubatud, v.a pärast piiriületuskoha ja taotletud sihtkoha asjakohaste ametiasutuste ning selle tolliasutuse heakskiitu, kes vastutab piirkonna eest, kus taotletud sihtkoht asub;

               c)

               ilma et see piiraks direktiivi 2000/29/EÜ artikli 13 lõikes 1 ettenähtud sertifikaatide kohaldamist, on partiiga kaasas “Taimetervise liikumisdokument”, mis sisaldab vastavalt käesoleva direktiivi lisas esitatud näidisele nõutavat teavet; dokument täidetakse masinakirjas, käsitsi trükitähtedega või elektroonilisel teel kokkuleppel piiriületuskoha ja sihtkoha asjakohaste ametiasutustega ning on vähemalt ühes ühenduse ametlikus keeles;

               d)

               lõike 3 punktis c osutatud dokumendi asjakohased rubriigid täidab ja allkirjastab partii importija piiriületuskoha asjakohase ametiasutuse järelevalve all;

               e)

               lõike 2 punkti b teises taandes osutatud juhtudel tuleb partii heakskiidetud kontrollikohas ladustada nii, et see oleks eraldatud nii ühenduse kaupadest kui kahjulike organismidega saastunud või saastuskahtlusega partiidest.

         Artikkel 2
   1.   Liikmesriigid tagavad lõigetes 2–4 täpsustatud heakskiitmise korra kehtestamise, et fütosanitaarsest seisukohast hinnata kavandatud kontrollikohtade sobivust heakskiidetud kontrollikohtadeks ja vajaduse korral see heaks kiita.
   2.   Lõikes 1 osutatud korrast peab nähtuma, et kui kontrollid tehakse heakskiidetud kontrollikohtades, võivad kõik taotlejad esitada kõnealuste kontrollide tegemise eest vastutavale ametiasutusele taotluse kontrolli tegemiseks taotluses märgitud kohas.
   3.   Taotlus sisaldab tehnilist toimikut, milles esitatakse vajalik teave kavandatud kohtade sobivuse hindamiseks heakskiidetud kontrollikohtadena ja mis hõlmab eelkõige:

               a)

               teavet seoses importimiseks ette nähtud asjaomaste toodetega ning kohtadega, kus asjaomased tooted ladustatakse või hoitakse kontrolli lõpptulemuste selgumiseni, eelkõige teavet selle kohta, kuidas tagatakse artikli 1 lõike 3 punktis e osutatud eraldamine, ja

               b)

               vajaduse korral, kui asjaomased tooted on ette nähtud isikule, kellele on antud “heakskiidetud kaubasaaja” staatus ja kes vastab komisjoni määruse (EMÜ) nr 2454/93 (2) artiklis 406 sätestatud tingimustele, või kui asjaomased kohad on saanud kõnealuse määruse artiklis 497 osutatud loa, sellekohaseid asjassepuutuvaid tõendeid.

         4.   Liikmesriigid tagavad, et lõikes 2 osutatud taotlus registreeritakse ning et vastutavad ametiasutused:

               a)

               tutvuvad põhjalikult taotluses esitatud teabega;

               b)

               hindavad kavandatud kontrollikohtade sobivust kontrollide läbiviimiseks, kusjuures kõnealused kohad peaksid vastama miinimumnõuetele, mis on vähemalt komisjoni direktiivi 98/22/EÜ (3) lisa lõike 3 punktides b ja c sätestatud nõuded või mis tahes muud nõuded, mida liikmesriigid võivad kedagi diskrimineerimata kehtestada ja mis on põhjendatud tõhusa kontrolli huvides;

               c)

               vastavad taotlejale:

                           i)

                           märkides, et taotlus on vastuvõetav ning asjaomased kohad on määratud heakskiidetud kontrollikohtadeks; või

                           ii)

                           märkides, et taotlus ei ole vastuvõetav, ning lisades põhjenduse.

         5.   Liikmesriigid peavad heakskiidetud kontrollikohtade ajakohastatud loetelu ning teevad selle komisjonile ja liikmesriikidele nende taotluse korral kättesaadavaks.
   6.   Liikmesriigid tagavad, et vastutavad ametiasutused võtavad vajalikud meetmed, kui tehakse kindlaks, et esineb tegureid, mis võiksid takistada nende territooriumil asuvates heakskiidetud kontrollikohtades tehtavate kontrollide nõuetekohast toimimist.
   Liikmesriigid teavitavad komisjoni ja asjaomaseid liikmesriike kõigist olulistest juhtudest, kui eiratakse heakskiidetud kontrollikohtade suhtes kohaldatavaid tingimusi.
   Artikkel 3
   Liikmesriigid tagavad, et nende partiide importija, mille puhul otsustati, et neid võib kontrollida heakskiidetud kontrollikohas, peab, ilma et see piiraks komisjoni direktiivis 92/90/EMÜ (4) juba sätestatud kohustuste täitmist, täitma järgmisi kohustusi:

               a)

               importija teatab sihtliikmesriigi asjakohasele ametiasutusele piisavalt aegsasti asjaomaste toodete sissetoomisest ning esitab eelkõige järgmised andmed:

                           i)

                           heakskiidetud kontrollikoha nimi, aadress ja asukoht;

                           ii)

                           asjaomaste toodete heakskiidetud kontrollikohta jõudmise kavandatud kuupäev ja aeg;

                           iii)

                           artikli 1 lõike 3 punktis c osutatud taimetervise liikumisdokumendi individuaalne seerianumber, kui see on teada;

                           iv)

                           artikli 1 lõike 3 punktis c osutatud taimetervise liikumisdokumendi koostamise aeg ja koht, kui need on teada;

                           v)

                           importija nimi, aadress ja ametlik registreerimisnumber;

                           vi)

                           fütosanitaarsertifikaadi ja/või reekspordi fütosanitaarsertifikaadi või mis tahes muu nõutava fütosanitaardokumendi viitenumber;

               b)

               importija teatab sihtliikmesriigi asjakohasele ametiasutusele kõigist muudatustest lõike a kohaselt esitatud teabes.

         Artikkel 4
   Liikmesriigid tagavad, et heakskiidetud kontrollikohtades tehtavad asjaomaste toodete kontrollid vastavad miinimumtingimustele, mis on vähemalt direktiivi 98/22/EÜ lisa lõikes 1, lõikes 2 ja lõike 3 punktis a sätestatud tingimused või mis tahes muud nõuded, mida liikmesriigid võivad kedagi diskrimineerimata kehtestada ja mis on põhjendatud tõhusa kontrolli huvides.
   Artikkel 5
   Liikmesriigid võivad sätestada täiendavaid nõudeid, mida nad peavad vajalikuks kavandatud koha määramisel heakskiidetud kontrollikohaks.
   Artikkel 6
   1.   Liikmesriigid tagavad vajaduse korral koostöö:

               a)

               piiriületuskoha ametiasutuse ja sihtkoha ametiasutuse vahel
               ning

               b)

               piiriületuskoha ametiasutuse ja piiriületuskoha tolliasutuse vahel
               ning

               c)

               sihtkoha ametiasutuse ja sihttolliasutuse vahel
               ning

               d)

               piiriületuskoha ametiasutuse ja sihttolliasutuse vahel,

         vahetades kirjalikul või elektroonilisel teel asjakohast teavet importimiseks ettenähtud taimede, taimsete saaduste ja muude toodete, nende pakendite ja transpordivahendite kohta, kasutades artikli 1 lõike 3 punktis c osutatud taimetervise liikumisdokumenti.
   2.   Kui asjaomaste toodete ühenduse piiriületuskoht ja heakskiidetud kontrollikoht asuvad eri liikmesriikides, võib asjaomaste liikmesriikide vastutavate ametiasutuste omavahelisel kokkuleppel partii edasi saata heakskiidetud kontrollikohta ja kontrolli teha seal. Tõend asjaomaste liikmesriikide ametiasutuste omavahelise kokkuleppe kohta registreeritakse taimetervise liikumisdokumendis.
   3.   Pärast toodete kontrollimist heakskiidetud kontrollikohas tõendab sihtkoha ametiasutus templi ja kuupäevaga taimetervise liikumisdokumendil, et direktiivi 2000/29/EÜ artikli 13a lõike 1 punkti b alapunktides ii ja iii osutatud asjakohased identsus- ja fütosanitaarkontrollid on läbi viidud. Nende kontrollide lõpptulemus märgitakse lahtrisse pealkirjaga “Otsus”. Käesolevat sätet kohaldatakse mutatis mutandis, kui on tehtud ka direktiivi 2000/29/EÜ artikli 13c lõike 2 punktis a osutatud dokumentide kontroll.
   4.   Kui lõikes 3 osutatud kontrolli tulemus on “Vabastada”, antakse partii koos sellega kaasas oleva taimetervise liikumisdokumendiga üle “heakskiidetud kontrollikoha” piirkonna eest vastutavale tolliasutusele, et selle suhtes rakendataks direktiivi 2000/29/EÜ artikli 13 lõikes 1 osutatud asjakohast tolliprotseduuri. Taimetervise liikumisdokument ei pea enam partiiga kaasas olema ning sihtkoha ametiasutus säilitab seda dokumenti või selle koopiat vähemalt ühe aasta jooksul.
   5.   Kui lõikes 3 osutatud kontrolli tulemus toob kaasa kohustuse vedada asjaomased ühenduses olevad tooted sihtkohta väljaspool ühendust, jäävad need tolli järelevalve alla, kuni toodete reeksport on toimunud.
   Artikkel 7
   Käesolev direktiiv vaadatakse uuesti läbi hiljemalt 1. jaanuariks 2007.
   Artikkel 8
   1.   Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 31. detsembriks 2004. Nad edastavad kõnealuste sätete teksti ning kõnealuste sätete ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.
   Liikmesriigid kohaldavad neid norme alates 1. jaanuarist 2005.
   Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike põhiliste õigusnormide teksti.
   Artikkel 9
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 10
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 7. oktoober 2004

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         David BYRNE

      (1)  EÜT L 169, 10.7.2000, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2004/70/EÜ (ELT L 127, 29.4.2004, lk 97).

      (2)  EÜT L 253, 11.10.1993, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 2286/2003 (ELT L 343, 31.12.2003, lk 1).

      (3)  EÜT L 126, 28.4.1998, lk 26.

      (4)  EÜT L 344, 26.11.1992, lk 38.

      LISA


title: Viieteistkümnes komisjoni direktiiv 92/86/EMÜ, 21. oktoober 1992, millega kohandatakse tehnika arengule liikmesriikides kosmeetikatoodete kohta vastuvõetud õigusaktide ühtlustamist käsitleva nõukogu direktiivi 76/768/EMÜ II, III, IV, V, VI ja VII lisa

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31992L0086

Euroopa Liidu Teataja L 325 , 11/11/1992 Lk 0018 - 0022 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 23 Lk 0199  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 23 Lk 0199

		Viieteistkümnes komisjoni direktiiv 92/86/EMÜ,21. oktoober 1992,millega kohandatakse tehnika arengule liikmesriikides kosmeetikatoodete kohta vastuvõetud õigusaktide ühtlustamist käsitleva nõukogu direktiivi 76/768/EMÜ II, III, IV, V, VI ja VII lisaEUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut,võttes arvesse liikmesriikides kosmeetikatoodete kohta vastuvõetud õigusaktide ühtlustamist käsitlevat nõukogu 27. juuli 1976. aasta direktiivi 76/768/EMÜ, [1] viimati muudetud komisjoni direktiiviga 92/8/EMÜ, [2] eriti selle artikli 8 lõiget 2,ning arvestades, et:kättesaadava teabe alusel võib teatavate ajutiselt lubatud värvainete, ainete, säilitusainete ja ultraviolettfiltrite kasutamist lõplikult lubada, kuid mõnede muude kasutamine tuleb lõplikult keelata või lubada neid veel kindlaksmääratud ajavahemikul kasutada;rahva tervise kaitseks tuleb keelata 1,2-epoksübutaani, CI 15585, strontsiumlaktaadi, strontsiumnitraadi, strontsiumpolükarboksülaadi, pramokaiini, 4-etoksü-m-fenüleendiamiini ja selle soolade, 2,4-diaminofenüületanooli ja selle soolade, katehhooli, pürogallooli, nitrosoamiinide ja dialkanoolamiinide kasutamine;kõige uuemate teadus- ja tehnikauuringute tulemuste põhjal võib strontsiumkloriidi, strontsiumatsetaadi, rasvhappe dialkanoolamiidide, monoalkanoolamiinide, trialkanoolamiinide ja hüdraatunud magneesiumsilikaadi kasutamist teatavate piirangute ja tingimuste kohaselt lubada, kui märgistusse lisatakse kohustuslik hoiatus tervise kaitseks;kõige uuemate teadus- ja tehnikauuringute tulemuste põhjal võib 3-iodo-2-propünüülbutüülkarbamaati ja naatriumhüdroksümetüülaminoatsetaati teatavate piirangute ja tingimuste kohaselt kosmeetikatoodetes säilitusainetena kasutada 30. juunini 1993;käesolevas direktiivis sätestatud meetmed on kooskõlas kosmeetikatoodete sektoris tehniliste kaubandustõkete kõrvaldamist käsitlevate direktiivide tehnika arengule kohandamise komitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 76/768/EMÜ muudetakse järgmiselt.1. II lisasse lisatakse järgmised numbrid:"400. 1,2-epoksübutaan401. Värvaine CI 15585402. Strontsiumlaktaat403. Strontsiumnitraat404. Strontsiumperoksiidpolükarboksülaat405. Pramokaiin406. 4-etoksü-m-fenüleendiamiin ja selle soolad407. 2,4-diaminofenüületanool ja selle soolad408. Katehhool409. Pürogallool410. Nitrosoamiinid411. Teisesed dialkanoolamiinid".2. III lisa 1. osas:a) lisatakse järgmised viitenumbrid:"a | b | c | d | e | f |57 | Strontsiumkloriidheksahüdraat | Hambapasta | 3,5 %, arvutatud strontsiumina. Kui segatud muude lubatud strontsiumitoodetega, ei tohi strontsiumi üldsisaldus ületada 3,5 %. | | Sisaldab strontsiumkloriidi. Laste puhul ei ole soovitav tihti kasutada. |58 | Strontsiumatsetaathemihüdraat | Hambapasta | 3,5 %, arvutatud strontsiumina. Kui segatud muude lubatud strontsiumitoodetega, ei tohi strontsiumi üldsisaldus ületada 3,5 %. | | Sisaldab strontsiumatsetaati. Laste puhul ei ole soovitav tihti kasutada. |59 | Talk: hüdreeritud magneesium silikaat | | | | Pulbrilised tooted: pulbrit mitte kasutada imiku nina ja suu piirkonnas |60 | Rasvhapete dialkanoolamiidid | | Suurim dialkanoolamiini sisaldus: 0,5 % | Mitte kasutada koos nitroseerivate ainetegaSuurim dialkanoolamiini sisaldus: 5 % (tooraine puhul)Suurim N-nitrosodialkanoolamiini sisaldus: 50 μg/kgHoida nitritivabas mahutis | |61 | Monoalkanoolamiinid | | Suurim dialkanoolamiini sisaldus: 0,5 % | Mitte kasutada koos nitroseerivate ainetegaMinimaalne puhtuseaste: 99 %Suurim teisese dialkanoolamiini sisaldus: 0,5 % (tooraine puhul)Suurim N-nitrosodialkanoolamiini sisaldus: 50 μg/kgHoida nitritivabas mahutis | |62 | Trialkanoolamiinid | a)mittemahaloputatavatad tootedb)muud tooted | a)2,5 % | a), b): Mitte kasutada koos nitroseerivate ainetegaMinimaalne puhtuseaste: 99 %Suurim teisese dialkanoolamiini sisaldus: 0,5 % (tooraine puhul)suurim N-nitrosodialkanoolamiini sisaldus: 50 μg/kgHoida nitraadivabas mahutis" | |b) viitenumber 20 jäetakse välja;c) veeru f punktide a ja b viitenumbrite 8, 9 ja 10 all jäetakse välja "Enne kasutamist on soovitav teha tundlikkuskatse";d) viitenumber 12 asendatakse järgmise numbriga:"a | b | c | d | e | f |12 | Vesinikperoksiid ja muud ühendid või segud, millest vabaneb vesinikperoksiid, sh karbamiidperoksiid ja tsinkperoksiid | a)Juuksehooldusvalmistisedb)a) Nahahooldusvalmistisedc)Küünetugevdusvalmistisedd)d) Suuhügieenitooted | 12 % H2O2 (40 mahuprotsenti), sisalduv või vabanev 4 % H2O2, sisalduv või vabanev 2 % H2O2, sisalduv või vabanev 0,1 % H2O2, sisalduv või vabanev | | a), b) ja c): Sisaldab vesinikperoksiidi. Vältida silma sattumist. Silmi viivitamatult loputada, kui toode on nendega kokku puutunud" |3. III lisa 2. osast jäetakse välja viitenumber 2.4. IV lisa 1. osas:a) lisatakse järgmine number:"Värvainete indeksi number või nimetus | Toiduvärv | Kohaldamisala | Muud piirangud ja nõuded |1 | 2 | 3 | 4 |26100 | Punane | | | × | | Puhtuse kriteeriumid: aniliin ≤ 0,2 % 2-naftool ≤ 0,2 % 4-aminoasobenseen ≤ 0,1 % 1-(fenüülaso)-2-naftool ≤ 3 % 1-[2(fenüülaso)fenüülaso]-2-naftalenool ≤ 2 %;" |b) veerus "Muud piirangud ja nõuded" jäetakse numbrite CI 73900 ja CI 74180 all välja "vt IV lisa 2. osa".5. IV lisa 2. osas jäetakse välja värvained CI 26100, CI 73900, CI 74180, CI 15585 ja Solvent Yellow 98.6. V lisas asendatakse number 5 järgmisega:"5. Strontsium ja selle ühendid, välja arvatud II lisas loetletud strontsiumlaktaat, strontsiumnitraat ja strontsiumpolükarboksülaat, III lisa 1. osas ettenähtud tingimuste kohased strontsiumsulfiid, strontsiumkloriid ja strontsiumatsetaat ja IV lisa 1. osa joonealuses märkuses 3 loetletud värvainete strontsiumlakid, -pigmendid ja -soolad."7. VI lisa 1.osas:a) piirang "mitte kasutada kosmeetilistes päikesekaitsetoodetes" numbri 36 all asendatakse sõnadega "mitte kasutada kosmeetilistes päikesekaitsetoodetes, kui sisaldus ületab 0,025 %";b) lisatakse järgmine aine:"a | b | c | d | e |47 | 1,6-di(4-amidinofenoksü)-n-heksaan (heksamidiin) ja selle soolad (sh isetionaat ja p-hüdroksübensoaat) (+) | 0,1 %"; | | |8. VI lisa 2. osas:a) kuupäev " 30.6.1992" viitenumbrite 2, 21, 26, 27 all asendatakse kuupäevaga " 30.6.1993";b) kuupäev " 31.12.1992" viitenumbri 28 all asendatakse kuupäevaga " 30.6.1993";c) viitenumber 20 jäetakse välja;d) viitenumber 15 asendatakse järgmisega:"a | b | c | d | e | f |15 | Diisobutüül-fenoksü-etoksü-etüüldimetüülbensüülammooniumkloriid (bensetooniumkloriid) | 0,1 % | Ainult deodorantide, juuksehooldustoodete ja habeajamistoodete puhul. Ei ole lubatud toodetes, mis on ette nähtud kokkupuuteks limaskestadega | | 30.6.1993"; |e) viitenumber 16 asendatakse järgmisega:"a | b | c | d | e | F |16 | Alküül (C8-C18) dimetüübensüülammooniumkloriidbromiid ja sahharinaat (+) (bensalkooniumkloriid, bromiid ja sahharinaat) | 0,1 % | | | 30.6.1993"; |f) lisatakse järgmised viitenumbrid:"a | b | c | d | e | f |29 | 3-jodo-2-propünüülbutüülkarbamaat | 0,1 % | | | 30.6.1993 |30 | Naatriumhüdroksümetüülaminoatsetaat | 0,1 % | | | 30.6.1993"; |9. VII lisa 2. osas:a) järgmised viitenumbrid jäetakse välja: 1, 4 ja 16;b) kuupäev " 30.6.1992" asendatakse kuupäevaga " 30.6.1993" järgmiste viitenumbrite all: 2, 5, 6, 12, 13, 17, 24, 25, 26, 28, 29, 31 ja 32.Artikkel 21. Olenemata artiklis 1 nimetatud kuupäevadest võtavad liikmesriigid kõik vajalikud meetmed, millega tagatakse, et artiklis 1 nimetatud ainete puhul ei vii ühenduses registrisse kantud tootjad ega importijad alates 1. juulist 1993 turule tooteid, mis ei vasta käesoleva direktiivi nõuetele.2. Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, millega tagatakse, et lõikes 1 nimetatud tooteid, mis sisaldavad artiklis 1 nimetatud aineid, ei müüda ega võõrandata muul viisil lõpptarbijale pärast 1 juulit 1994, kui need ei vasta käesoleva direktiivi nõuetele.Artikkel 31. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 30. juunil 1993. Liikmesriigid teatavad neist viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid kõnealused normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende vastuvõetud siseriiklike õigusnormide teksti.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 21. oktoober 1992Komisjoni nimelkomisjoni liigeKarel Van Miert[1] EÜT L 262, 27.9.1976, lk 169.[2] EÜT L 70, 17.3.1992, lk 23.--------------------------------------------------