Tähtis õiguslik teade

|

32002L0069

Komisjoni direktiiv 2002/69/EÜ, 30. juuli 2002, millega sätestatakse proovivõtu- ja analüüsimeetodid dioksiinide sisalduse ametlikuks kontrolliks ja dioksiinitaoliste PCBde sisalduse kindlaksmääramiseks toiduainetesEMPs kohaldatav tekst.

Euroopa Liidu Teataja L 209 , 06/08/2002 Lk 0005 - 0014 CS.ES Peatükk 13 Köide 29 Lk 525  - 534 ET.ES Peatükk 13 Köide 29 Lk 525  - 534 HU.ES Peatükk 13 Köide 29 Lk 525  - 534 LT.ES Peatükk 13 Köide 29 Lk 525  - 534 LV.ES Peatükk 13 Köide 29 Lk 525  - 534 MT.ES Peatükk 13 Köide 29 Lk 525  - 534 PL.ES Peatükk 13 Köide 29 Lk 525  - 534 SK.ES Peatükk 13 Köide 29 Lk 525  - 534 SL.ES Peatükk 13 Köide 29 Lk 525  - 534

		Komisjoni direktiiv 2002/69/EÜ,30. juuli 2002,millega sätestatakse proovivõtu- ja analüüsimeetodid dioksiinide sisalduse ametlikuks kontrolliks ja dioksiinitaoliste PCBde sisalduse kindlaksmääramiseks toiduainetes(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 20. detsembri 1985. aasta direktiivi 85/591/EMÜ toiduainete kontrolliks vajalike ühenduse proovivõtu- ja analüüsimeetodite kehtestamise kohta, [1] eriti selle artikleid 1 ja 4,ning arvestades järgmist:(1) Komisjoni määrusega (EÜ) nr 466/2001, [2] viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 563/2002, [3] ja muudetud nõukogu määrusega (EÜ) nr 2375/2001, [4] kehtestatakse dioksiinide ja furaanide piirnormid teatavates toiduainetes.(2) Nõukogu 14. juuni 1989. aasta direktiiviga 89/397/EMÜ toiduainete ametliku kontrolli kohta [5] sätestatakse toiduainete kontrolli üldpõhimõtted. Nõukogu 29. oktoobri 1993. aasta direktiiviga 93/99/EMÜ toiduainete ametlikku kontrolli käsitlevate lisameetmete kohta [6] kehtestatakse kvaliteedistandardite süsteem laborite jaoks, millele liikmesriigid on usaldanud toiduainete ametliku kontrolli.(3) Direktiivis 85/591/EMÜ määratakse kindlaks proovivõtu- ja analüüsimeetodite üldkriteeriumid. Teatavatel juhtudel on siiski vajalik sätestada konkreetsemad kriteeriumid ja nõuded, millele analüüsimeetodid peaksid vastama, et tagada laborite poolt kasutatavate analüüsimeetodite võrreldavus.(4) Proovivõttu ja analüüsimeetodeid käsitlevad sätted on koostatud praeguste teadmiste alusel ning neid võib kohandada vastavalt teaduse ja tehnika edusammudele.(5) Käesolevas direktiivis ettenähtud sätted käsitlevad ainult dioksiinide ja dioksiinitaoliste PCBde analüüsi ja nendega seotud proovivõttu määruse (EÜ) nr 466/2001 rakendamiseks ega mõjuta nõukogu 29. aprilli 1996. aasta direktiivi 96/23/EÜ (millega nähakse ette teatavate elusloomades ja loomsetes toodetes esinevate ainete ja nende jääkide kontrollimise meetmed ning tunnistatakse kehtetuks direktiivid 85/358/EMÜ ja 86/469/EMÜ ning otsused 89/187/EMÜ ja 91/664/EMÜ) [7] III ja IV lisas täpsustatud proovivõtu strateegia, mahtude ja sageduse kohaldamist. Need sätted ei mõjuta ka komisjoni 23. veebruari 1998. aasta otsuses 98/179/EÜ (millega sätestatakse teatavate elusloomades ja loomsetes toodetes esinevate ainete ja nende jääkide kontrolli üksikasjalikud ametliku proovivõtu eeskirjad) [8] sätestatud proovide valiku kriteeriume.(6) Tuleks järgida aktiivset lähenemisviisi, et saada kõikehõlmavaid usaldusväärseid andmeid dioksiinitaoliste PCBde sisalduse kohta toiduainetes. Seetõttu tuleks sätestada toidus dioksiinitaoliste PCBde sisalduse kindlaksmääramiseks kasutatavaid analüüsimeetodeid käsitlevad nõuded.(7) Analüüsiks võiks kasutada tõendatud ning üldiselt tunnustatud kehtivusega ning suure tootlikkusega sõelumismeetodit, et välja valida märkimisväärse dioksiinisisaldusega proovid. Nende proovide dioksiinisisaldus tuleb kindlaks määrata analüüsi kinnitusmeetodi abil. Seetõttu on asjakohane kehtestada ranged nõuded analüüsi kinnitusmeetoditele ja miinimumnõuded sõelumismeetodile.(8) Käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas alalise toiduahela- ja loomatervishoiukomitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Liikmesriigid tagavad, et proovid dioksiinide ja furaanide sisalduse ametlikuks kontrolliks ja dioksiinitaoliste PCBde sisalduse kindlaksmääramiseks toiduainetes võetakse vastavalt I lisas kirjeldatud meetoditele.Artikkel 2Liikmesriigid tagavad, et proovid dioksiinide ja furaanide sisalduse ametlikuks kontrolliks ja dioksiinitaoliste PCBde sisalduse kindlaksmääramiseks toiduainetes valmistatakse ette ja analüüsimeetodeid kasutatakse vastavalt II lisas kirjeldatud kriteeriumidele.Artikkel 3Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 28. veebruaril 2003. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Artikkel 4Käesolev direktiiv jõustub 20. päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.Artikkel 5Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 30. juuli 2002Komisjoni nimelkomisjoni liigeDavid Byrne[1] EÜT L 372, 31.12.1985, lk 50.[2] EÜT L 77, 16.3.2001, lk 1.[3] EÜT L 86, 3.4.2002, lk 5.[4] EÜT L 321, 6.12.2001, lk 1.[5] EÜT L 186, 30.6.1989, lk 23.[6] EÜT L 290, 24.11.1993, lk 14.[7] EÜT L 125, 23.5.1996, lk 10.[8] EÜT L 65, 5.3.1998, lk 31.--------------------------------------------------I LISAPROOVIVÕTUMEETODID DIOKSIINIDE (PCDD/PCDF) SISALDUSE AMETLIKUKS KONTROLLIKS JA DIOKSIINITAOLISTE PCBde SISALDUSE KINDLAKSMÄÄRAMISEKS TEATAVATES TOIDUAINETES1. Eesmärk ja rakendusalaKasutatud lühendid: T = tetra; Pe = penta; Hx = heksa; Hp = hepta; O = okta; CDD = klorodibensodioksiin; CDF = klorodibensofuraan; CB = klorobifenüül.[1] sisalduse kindlaksmääramiseks toiduainetes ettenähtud proovid võetakse vastavalt allkirjeldatud meetoditele. Selliselt võetud koondproove käsitletakse representatiivsetena partii või osapartii puhul, kust need on võetud. Komisjoni määrusega (EÜ) nr 466/2001 (millega sätestatakse teatavate saasteainete piirnormid toiduainetes) ettenähtud piirnormide järgimine tehakse kindlaks laboriproovides määratud sisalduste alusel.2. MõistedPartii: samal ajal tarnitud kindlakstehtav toidukogus, mille puhul ametnik on kindlaks määranud järgmised ühised omadused: päritolu, sort, pakkimisviis, pakkija, saatja või märgistused. Kala ja kalastussaaduste puhul võrreldakse ka kala suurust.Osapartii: teatav suure partii osa, mille puhul kohaldatakse proovivõtumeetodit. Iga osapartii peab olema füüsiliselt eraldatud ja kindlakstehtav.Osaproov: partii või osapartii ühest kohast võetud materjalikogus.Koondproov: kõikide partiist või osapartiist võetud osaproovide koguhulk.Laboriproov: labori jaoks ettenähtud koondproovi representatiivne osa/kogus.3. Üldsätted3.1. TöötajadProove võtab selleks liikmesriikide õigusaktide kohaselt volitatud kvalifitseeritud isik.3.2. Materjal, millest proovid võetakseIgast uuritavast partiist tuleb võtta eraldi proovid.3.3. EttevaatusabinõudLaboriproovide võtmise ja ettevalmistamise käigus tuleb võtta ettevaatusabinõud, et vältida muutusi, mis võivad mõjutada dioksiinide ja dioksiinitaoliste PCBde sisaldust, analüüsitulemusi või koondproovide representatiivsust.3.4. OsaproovidVõimaluse korral võetakse osaproovid ühtlaselt kogu partii või osapartii eri kohtadest. Kõrvalekaldumine sellest reeglist tuleb märkida punktis 3.8 ettenähtud protokolli.3.5. Koondproovi ettevalmistamineKoondproov saadakse kõikide osaproovide segamise teel. See on vähemalt 1 kg, välja arvatud juhul, kui see ei ole praktiline, nt kui proov on võetud üksikpakendist.3.6. Koondproovide jaotamine laboriproovideks eeskirjade täitmise tagamise, kaubanduse kaitse ja võrdlemise eesmärgilTingimusel, et see on kooskõlas liikmesriikide määrustega proovivõtu kohta, võetakse homogeniseeritud koondproovist laboriproovid, mis on ette nähtud eeskirjade täitmise tagamiseks, kaubanduse kaitseks ja võrdlemiseks. Laboriproovid eeskirjade täitmise tagamiseks peavad olema piisavalt suured, et võimaldada vähemalt kahekordset analüüsi.3.7. Koond- ja laboriproovide pakkimine ja veduIga koond- ja laboriproov asetatakse puhtasse, inertsest materjalist nõusse, mis kaitseb piisavalt saastumise eest, analüütide kao eest nõu siseseina imendumise tõttu ning kahjustuste eest veol. Veo või ladustamise ajal tekkida võiva koond- ja laboriproovide koostise muutuse vältimiseks võetakse kõik vajalikud ettevaatusabinõud.3.8. Koond- ja laboriproovide pitseerimine ja märgistamineIga ametlikuks kasutamiseks võetud proov pitseeritakse proovivõtukohas ja märgistatakse vastavalt liikmesriikide määrustele. Iga proovivõtu kohta tuleb täita protokoll, mis võimaldab iga partiid üheselt kindlaks teha ja kuhu märgitakse proovivõtu aeg ja koht ning muu lisateave, mis võib määrajale abiks olla.4. ProovivõtuplaanidKohaldatav proovivõtumeetod peab tagama, et koondproov on kontrollitava partii suhtes representatiivne.Osaproovide arvPiima ja õlide puhul, kui saab eeldada asjaomaste saasteainete ühtlast jaotumist antud partiis, piisab partii kohta kolmest osaproovist, mis moodustavad koondproovi. Märgitakse partii number. Muude toodete puhul on partiist võetavate osaproovide miinimumarv esitatud tabelis 1.Kõiki osaproove ühendav koondproov on vähemalt 1 kg (vt punkt 3.5). Osaproovide mass peab olema ühesugune. Osaproovi mass peab olema vähemalt 100 grammi. Osaproovi mass sõltub partiis olevate osakeste suurusest. Kõrvalekaldumine sellest reeglist tuleb märkida punktis 3.8 ettenähtud protokolli. Vastavalt komisjoni 27. oktoobri 1997. aasta otsuse 97/747/EÜ sätetele, millega määratakse kindlaks nõukogu direktiiviga 96/23/EÜ ettenähtud proovivõtu mahud ja sagedused teatavates loomsetes toodetes esinevate teatavate ainete ja ainejääkide seireks, [2] on kanamunade puhul proovi suurus vähemalt 12 muna (lahtised ja üksikpakenditest koosnevad partiid — tabelid 1 ja 2).TABEL 1Partiist võetavate osaproovide miinimumarvPartii mass (kg) | Võetavate osaproovide miinimumarv |< 50 | 3 |50—500 | 5 |> 500 | 10 |Kui partii koosneb üksikpakenditest, on koondproovi saamiseks võetavate pakendite arv esitatud tabelis 2.TABEL 2Koondproovi saamiseks võetavate pakendite (osaproovide) arv, kui partii koosneb üksikpakenditestPakendite või ühikute arv partiis | Võetavate pakendite või ühikute arv |1—25 | 1 pakend või ühik |26—100 | Ligikaudu 5 %, vähemalt kaks pakendit või ühikut |> 100 | Ligikaudu 5 %, maksimaalselt kümme pakendit või ühikut |5. Partii või osapartii vastavus spetsifikatsioonileKontroll-labor teeb laboriproovist eeskirjade täitmise tagamiseks kaks analüüsi, kui esimese analüüsi tulemus on vähem kui 20 % piirnormist madalam või kõrgem, ja arvutab tulemuste keskmise. Partii kiidetakse heaks, kui esimese analüüsi tulemus on rohkem kui 20 % piirnormist madalam või kui vajaliku teise analüüsi tulemuse keskmine väärtus vastab määruses (EÜ) nr 466/2001 sätestatud vastavale piirnormile.[1] [2] EÜT L 303, 6.11.97, lk 12.--------------------------------------------------II LISAPROOVIDE ETTEVALMISTAMINE JA NÕUDED ANALÜÜSIMEETODITELE, MIDA KASUTATAKSE DIOKSIINIDE (PCDD/PCDF) SISALDUSE AMETLIKUKS KONTROLLIKS JA DIOKSIINITAOLISTE PCBde SISALDUSE KINDLAKSMÄÄRAMISEKS TEATAVATES TOIDUAINETES1. Eesmärk ja rakendusalaNeid nõudeid tuleks kohaldada toiduainete analüüsimisel dioksiinide (polüklooritud dibenso-p–dioksiinid (PCDD) ja polüklooritud dibensofuraanide (PCDF)) sisalduse ametlikuks kontrolliks ja dioksiinitaoliste PCBde sisalduse kindlaksmääramiseks.Toiduainete dioksiinisisaldust saab seirata strateegia abil, mis hõlmab sõelumismeetodit nende proovide valimiseks, milles on vähem kui 30—40 % vaatlustasemest vähem või rohkem dioksiine ja dioksiinitaolisi PCBsid. Nende proovide dioksiinisisaldus tuleb kindlaks määrata/kinnitada kinnitusmeetodi abil.Sõelumismeetodeid kasutatakse dioksiinide ja dioksiinitaoliste PCBde sisalduse tuvastamiseks vaatlustasemel. Need meetodid on suure tootlikkusega ja neid kasutatakse suure arvu proovide kontrollimiseks positiivsete tulemuste suhtes. Need meetodid on konkreetselt kavandatud väärate negatiivsete tulemuste vältimiseks.Kinnitusmeetodite abil saadakse täielikku või täiendavat teavet, mis võimaldab dioksiine ja dioksiinitaolisi PCBsid vaatlustasemel ühemõtteliselt kindlaks teha ja kvantifitseerida.2. TaustEt keskkonna- ja bioloogilised proovid (sealhulgas toiduainete proovid) sisaldavad üldiselt erinevate dioksiini analoogide keerukaid segusid, on riski hindamise lihtsustamiseks välja töötatud toksilisuse ekvivalentfaktori (TEF) mõiste. TEFid on kehtestatud selleks, et väljendada 2,3,7,8-TCDDde toksilisuse ekvivalentides segude kontsentratsioone (TEQ), mis sisaldavad 2,3,7,8-asendatud PCDD ja PCDF ning viimasel ajal teatavaid m– ja p–ning mono-ortoklooritud PCB ühendeid, millel on dioksiiniga samaväärne aktiivsus (vt I lisa 1. joonealune märkus).Üksikute ainete kontsentratsioonid antud proovis korrutatakse nende vastavate TEFidega ja liidetakse seejärel kokku, et saada TEQdes väljendatud dioksiinitaoliste ühendite üldkontsentratsioon."Ülemtõkke" põhimõtte kohaselt vastab TEQ arvutamisel iga kvantifitseerimata analoogi väärtus kvantifitseerimispiiri väärtusele."Alamtõkke" põhimõtte kohaselt vastab TEQ arvutamisel iga kvantifitseerimata analoogi väärtus nullile."Vaheväärtuse" põhimõtte kohaselt vastab TEQ arvutamisel iga kvantifitseerimata analoogi väärtus poolele kvantifitseerimispiiri väärtusele.3. Kvaliteedi tagamise nõuded proovi ettevalmistamisel- Tuleb võtta meetmeid, et igas proovivõtu- ja analüüsimenetluse etapis vältida ristsaastumist.- Proove tuleb ladustada ja transportida klaas-, alumiinium-, polüpropüleen- või polüetüleenmahutites. Paberitolmu jäägid tuleb mahutist eemaldada. Klaasnõusid tuleb loputada dioksiinidesisalduse suhtes eelnevalt kontrollitud lahustitega.- Proovide ladustamine ja transport tuleb korraldada nii, et säiliks toiduaineproovi terviklikkus.- Vajaduse korral jahvatatakse iga laboriproov peeneks ja segatakse hoolikalt, kasutades meetodit, mis tagab täieliku homogeniseerumise (nt peenestatakse nii, et proov läbib 1-mm avadega sõela); proovid tuleb enne jahvatamist kuivatada, kui niiskusesisaldus on liiga suur.- Tehakse pimekatse, mille puhul läbitakse kõik analüüsi etapid ilma proovita.- Ekstraheerimisel kasutatava proovi mass peab olema küllaldane, et vastata tundlikkusnõuetele.- Asjaomaste toodete puhul on mitmeid nõuetekohaseid proovide ettevalmistuse erimenetlusi, mida võib kasutada. Menetlused tuleb valideerida vastavalt rahvusvaheliselt tunnustatud juhendile.4. Nõuded laboritele- Korduvate analüüside puhul nõuetekohase variatsioonikordaja saavutamise abil peavad laborid näitama suutlikkust meetodi rakendamisel vaatlustaseme piirkonnas, nt 0,5-, 1- ja 2-kordsele vaatlustaseme väärtusele vastavatel juhtudel. Nõuetekohasuse näitajaid käsitlevad üksikasjad on esitatud punktis 5.- Kinnitusmeetodi kvantifitseerimispiir peab olema ligikaudu 1/5 vaatlustasemest, et tagada nõuetekohased variatsioonikordajad vaatlustaseme piirkonnas.- Sisemiste kvaliteedikontrollimeetmetena tuleb rakendada regulaarseid pimekatseid ja kontroll-rikastusproove või kontrollproovide analüüsi (eelistatud on sertifitseeritud etalonained).- Edukas osalemine laboritevahelistes laborite pädevust hindavates katsetes on parim viis tõestada oma pädevust erianalüüside tegemisel. Edukas osalemine nt mulla- või reoveeproove käsitlevates laboritevahelistes katsetes ei pruugi siiski tingimata tõestada labori pädevust ka toiduaine- või söödaproovide valdkonnas, sest kõnealuste proovide saastetase on madalam. Seetõttu on kohustuslik pidev osalemine laboritevahelistes katsetes, mille eesmärk on dioksiinide ja dioksiinitaoliste PCBde sisalduse kindlaksmääramine vastavates sööda või toiduainete põhiainetes.- Vastavalt direktiivi 93/99/EMÜ sätetele peaksid laborid olema ISO juhendi 58 kohaselt töötava tunnustatud asutuse poolt akrediteeritud tagamaks, et nad kohaldavad analüütilise kvaliteedi garantiid. Laborid tuleks akrediteerida ISO/IEC/17025:1999-standardi kohaselt.5. Dioksiinide ja dioksiinitaoliste PCBde analüüsimenetlusele esitatavad nõudedAnalüüsimenetlustele esitatavad põhinõuded:- Suur tundlikkus ja madalad avastamispiirid. PCDDde ja PCDFide puhul peavad tuvastatavad kogused olema toksilisuse piktogramm-ekvivalentkontsentratsioonide (10– 12 g) nimetatud ühendite äärmiselt suure toksilisuse tõttu. Teatakse, et PCBd esinevad suuremates kontsentratsioonides kui PCDDd ja PCDFid. Enamiku PCB analoogide puhul piisab tundlikkusest nanogrammide (10– 9 g) diapasoonis. Toksilisemate dioksiinitaoliste PCB-analoogide (eriti m– ja p-asendatud analoogide) määramisel tuleb saavutada sama tundlikkus nagu PCDDde ja PCDFide puhul.- Suur selektiivsus (spetsiifilisus). PCDDsid, PCDFe ja dioksiinitaolisi PCBsid peab saama eristada paljudest teistest võimalikest kaasa ekstraheerunud segavatest ühenditest, mille sisaldused võivad analüüsitavate ühendite sisaldusega võrreldes olla mitmekordsed. Gaaskromatograafia/mass-spektromeetria (GC/MS) meetoditega peab olema võimalik vajaduse korral eristada eri analooge, nagu toksilisi analooge (nt seitseteist 2,3,7,8-asendatud PCDDd ja PCDFi ning dioksiinitaolist PCBd) teistest analoogidest. Biotestidega peab olema võimalik kindlaks määrata TEQ-väärtusi valikuliselt PCDDde, PCDFide ja dioksiinitaoliste PCBde summana.- Suur mõõtetäpsus (tõesus ja täpsusaste). Määramine peab andma pädeva hinnangu aine tegeliku sisalduse kohta proovis. Suur mõõtetäpsus (mõõtetäpsus: mõõtmise tulemuse ja mõõtmise tegeliku või omistatud väärtuse lähedus) on vajalik, et vältida proovi analüüsi tulemuse tagasilükkamist TEQ-hinnangu nõrga usaldusväärsuse tõttu. Mõõtetäpsust väljendatakse tõesusena (sertifitseeritud materjalist analüüdi puhul mõõdetud keskmise väärtuse ja tema sertifitseeritud väärtuse erinevus protsentides sellest väärtusest) ja täpsusastmena (täpsusaste arvutatakse tavaliselt standardhälbena, mis hõlmab korratavust ja reprodutseeritavust ning näitab ettenähtud tingimustes katsemenetlusi korrates saadud tulemuste lähedust).Sõelumismeetodid võivad hõlmata bioteste ja GC/MS-meetodeid; kinnitusmeetodid on kõrglahutusgaaskromatograafia/kõrglahutusmass-spektromeetria (HRGC/HRMS) meetodid. TEQ-üldväärtuse osas tuleb järgida järgmisi kriteeriume:| Sõelumismeetodid | Kinnitusmeetodid |Valenegatiivne määr | < 1 % | |Tõesus | | — 20 % kuni + 20 % |CV | < 30 % | < 15 % |6. Sõelumiseks või kinnituseks kasutatavatele GC/MS-meetoditele esitatavad erinõuded- Analüüsimenetluse valideerimiseks tuleb menetluse alguses ehk nt enne ekstraheerimist lisada 13C-märgitud 2,3,7,8-kloorasendatud PCDD/Fide sisestandardeid (ja 13C-märgitud dioksiinitaoliste PCBde sisestandardeid, kui tuleb määrata dioksiinitaolisi PCBsid). Tuleb lisada vähemalt üht analoogi iga tetra- kuni oktaklooritud PCDD/F-homoloogilise rühma kohta (ja vähemalt üht analoogi iga dioksiinitaoliste PCBde homoloogilise rühma kohta, kui tuleb määrata dioksiinitaolisi PCBsid). (Teise võimalusena võib lisada vähemalt üht analoogi iga PCDD/F ja dioksiinitaoliste PCBde seires kasutatud mass-spektromeetriliselt selekteeritava ja ioonina registreeritava funktsionaalrühma kohta). Vähemalt kinnitusmeetodite puhul eelistatakse kasutada kõiki 17 13C-märgitud 2,3,7,8-asendatud PCDD/Fi sisestandardeid ja kõiki 12 13C-märgitud dioksiinitaolise PCB sisestandardeid (kui tuleb määrata dioksiinitaolisi PCBsid).Suhtelised kalibreerimistegurid tuleb asjakohaseid kalibreerimislahuseid kasutades määrata ka neile analoogidele, mille puhul ei lisata 13C-märgitud analoogi.- Taimsete ja alla 10 % rasva sisaldavate loomsete toiduainete puhul tuleb sisestandardid lisada enne ekstraheerimist. Üle 10 % rasva sisaldavate loomsete toiduainete puhul võib sisestandardid lisada kas enne ekstraheerimist või pärast rasva ekstraheerimist. Ekstraheerimise tõhusus tuleb asjakohaselt valideerida olenevalt sellest, millises etapis sisestandardid lisatakse ja kas tulemused esitatakse tootes või rasvas oleva sisaldusena.- Enne GC/MS-analüüsi tuleb lisada 1 või 2 surrogaatsaagist.- Vajalik on saagise kontroll. Kinnitusmeetodite puhul peavad üksikute sisestandardite saagised olema 60—120 % piires. Üksikute analoogide, eriti mõnede hepta- ja oktaklooritud dibensodioksiinide ja dibensofuraanide puhul on madalamad või kõrgemad saagised vastuvõetavad üksnes tingimusel, et nende mõju TEQ-väärtusele ei ületa 10 % TEQ-üldväärtusest (ainult PCDD/F alusel). Sõelumismeetodite puhul peavad saagised olema 30—140 % piires.- Dioksiinide eraldamine sellistest segavatest klooritud ühenditest nagu PCBd ja klooritud difenüüleetrid peab toimuma sobiva kromatograafiatehnika abil (eelistatavalt florisil-, alumiiniumoksiid- ja/või süsinikkolonn).- Isomeeride gaasikromatograafiline lahutatavus peab olema küllaldane (1,2,3,4,7,8-HxCDF ja 1,2,3,6,7,8-HxCDF piikidest võib kokku langeda < 25 %).- Määramiseks tuleb kasutada EPA-meetodi 1613 versiooni B (Tetra- through octa-chlorinated dioxins and furans by isotope dilution HRGC/HRMS) või samaväärsetele toimivuskriteeriumidele vastavat meetodit.- Ülem- ja alamtõkke vahe ei tohi ületada 20 % toiduainete puhul, mille rasva dioksiinisisaldus on ligikaudu 1 pg WHO-TEQ/g (ainult PCDD/PCDF alusel). Samu saastatuse piirnorme tuleb kohaldada väikese rasvasisaldusega toiduainete puhul, mille dioksiinisisaldus on ligikaudu 1 pg WHO-TEQ/g. Madalamate saastetasemete puhul (nt 0,50 pg WHO-TEQ/g tootes) võib ülem- ja alamtõkke vahe olla 25—40 % piires.7. Sõelanalüüsimeetodid7.1. SissejuhatusSõelumismeetodit võib kasutada erinevate analüüside puhul: puhtaks sõelumiseks või kvantitatiivseks analüüsiks.SõelumineProovide puhul saadud tulemust võrreldakse vaatlustasemele vastava standardproovi puhul saadud tulemusega. Kui teatava prooviga saadud tulemus vastab standardprooviga võrreldes väiksemale sisaldusele, loetakse see proov negatiivseks, suuremale sisaldusele vastava tulemuse puhul oletatakse, et proov on positiivne. Nõuded:- Iga katseseeria puhul tuleb kasutada nii fooni- kui standardproovi(e), mis ekstraheeritakse ja testitakse samal ajal samadel tingimustel. Standardproov peab fooniprooviga võrreldes andma selgelt suuremale sisaldusele vastava tulemuse.- Lisaks tuleb kasutada vaatlustaseme 0,5- ja 2-kordsele väärtusele vastavaid standardproove, et vaatlustaseme kontrolliks näidata testi nõuetekohast toimivust vaatluspiirkonnas.- Teisi põhiaineid testides tuleb näidata standardproovi(de) sobivust, võttes eelistatavalt juurde proove, mille TEQ-väärtuseks on HRGC/HRMS abil määratud standardproovi väärtusele lähedane väärtus, või väärtuselt vastavaks reguleeritud fooniproovi.- Et biotestide puhul ei saa kasutada sisestandardeid, on eriti oluline teha korratavuskatseid, et saada andmeid ühe katseseeria standardhälbest. Variatsioonikordaja peab olema alla 30 %.- Biotestide puhul tuleb määratleda sihtühendid, võimalikud segavad mõjurid ja maksimaalsed vastuvõetavad foonitasemed.Kvantitatiivne analüüsKvantitatiivne analüüs eeldab standardlahjenduste rida, kahe- või kolmekordset puhastamist ja mõõtmist ning pimekatseid ja saagisekontrolli. Tulemust võib väljendada TEQna, eeldades, et signaali andvad ühendid vastavad TEQ-põhimõttele. Seda saab teha, kasutades TCDDd (või dioksiini/furaani standardsegu) kalibreerimisgraafiku saamiseks, mille põhjal arvutatakse TEQ-tase ekstraktis ja selle kaudu proovis. Seda väärtust korrigeeritakse fooniproovi jaoks arvutatud TEQ-väärtuse (et võtta arvesse kasutatud lahustite ja kemikaalide lisandeid) ja saagise (arvutatakse sisalduse poolest ligikaudu kõnealust taset esindava kvaliteedikontrolliproovi TEQ-väärtusest) alusel. On oluline märkida, et osa ilmsest saagisekaost võib tuleneda põhiaine mõjust ja/või biotestide TEF-väärtuste ja WHO ametlike TEF-väärtuste erinevusest.7.2. Nõuded sõelanalüüsimeetoditele- Sõelumiseks võib kasutada GC/MS-meetodeid ja bioteste. GC/MS-meetodite puhul kasutatakse punktis 6 sätestatud nõudeid. Raku biotestide erinõuded sätestatakse punktis 7.3 ja komplekteeritud vormis biotestide erinõuded punktis 7.4.- Vajalikud on andmed suure hulga proovide valepositiivsete ja valenegatiivsete tulemuste arvu kohta all- ja ülevalpool piirnormi või häiretaset, võrreldes analüüsi kinnitusmeetodi abil kindlaksmääratud TEQ-väärtusega. Tegelike valenegatiivsete tulemuste määr peab olema alla 1 %. Valepositiivsete proovide määr peab olema küllalt madal, et sõelumisest kasu oleks.- Positiivsed tulemused tuleb alati kinnitada analüüsi kinnitusmeetodi (HRGC/HRMS) abil. Lisaks tuleks HRGC/HRMS abil kinnitada laiale TEQ-ulatusele vastavad proovid (ligikaudu 2—10 % negatiivsetest proovidest). Teatavaks tuleb teha andmed biotesti ja HRGC/HRMS tulemuste vastavuse kohta.7.3. Raku biotestide erinõuded- Biotesti tehes on iga testi puhul vajalik TCDD või dioksiini/furaani segu standardkontsentratsioonide rida (täielik dooside-vastuste kõver, mille puhul R2 > 0,95). Madalate sisaldustega proovide analüüsimise puhul võib sõelumisel siiski kasutada madalale sisaldustele vastavat laiendatud kõverat.- Biotesti tulemuste kontrolliks konstantsel ajavahemikul tuleb kvaliteedikontrolli kaardil kasutada TCDD standardkontsentratsiooni (ligikaudu kolmekordne kvantifikatsioonipiir). Alternatiiviks võib olla standardprooviga TCDD kalibreerimisjoone suhtes saadud tulemus, sest rakkude reaktsioon võib sõltuda paljudest teguritest.- Tuleb koostada iga tüüpi etalonainete kvaliteedikontrolli kaardid ja neid kontrollida, et teha kindlaks, kas tulemused vastavad antud suunistele.- Eelkõige kvantitatiivsete arvutuste puhul tuleb kasutada proovilahjendusi reageerimiskõvera lineaarse osa piires. Reageerimiskõvera lineaarset osa ületavad proovid tuleb lahjendada ja uuesti testida. Seetõttu soovitatakse testida ühekorraga vähemalt kolme või enamat lahjendust.- Standardhälve ei tohi ületada 15 % proovi ühe lahjenduse kolmekordsel määramisel ega 30 % kolme iseseisva katse puhul.- Avastamispiiriks võib seada lahusti fooninäidu või taustareaktsiooni kolmekordse standardhälbe. Võib kasutada ka taustaväärtusest tugevamat reaktsiooni (induktsioonifaktoriks on lahusti fooninäidu viiekordne tase), mis on arvutatud päeva kalibreerimisgraafikult. Kvantifikatsioonipiiriks võib seada lahustiga tehtud pimekatse või taustareaktsiooni 5- kuni 6-kordse standardhälbe või kohaldada taustast tugevamat reaktsiooni (induktsioonifaktoriks on lahusti fooninäidu kümnekordne tase), mis on arvutatud päeva kalibreerimisgraafikult.7.4. Komplekteeritud vormis biotestide erinõuded [1]- Tuleb järgida valmistaja juhtnööre proovide ettevalmistamise ja analüüside kohta.- Pärast kasutusaja lõppemist ei tohi testikomplekte kasutada.- Teiste komplektidega kasutamiseks ettenähtud materjale või komponente ei tohi kasutada.- Testikomplekte tuleb säilitada kindlaksmääratud temperatuuril ja kasutada kindlaksmääratud kasutustemperatuuril.- Immunoanalüüsi avastamispiir on pimekatse 10 kordusanalüüsi kolmekordne standardhälve, mis on jagatud lineaarse regressiooni võrrandi tõusu väärtusega.- Laboritestides tuleb kasutada tugietalone tagamaks, et standardile vastavus on vastuvõetavates piirides.8. Aruandlus tulemuste kohtaKui kasutatud analüüsimenetlus võimaldab, peavad analüüsitulemused hõlmama üksikute PCDD/F- ja PCB-analoogide sisaldust ja olema esitatud alam- ja ülemtõkke või vaheväärtuse põhimõttel, et tulemuste aruanne sisaldaks võimalikult palju andmeid ja võimaldaks tulemuste tõlgendamist erinõuete kohaselt.Aruanne peab hõlmama ka proovide lipiididesisaldust ja lipiidide ekstraheerimiseks kasutatud meetodit.Üksikute sisestandardite saagised tuleb esitada juhul, kui need jäävad punktis 6 nimetatud ulatusest väljapoole ja kui piirnorm on ületatud. Muudel juhtudel esitatakse need taotluse korral.[1] Seni ei ole esitatud tõendeid müügil olevate komplekteeritud vormis biotestide kohta, mis on küllaldaselt tundlikud ja usaldusväärsed kasutamiseks sõelumisel, et teha nõutava täpsusega kindlaks toiduaine- ja söödaproovide dioksiinisisaldused.--------------------------------------------------


Tähtis õiguslik teade

|

31994L0002

Komisjoni direktiiv 94/2/EÜ, 21. jaanuar 1994, millega rakendatakse nõukogu direktiivi 92/75/EMÜ kodumajapidamises kasutatavate elektriliste külmikute, sügavkülmikute ja nende kombinatsioonide energiamärgistuse puhul

Euroopa Liidu Teataja L 045 , 17/02/1994 Lk 0001 - 0022 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 25 Lk 0249  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 25 Lk 0249  CS.ES Peatükk 13 Köide 013 Lk 122  - 143 ET.ES Peatükk 13 Köide 013 Lk 122  - 143 HU.ES Peatükk 13 Köide 013 Lk 122  - 143 LT.ES Peatükk 13 Köide 013 Lk 122  - 143 LV.ES Peatükk 13 Köide 013 Lk 122  - 143 MT.ES Peatükk 13 Köide 013 Lk 122  - 143 PL.ES Peatükk 13 Köide 013 Lk 122  - 143 SK.ES Peatükk 13 Köide 013 Lk 122  - 143 SL.ES Peatükk 13 Köide 013 Lk 122  - 143

		Komisjoni direktiiv 94/2/EÜ,21. jaanuar 1994,millega rakendatakse nõukogu direktiivi 92/75/EMÜ kodumajapidamises kasutatavate elektriliste külmikute, sügavkülmikute ja nende kombinatsioonide energiamärgistuse puhulEUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 22. septembri 1992. aasta direktiivi 92/75/EMÜ kodumasinate energia ja muude ressursside tarbimise näitamise kohta märgistuses ja ühtses tootekirjelduses, [1] eriti selle artikleid 9 ja 12,ning arvestades, et:vastavalt direktiivile 92/75/EMÜ peab komisjon võtma vastu kodumasinaid, sealhulgas külmikuid, sügavkülmikuid ja nende kombinatsioone käsitleva rakendusdirektiivi;külmikute ja sügavkülmikute kasutatav elekter moodustab olulise osa ühenduse kogu energiavajadusest; kõnealuste seadmete energiatarbimist on võimalik oluliselt vähendada;CENi (Euroopa Standardikomitee) standard EN 153 näeb ette meetodi külmikute, sügavkülmikute ja nende kombinatsioonide energiatarbimise mõõtmiseks;ühendus, kinnitades oma huvi rahvusvahelise standardimissüsteemi vastu, millega on võimalik kehtestada niisuguseid standardeid, mida tegelikult kasutavad kõik rahvusvahelised kaubanduspartnerid ning mis vastab ühenduse poliitika nõuetele, kutsub Euroopa standardiorganisatsioone jätkama koostööd rahvusvaheliste standardiorganisatsioonidega;Euroopa Standardikomiteed ja Euroopa Elektrotehnika Standardikomiteed (Cenelec) on tunnustatud asutustena, kes on pädevad võtma vastu ühtlustatud standardeid kooskõlas komisjoni ja nende kahe asutuse vahelist koostööd käsitlevate 13. novembril 1984 allakirjutatud üldsuunistega; käesoleva direktiivi kohaldamisel on ühtlustatud standard tehniline spetsifikatsioon(Euroopa standard või ühtlustamisdokument), mille CEN või Cenelec on vastu võtnud komisjoni volituse alusel vastavalt nõukogu 28. märtsi 1983. aasta direktiivi 83/189/EMÜ sätetele, milles on sätestatud tehnilistest standarditest ja eeskirjadest teatamise kord [2] ja mida on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 92/400/EMÜ, [3] ning kooskõlas eespool nimetatud üldsuunistega;käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas direktiivi 92/75/EMÜ artikli 10 kohaselt asutatud komitee arvamusega,ON VÕTNUD VASTU KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 11. Käesolevat direktiivi kohaldatakse kodumajapidamistes kasutatavate elektriliste külmikute, külmutatud toiduainete hoiukappide, toiduainete hoidmiseks mõeldud sügavkülmikute ja nende kombinatsioonide suhtes. Välja on jäetud ka muid energiaallikaid (näiteks akusid) kasutavad seadmed.2. Käesoleva direktiivi kohaselt nõutavat teavet mõõdetakse vastavalt 1990. aasta mai standardile EN 153 või niisugustele ühtlustatud standarditele, mille viitenumbrid on avaldatud Euroopa Ühenduste Teatajas ja mille jaoks ülevõetud siseriiklike standardite viitenumbrid on liikmesriigid avaldanud. Mürataset puudutavat teavet mõõdetakse vastavalt nõukogu direktiivile 86/594/EMÜ, [4] kui see on asjakohane.3. Lõikes 2 nimetatud ühtlustatud standardid töötatakse välja komisjoni volitusel kooskõlas direktiiviga 83/189/EMÜ.4. Mõistetel "vahendaja", "tarnija", "tootekirjeldus" ja "lisaandmed" on direktiivi 92/75/EMÜ artikli 1 lõikega 4 sätestatud tähendused.Artikkel 21. Direktiivi 92/75/EMÜ artikli 2 lõikes 3 nimetatud tehniline dokumentatsioon sisaldab järgmisi andmeid:- tarnija nimi ja aadress,- seadme identifitseerimiseks piisav üldkirjeldus,- teave (sh asjakohased joonised) mudeli konstruktsiooni peamiste tehniliste parameetrite ja eelkõige energiatarbimist oluliselt mõjutavate elementide kohta,- käesoleva direktiivi artikli 1 lõikes 2 nimetatud standardite kohaselt teostatud asjakohaste mõõtmiskatsete protokollid,- olemasolu korral kasutusjuhendid.2. Käesoleva direktiiviga hõlmatavad seadmed jagatakse IV lisaga kehtestatud "kategooriatesse".3. Direktiivi 92/75/EMÜ artikli 2 lõikes 1 nimetatud märgistus on määratletud käesoleva direktiivi I lisas. Märgistus paigutatakse seadme esi- või ülaosa välispinnale selliselt, et see oleks selgelt nähtav ega oleks varjatud.4. Direktiivi 92/75/EMÜ artikli 2 lõike 1 kolmandas taandes nimetatud tootekirjelduse sisu ja vorm on määratletud käesoleva direktiivi II lisaga.5. Direktiivi 92/75/EMÜ artikliga 5 hõlmatud asjaolude korral ja kui müügi-, rendi- või liisingupakkumine tehakse trükitud teatise (näiteks postimüügikataloogi) kaudu, peab nimetatud trükitud teatis sisaldama kõiki käesoleva direktiivi III lisas täpsustatud andmeid.6. Seadme energiatõhususe klass määratletakse vastavalt V lisaga täpsustatule.Artikkel 3Liikmesriigid rakendavad kõiki vajalikke meetmeid tagamaks, et kõik nende territooriumil asutatud tarnijad ja vahendajad täidavad käesolevast direktiivist tulenevaid kohustusi.Artikkel 41. Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud normid 31. detsembriks 1994. Liikmesriigid teatavad neist viivitamatult komisjonile. Liikmesriigid kohaldavad nimetatud norme alates 1. jaanuarist 1995.Kui liikmesriigid kõnealused normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide teksti.Artikkel 5Käesolev direktiiv jõustub 20. päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.Artikkel 6Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 21. jaanuar 1994Komisjoni nimelkomisjoni liigeAbel Matutes[1] EÜT L 297, 13.10.1992, lk 16.[2] EÜT L 109, 26.4.1983, lk 8.[3] EÜT L 221, 6.8.1992, lk 55.[4] EÜT L 344, 6.12.1986, lk 24.--------------------------------------------------I LISAMÄRGISTUSMärgistuse väliskujundus1. Märgistus tehakse kooskõlas alltoodud illustratsioonidega:+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++Märkused märgistuse kohta2. Märgistusel esitatavad andmed määratletakse järgmiste märkustega:Märkus:I. Tarnija nimi või kaubamärk.II. Tarnija mudelitähis.III. Seadme energiatõhususe klass määratakse kindlaks vastavalt V lisale. Seadme klassile vastav täht paigutatakse asjakohase noolega samale kõrgusele.IV. Kui seadmele on vastavalt nõukogu määrusele (EMÜ) nr 880/92 [1] antud ühenduse ökomärgis, võib ökomärgise kujutise (lille) siia lisada, ilma et see piiraks ühenduse ökomärgise andmise süsteemi nõuete kohaldamist. Allpool nimetatud "Külmiku/sügavkülmiku märgistuse väliskujunduse juhises" selgitatakse, kuidas ökomärgist märgistusse lisada.V. Energiatarve kooskõlas artikli 1 lõikes 2 nimetatud standarditega, ent väljendatuna kilovatt-tundides aasta kohta (st 24 tunni energiakulu × 365).VI. Kõikide lumehelbega tähistamata kambrite kasulike ruumalade summa (st töötemperatuur > –6 °C).VII. Kõikide lumehelbega tähistatud sügavkülmkambrite kasulike ruumalade summa (st töötemperatuur ≤ –6 °C).VIII. Artikli 1 lõikes 2 nimetatud standardite kohane sügavkülmkambrite lumehelbe-klassifikatsioon. Kui kambril lumehelbe-klassifikatsioon puudub, jäetakse see koht tühjaks.IX. Vajadusel müratase mõõdetuna vastavalt direktiivile 86/594/EMÜ.Tähelepanu:Eespool nimetatud mõistete muukeelsed vasted on esitatud VI lisas.Trükkimine3. Järgmisena on määratletud märgistuse mõned konkreetsed iseärasused:+++++ TIFF +++++Kasutatavad värvid:CMYK: sinine (cyan), punane (magenta), kollane, must.Näide: 07X0: 0 % sinist, 70 % punast, 100 % kollast, 0 % musta.Nooled:- A: X0X0,- B: 70X0,- C: 30X0,- D: 00X0,- E: 03X0,- F: 07X0,- G: 0XX0.Raami värv X070.Kogu tekst on must. Foon on valge.Kogu trükkimist käsitlev teave on esitatud "Külmiku/sügavkülmiku märgistuse väliskujunduse juhises", mida võib saada kodumasinate energiamärgistuse ja standardse tootekirjelduse komitee sekretärilt:Energia peadirektoraat DG XVIIEuroopa Ühenduste Komisjon200 Rue de la LoiB-1049 Bruxelles/Brussels[1] EÜT L 99, 11.4.1992, lk 1.--------------------------------------------------II LISATOOTEKIRJELDUSTootekirjeldus sisaldab alltoodud teavet. Andmed võib esitada tabelina, mis hõlmab mitut sama tarnija poolt tarnitavat seadet ja mille puhul nimetatud andmed esitatakse kindlaksmääratud järjekorras või seadme tootekirjelduses:1. Tarnija nimi või kaubamärk.2. Tarnija mudelitähis.3. Seadme tüüp järgmiselt:Kategooria | Kirjeldus tootekirjelduses |1 | Sahver-külmik |2 | Külmik/jahuti |3 | Külmik |4 | Külmik |5 | Külmik |6 | Külmik |7 | Külmik/sügavkülmik |8 | Püstsügavkülmik |9 | Kirstsügavkülmik || 10. kategooria seadmete puhul võib tarnija valida ise seadme tüübi kirjelduse. |4. Mudeli energiatõhususe klass, nagu see on määratletud V lisas. Seda väljendatakse järgmiselt: "Energiatõhususklass… astmestikus Ast (vähe tarbiv) kuni Gni (palju tarbiv)". Kui nimetatud andmed esitatakse tabelis, võib neid väljendada ka muul viisil, tingimusel et tegemist on selgelt skaalaga A (suurim energiatõhusus) kuni G (väikseim energiatõhusus).5. Kui teave on esitatud tabelis ja kui mõnele tabelis loetletud seadmele on vastavalt määrusele (EMÜ) nr 880/92 antud ühenduse ökomärgis, võib niisuguse teabe siia lisada. Sellisel juhul märgitakse rea pealkirjaks "Ühenduse ökomärgis" ja kandeks on ökomärgise kujutis (lill). Käesolev säte ei piira ühenduse ökomärgise andmise süsteemi nõuete kohaldamist.6. Artikli 1 lõikes 2 nimetatud standardite kohaselt arvutatud ning kilovatt-tundides aastas esitatud energiatarbivus (st 24 tunni tarbivus × 365), mida kirjeldatakse järgmiselt: "Energiatarbivus XYZ kWh aastas. Põhineb stabiilsetes tingimustes mõõdetud 24 tunni energiatarbivusel. Tegelik energiatarbivus oleneb seadme kasutusviisist ja paigutusest."7. Värskete toiduainete kambri (5 °C) kasulik maht vastavalt artikli 1 lõikes 2 nimetatud standarditele – klasside 8 ja 9 puhul vahele jätta.8. Külmutatud toiduainete kambri maht vastavalt artikli 1 lõikes 2 nimetatud standarditele – klasside 1, 2 ja 3 puhul vahele jätta. Klassi 3 seadmete puhul jääkambri maht.7 ja 8. Klassi 2 ja 10 puhul tuleb esitada iga kambri kasulik maht vastavalt artikli 1 lõikes 2 nimetatud standarditele.9. Külmutatud toiduainete kambri olemasolul selle lumehelbe-klassifikatsioon vastavalt artikli 1 lõikes 2 nimetatud standarditele.10. Kui see on vastavuses artikli 1 lõikes 2 nimetatud standardites antud mõistetega, võib siia lisada märkuse "automaatse sulatusega".11. "Ohutu elektrikatkestuse kestus Z (h)", mis on vastavalt artikli 1 lõikes 2 nimetatud standarditele määratletud temperatuuri tõusu ajana.12. Külmutusvõime (kg/24 h) vastavalt artikli 1 lõikes 2 nimetatud standarditele.13. "Kliimatüüp" vastavalt artikli 1 lõikes 2 nimetatud standarditele. Kui seade kuulub kliimaklassi "mõõdukas", siis selle võib ära jätta.14. Vajadusel "müratase" mõõdetuna vastavalt direktiivile 86/594/EMÜ.Kui seadmel on enam kui üks värskete toodete või külmutuskamber, siis võib punktidele 7, 8, 9, 10, 11, 12 ja 13 lisada ridu ka nende kambrite kohta teabe edastamiseks. Sel juhul tuleb kambrite nimetusi kasutada järjekindlalt ning kambrite loetlemise järjekord peab samuti järjekindel olema. Kui kambri nimitemperatuur ei vasta lumehelbe-klassifikatsioonile või värskete toodete säilituskambri standardsele temperatuurile (5 °C), tuleb esitada nimitemperatuur.Märgistusel sisalduva informatsiooni võib esitada märgistuse koopia vormis värviliselt või mustvalgena. Sel juhul tuleb siiski esitada ainult tootekirjelduses antud informatsioon.Märkus:Eespool nimetatud mõistete muukeelsed vasted on esitatud VI lisas.--------------------------------------------------III LISAPOSTIMÜÜK JA MUU KAUGMÜÜKPostimüügikataloogid ja muud käesoleva direktiivi artikli 2 lõikes 5 nimetatud trükitud teatised peavad sisaldama alltoodud kindlaksmääratud järjekorras esitatud teavet:1. Energiatõhususe klass (II lisa punkt 4).2. Energiatarbivus (II lisa punkt 6).3. Värskete toodete kambri kasulik maht (II lisa punkt 7).4. Külmutuskambri kasulik maht (II lisa punkt 8).5. Lumehelbe-klassifikatsioon (II lisa punkt 9).6. Müratase (II lisa punkt 14).Kui esitatakse muid tootekirjelduses sisalduvaid andmeid, tuleb need esitada II lisas määratletud kujul ja lisada eespool olevasse nimekirja tootekirjelduse jaoks ettenähtud järjekorras.Kogu ülalnimetatud teave peab olema trükitud loetava suuruse ja kirjatüübiga kirjas.Märkus:Eespool nimetatud mõistete muukeelsed vasted on esitatud VI lisas.--------------------------------------------------IV LISAKATEGOORIADKäesoleva direktiiviga hõlmatavad seadmed jagatakse järgmistesse kategooriatesse.1. Kodumajapidamis-külmikud, milles puudub külmutuskamber.2. Kodumajapidamis-külmsäilituskapid, milles on 5 oC ja/või 10 oC kamber.3. Kodumajapidamis-külmikud, milles on lumehelbe-klassifikatsioonita külmutuskamber.4. Kodumajapidamis-külmikud, milles on ühe-lumehelbe tähisega külmutuskamber *.5. Kodumajapidamis-külmikud, milles on kahe-lumehelbe tähisega külmutuskamber **.6. Kodumajapidamis-külmikud, milles on kolme-lumehelbe tähisega külmutuskamber ***.7. Kodumajapidamis-külmikud/sügavkülmikud, milles on külmutuskamber *(***).8. Kodumajapidamis-sügavkülmikud.9. Kodumajapidamis-sügavkülmsäilituskapid.10. Kodumajapidamis-külmikud ja sügavkülmikud, millel on enam kui kaks ust või muud eespool nimetamata seadmed.--------------------------------------------------V LISAENERGIATÕHUSUSE KLASSSeadme energiatõhususe klass määratakse kindlaks vastavalt alltoodud tabelile 1:TABEL 1Energiatõhususe tegur I | Energiatõhususklass |I<55 | A |55≤I<75 | B |75≤I<90 | C |90≤I<100 | D |100≤I<110 | E |110≤I<125 | F |125≤I | G |Kus:"energiatõhususe tegur" (väljendatuna protsentides) = seadme aastane energiatarbivus [1]/seadme aastane standardne energiatarbivus"seadme aastane standardne energiatarbivus" (väljendatuna kWh/aasta) = M × kasulik kohaldatud maht + Njakasulik kohaldatud maht (väljendatuna liitrites) = värskete toodete kambri kasulik maht + Ω × külmutuskambri kasulik maht.M-i, N-i ja Ω väärtused võetakse tabelist 2.TABEL 2Seadmeklass | Ω | M | N |1Külmik külmkambrita | — | 0,233 | 245 |2Külm-säilituskapp | 0,75 [2] | 0,233 | 245 |3Külmik, millel puudub lumehelbe-klass | 1,25 | 0,233 | 245 |4Külmik * | 1,55 | 0,643 | 191 |5Külmik ** | 1,85 | 0,450 | 245 |6Külmik *** | 2,15 | 0,657 | 235 |7Külmik/sügavkülmik *(***) | [4] | 0,777 | 303 |8Sügavkülmik | 2,15 [3] | 0,472 | 286 |9Sügavkülm-säilituskapp | 2,15 [3] | 0,446 | 181 |10Mitme uksega või muud seadmed | [4] | [5] | [5] |TABEL 3Külmima kambri temperatuur | Vastav klass | M | N |> –6 °C | 1/2/3 Külmik külmkambrita/külmik lumehelbe-klassita/külm-säilituskapp | 0,233 | 245 |≤ –6 °C * | 4Külmik (*) | 0,643 | 191 |≤ –12 °C ** | 5Külmik (**) | 0,450 | 245 |≤ –18 °C *** | 6Külmik (***) | 0,657 | 235 |≤ –18 °C *(***) külmutusvõimega | 7Külmik/sügavkülmik *(***) | 0,777 | 303 |[1] Vastavalt I lisa V märkusele.[2] Külm-säilituskappide kasulik kohaldatud maht = värskete toodete kambri kasulik maht + Ω × jaheda osa (10 oC) kasulik maht (liitrites).[3] II lisa punktis 10 antud määratluse kohaste automaatse sulatusega seadmete puhul suureneb see tegur varuteguri 1,2 võrra, andes väärtuseks 2,58. (Sellega võetakse arvesse niisuguse mõõtemeetodi võimalikku süstemaatilist viga, mis ei arvesta sellega, et automaatse sulatusega seadmetesse ei kogune jääd. Tegelikul kasutamisel põhjustab jää kogunemine mõnevõrra "tavaliste" seadmete energiatarbimise suurenemist.)[4] Kasulik kohaldatud maht AV arvutatakse valemiga:AV = ∑ 25−TC20 × VC × FCkõik kambridkus TC on kambri nimitemperatuur (°C), Vc on kambri kasulik maht (liitrites) ja FC on tegur, mille väärtuseks on 1,2 automaatse sulatusega kambrite puhul ja 1 muude kambrite puhul.[5] Nende seadmete jaoks määratakse M ja N väärtused selle kambri temperatuuri ja lumehelbe-klassi järgi, mille temperatuur on madalaim, järgmiselt:--------------------------------------------------VI LISAMÄRGISTUSEL JA TOOTEKIRJELDUSES KASUTATAVATE MÕISTETE TÕLGEEespool nimetatud mõistete vasted ühenduse teistes keeltes on järgmised:Märkus | | | ES | DA | DE | EL | EN | FR | IT | NL | PT |Märgistus | Toote kirjeldus | Postimüük |I lisa | II lisa | III lisa |+++++ TIFF +++++| | | Energía | Energi | Energie | Ενέργεια | Energy | Énergie | Energia | Energie | Energia |I | | | Fabricante | Mcrke | Hersteller | Κατασκευαστής | Manufacturer | Fabricant | Costruttore | Fabrikant | Fabricante |II | | | Modelo | Model | Modell | Μοντέλο | Model | Modéle | Modello | Model | Modelo |+++++ TIFF +++++| | | Más eficiente | Lavt forbrug | Niedriger Verbrauch | Αποδοτικό | More efficient | Économe | Bassi consumi | Efficiënt | Eficiente |+++++ TIFF +++++| | | Menos eficiente | Hrjt forbrug | Hoher Verbrauch | Μη αποδοτικό | Less efficient | Peu économe | Alti consumi | Inefficiënt | Ineficiente || 3 kategooria 1 | | Frigorífico sin compartimento de baja tempe-ratura | Krleskab uden frostboks | Kühlgerät | Ψυγείο/αποθηκευτής τροφών | Larder fridge | Réfrigérateur sans comparti-ment r basse température | Frigorifero senza scomparti a bassa temperatura | Koelkast zonder vriesvak | Frigorífico sem compartimento de baixa temperatura || kategooria 2 | | Frigorífico-bodega | Krle-svaleskab | Gerät mit Kühlfach/Kellerfach | Ψυγείο/θάλαμος ταχείας ψύξεως | Regfrigerator/chiller | Réfrigérateur avec comparti-ment de rafrai-chissement | Frigorifero con scomparti cantina | Koel-kelderkast | Frigorífico-garrafeira || Kategooriad 3 kuni 6 | | Frigorífico | Krleskab | Kühlgerät | Ψυγείο | Refrigerator | Réfrigérateur | Frigorifero | Koelkast met vriesvak | Frigorífico || kategooria 7 | | Frigorífico congelador | Køleskab/Fryser | Kühl-Gefrier-kombination | Ψυγείο/καταψύκτης | Fridge/freezer | Ráfrigérateur/congélateur | Frigo/Congela-tore | Koel-vrieskast | Frigorífico/congelador || kategooria 8 | | Congelador vertical | Fryseskab | Gefrierschrank | Καταψύκτης κατακόρυφου τύπου | Upright freezer | Congélateur armoire | Congelatore verticale | Diepvrieskast | Congelador vertical || kategooria 9 | | Congelador tipo arcón | Kummefryser | Gefriertruhe | Καταψύκτης οριζόντιου τύπου | Chest freezer | Congélateur coffre | Congelatore orizzontale | Diepvrieskist | Congelador horizontal (arca) || 5 | 1 | Clase de efi-ciencia energé-tica… en una escala que abarca de A (más eficiente) a G (menos eficiente) | Relativt energi-forbrug… pr skalaen A (lavt forbrug) til G (hrjt forbrug) | Energieeffizi-enzklasse… auf einer Skala von A (niedri-ger Verbrauch) bis G (hoher Verbrauch) | Τάξη ενεργειακής απόδοσης… σε μια κλίμακα από το Α (αποδοτικό) έως το G (μη αποδοτικό) | Energy efficiency class… on a scale of A (more efficient) to G (less efficient) | Classement se-lon son effica-cité énergétique… sur une échelle allant de A (économe) á G (peu économe) | Classe di effi-cienza energeti-ca… su una scala da A (bassi consumi) a G (alti consumi) | Energie-effi-ciëntieklasse… op een schaal van A (effi-ciënt) tot G (inefficiënt) | Classe de efi-cicncia energé-tica… numa escala de A (eficiente) a G (ineficiente) |V | 6 | 2 | Consumo de energía | Energiforbrug | Energiever-brauch | Χρήση ενέργειας | Energy consumption | Consommation d’énergie | Consumo di energia | Energie-verbruik | Consumo de energia |V | 6 | 2 | kWh/ano | kWh/rr | kWh/Jahr | kWh ανά έτος | KWh per year | kWh par an | kWh/anno | kWh per jaar | kWh/ano |V | 6 | 2 | Sobre la base del resultado obtenido en 24 h en condicio-nes de ensayo normalizadas | Pr grundlag af standardtest | Auf der Grund-lage von Ergeb-nissen der Normprüfung über 24 h | Βάσει αποτελεσμάτων των πρότυπων δοκιμών επί 24ωρο | Based on standard test results for 24 h | Sur la base du résultat obtenu pour 24 h dans des conditions d’essai normali-sées | In base ai risul-tati di prove standard per 24 ore | Gebaseerd op de resultaten van een stan-daardtest gedu-rende 24 uur | Com base nos resultados do ensaio normali-zado de 24 h || 6 | 2 | El consumo real depende de las condiciones de utilización del aparato y de su localización | Det faktiske energiforbrug afhcnger af, hvorledes appa-ratet benyttes, og hvor det anbringes | Der tatsächliche Verbrauch hängt von der Nutzung und vom Standort des Geräts ab | Η πραγματική κατανάλωση εξαρτάται από τον τρόπο χρήσεως και το σημείο που είναι τοποθετημένη η συσκευή | Actual consumption will depend on how the appliance is used and where it is located | La consomma-tion réelle dé-pend des condi-tions d’unilisa-tion et de la localisation de l’appereil | Il consumo effettivo dipende dal modo in cui l’apparecchio viene usato e dal posto in cui c situato | Werkelijk ver-bruik wordt bepaald door de wijze waarop het apparaat wordt gebruikt en de plaats waar het staat | O consumo real varia com as condiçnes de utilizaçao do aparelho e com a sua localizaçao |VII | 7 | 3 | Volumen alimentos frescos 1 | Rumfang af krlerum 1 | Nutzinhalt Kühlteil 1 | Νωπές τροφές σε λίτρα | Fresh food volume 1 | Capacité de denrées fraiches 1 | Scomparto alimenti freschi 1 | Inhoud koelruimte 1 | Volume de alimentos frescos 1 |VIII | 8 | 4 | Volumen alimentos congelados 1 | Rumfang af frostrum 1 | Nutzinhalt Gefrierteil 1 | Κατεψυγμένες τροφές σε λίτρα | Frozen food volume 1 | Capacité de denrées congelées 1 | Scomparto alimenti congelati 1 | Inhoud vriesruimte 1 | Volume de alimentos congelados 1 || 10 | | Sin escarcha | Frostfri | No frost | Αυτόματη απόψυξη | No frost | Froid ventilé | Tipo ventilato (Frost free) | Zelfontdooiend | Frio ventilado || 11 | | Autonomía… h | Sikkerhed ved strrmafbrydelse… t | Lagerzeit bei Störung… h | Αυτονομία σε ώρες | Powercut safe… h | Autonomie de… h | Autonomia di conservazione senza energia elettrica… h | Conserverings-duur bij stroomuitval… uur | Autonomia… h || 12 | | Capacidad de congelación kg/24h | Indfrysnings-kapacitet kg/24 h | Gefriervermö-gen kg/24 h | Ψυκτική ισχύς (Kg/24o)Qo) | Freezing capacity kg/24 h | Charge (en kg/24h) | Potere di congelamento kg/24 h | Vriesvermogen Kg/24 uur | Capacidade de congelaçao kg/24 horas || 13 | | | | subnormal | Κάτω της ηπίας | Sub-normal | | | | || 13 | | Templado | tempereret | normal | Ήπια | Temperate | Tempéré | Temperata | Gematigd | Temperada || 13 | | Subtropical | subtropisk | subtropisch | Υποτροπική | Subtropical | Subtropical | Subtropicale | Subtropisch | Subtropical || 13 | | Tropical | tropisk | tropisch | Τροπική | Tropical | Tropical | Tropicale | Tropisch | Tropical |IX | 14 | 6 | Ruido [dB(A) re 1 pW] | Lydeffekt-niveau dB(A) (Strj) | Geräusch (dB (A) re 1 pW) | Θόρυβος (dB(A) ανά 1 pW) | Noise (dr (A) re 1 pW) | Bruit [dB(A) re 1 pW] | Rumore dB(A) re 1 pW | Geluidsniveau dB(A) re 1 pW | Nivel de ruído dB(A) re 1 pW |+++++ TIFF +++++| | | Ficha de información detallada en los folletos del producto | Brochurerne om produktet indeholder yderligere oplysninger | Ein Datenblatt mit weiteren Geräteangaben ist in den Prospekten enthalten | Μια κάρτα με πληροφοριακές λεπτομέρειες Περιλαμβάνεται στο φυλλάδιο | Further information is contained in product brochures | Une fiche d’information déteillée figure dans la brochure | Gli opuscoli illustrativi contengono una scheda particola-reggiata | Een kaart met nadere gege-vens is opge-nomen in de brochures over het apparaat | Ficha porme-norizada em folheto do produto |+++++ TIFF +++++| | | Norma EN 153 mayo 1990 | Standard:EN 153 af maj 1990 | Norm EN 153 Ausgabe Mai 1990 | Προδιαγραφές του ΕΝ 153 Μαίου 90 | Norm EN 153 May 1990 | Norme EN 153, mai 1990 | Norma EN 153 Maggio 1990 | Norm EN 153 mei 1990 | Norma EN 153, Maio de 1990 |+++++ TIFF +++++| | | Directiva sobre etiquetado de refrigeradores 94/2/CE | Direktiv om energimcrk-ning af krle-mrbler 94/2/EF | Kühlgeräte-Richtlinie 94/2/EG | Κοινοτική οδηγία προδια γραφών 94/2/ΕΚ για ψυγεία | Refrigerator Label Directive 94/2/EC | Directive 94/2/CE relative r l’étiquetag des réfrigérateurs | Direttiva 94/2/CE relati-va all’etichetta-tura dei frigoriferi | Richtlijn Etikettering koelkasten 94/2/EG | Directiva 94/2/CE relati-va r etiqueta-gem de apare-lhos frigoríficos |--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 2009/113/EÜ, 25. august 2009 , millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2006/126/EÜ juhilubade kohta

text:
               26.8.2009

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 223/31

      KOMISJONI DIREKTIIV 2009/113/EÜ,
   25. august 2009,
   millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2006/126/EÜ juhilubade kohta
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 2006. aasta direktiivi 2006/126/EÜ juhilubade kohta, (1) eriti selle artiklit 8,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Mootorsõidukijuhtide tervist käsitlevad miinimumnõuded ei ole täielikult ühtlustatud. Liikmesriikidel on lubatud kehtestada nõuded, mis on rangemad kui Euroopa miinimumnõuded, mis on sätestatud direktiivi 2006/126/EÜ III lisa punktis 5.

               (2)

               Kuna liikmesriigiti erinevad nõuded võivad kahjustada vaba liikumise põhimõtet, palus nõukogu oma 26. juuni 2000. aasta resolutsioonis läbi vaadata juhilubade väljaandmise tervisenõuded.

               (3)

               Kooskõlas nõukogu kõnealuse resolutsiooniga soovitas komisjon teha keskmise tähtajaga ja pikaajalist tööd III lisa kohandamiseks teaduse ja tehnika arenguga vastavalt direktiivi 2006/126/EÜ artiklile 8.

               (4)

               Nägemishäired, diabeet ja epilepsia määratleti juhtimisvõimet mõjutavate tervisehäiretena, mida on vaja arvesse võtta; sel eesmärgil loodi liikmesriikide määratud spetsialistidest koosnevad töörühmad.

               (5)

               Need töörühmad koostasid aruanded, et ajakohastada direktiivi 2006/126/EÜ III lisa asjakohaseid punkte.

               (6)

               Seepärast tuleks direktiivi 2006/126/EÜ vastavalt muuta.

               (7)

               Käesoleva direktiiviga ette nähtud meetmed on kooskõlas juhilubade komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 2006/126/EÜ III lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi lisale.
   Artikkel 2
   1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt üks aasta pärast käesoleva direktiivi jõustumist. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.
   Kui liikmesriigid need õigusnormid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende vastu võetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 25. august 2009

            Komisjoni nimel

            asepresident

         Antonio TAJANI

      (1)  ELT L 403, 30.12.2006, lk 18.

      LISA
      Direktiivi 2006/126/EÜ III lisa muudetakse järgmiselt.

                  1)

                  Punkt 6 asendatakse järgmisega:
                  „NÄGEMINE

                              6.

                              Kõik juhiloa taotlejad läbivad asjakohase kontrolli, millega tehakse kindlaks, kas neil on mootorsõidukite juhtimiseks vajalik küllaldane nägemisteravus. Kui on põhjust kahelda, et juhiloa taotleja nägemine ei ole küllaldane, vaadatakse ta läbi pädevas meditsiiniasutuses. Sellel läbivaatusel pööratakse eelkõige tähelepanu järgmisele: nägemisteravus, vaateväli, nägemine hämaras, pimestamisega kohanemine ja kontrastitundlikkus, diploopia ja muud nägemisfunktsioonid, mis võivad turvalist sõidukijuhtimist mõjutada.
                              1. rühma sõidukijuhtidele võib erandjuhtudel kaaluda juhiloa andmist, kui vaatevälja ja nägemisteravuse nõuded ei ole täidetud; sellistel juhtudel peaks juht läbima kontrolli pädevas meditsiiniasutuses tõestamaks, et tal ei esine muude nägemisfunktsioonide (sh pimestamisega kohanemise ja kontrastitundlikkuse ning hämaras nägemise) kahjustusi. Juht või juhiloa taotleja peaks edukalt läbima ka pädeva asutuse korraldatava praktilise eksami.

                     1.   rühm

                              6.1.

                              Juhiloa või selle uuendamise taotlejate binokulaarne nägemisteravus (vajaduse korral korrigeerivate läätsedega) peab olema vähemalt 0,5, kasutades mõlemat silma korraga.
                              Lisaks peaks horisontaalvaateväli olema vähemalt 120°, vaatevälja laiendus peaks olema vähemalt 50° paremale ja vasakule ning 20° üles ja alla. Keskse 20° raadiuses ei tohiks esineda ühtki defekti.
                              Kui diagnoositakse progresseeruv silmahaigus, võib juhiloa väljastada või seda uuendada, kui juhiloa taotleja on pädeva meditsiiniasutuse korrapärase kontrolli all.

                              6.2.

                              Ühest silmast täielikult nägemise kaotanud või ainult üht silma kasutavate (nt diploopia korral) juhiloa või selle uuendamise taotlejate nägemisteravus peab vajaduse korral korrigeerivaid läätsi kasutades olema vähemalt 0,5. Pädev meditsiiniasutus peab kinnitama, et selline monokulaarne nägemine on kestnud küllalt kaua, mistõttu asjaomane isik on sellega kohanenud, ja ühe silma vaateväli vastab lõikes 6.1 sätestatud nõuetele.

                              6.3.

                              Hiljutisele diploopia väljakujunemisele või ühest silmast nägemise kaotusele peaks järgnema asjakohane kohanemisperiood (nt kuus kuud), mille vältel sõiduki juhtimine on keelatud. Pärast seda ajavahemikku on juhtimine lubatud ainult nägemis- ja sõidukijuhtimisekspertide pooldava arvamuse korral.

                     2.   rühm

                              6.4.

                              Juhiloa või selle uuendamise taotlejate nägemisteravus (vajaduse korral korrigeerivate läätsedega) peab olema vähemalt 0,8 paremini nägeva silmaga ja vähemalt 0,1 halvemini nägeva silmaga. Kui väärtuste 0,8 ja 0,1 saavutamiseks kasutatakse korrigeerivaid läätsi, tuleb minimaalne nägemisteravus (0,8 ja 0,1) saavutada kas prillide abil, mille optiline tugevus ei ületa pluss või miinus kaheksat dioptriat, või kontaktläätsede abil. Kõnealune isik peab nägemisteravuse korrigeerimist hästi taluma.
                              Lisaks peaks mõlema silma horisontaalvaateväli olema vähemalt 160°, vaatevälja laiendus peaks olema vähemalt 70° vasakule ja paremale ning 30° üles ja alla. Keskse 30° raadiuses ei tohiks esineda ühtki defekti
                              Juhiluba ei väljastata ega uuendata juhiloa taotlejatele või sõidukijuhtidele, kellel on diagnoositud kahjustatud kontrastitundlikkus või diploopia.
                              Nägemise olulisele kaotusele ühest silmast peaks järgnema asjakohane kohanemisperiood (nt kuus kuud), mille vältel isikul on sõiduki juhtimine keelatud. Pärast seda ajavahemikku on juhtimine lubatud ainult nägemis- ja sõidukijuhtimisekspertide pooldava arvamuse korral.”

                  2)

                  Punkt 10 asendatakse järgmisega:
                  „MELLIITDIABEET

                              10.

                              Järgmistes alapunktides tähendab raske hüpoglükeemia seda, et vajatakse teise isiku abi, ja 12-kuulise ajavahemiku jooksul aset leidnud teist rasket hüpoglükeemiajuhtu määratletakse korduva hüpoglükeemiana.

                     1.   rühm

                              10.1.

                              Juhiloa taotlejatele või sõidukijuhtidele, kellel on melliitdiabeet, võib juhiluba väljastada ja uuendada. Kui nad saavad medikamentoosset ravi, tuleks nende kohta anda kinnitatud meditsiiniline arvamus ja nad peaksid läbima korrapärased arstlikud läbivaatused, mis oleksid iga juhtumi puhul asjakohased, kuid mille vaheline ajavahemik ei tohiks ületada viit aastat.

                              10.2.

                              Juhiluba ei tohi väljastada ja uuendada juhiloa taotlejatele või sõidukijuhtidele, kellel esineb korduv raske hüpoglükeemia või/ja kellel on puudulikud teadmised hüpoglükeemiast. Diabeetikust juht peaks olema teadlik hüpoglükeemiast põhjustatud ohtudest ja tervisliku seisundi piisava kontrolli vajadusest.

                     2.   rühm

                              10.3.

                              Selliste juhtide puhul, kellel on melliitdiabeet, võib 2. rühma juhilubade väljaandmist/uuendamist kaaluda. Kui nad saavad medikamentoosset ravi, millega kaasneb hüpoglükeemia oht (st insuliinravi ja mõned tabletid), tuleks kohaldada järgmisi kriteeriume:

                                          —

                                          eelnenud 12 kuu jooksul ei ole esinenud ühtki raske hüpoglükeemia juhtu;

                                          —

                                          juht on hüpoglükeemiast täiesti teadlik;

                                          —

                                          juht peab näitama, et ta kontrollib piisavalt oma tervislikku seisundit korrapäraselt veresuhkru taset jälgides (vähemalt kaks korda päevas ja sõidukijuhtimise suhtes olulistel aegadel);

                                          —

                                          juht peab olema teadlik hüpoglükeemiast põhjustatud ohtudest;

                                          —

                                          puuduvad teised diabeediga seotud komplikatsioonid.

                                    Lisaks peaks kõnealustel juhtudel juhiload välja andma pädeva meditsiiniasutuse arvamuse ja korrapäraste arstlike läbivaatuste alusel, mida tehakse vähemalt kolmeaastaste ajavahemike tagant.

                              10.4.

                              Ärkveloleku ajal aset leidnud raskest hüpoglükeemiajuhust, isegi kui see ei ole seotud juhtimisega, tuleks teada anda ning see peaks olema juhtimisõiguse andmise ümberhindamise põhjuseks.”

                  3)

                  Punkt 12 asendatakse järgmisega:
                  „EPILEPSIA

                              12.

                              Mootorsõidukijuhi epilepsiahood või muud äkilised teadvusehäired on suur oht liiklusohutusele.
                              Epilepsiaks loetakse kaht või enamat epilepsiahoogu, mis on aset leidnud vähem kui viieaastase vahega. Esilekutsutud epilepsiahoogu määratletakse kui haigushoogu, millel on tuvastatav põhjuslik tegur, mida saab vältida.
                              Isikul, kellel esineb esmane või ühekordne haigushoog või teadvusekaotus, tuleks soovitada sõidukijuhtimisest loobuda. Esitada tuleb spetsialisti aruanne, kus kinnitatakse juhtimiskeelu ja nõutava järelkontrolli aeg.
                              Äärmiselt tähtis on tuvastada isikuomane epilepsiasündroom ja haigushoo tüüp, et saaks täpselt hinnata isiku sõiduohutust (sh uute haigushoogude ohtu) ja määrata talle asjakohane ravi. Seda peaks tegema neuroloog.

                     1.   rühm

                              12.1.

                              Epilepsiat põdevate 1. rühma juhtide juhtimisvõimet tuleb jälgida kuni ajani, mil juhil ei ole vähemalt viie aasta jooksul olnud ühtki haigushoogu.
                              Kui isikul on epilepsia, ei ole tingimusteta juhiloa nõuded täidetud. Sellest tuleks teavitada lube väljastavat asutust.

                              12.2.

                              Esilekutsutud epilepsiahoog: taotleja, kellel on olnud esilekutsutud epilepsiahoog, mida põhjustavat faktorit on võimalik tuvastada ja mis tõenäoliselt ei kordu roolis olles, võib tunnistada igal üksikjuhul juhtimisvõimeliseks neuroloogi arvamuse alusel (kui see on asjakohane, peaks hindama kooskõlas teiste asjakohaste III lisa jagudega (nt alkoholijoobe või muu komorbiidse seisundi puhul)).

                              12.3.

                              Esmane või ühekordne haigushoog: juhiloa taotleja, kellel oli esmane esilekutsumata haigushoog, võib juhtimisvõimeliseks tunnistada pärast kuuekuulist haigushoogudeta ajavahemikku asjakohase arstliku läbivaatuse alusel. Riikide asutused võivad juhtidele, kellel on tõendatud head prognostilised näitajad, anda juhtimisõiguse varem.

                              12.4.

                              Muu teadvusekaotus: teadvusekaotust tuleks hinnata vastavalt sellele, kas see võib korduda sõidukit juhtides.

                              12.5.

                              Epilepsia: sõidukijuhid või juhiloa taotlejad võib tunnistada juhtimiseks sobivateks, kui neil ei ole üheaastase ajavahemiku jooksul esinenud uusi haigushooge.

                              12.6.

                              Ainult magades esinevad haigushood: juhiloa taotleja või sõidukijuhi, kellel on haigushoogusid esinenud ainult magades, võib tunnistada juhtimiseks sobivaks, kui haigustüüp tuvastati sellise ajavahemiku jooksul, mis ei ole lühem kui epilepsia puhul nõutav haigushoogudeta ajavahemik. Kui atakk/haigushoog esineb ärkveloleku ajal, on enne juhiloa väljastamist nõutav üheaastane ajavahemik, mille jooksul uusi haigushooge ei esine (vt „Epilepsia”).

                              12.7.

                              Haigushood, mis ei põhjusta teadvusetust ega mõjuta tegutsemisvõimet: juhiloa taotleja või sõidukijuhi, kellel on esinenud ainult selliseid haigushooge, mis ei põhjusta teadvusetust ega mingeid funktsioonihäireid, võib tunnistada juhtimiseks sobivaks, kui haigustüüp tuvastati sellise ajavahemiku jooksul, mis ei ole lühem kui epilepsia puhul nõutav haigushoogudeta ajavahemik. Kui esineb mingeid atakke/haigushooge, on enne juhiloa väljastamist nõutav üheaastane ajavahemik, mille jooksul uusi haigushooge ei esine (vt „Epilepsia”).

                              12.8.

                              Haigushood, mis on põhjustatud epilepsiavastase ravi muutmisest või vähendamisest, mis on arsti ette kirjutatud: patsiendil võidakse soovitada mitte juhtida sõidukit alates ravi vähendamise algusest kuni ajani, kui on möödunud kuus kuud ravi lõpetamisest. Kui ravimite arsti poolt ette kirjutatud vahetamise või ärajätmise korral esinevate haigushoogude tõttu taastatakse eelnevalt tõhus ravi, tuleb juhtimisest loobuda kolmeks kuuks.

                              12.9.

                              Pärast kuratiivset epilepsia kirurgilist ravi: vt „Epilepsia”.

                     2.   rühm

                              12.10.

                              Juhiloa taotleja ei tohi nõutava haigushoogudeta ajavahemiku jooksul saada epilepsiavastast ravi. Tehtud peab olema asjakohane järelravi. Ekstensiivse kirurgilise uuringu käigus ei tuvastatud epilepsiaga seotud ajupatoloogiat ja elektroentsefalogrammil (EEG) puuduvad epilepsiataolised ilmingud. EEG ja asjakohane neuroloogiline hindamine peaksid olema tehtud pärast akuutset episoodi.

                              12.11.

                              Esilekutsutud epilepsiahoog: taotleja, kellel on olnud esilekutsutud epilepsiahoog, mida põhjustavat faktorit on võimalik tuvastada ja mis tõenäoliselt ei kordu roolis olles, võib tunnistada igal üksikjuhul juhtimisvõimeliseks neuroloogi arvamuse alusel. EEG ja asjakohane neuroloogiline hindamine peaksid olema tehtud pärast akuutset episoodi.
                              Isik, kellel on ajusisesed strukturaalsed muutused ning suur haigushoogude oht, ei tohiks juhtida 2. rühma sõidukeid seni, kuni epilepsiaoht on vähenenud vähemalt 2 protsendini aastas. Vajaduse korral peaks hindamine toimuma kooskõlas teiste III lisa asjakohaste jagudega (nt alkoholijoobe puhul).

                              12.12.

                              Esmane või ühekordne haigushoog: juhiloa taotleja, kellel esines esmane esilekutsumata haigushoog, võib pärast asjakohast neuroloogilist hindamist tunnistada juhtimiseks sobivaks, kui tal ei ole viis aastat esinenud haigushooge ilma epilepsiavastaseid ravimeid kasutamata. Riikide asutused võivad juhtidele, kellel on tõendatud head prognostilised näitajad, anda juhtimisõiguse varem.

                              12.13.

                              Muu teadvusekaotus: teadvusekaotust tuleks hinnata vastavalt sellele, kas see võib korduda sõidukit juhtides. Kordumise oht peaks olema 2 % aastas või väiksem.

                              12.14.

                              Epilepsia: kümme aastat ilma uute haigushoogudeta peab olema saavutatud ilma epilepsiavastaste ravimite abita. Riikide asutused võivad juhtidele, kellel on tõendatud head prognostilised näitajad, anda juhtimisõiguse varem. Seda kohaldatakse ka juveniilse epilepsia korral.
                              Teatavad tervisehäired (nt arteriovenoosne väärarend või ajusisene hemorraagia) põhjustavad haigushoogude ohtu, isegi kui haigushooge ei ole veel esinenud. Sellises olukorras peaks hinnangu andma pädev meditsiiniasutus; juhtimisõiguse andmiseks peaks haigushoogude esinemise oht olema 2 % aastas või väiksem.”


title: Komisjoni direktiiv 2004/110/EÜ, 9. detsember 2004, millega kuuendat korda kohandatakse tehnika arenguga nõukogu direktiivi 96/49/EÜ ohtlike kaupade raudteevedu käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohtaEMPs kohaldatav tekst

text:
               10.12.2004

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 365/24

      KOMISJONI DIREKTIIV 2004/110/EÜ,
   9. detsember 2004,
   millega kuuendat korda kohandatakse tehnika arenguga nõukogu direktiivi 96/49/EÜ ohtlike kaupade raudteevedu käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,
   võttes arvesse nõukogu 23. juuli 1996. aasta direktiivi 96/49/EÜ ohtlike kaupade raudteevedu käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, (1) eriti selle artiklit 8,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Direktiivi 96/49/EÜ lisa sisaldab alates 1. juulist 2003 kohaldatavaid ohtlike kaupade rahvusvaheliste raudteevedude eeskirju (RID).

               (2)

               RIDi ajakohastatakse iga kahe aasta järel. Sellest tulenevalt kohaldatakse järgmist muudatustega versiooni alates 1. jaanuarist 2005 ning selle üleminekuperiood kestab 30. juunini 2005.

               (3)

               Seepärast tuleb direktiivi 96/49/EÜ lisa muuta.

               (4)

               Käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas direktiivi 96/49/EÜ artiklis 9 ettenähtud ohtlike kaupade veo komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 96/49/EÜ muudetakse järgmiselt.
   Direktiivi 96/49/EÜ lisa asendatakse järgmisega:

      “Alates 1. jaanuarist 2005 kohaldatav määrus, mis käsitleb ohtlike kaupade rahvusvaheliste raudteevedude eeskirju (RID), mis on esitatud rahvusvaheliste raudteevedude konventsiooni (COTIF) B liite I lisas, kusjuures mõisted “osalisriik” ja “riigid või raudteed” asendatakse mõistega “liikmesriik”.
      RIDi 2005. aasta versiooni muudatuste tekst avaldatakse niipea, kui see on kättesaadav kõikides ühenduse ametlikes keeltes.”

   Artikkel 2
   1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 1. juuliks 2005. Nad edastavad kõnealuste normide teksti ning kõnealuste normide ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.
   Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 9. detsember 2004

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Jacques BARROT

      (1)  EÜT L 235, 17.9.1996, lk 25. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2004/89/EÜ (ELT L 293, 16.9.2004, lk 14).