title: Komisjoni direktiiv 2006/86/EÜ, 24. oktoober 2006 , millega rakendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2004/23/EÜ jälgitavusnõuete, rasketest kõrvaltoimetest ja tõsistest kõrvalekalletest teatamise ning inimkudede ja -rakkude kodeerimist, töötlemist, säilitamist, ladustamist ja jaotamist käsitlevate teatavate tehniliste nõuete osas   (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               25.10.2006

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 294/32

      KOMISJONI DIREKTIIV 2006/86/EÜ,
   24. oktoober 2006,
   millega rakendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2004/23/EÜ jälgitavusnõuete, rasketest kõrvaltoimetest ja tõsistest kõrvalekalletest teatamise ning inimkudede ja -rakkude kodeerimist, töötlemist, säilitamist, ladustamist ja jaotamist käsitlevate teatavate tehniliste nõuete osas
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiivi 2004/23/EÜ inimkudede ja -rakkude annetamise, hankimise, uurimise, töötlemise, säilitamise, ladustamise ja jaotamise kvaliteedi- ja ohutusstandardite kehtestamise kohta, (1) eriti selle artiklit 8, artikli 11 lõiget 4 ja artikli 28 punkte a, c, g ja h,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Direktiivis 2004/23/EÜ on sätestatud kvaliteedi- ja ohutusstandardid inimkasutuseks ette nähtud inimkudede ja -rakkude ning nendest valmistatud ja inimkasutuseks ette nähtud toodete annetamise, hankimise, uurimise, töötlemise, säilitamise, ladustamise ja jaotamise kohta, et tagada inimeste tervise kõrgetasemeline kaitse.

               (2)

               Et vältida haiguste edasikandumist inimkasutuseks ette nähtud inimkudede ja -rakkude kaudu ning tagada kvaliteedi ja ohutuse võrdväärne tase, on direktiiviga 2004/23/EÜ kehtestatud tehnilised nõuded kõikidele inimkudede ja -rakkude kasutamisprotsessi etappidele, sealhulgas standardid ja spetsifikatsioonid, mis on seotud koepankade kvaliteedisüsteemiga.

               (3)

               Vastavalt direktiivile 2004/23/EÜ tuleks liikmesriikides kehtestada koepankade ning koepankades tehtavate ettevalmistusprotsesside akrediteerimise, määramise, lubamise või litsentsimise süsteem, et tagada inimeste tervise kõrgetasemeline kaitse. Selle süsteemi jaoks on vaja kehtestada tehnilised nõuded.

               (4)

               Koepankade akrediteerimise, määramise, lubamise või litsentsimise nõuded peaksid hõlmama organisatsiooni ja selle juhtimist, personali, seadmeid ja materjale, tööruume, dokumentatsiooni, andmeid ja kvaliteedikontrolli. Akrediteeritud, määratud, loa saanud või litsentsitud koepangad peaksid täitma ka nende konkreetse tegevusega seotud lisanõudeid.

               (5)

               Oluliseks teguriks, mis võib suurendada kudede ja rakkude saastumise ohtu, on õhu kvaliteet kudede ja rakkude töötlemise ajal. Üldiselt nõutakse, et osakeste ja mikroorganismide kolooniate sisaldus õhus vastaks Euroopa hea tootmistava suuniste 1. lisas määratletud A-klassi standardile ja komisjoni direktiivile 2003/94/EÜ. (2) Teatavates olukordades ei ole siiski nõutud, et osakeste ja mikroorganismide kolooniate sisaldus õhus vastaks A-klassi standardile. Sel juhul tuleks näidata ja dokumenteerida, et valitud keskkond vastab asjaomase koe- ja rakuliigi, protsessi ja kasutusvaldkonna suhtes kehtestatud kvaliteedi- ja ohutusnõuetele.

               (6)

               Käesoleva direktiivi reguleerimisala hõlmab inimkudede ja -rakkude kvaliteeti ja ohutust kodeerimisel, töötlemisel, säilitamisel, ladustamisel ja jaotamisel tervishoiuasutustele, kus neid kasutatakse inimkehas. See ei peaks siiski laienema kudede ja rakkude inimkasutusele (nt implantaatide paigaldamine, perfusioon, viljastamine või embrüote siirdamine). Käesoleva direktiivi sätteid, mis käsitlevad jälgitavust ning rasketest kõrvaltoimetest ja tõsistest kõrvalekalletest teatamist, kohaldatakse ka inimkudede ja -rakkude annetamise, hankimise ja uurimise suhtes, mida reguleeritakse direktiiviga 2006/17/EÜ. (3)

               (7)

               Inimkasutuseks ette nähtud kudede ja rakkude kasutamisega kaasneb haiguste edasikandumise ning muude ebasoovitavate kõrvaltoimete oht. Selliste kõrvaltoimete ohu jälgimiseks ja vähendamiseks tuleks kehtestada jälgitavusnõuded ning ühenduse menetlus rasketest kõrvaltoimetest ja tõsistest kõrvalekalletest teatamiseks.

               (8)

               Rasketest kõrvaltoimetest nii doonoril kui ka retsipiendil ja tõsistest kõrvalekalletest, mis võivad mõjutada kudede ja rakkude kvaliteeti ja ohutust ja mis on tingitud inimkudede ja -rakkude hankimisest (sealhulgas doonorite hindamine ja valik), uurimisest, töötlemisest, säilitamisest, ladustamisest ja jaotamisest, tuleks viivitamata teatada pädevale asutusele.

               (9)

               Raskeid kõrvaltoimeid võib esineda elusdoonoritel rakkude ja kudede hankimise ajal või pärast seda, samuti kudede või rakkude inimkasutuse ajal või pärast seda. Neist tuleks teatada vastavasse koepanka, et see juhtumit uuriks ja teataks sellest pädevale asutusele. See ei peaks takistama hankimise või inimkasutuse eest vastutavat organisatsiooni soovi korral pädevat asutust ka otse teavitamast. Direktiiviga tuleks kindlaks määrata miinimumandmed, mida on vaja pädeva asutuse teavitamiseks, ilma et see mõjutaks liikmesriikide võimalust säilitada või kehtestada oma territooriumil asutamislepingu nõuetele vastavad rangemad kaitsemeetmed.

               (10)

               Teavitamiskulude minimeerimiseks, kattumiste vältimiseks ja haldusliku tõhususe suurendamiseks tuleks teabe edastamisel ja töötlemisel kasutada kaasaegset tehnoloogiat ja e-valitsuse lahendusi. See tehnoloogia peaks põhinema teabevahetuse standardvormil ja selleks tuleks kasutada andmete haldamiseks sobivat süsteemi.

               (11)

               Jälgitavuse parandamiseks ning kudede ja rakkude põhiomadusi käsitleva teabevahetuse edendamiseks on vaja kindlaks määrata ühises Euroopa koodis sisalduvad põhiandmed.

               (12)

               Käesolevas direktiivis austatakse põhiõigusi ja järgitakse iseäranis Euroopa Liidu põhiõiguste hartas tunnustatud põhimõtteid.

               (13)

               Käesoleva direktiiviga ette nähtud meetmed on kooskõlas direktiivi 2004/23/EÜ artikli 29 kohaselt asutatud komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Kohaldamisala
   1.   Käesolevat direktiivi kohaldatakse alljärgneva materjali kodeerimise, töötlemise, säilitamise, ladustamise ja jaotamise suhtes:

               a)

               inimkasutuseks ette nähtud inimkoed ja -rakud;

               b)

               inimkudedest ja -rakkudest valmistatud ja inimkasutuseks ette nähtud tooted, mis ei kuulu teiste direktiivide reguleerimisalasse.

         2.   Käesoleva direktiivi artikleid 5–9, mis käsitlevad jälgitavust ning rasketest kõrvaltoimetest ja tõsistest kõrvalekalletest teatamist, kohaldatakse ka inimkudede ja -rakkude annetamise, hankimise ja uurimise suhtes.
   Artikkel 2
   Mõisted
   Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:
   a)   sugurakud– koed ja rakud, mis on ette nähtud kasutamiseks kunstlikul viljastamisel;
   b)   partneri annetus– sugurakkude annetamine mehe ja naise vahel, kes kinnitavad, et neil on intiimsuhe;
   c)   kvaliteedisüsteem– kvaliteedijuhtimisega seotud organisatsiooniline struktuur, kindlaksmääratud kohustused, menetlused, protsessid ja vahendid; mõiste hõlmab kõiki otseselt või kaudselt kvaliteeti parandavaid tegevusi;
   d)   kvaliteedijuhtimine– kooskõlastatud tegevus organisatsiooni kvaliteedi parandamiseks ja kontrolliks;
   e)   standardne töökord– kirjalikud juhised, milles kirjeldatakse teatava protsessi etappe, sealhulgas kasutatavaid materjale ja meetodeid ning eeldatavat lõpptoodet;
   f)   valideerimine (seadmete või keskkondade puhul kvalifitseerimine)– dokumenteeritud tõendusmaterjali loomine, millega tagatakse kindlus, et konkreetse protsessi, seadme või keskkonna abil toodetakse järjekindlalt toodet, mis vastab eelnevalt kindlaks määratud nõuetele ja kvaliteedistandarditele; protsess valideeritakse selleks, et hinnata süsteemi toimimise tõhusust, lähtudes kasutuseesmärgist;
   g)   jälgitavus– võime kude/rakk identifitseerida ja selle asukoht kindlaks määrata protsessi igas etapis alates koe/raku hankimisest, töötlemisest, uurimisest ja ladustamisest ning lõpetades selle üleandmisega retsipiendile või hävitamisega, sealhulgas võime teha kindlaks doonor ja kudesid/rakke vastu võttev, töötlev või säilitav koepank või muu asutus ning võime teha kudesid/rakke kasutava(te)s meditsiiniasutus(t)es kindlaks retsipient (retsipiendid); jälgitavus hõlmab ka võimet teha kindlaks kõik asjakohased andmed kõnealuste kudede/rakkudega kokku puutuvate toodete ja materjalide kohta;
   h)   kriitiline– potentsiaalselt rakkude ja kudede kvaliteeti ja/või ohutust mõjutav või nendega kokku puutuv;
   i)   hankimisasutus– tervishoiuasutus või haiglaüksus või muu asutus, mis tegeleb inimkudede ja -rakkude hankimisega ning mida ei ole akrediteeritud ega määratud tegutsema koepangana ja millele ei ole antud vastavat luba ega litsentsi;
   j)   inimkasutuse eest vastutav asutus– tervishoiuasutus või haiglaüksus või muu asutus, mis tegeleb kudede ja -rakkude inimkasutusega.
   Artikkel 3
   Nõuded koepankade akrediteerimiseks, määramiseks ja neile loa või litsentsi andmiseks
   Koepank peab vastama I lisas sätestatud nõuetele.
   Artikkel 4
   Nõuded kudede ja rakkude ettevalmistusprotsesside akrediteerimiseks, määramiseks või nende jaoks loa või litsentsi andmiseks
   Koepankade ettevalmistusprotsessid peavad vastama II lisas sätestatud nõuetele.
   Artikkel 5
   Rasketest kõrvaltoimetest teatamine
   1.   Liikmesriigid tagavad, et

               a)

               hankimisasutustes on kehtestatud menetlused, mille kohaselt säilitatakse andmed hangitud kudede ja rakkude kohta ning teavitatakse koepankasid viivitamata elusdoonoril esinevatest rasketest kõrvaltoimetest, mis võivad mõjutada kudede ja rakkude kvaliteeti ja ohutust;

               b)

               inimkasutuse eest vastutavates asutustes on kehtestatud menetlused, mille kohaselt säilitatakse andmed kasutatud kudede ja rakkude kohta ning teavitatakse koepankasid viivitamata kliinilise kasutamise ajal või pärast seda täheldatud rasketest kõrvaltoimetest, millel võib olla seos kudede ja rakkude kvaliteedi ja ohutusega;

               c)

               koepangad, kes jaotavad kudesid ja rakke inimkasutuseks, annavad kudede ja rakkude inimkasutuse eest vastutavale asutusele teada, kuidas kõnealune asutus peab punktis b nimetatud rasketest kõrvaltoimetest teatama.

         2.   Liikmesriigid tagavad, et koepangad

               a)

               on kehtestanud menetluse, mis võimaldab lõike 1 punktides a ja b nimetatud raske kõrvaltoime kahtluse korral pädevale asutusele viivitamata edastada kogu vajaliku teabe;

               b)

               on kehtestanud menetluse, mis võimaldab pädevat asutust viivitamata teavitada kõrvaltoime põhjuste ja tagajärgede analüüsi tulemustest.

         3.   Liikmesriigid tagavad, et

               a)

               direktiivi 2004/23/EÜ artiklis 17 osutatud vastutav isik edastab pädevale asutusele III lisa A-osas kirjeldatud teabe;

               b)

               koepangad teavitavad pädevaid asutusi teiste inimkasutuseks ette nähtud ja jaotatud ning kahtluse all olevate kudede ja rakkude suhtes võetud meetmetest;

               c)

               koepangad teavitavad pädevat asutust uurimise tulemustest, esitades vähemalt III lisa B-osas kirjeldatud teabe.

         Artikkel 6
   Tõsistest kõrvalekalletest teatamine
   1.   Liikmesriigid tagavad, et

               a)

               hankimisasutused ja koepangad on kehtestanud menetluse koepankade viivitamatuks teavitamiseks hankimise ajal esinenud mis tahes tõsistest kõrvalekalletest, mis võivad mõjutada inimkudede ja -rakkude kvaliteeti ja/või ohutust, ja selliseid kõrvalekaldeid käsitlevate dokumentide säilitamiseks;

               b)

               kudede ja rakkude inimkasutuse eest vastutavad asutused on kehtestanud menetluse koepankade viivitamatuks teavitamiseks mis tahes tõsistest kõrvalekalletest, mis võivad mõjutada kudede ja rakkude kvaliteeti ja ohutust;

               c)

               koepangad annavad inimkasutuse eest vastutavale asutusele teada, kuidas kõnealune asutus peab neile teatama tõsistest kõrvalekalletest, mis võivad mõjutada kudede ja rakkude kvaliteeti ja ohutust.

         2.   Kunstliku viljastamise puhul peetakse tõsiseks kõrvalekaldeks sugurakkude või embrüote mis tahes väärtuvastamist või segiajamist. Kõik isikud või hankimisasutused või inimkasutuse eest vastutavad/kunstlikku viljastamist tegevad asutused teatavad sellistest kõrvalekalletest vastavatele koepankadele, et need juhtumit uuriks ja teataks sellest pädevale asutusele.
   3.   Liikmesriigid tagavad, et koepangad

               a)

               on kehtestanud menetluse, mis võimaldab lõike 1 punktides a ja b nimetatud tõsise kõrvalekalde kahtluse korral pädevale asutusele viivitamata edastada kogu vajaliku teabe;

               b)

               on kehtestanud menetluse, mis võimaldab pädevat asutust viivitamatult teavitada kõrvalekalde põhjuste ja tagajärgede analüüsi tulemustest.

         4.   Liikmesriigid tagavad, et

               a)

               direktiivi 2004/23/EÜ artiklis 17 osutatud vastutav isik edastab pädevale asutusele IV lisa A-osas kirjeldatud teabe;

               b)

               koepangad hindavad tõsiseid kõrvalekaldeid, et selgitada välja nende põhjusi, mida saaks ennetada;

               c)

               koepangad teavitavad pädevat asutust uurimise tulemustest, esitades vähemalt IV lisa B-osas kirjeldatud teabe.

         Artikkel 7
   Aastaaruanded
   1.   Liikmesriigid esitavad komisjonile järgneva aasta 30. juuniks aastaaruande pädevale asutusele teatatud raskete kõrvaltoimete ja tõsiste kõrvalekallete kohta. Komisjon esitab liikmesriikide pädevatele asutustele saadud aruannetest kokkuvõtte. Pädev asutus tagab, et nimetatud aruanne oleks kättesaadav ka koepankadele.
   2.   Andmeid edastatakse V lisa A- ja B-osas esitatud vormide alusel ning need peavad sisaldama teavet, mida on vaja saatja identifitseerimiseks.
   Artikkel 8
   Pädevate asutuste vaheline teabevahetus ja teabe edastamine komisjonile
   Liikmesriigid tagavad, et nende pädevad asutused edastavad üksteisele ja komisjonile vajaliku teabe seoses raskete kõrvaltoimete ja tõsiste kõrvalekalletega, et saaks võtta piisavaid meetmeid.
   Artikkel 9
   Jälgitavus
   1.   Koepangad kehtestavad tõhusad ja täpsed süsteemid vastuvõetud ja jaotatud rakkude/kudede üheseks identifitseerimiseks ja märgistamiseks.
   2.   Koepangad ja inimkasutuse eest vastutavad asutused säilitavad VI lisas nimetatud andmeid vähemalt 30 aastat nõuetekohasel ja loetaval kujul.
   Artikkel 10
   Euroopa kodeerimissüsteem
   1.   Koepangas antakse kogu annetatud materjalile üleeuroopaline identifitseerimiskood, mis võimaldab täpselt kindlaks teha doonori, tagab kogu annetatud materjali jälgitavuse ning sisaldab teavet kudede ja rakkude põhiomaduste kohta. Kood sisaldab vähemalt VII lisas ette nähtud andmeid.
   2.   Lõiget 1 ei kohaldata sugurakkude suhtes, kui tegemist on partneri annetusega.
   Artikkel 11
   Ülevõtmine
   1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 1. septembriks 2007. Nad edastavad kõnealuste normide teksti ning kõnealuste normide ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.
   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi artikli 10 järgimiseks vajalikud normid 1. septembriks 2008.
   Kui liikmesriigid võtavad need õigusnormid vastu, lisavad nad normidesse või normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastu võetud põhiliste riiklike õigusnormide teksti.
   Artikkel 12
   Jõustumine
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 13
   Adressaadid
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 24. oktoober 2006

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Markos KYPRIANOU

      (1)  ELT L 102, 7.4.2004, lk 48.

      (2)  http://pharmacos.eudra.org/F2/eudralex/vol-4/home.htm ja ELT L 262, 14.10.2003, lk 22.

      (3)  ELT L 38, 9.2.2006, lk 40.

      I LISA
      Artiklis 3 viidatud nõuded koepankade akrediteerimiseks, määramiseks või neile loa või litsentsi andmiseks
      A.   ORGANISATSIOON JA JUHTIMINE

                  1.

                  Tuleb määrata vastutav isik, kelle kvalifikatsioon ja ülesanded on sätestatud direktiivi 2004/23/EÜ artiklis 17.

                  2.

                  Koepangal peab olema organisatsiooniline struktuur ja töökord, mis on kohased tegevusele, mille jaoks akrediteerimist, määramist, luba või litsentsi taotletakse; organisatsiooni skeemil peavad olema selgelt näidatud vastutusalad ja aruandlussuhted.

                  3.

                  Igal koepangal peab olema võimalus konsulteerida selleks määratud registreeritud arstiga, kes nõustab ja kontrollib meditsiinilist tegevust, nagu doonorite valik, kasutatud kudede ja rakkude kliiniline kontroll või suhtlemine kliiniliste kasutajatega.

                  4.

                  Tegevuse puhul, millele akrediteerimist, määramist, luba või litsentsi taotletakse, peab olema kehtestatud dokumenteeritud kvaliteedijuhtimissüsteem, mis vastab käesolevas direktiivis sätestatud standarditele.

                  5.

                  Kudede ja rakkude kvaliteedi ja ohutuse huvides tuleb tagada, et bioloogilise materjali kasutamise ja käitlemisega seotud ohud tehakse kindlaks ja minimeeritakse. Need ohud hõlmavad ka koepanga menetluste, keskkonna ja töötajate tervisliku seisundiga seotud riske.

                  6.

                  Koepankade ja kolmandate isikute vahelised lepingud peavad vastama direktiivi 2004/23/EÜ artiklile 24. Kolmandate isikutega sõlmitud lepingutes tuleb täpsustada lepingulise suhte aluseks olevad tingimused ja lepinguosaliste vastutus, samuti protokollid, mida tuleb järgida, et tegevus vastaks nõuetele.

                  7.

                  Peab olema kehtestatud dokumenteeritud süsteem, mis allub vastutava isiku järelevalvele ja mille alusel kinnitatakse, et koed ja/või rakud vastavad ohutus- ja kvaliteedistandarditele ja neid võib kasutusse lubada.

                  8.

                  Tegevuse lõpetamise korral hõlmavad direktiivi 2004/23/EÜ artikli 21 lõike 5 kohaselt sõlmitud lepingud ja kehtestatud menetlused jälgitavusandmeid ning rakkude ja kudede kvaliteedi ja ohutusega seotud materjali.

                  9.

                  Peab olema kehtestatud dokumenteeritud süsteem, millega tagatakse iga koe- või rakuüksuse identifitseerimine kõigil selle tegevuse etappidel, mille jaoks akrediteerimist, määramist, luba või litsentsi taotletakse.

            B.   TÖÖTAJAD

                  1.

                  Koepankades peab olema piisaval hulgal vajaliku kvalifikatsiooniga töötajaid. Töötajate pädevust tuleb hinnata kvaliteedisüsteemis kindlaks määratud ajavahemike tagant.

                  2.

                  Kõigi töötajate jaoks tuleb koostada selged ja ajakohastatud kirjalikud ametikirjeldused. Tööülesanded, vastutusala ja aruandekohustus tuleb selgelt dokumenteerida ja need peavad olema üheselt mõistetavad.

                  3.

                  Töötajatele tuleb pakkuda baasväljaõpet ja täiendõpet seoses menetluste muutumise ja arenevate teadmistega, samuti piisavaid võimalusi ametialaseks arenguks. Koolitusprogrammi raames tuleb tagada ja dokumenteerida, et

                              a)

                              kõigil töötajatel on vajalikud oskused oma tööülesannete täitmiseks;

                              b)

                              kõigil töötajatel on piisavad teadmised oma tööülesannetega seotud teaduslike/tehniliste protsesside ja põhimõtete kohta;

                              c)

                              kõik töötajad on tutvunud oma töökohaks oleva asutuse organisatsioonilise raamistiku, kvaliteedisüsteemi ning tervishoiu- ja ohutusnõuetega;

                              d)

                              kõigil töötajatel on piisavad teadmised oma tööga seotud üldisemate eetiliste küsimuste, õigusaktide ja muude eeskirjade kohta.

            C.   SEADMED JA MATERJALID

                  1.

                  Kõik seadmed ja materjalid tuleb kavandada ja neid tuleb hooldada vastavalt kasutamise eesmärgile ning nii, et retsipiendid ja/või töötajad oleksid võimalikult vähe ohustatud.

                  2.

                  Kõik kriitilised ja tehnilised seadmed tuleb märgistada ja valideerida, neid tuleb korrapäraselt kontrollida ja ennetavalt hooldada vastavalt tootja juhistele. Kui seadmed või materjalid mõjutavad töötlemise või säilitamisega seotud kriitilisi parameetreid (nt temperatuur, rõhk, osakeste sisaldus, mikroobne saastumine), tuleb need märgistada ja varustada häiresüsteemiga ning neid tuleb kontrollida ja võtta vajaduse korral korrektiivmeetmeid, et avastada rikkeid ja defekte ning tagada kriitiliste parameetrite hoidmine ettenähtud piirides. Kõik seadmed, mida kasutatakse kriitilisteks mõõtmisteks, tuleb kalibreerida, võimaluse korral jälgitava standardi järgi.

                  3.

                  Uusi ja remonditud seadmeid tuleb paigaldamise ajal kontrollida ja need tuleb enne kasutamist valideerida. Kontrolli tulemused tuleb dokumenteerida.

                  4.

                  Kriitilisi seadmeid tuleb regulaarselt hooldada, puhastada ja desinfitseerida ning säilitada vastav dokumentatsioon.

                  5.

                  Iga kriitilise seadme jaoks peab olema koostatud põhjalik töökirjeldus, milles antakse juhiseid ka tegevuse kohta seadme rikke või tõrke korral.

                  6.

                  Sellise tegevuse kirjelduses, mille jaoks akrediteerimist, määramist, luba või litsentsi taotletakse, tuleb anda põhjalik ülevaade kõigi kriitiliste materjalide ja reaktiivide omadustest. Eelkõige tuleb kirjeldada lisaainete (nt lahuste) ja pakkematerjalide omadusi. Kriitilised reaktiivid ja materjalid peavad vastama dokumenteeritud nõuetele ja spetsifikaatidele ning vajaduse korral nõukogu 14. juuni 1993. aasta direktiivi 93/42/EMÜ (meditsiiniseadmete kohta) (1) ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. oktoobri 1998. aasta direktiivi 98/79/EÜ (meditsiiniliste in vitro diagnostikavahendite kohta) (2) nõuetele.

            D.   RUUMID

                  1.

                  Tegevuse jaoks, millele akrediteerimist, määramist, luba või litsentsi taotletakse, peavad koepangal olema sobivad ruumid, mis vastavad käesolevas direktiivis sätestatud standarditele.

                  2.

                  Kui see tegevus hõlmab kudede ja rakkude töötlemist nii, et need puutuvad kokku väliskeskkonnaga, peavad õhu kvaliteet ja keskkonna puhtus vastama kindlaksmääratud normidele, et minimeerida saastumise (sh annetustevahelise ristsaastumise) ohtu. Nende meetmete tõhusust tuleb valideerida ja kontrollida.

                  3.

                  Kui punktis 4 ei ole sätestatud teisiti, nõutakse juhul, kui koed või rakud puutuvad töötlemise ajal kokku väliskeskkonnaga ja pärast töötlemist ei toimu mikroobset inaktiveerimist, et osakeste ja mikroorganismide kolooniate sisaldus õhus vastaks A-klassi standardile, mis on kindlaks määratud praegustes Euroopa hea tootmistava suuniste 1. lisas ja direktiivis 2003/94/EÜ, taustkeskkonna näitajad peavad olema asjaomase koe/raku töötlemiseks sobivad, kusjuures osakeste ja mikroobide sisaldus peab olema samaväärne vähemalt hea tootmistava suuniste D-klassi näitajatega.

                  4.

                  Normid võivad olla punktis 3 sätestatust leebemad, kui

                              a)

                              kasutatakse valideeritud mikroobse inaktiveerimise või valideeritud lõpliku steriliseerimise protsessi või

                              b)

                              kui näidatakse, et kokkupuutel A-klassi näitajatele vastava keskkonnaga on asjaomase koe või raku nõutud omadustele kahjulik mõju või

                              c)

                              kui näidatakse, et koe või raku retsipiendile ülekandmise viis on selline, et bakter- või seennakkuse retsipiendile kandumise oht on märkimisväärselt väiksem kui rakkude ja kudede transplantatsiooni puhul või

                              d)

                              kui tehniliselt ei ole võimalik vajalikku protsessi läbi viia A-klassi keskkonnas (nt kui töötlemisalal on vaja kasutada eriseadmeid, mis ei vasta täielikult A-klassi nõuetele).

                  5.

                  Punkti 4 alapunktides a–d tuleb täpsustada, mis keskkonnaga on tegemist. Tuleb näidata ja dokumenteerida, et valitud keskkond vastab vajalikul määral kvaliteedi- ja ohutusnõuetele, võttes arvesse kavandatud eesmärki, kasutusviisi ning retsipiendi immuunseisundit. Koepanga igas asjaomases osakonnas peavad olema sobivad rõivad ning kaitse- ja hügieenivahendid koos kirjalike hügieeni- ja riietumisjuhistega.

                  6.

                  Kui tegevus, mille jaoks akrediteerimist, määramist, luba või litsentsi taotletakse, hõlmab kudede ja rakkude ladustamist, tuleb kindlaks määrata kudede ja rakkude omaduste säilimiseks vajalikud tingimused, sealhulgas sellised parameetrid nagu temperatuur, niiskus ja õhu kvaliteet.

                  7.

                  Kriitilisi parameetreid (nt temperatuur, niiskus, õhu kvaliteet) tuleb kontrollida, jälgida ja registreerida, et näidata nende vastavust kindlaksmääratud ladustamistingimustele.

                  8.

                  Ruumid, kus kudesid ja rakke hoitakse, peavad olema sellised, et kudesid ja rakke, mille kasutamiseks pole veel luba antud/mis on karantiinis, saab hoida selgelt eraldi nendest kudedest ja rakkudest, mille kasutamiseks on luba antud, ja nendest, mille puhul on loa andmisest keeldutud, et vältida kudede ja rakkude segiminekut ja ristsaastumist. Nii karantiinis kui ka kasutamiseks lubatud materjali ladustamiskohtades peavad olema füüsiliselt eraldi asuvad alad või säilitusvahendid või kindlat eristamist võimaldavad säilitusvahendid teatavate erikriteeriumide alusel kogutud kudede ja rakkude hoidmiseks.

                  9.

                  Koepangal peavad olema kirjalikud eeskirjad ja menetlused kontrollitud juurdepääsuks, puhastamiseks ja hooldamiseks, jäätmete kõrvaldamiseks ja teenuste ümberkorraldamiseks eriolukorras.

            E.   DOKUMENDID JA ANDMETE SÄILITAMINE

                  1.

                  Koepankades peab olema kehtestatud süsteem, mis võimaldab tegevuse kohta, mille jaoks akrediteerimist, määramist, luba või litsentsi taotletakse, säilitada selgeid ja informatiivseid dokumente, täpseid andmeid ja registreid ning kinnitatud standardse töökorra. Dokumendid tuleb korrapäraselt läbi vaadata ning need peavad vastama käesoleva direktiiviga kehtestatud nõuetele. Süsteem peab tagama, et tehtav töö oleks standardiseeritud ning et kõik etapid (kodeerimine, doonorite kõlblikkus, hankimine, töötlemine, säilitamine, ladustamine, transport, jaotamine või hävitamine ning kvaliteedikontroll) oleksid jälgitavad.

                  2.

                  Iga kriitilise tegevuse puhul tuleb kindlaks teha ja dokumenteerida kasutatud materjalid ja seadmed ning sellega seotud töötajad.

                  3.

                  Koepankades peavad selleks volitatud töötajad kõik dokumentide muudatused läbi vaatama, kuupäevastama, heaks kiitma, dokumenteerima ja neid viivitamata rakendama.

                  4.

                  Koepankades peab olema kehtestatud dokumentide kontrolli menetlus, mis võimaldab anda ülevaate dokumentide läbivaatamistest ja muudatustest ning tagada, et kasutatakse ainult dokumentide ajakohastatud versioone.

                  5.

                  Tuleb näidata, et andmed on usaldusväärsed ja kajastavad tulemusi tõeselt.

                  6.

                  Andmed peavad olema loetavad ja kustumatud ning need võivad olla kirjutatud käsitsi või registreeritud mõne teise valideeritud süsteemi abil, nagu arvuti või mikrofilm.

                  7.

                  Ilma et see piiraks artikli 9 lõike 2 kohaldamist, hoitakse kõiki andmeid, sealhulgas algandmeid, mis on kudede ja rakkude ohutuse ja kvaliteedi jaoks kriitilise tähtsusega, nii, et neile oleks tagatud juurdepääs vähemalt kümne aasta jooksul pärast kudede ja rakkude aegumiskuupäeva, kliinilist kasutamist või likvideerimist.

                  8.

                  Andmed peavad vastama direktiivi 2004/23/EÜ artiklis 14 kehtestatud konfidentsiaalsusnõuetele. Juurdepääs registritele ja andmetele peab olema võimaldatud ainult isikutele, kellel on selleks vastutava isiku volitus, ning pädevale asutusele inspekteerimise ja kontrollimise eesmärgil.

            F.   KVALITEEDIKONTROLL

                  1.

                  Tegevuse suhtes, mille jaoks akrediteerimist, määramist, luba või litsentsi taotletakse, peab olema kehtestatud auditeerimissüsteem. Vähemalt iga kahe aasta järel peavad vastava koolituse läbinud pädevad isikud korraldama sõltumatu auditi, mis võimaldab kontrollida tegevuse vastavust kinnitatud protokollidele ja õiguslikele nõuetele. Tulemused ja parandusmeetmed tuleb dokumenteerida.

                  2.

                  Kui nõutud kvaliteedi- ja ohutusstandarditest kõrvale kaldutakse, tuleb korraldada dokumenteeritud uurimine, millega kaasneb otsus võimalike parandus- ja ennetusmeetmete kohta. Kudede ja rakkude osas, mis ei vasta nõuetele, tuleb vastutava isiku juhtimisel vastu võtta otsus, lähtudes kirjalikust menetlusest, ning kõnealune otsus dokumenteerida. Kõik asjaomased koed ja rakud tuleb kindlaks teha ja nende üle peetakse arvestust.

                  3.

                  Parandusmeetmed tuleb dokumenteerida ning need tuleb kasutusele võtta ja lõpule viia õigeaegselt ja tõhusalt. Pärast ennetus- ja parandusmeetmete rakendamist tuleb hinnata nende tõhusust.

                  4.

                  Koepank peab kehtestama protsessid kvaliteedijuhtimissüsteemide läbivaatamiseks, et neid pidevalt ja süstemaatiliselt täiendada.

         (1)  EÜT L 169, 12.7.1993, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1882/2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1).

         (2)  EÜT L 331, 7.12.1998, lk 1. Direktiivi on muudetud määrusega (EÜ) nr 1882/2003.

      II LISA
      Artiklis 4 osutatud nõuded kudede ja rakkude ettevalmistusprotsesside kohta loa andmiseks
      Pädev asutus annab kudede ja rakkude ettevalmistamisprotsessile loa pärast seda, kui on hinnanud doonorite valiku kriteeriume ja hankemenetlust, protsessi iga etapi kohta koostatud protokolle, kvaliteedijuhtimise kriteeriume ning rakkude ja kudede lõplikke kvantitatiivseid ja kvalitatiivseid kriteeriume. Hindamine peab vastama vähemalt käesolevas lisas sätestatud nõuetele.
      A.   VASTUVÕTMINE KOEPANGAS
      Kudede ja rakkude vastuvõtmisel koepangas peavad need vastama direktiivis 2006/17/EÜ sätestatud nõuetele.
      B.   TÖÖTLEMINE
      Kui tegevus, mille jaoks akrediteerimist, määramist, luba või litsentsi taotletakse, hõlmab kudede ja rakkude töötlemist, peavad koepanga menetlused vastama järgmistele kriteeriumidele.

                  1.

                  Kriitilised töötlemismenetlused tuleb valideerida ning nende tulemusel ei tohi koed või rakud kaotada oma kliinilist toimet või retsipienti kahjustada. Valideerimine peab põhinema uuringutel, mida teeb koepank ise, või avaldatud uurimuste andmetel või varem kasutatud töötlemismenetluste puhul koepanga väljastatud kudede kliiniliste tulemuste retrospektiivsel hinnangul.

                  2.

                  Tuleb näidata, et koepanga töötajad suudavad valideeritud protsessi järjepidevalt ja tõhusalt läbi viia.

                  3.

                  Menetlused tuleb dokumenteerida standardses töökorras, mis peab vastama valideeritud meetodile ning käesolevas direktiivis sätestatud nõuetele vastavalt I lisa E-osa punktidele 1–4.

                  4.

                  Tuleb tagada, et kõik protsessid oleksid vastavuses kinnitatud standardse töökorraga.

                  5.

                  Kui kudede ja rakkude suhtes kasutatakse mikroobset inaktiveerimist, tuleb seda protsessi täpselt kirjeldada, dokumenteerida ja valideerida.

                  6.

                  Enne töötlemise märkimisväärset muutmist tuleb muudetav protsess valideerida ja dokumenteerida.

                  7.

                  Töötlemismenetlusi peab korrapäraselt kriitiliselt hindama, et nende abil oleks jätkuvalt võimalik saavutada soovitud tulemusi.

                  8.

                  Kudede ja rakkude hävitamisel tuleb vältida teiste annetuste ja toodete, töötlemiskeskkonna ja töötajate kahjustamist. Menetlused peavad vastama riikide õigusaktidele.

            C.   TOODETE LADUSTAMINE JA KASUTUSSE LUBAMINE
      Kui tegevus, mille jaoks akrediteerimist, määramist, luba või litsentsi taotletakse, hõlmab kudede ja rakkude ladustamist ja kasutusse lubamist, peavad koepanga menetlused vastama järgmistele kriteeriumidele.

                  1.

                  Tuleb määrata ladustamistingimustest sõltuv maksimaalne ladustamisaeg. Aja valikul tuleb muu hulgas arvesse võtta kudede ja rakkude omaduste võimalikku halvenemist.

                  2.

                  Peab olema kehtestatud kudede ja rakkude hoidmise süsteem, mis aitab tagada, et kudesid ja rakke ei lubataks kasutusse enne, kui kõik käesoleva direktiiviga sätestatud nõudmised on täidetud. Standardses töökorras tuleb üksikasjalikult kirjeldada kudede ja rakkude kasutusse lubamise tingimusi ja menetlusi ning sellega seotud tööülesandeid.

                  3.

                  Peab olema kehtestatud süsteem, mis võimaldaks kudesid ja rakke igal töötlemisetapil identifitseerida ja millega eristataks selgelt kasutusse lubatud koed ja rakud neist, mida pole veel kasutusse lubatud (mis on karantiinis) või mille puhul on loa andmisest keeldutud.

                  4.

                  Dokumentides tuleb näidata, et enne, kui koed ja rakud kasutusse lubatakse, on kõik nõuded täidetud ning isik, kelle direktiivi 2004/23/EÜ artiklis 17 osutatud vastutav isik on selleks volitanud, on vastavalt kirjalikule menetlusele kontrollinud kõiki kehtivaid deklaratsioone, asjakohaseid meditsiinilisi andmeid, töötlemisandmeid ja uurimistulemusi. Kui tulemused saadetakse laborist välja arvuti teel, tuleb kontrolljäljes näidata, kes nende väljasaatmise eest vastutab.

                  5.

                  Pärast uute doonorite valiku kriteeriumi või uue kontrollikriteeriumi kasutuselevõttu või mõne töötlemisetapi olulist muudatust, mille eesmärk on suurendada ohutust ja parandada kvaliteeti, tuleb läbi viia dokumenteeritud riskihindamine, et teha kindlaks, mida teha kõigi ladustatud kudede ja rakkudega; riskihindamise tulemused kinnitab direktiivi 2004/23/EÜ artiklis 17 määratletud vastutav isik.

            D.   JAOTAMINE JA TAGASIVÕTMINE
      Kui tegevus, mille jaoks akrediteerimist, määramist, luba või litsentsi taotletakse, hõlmab kudede ja rakkude jaotamist, peavad koepanga menetlused vastama järgmistele kriteeriumidele.

                  1.

                  Tuleb kindlaks määrata kriitilised transporditingimused, nt temperatuur ja ajapiirang, mis on vajalikud kudede ja rakkude omaduste säilimiseks.

                  2.

                  Mahuti/pakend peab olema turvaline ja tagama, et koed ja rakud säilivad kindlaksmääratud tingimustes. Kõik mahutid ja pakendid tuleb valideerida.

                  3.

                  Kui jaotamisega tegeleb lepingulisel alusel kolmas isik, tuleb sõlmida kirjalik leping, et tagada nõutud tingimuste säilimine.

                  4.

                  Koepangas peab olema töötajaid, keda on volitatud hindama tagasivõtmise vajadust ning kes peavad selleks vajaliku tegevuse algatama ja seda koordineerima.

                  5.

                  Koepangas peab olema kehtestatud tõhus tagasivõtmise menetlus, milles kirjeldatakse ka kohustusi ja tehtavaid toiminguid. Menetlus peab hõlmama ka pädeva asutuse teavitamist.

                  6.

                  Tagasivõtmine peab toimuma kindlaksmääratud ajavahemiku jooksul ning see hõlmab kõikide asjaomaste kudede ja rakkude jälgitavust ja vajaduse korral tagasijälgitavust. Uurimise eesmärk on identifitseerida doonor, kes võis põhjustada retsipiendi reaktsiooni, ning kõrvaldada sellelt doonorilt saadud koed ja rakud, samuti teavitada samalt doonorilt saadud kudede ja rakkude vastuvõtjaid ja retsipiente juhul, kui nad on võinud ohtu sattuda.

                  7.

                  Koepangas peab olema kehtestatud menetlus kudede ja rakkude tellimuste haldamiseks. Kudede ja rakkude jaotamiseks teatavatele patsientidele või tervishoiuasutustele peavad olema kirjalikud eeskirjad, mis tuleb nimetatud isikutele nende soovi korral esitada.

                  8.

                  Tagasivõetud toodete haldamiseks peab olema kehtestatud dokumenteeritud süsteem, sh ka kriteeriumid nende loendisse kandmiseks.

            E.   LÕPLIK JAOTAMISEELNE MÄRGISTAMINE

                  1.

                  Kudede/rakkude esmasele pakendile tuleb märkida järgmised andmed:

                              a)

                              kudede ja rakkude liik, identifitseerimisnumber või kood ja vajaduse korral partii number;

                              b)

                              koepanga identifitseerimistunnus;

                              c)

                              aegumistähtaeg;

                              d)

                              autoloogse annetuse korral vastav märge ja doonori/retsipiendi identifitseerimisandmed;

                              e)

                              suunatud annetuse korral retsipiendi identifitseerimisandmed;

                              f)

                              kui on teada, et koed ja rakud on teatava nakkushaiguse markeri suhtes positiivsed, tuleb lisada märgistus “BIOLOOGILINE OHT”.

                        Kui punktides d ja e nõutud teavet ei ole võimalik esmase pakendi etiketile kanda, tuleb see esitada koos pakendiga eraldi lehel. Leht tuleb esmasele pakendile lisada nii, et see pakendist ei eralduks.

                  2.

                  Järgmine teave tuleb esitada kas etiketil või pakendile lisatud dokumentides:

                              a)

                              koe- või rakutoote kirjeldus (definitsioon) ja vajaduse korral mõõtmed;

                              b)

                              vajaduse korral andmed kudede/rakkude morfoloogia ja funktsiooni kohta;

                              c)

                              kudede/rakkude jaotamise kuupäev;

                              d)

                              doonori bioloogilised uuringud ja nende tulemused;

                              e)

                              soovitused ladustamise kohta;

                              f)

                              juhised pakendi avamiseks ja kudede/rakkude käsitsemiseks/nende algkuju taastamiseks;

                              g)

                              säilivusaeg pärast pakendi avamist;

                              h)

                              juhised rasketest kõrvaltoimetest ja/või tõsistest kõrvalekalletest teatamiseks, nagu on sätestatud artiklites 5–6;

                              i)

                              võimalike kahjulike jääkide (nt antibiootikumid, etüleenoksiid jne) esinemine.

            F.   VEOKONTEINERI MÄRGISTAMINE
      Transpordiks tuleb esmane pakend asetada veokonteinerisse, millel peab olema vähemalt järgmine teave:

                  a)

                  vastava koepanga identifitseerimisandmed, sh aadress ja telefoninumber;

                  b)

                  inimkasutuse eest vastutava organisatsiooni identifitseerimisandmed, sh aadress ja telefoninumber;

                  c)

                  teave selle kohta, et pakend sisaldab inimkudesid/-rakke, ja märge “ETTEVAATUST KÄSITSEMISEL”;

                  d)

                  kui siirdamiseks on vaja elusrakke, nt tüvirakke, sugurakke või embrüosid, tuleb lisada keeld “MITTE KIIRITADA”;

                  e)

                  soovitatavad transporditingimused (nt hoida jahedas, püstises asendis jne);

                  f)

                  ohutusjuhised/jahutusmeetod (vajaduse korral).

      III LISA
      RASKETEST KÕRVALTOIMETEST TEATAMINE

      IV LISA
      TÕSISTEST KÕRVALEKALLETEST TEATAMINE

      V LISA
      AASTAARUANDE VORM

      VI LISA
      Artiklis 9 nõutud minimaalne teave, mis tuleb säilitada doonorite/retsipientide kohta
      A.   KOEPANKADES
      Doonori identifitseerimisandmed
      Annetuse identifitseerimisandmed, sh vähemalt

                  —

                  hankiva asutuse või koepanga identifitseerimisandmed,

                  —

                  annetuse identifitseerimisnumber,

                  —

                  hankimise kuupäev,

                  —

                  hankimise koht,

                  —

                  annetuse liik (nt üks või mitu kude; autoloogne või allogeenne; elusdoonor või surnud doonor).

            Toote identifitseerimisandmed, sh vähemalt

                  —

                  koepanga identifitseerimistunnus,

                  —

                  koe või raku/toote liik (põhinomenklatuur),

                  —

                  partii number (kui see on olemas),

                  —

                  osapartii number (kui see on olemas),

                  —

                  säilivusaeg,

                  —

                  koe/raku seisund (st karantiinis, sobib kasutamiseks jne),

                  —

                  toodete kirjeldus ja päritolu, läbitud töötlemise etapid, kudede ja rakkudega kokku puutunud materjalid ja lisaained, mis mõjutavad nende kvaliteeti ja/või ohutust,

                  —

                  lõpliku etiketi väljastanud asutuse identifitseerimistunnus.

            Inimkasutuse identifitseerimisandmed, sh vähemalt

                  —

                  jaotamise/hävitamise kuupäev,

                  —

                  arsti või lõppkasutaja/asutuse identifitseerimisandmed.

            B.   INIMKASUTUSE EEST VASTUTAVAS ORGANISATSIOONIS

                  a)

                  koepanga identifitseerimisandmed;

                  b)

                  arsti või lõppkasutaja/asutuse identifitseerimisandmed;

                  c)

                  kudede ja rakkude liik;

                  d)

                  toote identifitseerimisandmed;

                  e)

                  retsipiendi identifitseerimisandmed;

                  f)

                  kasutamise kuupäev.

      VII LISA
      Euroopa kodeerimissüsteemis nõutav teave

                  a)

                  Annetuse identifitseerimisandmed:

                              —

                              identifitseerimisnumber,

                              —

                              koepanga identifitseerimisandmed.

                  b)

                  Toote identifitseerimisandmed:

                              —

                              tootekood (põhinomenklatuur),

                              —

                              osapartii number (kui see on olemas),

                              —

                              säilivusaeg.


title: Komisjoni direktiiv 2012/45/EL, 3. detsember 2012 , millega teist korda kohandatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2008/68/EÜ (ohtlike kaupade siseveo kohta) lisasid teaduse ja tehnika arenguga  EMPs kohaldatav tekst

text:
               4.12.2012

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 332/18

         KOMISJONI DIREKTIIV 2012/45/EL,
   3. detsember 2012,
   millega teist korda kohandatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2008/68/EÜ (ohtlike kaupade siseveo kohta) lisasid teaduse ja tehnika arenguga
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. septembri 2008. aasta direktiivi 2008/68/EÜ ohtlike kaupade siseveo kohta, (1) eriti selle artikli 8 lõiget 1,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Direktiivi 2008/68/EÜ I lisa jaotises I.1, II lisa jaotises II.1 ning III lisa jaotises III.1 viidatakse rahvusvahelistes lepingutes kehtestatud sätetele, milles käsitletakse kõnealuse direktiivi artiklis 2 määratletud ohtlike kaupade sisevedu maanteel, raudteel ja siseveeteedel.

               (2)

               Kõnealuste rahvusvaheliste lepingute sätteid ajakohastatakse kord kahe aasta jooksul. Sellest tulenevalt kohaldatakse kõnealuste lepingute viimaseid muudetud versioone alates 1. jaanuarist 2013 ning üleminekuperiood kestab 30. juunini 2013.

               (3)

               Direktiivi 2008/68/EÜ I lisa jaotist I.1, II lisa jaotist II.1 ja III lisa jaotist III.1 tuleks vastavalt muuta.

               (4)

               Käesoleva direktiiviga ette nähtud meetmed on kooskõlas ohtlike kaupade veo komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 2008/68/EÜ muudatused
   Direktiivi 2008/68/EÜ muudetakse järgmiselt:

               1)

               I lisa jaotis I.1 asendatakse järgmisega:
               „I.1.   ADR

               Alates 1. jaanuarist 2013 kohaldatakse ADRi A ja B lisa, kusjuures sõna „lepinguosaline” asendatakse vajaduse korral sõnaga „liikmesriik”.”;

               2)

               II lisa jaotis II.1 asendatakse järgmisega:
               „II.1.   RID

               Alates 1. jaanuarist 2013 kohaldatakse COTIF C liites sisalduvat RIDi lisa, kusjuures sõna „RIDi osalisriik” asendatakse vajaduse korral sõnaga „liikmesriik”.”;

               3)

               III lisa jaotis III.1 asendatakse järgmisega:
               „III.1.   ADN

               Alates 1. jaanuarist 2013 kohaldatakse ADNile lisatud eeskirju, samuti ADNi artikli 3 punkte f ja h ning artikli 8 lõikeid 1 ja 3, kusjuures sõna „lepinguosaline” asendatakse vajaduse korral sõnaga „liikmesriik”.”

         Artikkel 2
   Ülevõtmine
   1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 30. juuniks 2013. Nad edastavad nimetatud normide teksti viivitamata komisjonile.
   Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastu võetud peamiste riiklike õigusnormide teksti.
   Artikkel 3
   Jõustumine
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 4
   Adressaadid
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 3. detsember 2012

            Komisjoni nimel

            president

         José Manuel BARROSO

      (1)  ELT L 260, 30.9.2008, lk 13.


title: Komisjoni direktiiv, 20. juuli 1979, millega kohandatakse nõukogu direktiivi 71/127/EMÜ mootorsõidukite tahavaatepeegleid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta tehnika arenguga

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31979L0795

Euroopa Liidu Teataja L 239 , 22/09/1979 Lk 0001 - 0023 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 10 Lk 0057  Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 8 Lk 0198  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 10 Lk 0057  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 10 Lk 0167  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 13 Köide 10 Lk 0167

		Komisjoni direktiiv,20. juuli 1979,millega kohandatakse nõukogu direktiivi 71/127/EMÜ mootorsõidukite tahavaatepeegleid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta tehnika arenguga(79/795/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 6. veebruari 1970. aasta direktiivi 70/156/EMÜ mootorsõidukite ja nende haagiste tüübikinnitust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, [1] viimati muudetud direktiiviga 78/547/EMÜ, [2] eriti selle artikleid 11, 12 ja 13,võttes arvesse nõukogu 1. märtsi 1971. aasta direktiivi 71/127/EMÜ mootorsõidukite tahavaatepeegleid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta [3]ning arvestades, et:silmas pidades saadud kogemusi ja arvestades praegust tehnika taset on nüüd võimalik muuta asjakohased sätted täiuslikumaks, karmimaks ja tegelike katsetustingimustega paremini kohandatuks;nõukogu direktiivis 71/127/EMÜ on sätestatud, et juhtimisasendist reguleeritavate välimiste tahavaatepeeglite spetsifikatsioon tuleb koostada niipea, kui tehnoloogia areng seda võimaldab;käesolevas direktiivis ettenähtud meetmed on kooskõlas mootorsõidukisektoris tehniliste tõkete kõrvaldamist käsitlevate direktiivide tehnika arenguga kohandamise komitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Käesolevaga muudetakse direktiivi 71/127/EMÜ järgmiselt:1. Artikli 3 lõike 2 viimast lõiku muudetakse järgmiselt:"Esimese lõike tähenduses puudub kinnitatud tüübile vastavus siis, kui ei ole täidetud I lisa punkti 2 nõuded."2. Artikkel 7 asendatakse järgmisega:"1. Alates 1. veebruarist 1980 ei tohi liikmesriigid tahavaatepeeglitega seotud põhjustel:a) - keelduda sõidukitüübiga seoses EMÜ tüübikinnituse andmisest, direktiivi 70/156/EMÜ artikli 10 lõike 1 viimases taandes osutatud dokumendi väljaandmisest ega siseriikliku tüübikinnituse andmisest ega- keelata sõidukite kasutuselevõtmist,kui sõidukitüübi või sõidukitüüpide tahavaatepeeglid vastavad käesoleva direktiivi sätetele;b) - keelduda seoses tahavaatepeegli tüübiga osa EMÜ tüübikinnituse või siseriikliku tüübikinnituse andmisest, kui need tahavaatepeeglid vastavad käesoleva direktiivi sätetele, või- keelata tahavaatepeeglite turuleviimist, millel on käesolevas direktiivis sätestatud osa EMÜ tüübikinnitusmärk.2. Alates 1. oktoobrist 1981 liikmesriigid:a) - ei anna välja nõukogu direktiivi 70/156/EMÜ artikli 10 lõike 1 viimases taandes sätestatud dokumenti sõidukitüübile, mille tahavaatepeeglid ei vasta käesoleva direktiivi sätetele,- võivad keelduda siseriikliku tüübikinnituse andmisest sõidukitüübile, mille tahavaatepeeglid ei vasta käesoleva direktiivi sätetele;b) - ei anna tahavaatepeegli tüübile osa EMÜ tüübikinnitust, kui tahavaatepeeglid ei vasta käesoleva direktiivi sätetele,- võivad keelduda osa siseriikliku tüübikinnituse andmisest tahavaatepeegli tüübile, kui tahavaatepeegel ei vasta käesoleva direktiivi sätetele.3. Alates 1. oktoobrist 1984 liikmesriigid:- võivad keelata sõidukite kasutuselevõtu, mille tahavaatepeeglid ei vasta käesoleva direktiivi sätetele,- võivad keelata nende tahavaatepeeglite turuleviimise, millel ei ole käesolevas direktiivis sätestatud osa EMÜ tüübikinnitusmärki."3. I, II ja III lisa asendatakse käesoleva direktiivi I, II, III ja IV lisaga.Artikkel 2Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 1. veebruariks 1980. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Artikkel 3Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 20. juuli 1979Komisjoni nimelkomisjoni liigeÉtienne davignon[1] EÜT L 42, 23.2.1970, lk 1.[2] EÜT L 168, 26.6.1978, lk 39.[3] EÜT L 68, 22.3.1971, lk 1.--------------------------------------------------I LISA1. MÕISTED1.1. Tahavaatepeegel – mis tahes seade, välja arvatud komplekssed optilised süsteemid, nagu periskoobid, mis on mõeldud selge vaate andmiseks taha punktis 3.4 määratletud vaatevälja ulatuses.1.2. Sisemine tahavaatepeegel – punktis 1.1 määratletud seade, mille saab paigaldada sõiduki sõitjateruumi.1.3. Välimine tahavaatepeegel – punktis 1.1 määratletud seade, mille saab paigaldada sõiduki välispinnale.1.4. Lisatahavaatepeegel – tahavaatepeegel, mis on muud tüüpi kui punktis 1.1 määratletud seade ja mida saab paigaldada sõiduki sisse või väljapoole eeldusel, et see vastab punkti 2 sätetele, v.a punktide 2.1.1, 2.2 ja 2.3.4 sätted.1.5. Tahavaatepeegli tüüp – seadmed, mis ei erine üksteisest järgmiste oluliste omaduste poolest:1.5.1. tahavaatepeegli peegelpinna mõõtmed ja kumerusraadius:1.5.2. tahavaatepeegli konstruktsioon, kuju ja materjalid, sealhulgas ühendus kere külge.1.6. Tahavaatepeegli klass – kõik seadmed, millel on üks või mitu ühist omadust või funktsiooni. Sisemised tahavaatepeeglid on rühmitatud I klassi. Sisemised lisatahavaatepeeglid on rühmitatud Is klassi.Välimised tahavaatepeeglid on rühmitatud II ja III klassi.Välimised lisatahavaatepeeglid on rühmitatud IIs ja IIIs klassi.1.7. r – vastavalt käesoleva lisa liite 1 punktis 2 kirjeldatud meetodile mõõdetud peegelpinna keskmine kumerusraadius.1.8. Peegelpinnal asuva punkti peamised kumerusraadiused (ri) – liites 1 kirjeldatud seadme abil saadud väärtused, mis on mõõdetud peegelpinna kaarel, mis läbib sirglõiguga b paralleelse peegli keset, nagu see on määratletud punktis 2.2.2.1, selle sirglõiguga risti asuval kaarel.1.9. Peegelpinnal asuva punkti kumerusraadius (rp) – peamiste kumerusraadiuste ri ja r’i aritmeetiline keskmine, st:r=r+ r′1.10. Peegli kese – peegelpinna nähtava osa kese.1.11. Tahavaatepeegli koosteelementide kumerusraadius – ringi kaare, mis ulatub kõnealuse osa kumerusele kõige lähemale, raadius c.1.12. Juhi silmaterade asukohad – kaks teineteisest 65 mm kaugusel olevat punkti, mis asuvad vertikaalselt 635 mm kõrgusel IV lisas määratletud juhiistme punktist R. Neid punkte ühendav sirgjoon on risti sõiduki vertikaalse keskpikitasapinnaga. Kaht silmatera asukohta ühendava sirglõigu keskpunkt on vertikaaltasapinnal, mis peab läbima sõiduki tootja määratletud juhile mõeldud istekoha keset.1.13. Mõlema silma vaateväli – kogu vaateväli, mis on saadud parema ja vasaku silma monokulaarväljade liitmisel (vt allpool olev skeem).+++++ TIFF +++++1.14. Sõidukitüüp seoses tahavaatepeeglitega – mootorsõidukid, mille järgmised põhinäitajad on identsed:1.14.1. vaatevälja vähendavad kereosad;1.14.2. punkti R koordinaadid;1.14.3. tahavaatepeegli ettenähtud asukohad ja tüübid.1.15. M1-, M2-, M3-, N1-, N2- ja N3-kategooria sõidukid – direktiivi 70/156/EMÜ I lisas määratletud sõidukid.2. TAHAVAATEPEEGLITE OSA EMÜ TÜÜBIKINNITUST KÄSITLEVAD SÄTTED2.1. Üldnõuded2.1.1. Kõik tahavaatepeeglid peavad olema reguleeritavad.2.1.2. Peegelpinna serv peab olema pandud hoidikusse, mille perimeetri väärtus c peab igas punktis ja suunas olema vähemalt 2,5 mm. Kui peegelpind ulatub üle kaitsekere, peab väljaulatuva serva kumerusraadius olema vähemalt 2,5 mm ning peegelpind peab kaitsekeresse tagasi minema, kui selle enim väljaulatuvas punktis rakendatakse kaitsekere suhtes horisontaalsuunas ja sõiduki keskmise pikitasapinnaga umbes paralleelset 50 N suurust jõudu.2.1.3. Kui tahavaatepeegel on paigaldatud tasapinnale, peab seadme reguleerimisasendist olenemata olema kõigi osade, sealhulgas nende, mis jäävad toe külge pärast punktis 2.4.2 sätestatud katset ja mis on potentsiaalselt staatilises kokkupuutes keraga, mille läbimõõt sisemise tahavaatepeegli puhul on 165 mm või välimise tahavaatepeegli puhul 100 mm, kumerusraadius c vähemalt 2,5 mm.2.1.3.1. Kinnitusaukude või -süvendite servad, mille läbimõõt või pikim diagonaal on alla 12 mm, vabastatakse punkti 2.1.3 raadiuse nõuetest, kui need servad on tömbid.2.1.4. Sõiduki külge kinnitamise seade peab olema konstrueeritud nii, et 50 mm raadiusega silinder, mille teljeks või üheks teljeks on kas keerlemis- või pöörlemistelg, mis tagab tahavaatepeegli paindumise asjaomase löögi suunas, mahub läbi vähemalt osast sellest pinnast, mille külge seade on kinnitatud.2.1.5. Punktides 2.1.2 ja 2.1.3 osutatud välimiste tahavaatepeeglite osad, mis on tehtud materjalist, mille Shore’i kõvadus A ei ületa 60, on asjaomastest sätetest vabastatud.2.1.6. Nende sisemiste tahavaatepeeglite osade puhul, mis on tehtud materjalist, mille Shore’i kõvadus A on alla 50 ja mis on paigaldatud jäigale toele, kohaldatakse punktide 2.1.2 ja 2.1.3 nõudeid ainult toe suhtes.2.2. Mõõtmed2.2.1. Sisemised tahavaatepeeglid (I klass)Peegelpinna mõõtmed peavad olema sellised, et sellele oleks võimalik paigaldada ristkülik, mille ühe külje pikkus on 4 cm ja teise külje pikkus on a, kusa = 15 cm ×1 +2.2.2. Välimised tahavaatepeeglid (II ja III klass)2.2.2.1. Peegelpinna mõõtmed peavad olema sellised, et sellele oleks võimalik asetada:- ristkülik, mille kõrgus on 4 cm ja pikkus a sentimeetrit,- ristiküliku kõrgusega paralleelne sirglõik, mille pikkus on b sentimeetrit.2.2.2.2. a ja b miinimumväärtused on esitatud allpool olevas tabelis:Tahavaatepeegli klass | Sõidukikategooriad, mille jaoks tahavaatepeeglid on konstrueeritud | a | b |II | M2, M3, N2 ja N3 | 171 + 1000r | 20 |III | M1 ja N1 | 131 + 1000r | 7 |2.3. Peegelpind ja peegeldustegurid2.3.1. Tahavaatepeegli peegelpind peab olema tasapeegel või sfääriline kumerpeegel.2.3.2. Kumerusraadiuste erinevused2.3.2.1. Üheski võrdluspunktis ei tohi ri või r’i ja rp vaheline erinevus ületada 0,15 r.2.3.2.2. Kumerusraadiuste (rp1, rp2 ja rp3) ja r vaheline erinevus ei tohi ületada 0,15 r.2.3.2.3. Kui r on vähemalt 3000 mm, asendatakse punktides 2.3.2.1 ja 2.3.2.2 nimetatud väärtus 0,15 r väärtusega 0,25 r.2.3.3. r väärtus peab olema vähemalt:- II klassi tahavaatepeeglite puhul 1800 mm,- I ja III klassi tahavaatepeeglite puhul 1200 mm.2.3.4. Vastavalt käesoleva lisa liites 2 kirjeldatud meetodile peab kindlaksmääratud normaalne peegeldustegur olema vähemalt 40 %.Kui peeglil on kaks asendit ("päevane" ja "öine"), peab "päevases" asendis olema võimalik ära tunda liikluses kasutatavaid signaalvärve. "Öise" asendi normaalne peegeldustegur ei tohi olla alla 4 %.2.3.5. Peegelpind peab normaalsetes kasutustingimustes säilitama punktis 2.3.4 sätestatud omadused vaatamata pidevalt halbadele ilmastikutingimustele.2.4. Katsed2.4.1. Punktides 2.4.2 ja 2.4.3 kirjeldatud viisil katsetatakse, kuidas mõjuvad löögid ja varte või tugede külge kinnitatud hoidikute painutamine tahavaatepeeglitele.2.4.1.1. Punktis 2.4.2 sätestatud katset ei nõuta ühegi II või IIs klassi välimise tahavaatepeegli puhul, mille ükski osa olenemata reguleerimisasendist ei ole maapinnast madalamal kui 2 m, kui sõidukil on koorem, mis vastab selle tehniliselt lubatud täismassile.Sellistel juhtudel nõutakse, et tootja esitaks kirjelduse, milles oleks ette nähtud, et tahavaatepeegel tuleb paigaldada nii, et igas võimalikus reguleerimisasendis ei oleks ükski osa madalamal kui 2 m maapinnast, kui sõidukil on suurimale lubatud täismassile vastav koorem.Selle erandi kasutamisel tuleb vardale kustutamatult märkida tähis+++++ TIFF +++++ning selle kohta tehakse märge tüübikinnitustunnistusse.2.4.2. Löökkatse2.4.2.1 Katsestendi kirjeldus.2.4.2.1.1. Katsestend koosneb pendlist, mis saab liikuda ümber kahe omavahel õige nurga all oleva horisontaaltelje, millest üks on risti pendli liikumistrajektoori sisalduva tasapinnaga.Pendli otsas on haamer, mille moodustab 165 ± 1 mm läbimõõduga jäik kera, mis on kaetud 5 mm paksuse kummist kattega, mille Shore’i kõvadus A on 50.Lisatakse seade, mis võimaldab kindlaks määrata varda saavutatud maksimaalse nurga liikumistasapinnal.Pendlile kindlalt kinnitatud tugi hoiab näidiseid kooskõlas punktis 2.4.2.2.6 määratletud lööginõuetega.Allpool oleval joonisel 1 on katsestendi mõõtmed ja konstruktsioonispetsifikatsioon.+++++ TIFF +++++Joonis 1.2.4.2.1.2. Pendli löögikese ühtib haamrit moodustava kera keskmega. See asub kaugusel 1 liikumistasapinna võnkumisteljest, mis võrdub 1 m ± 5 mm. Pendli vähendatud mass mo = 6,8 ± 50 g (m suhe pendli kogumassi m ja vahemaasse d pendli raskuskeskme ja selle pöörlemistelje vahel võrdub:m= m).2.4.2.2. Katse kirjeldus2.4.2.2.1. Tahavaatepeegli toe külge kinnitamise korra soovitab seadme tootja või vajaduse korral sõiduki tootja.2.4.2.2.2. Tahavaatepeegli asukoht katse ajal2.4.2.2.2.1. Tahavaatepeegel asutatakse pendli löökstendile nii, et horisontaalsed ja vertikaalsed teljed oleksid samasuguses asendis kui siis, kui tahavaatepeegel paigaldatakse sõidukile vastavalt taotluse esitaja paigaldusjuhendile.2.4.2.2.2.2. Kui tahavaatepeeglit saab oma aluse suhtes reguleerida, valitakse selline katseasend, mille puhul on mis tahes pöörlemisseadme toimimine taotluse esitaja sätestatud reguleerimisala piires kõige vähem tõenäoline.2.4.2.2.2.3. Kui tahavaatepeeglil on seade, millega saab reguleerida vahemaad alusest, tuleb seade panna asendisse, mille puhul on vahemaa hoidiku ja aluse vahel kõige väiksem.2.4.2.2.2.4. Kui peegelpind liigub hoidikus, reguleeritakse see nii, et ülemine nurk, mis on sõidukist kõige kaugemal, oleks hoidiku suhtes kõige rohkem eenduv.2.4.2.2.3. Välja arvatud sisemiste tahavaatepeeglite katse 2 (vt punkt 2.4.2.2.6.1), mille puhul pendel on vertikaalasendis, läbivad haamri keset läbivad horisontaalsed ja vertikaalsed pikitasapinnad peegli keset nii, nagu see on määratletud punktis 1.10. Pendli pikisuunaline võnkumissuund on paralleelne sõiduki keskpikitasapinnaga.2.4.2.2.4. Kui punktides 2.4.2.2.1 ja 2.4.2.2.2 sätestatud reguleerimistingimustel takistavad tahavaatepeegli osad haamri liikumist, tuleb löögipunkt kõnealuse tiirlemis- või pöörlemistelje suunas risti edasi tõsta.Edasi tõsta ei tohi rohkem, kui on vaja katse tegemiseks; see peab olema piiratud nii, et:- haamrit piiritlev kera vähemalt puudutab lõikes 2.1.4 määratletud silindrit,- või asub haamriga kokkupuutepunkt vähemalt 10 mm kaugusel peegelpinna servast.2.4.2.2.5. Katse seisneb selles, et haamer langeb alla kõrguselt, mis vastab pendli 60° vertikaalnurgale, nii et haamer lööb tahavaatepeeglit ajal, kui pendel jõuab vertikaalasendisse.2.4.2.2.6. Tahavaatepeeglite löökkatseid tehakse järgmistel erinevatel tingimustel:2.4.2.2.6.1. Sisemised tahavaatepeeglid- Katse 1 – Löögipunkt on määratletud punktis 2.4.2.2.3. Löök peab olema selline, et haamer lööb tahavaatepeegli peegelpinna poolsele küljele.- Katse 2 – Löögipunkt on kaitsekere serval nii, et löök moodustab peegli tasapinnaga 45° nurga ja on selle pinna keset läbival horisontaaltasapinnal. Löök peab olema peegelpinna poolsele küljele.2.4.2.2.6.2. Välimised tahavaatepeeglid- Katse 1 – Löögipunkt on määratletud punktis 2.4.2.2.3 või 2.4.2.2.4. Löök peab olema selline, et haamer lööb tahavaatepeegli peegelpinna poolsele küljele.- Katse 2 – Löögipunkt on määratletud punktis 2.4.2.2.3 või 2.4.2.2.4. Löök peab olema selline, et haamer lööb tahavaatepeegli peegelpinna vastasküljele.2.4.3. Varre külge kinnitatud hoidiku paindekatse2.4.3.1. Katse kirjeldusHoidik asetatakse horisontaalselt seadmesse nii, et paigaldusaluse reguleerimisosad oleksid kindlalt kinnitatud. Reguleerimisosal kinnituskoha juures olev kõige lähem ots fikseeritakse hoidiku suurima mõõtme suunas 15 mm laiuse tõkestiga, mis katab hoidiku kogu laiuses.Hoidiku teise otsa pannakse eespool kirjeldatuga analoogne tõkesti, et kinnitada hoidikule ettenähtud katsekoormus (joonis 2).Hoidiku otsa, mis asub jõudu rakendatava otsa vastas, võib blokeerimise asemel kinnitada nii, nagu on näidatud joonisel 2.Tahavaatepeegli paindekatseseadme näidis+++++ TIFF +++++2.4.3.2. Katsekoormus on 25 kg. Seda rakendatakse ühe minuti jooksul.2.5. Katsetulemused2.5.1. Punktis 2.4.2 kirjeldatud katsete korral peab pendel jätkama pärast lööki liikumist, kui liikumistasapinnal oleva varda asukoha projektsioon moodustab vertikaalpinnaga vähemalt 20° nurga.Nurga mõõtmistäpsus on ± 1°.Neid nõudeid ei kohaldata tuuleklaasi külge kinnitatud tahavaatepeeglite suhtes, mille suhtes kohaldatakse katse järel punktis 2.5.2 sätestatud nõudeid.2.5.2. Kui tuuleklaasi külge kinnitatud tahavaatepeegli paigaldusalus punktis 2.4.2 kirjeldatud katse käigus puruneb, ei tohi allesjäänud osa ulatuda alusest kõrgemale kui 1 cm ning selle katsejärgne kuju peab vastama punktis 2.1.3 sätestatud tingimustele.2.5.3. Punktides 2.4.2 ja 2.4.3 kirjeldatud katsete käigus ei tohi peegel puruneda. Kuid peegli purunemine on lubatud ühel järgnevatest tingimustest:2.5.3.1. klaasikillud on kindlalt hoidiku tagumise osa või hoidikule kindlalt kinnitatud pinna küljes kinni; klaasi osaline eraldumine alusest on lubatav, kui see ei ületa kummalgi pool pragu 2,5 mm. Väikeste kildude eraldumine klaasipinnast löögipunktis on lubatud;2.5.3.2. peegel on kaitseklaasist.2.6. Osa EMÜ tüübikinnituse ja märgistamise tingimused2.6.1. Osa EMÜ tüübikinnituse taotlemine2.6.1.1. Tahavaatepeegli tüübi osa EMÜ tüübikinnitustaotluse esitab kaubamärgi või kaubanime omanik või omaniku volitatud esindaja.2.6.1.2. Iga tahavaatepeegli tüübi taotlusega kaasneb:2.6.1.2.1. eelkõige selle sõidukitüübi (nende sõidukitüüpide) tehniline kirjeldus, mille jaoks tahavaatepeegel mõeldud on;2.6.1.2.2. tahavaatepeegli kindlaksmääramiseks piisavalt üksikasjalikud joonised koos paigaldusjuhendiga; joonistel peab olema osa EMÜ tüübikinnitusmärgi soovitatav asukoht;2.6.1.2.3. neli tahavaatepeeglit; kolm katsetamiseks ja üks jääb laborisse mis tahes lisauuringute tarvis, mis võivad osutuda hiljem vajalikuks. Labor võib nõuda lisanäidiseid.2.6.2. Osa EMÜ tüübikinnitusmärk2.6.2.1. Osa EMÜ tüübikinnitusmärk koosneb e-tähte ümbritsevast ristkülikust, millele järgneb/järgnevad osa tüübikinnituse andnud liikmesriigi eraldustäht/eraldustähed või number:1  Saksamaa,2  Prantsusmaa,3  Itaalia,4  Madalmaad,6  Belgia,11  Ühendkuningriik,13  Luksemburg,18  Taani,IRL  Iirimaa.Ristküliku läheduses peab olema ka osa EMÜ tüübikinnitusnumber.Number koosneb tüübi jaoks täidetud tunnistusel olevast tüübikinnitusnumbrist (vt II lisa), millele eelneb kaks numbrit, mis näitavad osa EMÜ tüübikinnituse andmise päeval nõukogu direktiivi 71/127/EMÜ viimase muudatuse järjenumbrit. Muudatuse järjenumbri ja sertifikaadil oleva osa tüübikinnitusnumbri vahel on tärn. Käesoleva direktiivi järjenumber on 01.2.6.2.2. Eespool nimetatud osa EMÜ tüübikinnitusmärk (tähis ja number) pannakse tahavaatepeegli koostisosale kustumatult nii, et see oleks selgesti nähtav ka siis, kui tahavaatepeegel on sõidukile paigaldatud.Osa EMÜ tüübikinnitusmärkide näidised [1]+++++ TIFF +++++Sellise osa EMÜ tüübikinnitusmärgiga kaubaartikkel on I klassi peegel (sisemine tahavaatepeegel), mille tüübikinnituse on andnud Saksamaa (e 1) numbri 01 * 1471 all.+++++ TIFF +++++Sellise osa EMÜ tüübikinnitusmärgiga kaubaartikkel on IIs klassi peegel (välimine lisatahavaatepeegel), mille tüübikinnituse on andnud Prantsusmaa (e 2) numbri 01 * 387 all.3. SÕIDUKITELE PAIGALDAMISE NÕUDED3.1. Üldosa3.1.1. Tahavaatepeeglid tuleb kinnitada nii, et peegel ei liiguks ega muudaks märkimisväärselt mõõdetud vaatevälja ega vibreeriks sellisel määral, et juht võiks kujutise olemust valesti tõlgendada.3.1.1.1. Punktis 3.1.1 sätestatud tingimused peavad olema täidetud, kui sõiduk sõidab kiirusega, mis on kuni 80 % maksimaalsest valmistajakiirusest, kuid mitte üle 150 km/h.3.1.2. M2-, M3-, N2- ja N3-kategooria sõidukitele kinnitatavad välimised tahavaatepeeglid peavad olema II klassi peeglid, M1- ja N1-kategooria sõidukitele II või III klassi peeglid.3.2. Arv ja asukoht3.2.1. Tahavaatepeeglid peavad olema asetatud nii, et normaalses juhtimisasendis juhiistmel istuval juhil oleks selge vaade sõiduki taga olevale maanteele.3.2.2. Kõigil M1- ja N1-kategooria sõidukitel peavad olema nii sisemised kui välimised tahavaatepeeglid. Välimised tahavaatepeeglid tuleb parempoolse liiklusega liikmesriikides paigaldada sõiduki vasakule küljele ja vasakpoolse liiklusega liikmesriikides paremale küljele.3.2.2.1. Kui sisemine tahavaatepeegel ei vasta punktis 3.2.4 sätestatud nõuetele, tuleb sõidukile paigaldada välimine lisatahavaatepeegel. Välimised lisatahavaatepeegel tuleb parempoolse liiklusega liikmesriikides paigaldada sõiduki paremale küljele ja vasakpoolse liiklusega liikmesriikides vasakule küljele.3.2.2.2. Kui sisemine tahavaatepeegel ei anna vaadet taha, selle olemasolu ei nõuta.3.2.3. Kõigile M2-, M3-, N2- ja N3-kategooria sõidukitele tuleb paigaldada kaks välimist tahavaatepeeglit, üks sõiduki ühele ja teine teisele küljele.3.2.4. Välimised tahavaatepeeglid on nähtavad läbi küljeakende või läbi tuuleklaasi osa, mida puhastavad klaasipuhastid. Käesolevat sätet ei kohaldata M2- ja M3-kategooria sõidukitele paremale poole paigaldatud tahavaatepeeglite suhtes parempoolse liiklusega liikmesriikides ja samade kategooriate sõidukite vasakule poole paigaldatud tahavaatepeeglite suhtes vasakpoolse liiklusega liikmesriikides.3.2.5. Sõiduki vaatevälja mõõtmisel, kui sõidukis on šassii/juhikabiin, esitab tootja kere minimaalse ja maksimaalse laiuse ning vajaduse korral paigaldatakse näitlik juhikabiini laius/kerelaius. Kõik katsetuste käigus kasutatud sõiduki ja peegli kasutusvariandid esitatakse tüübikinnitustunnistusel.3.2.6. Kahepinnaline või "topeltpeegel" ei ole lubatav, kui vaateväljanõuete täitmiseks on vaja mõlemat pinda. Kuid kui peamine peegel vastab II või III klassi peegli nõuetele, on see lubatav. Lisapeeglit võetakse arvesse maapinnast oleva kõrguse ja väljaulatuvuse määramisel vastavalt punktile 3.2.10. Lisapeegli kaitsekest peab samuti vastama punktis 2.1.2 esitatud tingimustele.3.2.7. Sõiduki juhipoolne ettenähtud välimine tahavaatepeegel tuleb paigaldada nii, et sõiduki vertikaalse keskpikitasapinna ning tahavaatepeegli keset läbiva püsttasapinna ja juhi silmaterade asukohti ühendava 65 mm pikkuse sirglõigu keskpunkti vahel oleks nurk, mis ei ületa 55°.3.2.8. Tahavaatepeegel ei tohi sõiduki väliskerest esile tungida oluliselt rohkem, kui on vaja punktis 3.4 sätestatud vaateväljadega seotud nõuete täitmiseks.3.2.9. Kui välimise tahavaatepeegli alumine serv on vähem kui 2 m kõrgusel maapinnast, kui sõidukil on koorem, ei tohi see tahavaatepeegel eenduda sõiduki ilma tahavaatepeegliteta mõõdetud üldlaiusest rohkem kui 0,20 m.3.2.10. Punktide 3.2.8 ja 3.2.9 alusel võivad tahavaatepeeglid eenduda sõidukite maksimaalselt lubatud laiusest.3.3. Reguleerimine3.3.1. Juht peab saama reguleerida sisemist tahavaatepeeglit juhtimisasendis.3.3.2. Juhipoolsele küljele paigaldatud välimist tahavaatepeeglit peab saama reguleerida suletud uksega sõidukis, kuid aken võib olla avatud. Kuid peegli asendi võib lukustada väljastpoolt.3.3.3. Punkti 3.3.2 nõudeid ei kohaldata välimiste tahavaatepeeglite suhtes, mida saab valest asendist tagasi tööasendisse panna ilma reguleerimiseta.3.4. Vaateväljad3.4.1. ÜldosaAllpool määratletud vaatevälju tuleb kohaldada seoses mõlema silma vaateväljaga, kusjuures silmad on punktis 1.12 määratletud juhi silmaterade asukohas. Vaateväljad määratakse kindlaks nii, et sõiduk on direktiivi 70/156/EMÜ I lisa punkti 2.6 tähenduses sõidukorras ning selles on esiistmel lisaks üks reisija, kes kaalub 75 kg ± 1 %. Vaateväljad tuleb määrata läbi akende, mille pinnaga risti mõõdetud valguse läbitavustegur on vähemalt 70 %.3.4.2. Sisemine tahavaatepeegelVaateväli peab olema selline, et juht saab näha vähemalt 20 m laiust tasast ja horisontaalset maanteeosa, mille kese on sõiduki vertikaalsel keskpikitasapinnal ja mis ulatub juhi silmaterade asukohast silmapiiri suunas tahapoole 60 m kaugusele (joonis 3).3.4.2.1. Vaatevälja vähenemine peatugede ja selliste seadmete olemasolu tõttu nagu päikesesirmid, tagumise akna puhastid ja kütteelemendid on lubatav eeldusel, et projekteerimisel sõiduki keskpikitasapinnaga risti oleva tasapinnale ei takista need rohkem kui 15 % määratletud vaateväljast.3.4.3. Vasakpoolsed välimised tahavaatepeeglid parempoolse liikluse puhul ja parempoolsed välimised tahavaatepeeglid vasakpoolse liikluse puhul.3.4.3.1. Vaateväli peab olema selline, et juht saab näha vähemalt 2,50 m laiust tasast ja horisontaalset maanteeosa tasapinnal, mis asub paremal pool (sõidukitel parempoolse liikluse puhul) või vasakul pool (sõidukitel vasakpoolse liikluse puhul) ja mis on keskmise pikitasapinnaga paralleelne vertikaaltasapind, mis läbib sõiduki äärepoolseimat osa vasakul (sõidukitel parempoolse liikluse puhul) või paremal (sõidukitel vasakpoolse liikluse puhul) ja mis ulatub juhi silmaterade asukohast silmapiiri suunas tahapoole 10 m kaugusele (joonised 4 ja 5).3.4.4. Parempoolsed välimised tahavaatepeeglid parempoolse liikluse puhul ja vasakpoolsed välimised tahavaatepeeglid vasakpoolse liikluse puhul.3.4.4.1. Vaateväli peab olema selline, et juht saab näha vähemalt 3,50 m laiust tasast ja horisontaalset maanteeosa tasapinnal, mis asub vasakul pool (sõidukitel parempoolse liikluse puhul) või paremal pool (sõidukitel vasakpoolse liikluse puhul) ja mis on keskmise pikitasapinnaga paralleelne vertikaaltasapind, mis läbib sõiduki äärepoolseimat osa paremal (sõidukitel parempoolse liikluse puhul) või vasakul (sõidukitel vasakpoolse liikluse puhul) ja mis ulatub juhi silmaterade asukohast silmapiiri suunas taha vähemalt 30 m kaugusele.3.4.4.2. Lisaks sellele peab juht nägema juhi silmaterade asukohti läbivast tasapinnast 4 m tagapool olevas punktis vähemalt 0,75 m laiust maanteeosa (joonis 4).3.4.5. TakistusedEespool määratletud vaateväljade määramisel puhul ei võeta arvesse ukse käepidemete, ääretulelaternate, suunatulede ega tagumiste kaitseraudade kaugeimate punktide põhjustatud takistusi ning takistusi, mis tulenevad eespool nimetatud osadega sarnastest kereosadest.3.4.6. Katsetamise kordVaateväli määratakse kindlaks, asetades silmaterade asukohtadesse võimsad valgusallikad ja uurides vertikaalsele ekraanile peegeldunud valgust. Võib kasutada muid samaväärseid meetodeid.+++++ TIFF +++++[1] Skeemidel olevatel numbritel on vaid illustreeriv tähendus.--------------------------------------------------II LISAOSA EMÜ TÜÜBIKINNITUSTUNNISTUSE NÄIDIS+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------III LISASÕIDUKI LISA EMÜ TÜÜBIKINNITUSTUNNISTUSELE SEOSES TAHAVAATEPEEGLITE PAIGALDAMISEGA(Nõukogu 6. veebruari 1970. aasta direktiivi 70/156/EMÜ mootorsõidukite ja nende haagiste tüübikinnitust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artikli 4 lõige 2 ja artikkel 10)+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------IV LISAPUNKTI H MÄÄRAMISE NING PUNKTIDE R JA H SUHTELISTE ASUKOHTADE KONTROLLIMISE KORDKohaldatakse direktiivi 77/649/EMÜ III lisa asjaomaseid osi.--------------------------------------------------