Tähtis õiguslik teade

|

31979L0830

Nõukogu direktiiv, 11. september 1979, kuumaveearvesteid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta

Euroopa Liidu Teataja L 259 , 15/10/1979 Lk 0001 - 0009 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 10 Lk 0109  Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 9 Lk 0003  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 10 Lk 0109  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 10 Lk 0219  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 13 Köide 10 Lk 0219  CS.ES Peatükk 13 Köide 005 Lk 404  - 412 ET.ES Peatükk 13 Köide 005 Lk 404  - 412 HU.ES Peatükk 13 Köide 005 Lk 404  - 412 LT.ES Peatükk 13 Köide 005 Lk 404  - 412 LV.ES Peatükk 13 Köide 005 Lk 404  - 412 MT.ES Peatükk 13 Köide 005 Lk 404  - 412 PL.ES Peatükk 13 Köide 005 Lk 404  - 412 SK.ES Peatükk 13 Köide 005 Lk 404  - 412 SL.ES Peatükk 13 Köide 005 Lk 404  - 412

		Nõukogu direktiiv,11. september 1979,kuumaveearvesteid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta(79/830/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [2]ning arvestades, et:liikmesriikides kehtivad kuumaveearvestite ehituse ja kontrollimeetodite suhtes kohustuslikud sätted erinevad liikmesriigiti ja takistavad seetõttu selliste seadmetega kauplemist; seetõttu on tarvis kõnealused sätted ühtlustada;nõukogu 26. juuli 1971. aasta direktiivis 71/316/EMÜ liikmesriikide õigusaktide mõõtevahendeid ja metroloogilise kontrolli meetodeid käsitlevate ühissätete ühtlustamise kohta [3] (muudetud ühinemisaktiga) [4] on sätestatud EMÜ tüübikinnituse ja EMÜ esmataatluse kord; kõnealuse direktiivi kohaselt tuleks kehtestada tehnilised nõuded kuumaveearvestite ehitusele ja toimimisele; enne selliste arvestite importimist, turustamist ja kasutamist tuleb need nõuded täita ja teha kontrollid ning kinnitada asjakohased märgid ja märgised,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Käesolevat direktiivi kohaldatakse kuumaveearvestite suhtes, mis on ette nähtud neist läbivoolava kuuma vee mahu pidevaks mõõtmiseks. Sellised arvestid varustatakse mõõteseadisega, mis on ühendatud näidikuga. Käesoleva direktiivi kohaldamisel on "kuum vesi" selline vesi, mille temperatuur ületab 30 °C, kuid ei ületa 90 °C.Käesolev direktiiv ei hõlma kuumaveearvesteid, mis on mõeldud soojusenergiat ülekandvatesse ringlussüsteemidesse ühendamiseks.Artikkel 2Kuumaveearvesteid, mis võivad kanda EMÜ märgiseid ja märke, on kirjeldatud käesoleva direktiivi lisas. Need arvestid peavad läbima EMÜ tüübikinnituse ja need tuleb esitada EMÜ esmataatluseks.Artikkel 3Ükski liikmesriik ei või mõõtmisomaduste põhjal keelata või piirata EMÜ tüübikinnitusmärki ja EMÜ esmataatlusmärgist kandvate kuumaveearvestite turuleviimist ega kasutuselevõtmist ega sellest keelduda.Artikkel 41. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid 1. jaanuariks 1982 ja teatavad nendest viivitamata komisjonile.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetavate põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.Artikkel 5Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 11. september 1979Nõukogu nimeleesistujaRay Mac Sharry[1] EÜT C 131, 5.6.1978, lk 85.[2] EÜT C 269, 13.11.1978, lk 44.[3] EÜT L 202, 6.9.1971, lk 1.[4] EÜT L 73, 27.3.1972, lk 14.--------------------------------------------------LISAI. MÕISTED JA MÄÄRATLUSED1.0. Käesolevat lisa kohaldatakse üksnes kuumaveearvestite suhtes, edaspidi "arvestid", mis toimivad tervenisti mehaaniliselt. Sellistes arvestites kasutatakse liikuvate seintega mõõtekambreid või vee kiiruse mõju tiivikrattale (radiaal- või aksiaalturbiin). Käesolevat lisa ei kohaldata kuumaveearvestite suhtes, mis on varustatud elektrooniliste seadmetega.1.1. VoolukuluVoolukulu on veekogus, mis läbib arvestit teatavas ajaühikus.1.2. Läbivoolanud kogusLäbivoolanud kogus on vee koguhulk, mis on läbinud arvestit teatava aja jooksul.1.3. Suurim voolukulu (Qmax)Suurim voolukulu Qmax on suurim voolukulu, mille korral arvesti peab suutma piiritletud aja jooksul toimida purunemata ning ületamata lubatud piirvigu ja suurimat lubatud rõhukadu.1.4. Nimivoolukulu (Qn)Nimivoolukulu Qn võrdub poolega suurimast voolukulust Qmax. Seda väljendatakse kuupmeetrites tunni kohta ja kasutatakse arvesti suurusjärgu määramiseks.Nimivoolukulu Qn korral peab arvesti suutma toimida tavalistes kasutustingimustes, st pideva ja katkendliku kasutamise korral, ületamata lubatud piirvigu.1.5. Väikseim voolukulu (Qmin)Väikseim voolukulu (Qmin) on voolukulu, millest alates ei tohi arvesti ületada lubatud piirvigu ja mis on määratletud Qn-ist sõltuva muutujana.1.6. MõõtepiirkondArvesti mõõtepiirkonna piirideks on suurim voolukulu Qmax ja väikseim voolukulu Qmin. See on jagatud kahte vööndisse, mida nimetatakse ülemiseks ja alumiseks ja mille lubatud piirvead on erinevad.1.7. Üleminekuvoolukulu (Qt)Üleminekuvoolukulu Qt on voolukulu, mis jagab mõõtepiirkonna ülemiseks ja alumiseks vööndiks ja mille korral kaob lubatud piirvigade järjepidevus.1.8. Lubatud piirvigaLubatud piirviga on käesoleva direktiiviga arvesti EMÜ tüübikinnitusel ja EMÜ esmataatlusel lubatud piirviga.1.9. RõhukaduRõhukadu tähendab seda rõhukadu, mille arvesti torustikus põhjustab.II. MÕÕTMISOMADUSED2.1. Lubatud piirveadAlumises vööndis, Qmin (kaasa arvatud) kuni Qt (välja arvatud), on lubatud piirviga ±5 %.Ülemises vööndis, Qt (kaasa arvatud) kuni Qmax (kaasa arvatud), on lubatud piirviga ±3 %.2.2. MõõtmisklassidArvestid on eespool määratletud Qmin-i ja Qt väärtuste põhjal jagatud nelja mõõtmisklassi järgmise tabeli kohaselt:Klassid | nQ |< 15 m3/h | ≥ 15 m3/h |A-klassQmin-i väärtus | 0,04 Qn | 0,08 Qn |Qt väärtus | 0,10 Qn | 0,20 Qn |B-klassQmin-i väärtus | 0,02 Qn | 0,04 Qn |Qt väärtus | 0,08 Qn | 0,15 Qn |C-klassQmin-i väärtus | 0,01 Qn | 0,02 Qn |Qt väärtus | 0,06 Qn | 0,10 Qn |D-klassQmin-i väärtus | 0,01 Qn | |Qt väärtus | 0,015 Qn | |III. TEHNILISED OMADUSED3.1. Ehitus – üldsättedArvesti ehitus peab olema selline, et:- selle kasutusiga oleks pikk ja pettused oleksid välistatud,- see vastaks käesoleva direktiivi sätetele,kui kasutustingimused on tavalised.Kui arvestitest läbivoolav vesi võib juhuslikult hakata tagasi voolama, peavad arvestid sellele vastu pidama, ilma et see kahjustaks neid või halvendaks nende mõõtmisomadusi, ja samal ajal sellise tagasivoolu üles märkima.3.2. MaterjalidArvesti peab olema valmistatud materjalidest, mis on selle kasutusotstarvet silmas pidades piisavalt tugevad ja püsivad. See peab olema tervenisti valmistatud materjalidest, mis on vastupidavad sisemise ja tavalise välise korrosiooni suhtes, ja vajaduse korral sobiva pinnatöötluse abil kaitstud. Veetemperatuuri muutumine temperatuurivahemikus 0–110 °C ei tohi kahjustada arvesti valmistamiseks kasutatud materjale.3.3. Tugevus – rõhukindlus ja temperatuurikindlusArvesti peab suutma pidevalt – toimimishäirete, lekete, seintest läbiimbumise ja jäävate moonutusteta – vastu pidada püsivale veetemperatuurile 90 °C ja püsivale veesurvele, mis on arvestile ette nähtud ja mida nimetatakse suurimaks töörõhuks. See rõhk on vähemalt 10 baari.3.4. RõhukaduRõhukao suurus tehakse kindlaks EMÜ tüübikinnituskatsetega; see ei tohi nimivoolukulu korral ületada 0,25 baari ja suurima voolukulu korral 1 baari.Katsetulemuste põhjal jagatakse arvestid nelja rühma selle järgi, millist järgmistest väärtustest nende rõhukadu suurima voolukulu korral ei ületa: 1; 0,6; 0,3 või 0,1 baari. See väärtus tuleb märkida EMÜ tüübikinnitustunnistusele.3.5. NäidikNäidik peab võimaldama lugeda mõõdetud veekogust kuupmeetrites kindlalt, hõlpsalt ja üheseltmõistetavalt, paigutades näidiku koostisosade näidud lihtsalt üksteise kõrvale. Kogust peab näitama kas:a) ühe või mitme osuti asend ringskaalal;b) rida järjestikku asetsevaid numbreid ühes või mitmes avas;c) nende kahe süsteemi ühend.Kuupmeetrid ja selle kordühikud on esitatud musta ning kuupmeetri osaühikud punase värviga.Numbrite tegelik või näiv kõrgus peab olema vähemalt 4 mm.Alapunktide b ja c kohastel numbernäituritel peab numbrite nähtav edasiliikumine toimuma alt üles. Mis tahes astme numbri edasiliikumine peab toimuma ajal, mil vahetult madalama astme number muutub 9st 0ks. Alapunkti c puhul võib väikseimat väärtust näitav trummel liikuda pidevalt. Täiskuupmeetrid peavad olema selgelt tähistatud.Alapunktide a ja c kohaste näiturite osutid peavad pöörlema päripäeva. Iga skaalajaotise väärtus kuupmeetrites peab olema väljendatud kujul 10n, kusjuures n on positiivne või negatiivne täisarv või null, ja nii, et tekiks järjestikuste kümnendarvude süsteem. Skaala iga osa juures peavad olema järgmised andmed: × 1000; × 100; × 10; × 1; × 0,1; × 0,01; × 0,001.Mõlemal juhul (nii ringskaalaga osutnäiturid kui ka numbernäiturid):- tuleb ühiku tähis m3 esitada kas ringskaalal või numbernäidu vahetus läheduses,- peab kõige kiiremini liikuv skaalaga osa, mis on silmaga loetav ja mida nimetatakse "katseelemendiks", liikuma pidevalt; selle skaalajaotist nimetatakse "taatlusjaotiseks". See katseelement võib olla kinnitatud püsivalt või siis ajutiselt, äravõetavate osade lisamise teel. Need osad ei tohi arvesti mõõtmisomadusi oluliselt mõjutada.Taatlusjaotis ei tohi olla lühem kui 1 mm ega pikem kui 5 mm. Skaala peab koosnema:- kas ühepaksustest joontest, mille paksus ei ületa veerandit kahe järjestikuse joone telgede vahekaugusest ja mis erinevad üksnes pikkuse poolest,- või eri värvi ribadest, mille laius on ühtlane ja võrdne taatlusjaotise pikkusega.3.6. Taatlusjaotise numbrite arv ja nende väärtusedNäidik peab suutma kuupmeetrites ja nulli tagasi minemata üles märkida sellise mahu, mis vastab vähemalt 1999 töötunnile nimivoolukulu korral.Taatlusjaotise väärtus peab olema kujul 1 × 10n, 2 × 10n või 5 × 10n. See peab olema piisavalt väike, et taatluse ajal ei oleks mõõtmise ebatäpsus suurem kui 0,5 % (võimalik näiduviga ei ületa poolt väikseima skaalajaotise pikkusest) ja et väikseima voolukulu korral ei kestaks katse kauem kui poolteist tundi.Et mõõteseadise liikumist oleks näha enne, kui näidik seda selgelt näitab, võib paigaldada lisaseadise (täheke, mõõtemärgiga ketas jne).3.7. JusteerseadisArvestile võib paigaldada justeerseadise, mille abil on võimalik muuta näidatava koguse ja tegelikult läbivoolanud koguse vahelist suhet. See seadis on kohustuslik arvestite puhul, milles kasutatakse vee kiiruse mõju tiivikratta pöörlemisele.3.8. KiirendusseadisKiirendusseadiste kasutamine arvesti kiiruse suurendamiseks Qmin-ist väiksema voolukulu korral on keelatud.3.9. LisaseadmedArvestil võib olla impulsigeneraator, tingimusel et see seade ei mõjuta oluliselt arvesti mõõtmisomadusi.EMÜ tüübikinnitustunnistusega võib ette näha püsivalt kinnitatud või äravõetavate seadmete lisamise, mis võimaldavad arvestit automaatselt taadelda.IV. MÄRGID JA PEALDISED4.1. TunnuspealdisedKõikidele arvestitele peavad olema loetavalt ja püsivalt märgitud järgmised andmed, mis on kas igaüks eraldi või kõik koos esitatud kestal, näituri plaadil või andmeplaadil:a) tootja nimi, ärinimi või kaubamärk;b) mõõtmisklass ja nimivoolukulu Qn kuupmeetrites tunni kohta;c) valmistusaasta ja kordumatu valmistusnumber;d) üks või kaks voolusuunda näitavat noolt;e) EMÜ tüübikinnitusmärk;f) suurim töörõhk baarides, kui see võib ületada 10 baari;g) suurim töötemperatuur kujul 90 °C;h) täht "V" või "H", kui arvesti suudab õigesti toimida üksnes püstasendis (V) või üksnes rõhtasendis (H).4.2. Taatlusmärgiste paigutusEMÜ taatlusmärgistele tuleb ette näha koht mõnel olulisel osal (tavaliselt arvesti kestal), mis on näha arvestit lahti võtmata.4.3. PlommidArvesti peab olema varustatud kaitseseadistega, mida saab plommida nii, et arvestit ega selle justeerseadist ei ole võimalik kaitseseadiseid kahjustamata lahti võtta ega muuta ei enne ega pärast veearvesti paigaldamist.V. EMÜ TÜÜBIKINNITUS5.1. MenetlusEMÜ tüübikinnitus toimub kooskõlas direktiiviga 71/316/EMÜ.5.2. Tüübi katsetamineKui taotluse põhjal on kindlaks tehtud, et tüüp vastab käesoleva direktiivi nõuetele, peab pädev mõõteteenistus tegema laborikatsed järgmistel tingimustel.5.2.1. Katsetatavate arvestite arvTootja esitatavate arvestite arv on esitatud järgmises tabelis:n3Nimivoolukulu Q, m/h | Arvestite arv || | | | || | Qn | < | 1,5 | 10 |1,5 | ≤ | Qn | < | 15 | 3 || | Qn | ≥ | 15 | 2 |Sõltuvalt katsete käigust võib pädev teenistus:- otsustada kõiki esitatud arvesteid mitte katsetada või- paluda tootjalt arvesteid lisaks, et katsetamist jätkata.5.2.2. RõhkPunktis 5.2.4 sätestatud mõõtmiskatsete puhul peab rõhk arvesti väljalaskeavas olema piisavalt suur, et vältida kavitatsiooni.5.2.3. KatseseadmedÜldiselt tuleb arvesteid katsetada eraldi ja igal juhul nii, et oleks võimalik täpselt kindlaks määrata iga arvesti omadused.Liikmesriigi mõõteteenistus peab võtma kõik vajalikud meetmed tagamaks, et läbivoolanud veekoguse mõõtmisel ei ületa suhteline ebatäpsus 0,3 %, võttes arvesse ka mitmesuguseid paigaldusest tulenevaid vigu.Rõhu mõõtmisel on suurim lubatud ebatäpsus 5 % ja rõhukao mõõtmisel 2,5 %.Ühegi katse ajal ei tohi voolukulu suhteline muutus ületada 2,5 % vahemikus Qmin–Qt ja 5 % vahemikus Qt–Qmax.Suurim lubatud ebatäpsus temperatuuri mõõtmisel on 1 °C.Asjaomase liikmesriigi mõõteteenistus peab katseseadmed heaks kiitma, olenemata sellest, kus need katsed toimuvad.5.2.4. Katsed5.2.4.1. Katsetamise kordKatsed hõlmavad järgmisi toiminguid, mis sooritatakse esitatud järjekorras:1. rõhukindluskatse;2. veakõverate kindlaksmääramine voolukulu põhjal, tehes kindlaks rõhu ja temperatuuri mõju tavaliste paigaldustingimuste korral, mis tootja on asjakohasele arvestitüübile ette näinud (sirged torud enne ja pärast arvestit, ahendid, takistused jne);3. rõhukadude kindlaksmääramine;4. kiirendatud kestvuskatse;5. temperatuurivaheldusele vastupidavuse katse arvestite puhul, mille nimivoolukulu Qn ei ületa 10 m3/h.5.2.4.2. Katsete kirjeldusKatsed tuleb teha järgmise korra kohaselt:- rõhukindluskatse toimub kahes osas temperatuuri 85 ± 5 °C juures:a) iga arvesti peab lekete ja seintest läbiimbumiseta 15 minutit vastu pidama suurimast töörõhust 1,6 korda suuremale rõhule (vt punkti 4.1 alapunkti f);b) iga arvesti peab kahjustuste või lukustumiseta ühe minuti vastu pidama suurimast töörõhust kaks korda suuremale rõhule (vt punkti 4.1 alapunkti f);- veakõverate ja rõhukaoga seotud katsete tulemused peavad andma piisava hulga punkte, et kõveraid oleks võimalik kogu mõõtepiirkonna ulatuses usaldusväärselt joonistada,- — kiirendatud kestvuskatse toimub järgmise tabeli kohaselt:Arvesti nimivoolukulu | Katsevoolukulu ja -temperatuur | Katse laad | Katkestuste arv | Pauside kestus | Tööaeg katsevoolukulu korral | Käivitus- ja seiskamisaeg (sekundites) |Qn ≤ 10 m3/h | Qn ja 50 ± 5 °C | Katkendlik | 100000 | 15 s | 15 s | 0,15 (Qn) [1], kuid vähemalt 1 s |Qmax ja 85 ± 5 °C | Pidev | | | 100 h | |Qn > 10 m3/h | Qn ja 50 ± 5 °C | Pidev | | | 500 h | |Qmax ja 85 ± 5 °C | Pidev | | | 200 h | |Enne esimest katset ja pärast iga katsesarja tuleb ühtedes ja samades tingimustes kindlaks teha mõõtmisvead vähemalt järgmiste voolukulude korral:Q— Q— 0•5 Q— QmaxIgas katses peab arvestist läbivoolav veekogus olema piisav, et taatlusskaala osuti või trummel teeks vähemalt ühe täispöörde ja et kõrvaldada katkendlikkusest tulenevad moonutused,- temperatuurivaheldusele vastupidavuse katse hõlmab 25 katsetuskäiku järgmiselt:Veetemperatuur | Voolukulu | Kestus |85 ± 5 °C | Qmax | 8 min |— | 0 | 1–2 min |Külm vesi | Qmax | 8 min |— | 0 | 1–2 min |5.2.5. EMÜ tüübikinnituse tingimusedArvestitüüp kinnitatakse, kui:a) see vastab käesoleva direktiivi ja selle lisa haldus-, tehnilistele ja mõõtmissätetele;b) punkti 5.2.4.1 katsed 1, 2 ja 3 näitavad, et selle mõõtmis- ja tehnilised omadused vastavad käesoleva lisa II ja III osale;c) pärast ühtki kiirendatud kestvuskatset ja temperatuurivaheldusele vastupidavuse katset ei ole algse kõvera suhtes täheldatud vahemikus Qt–Qmax suuremat muutust kui 1,5 % ja vahemikus Qmin–Qt suuremat muutust kui 3 %.5.3. EMÜ tüübikinnitustunnistusEMÜ tüübikinnitustunnistusega võidakse ette näha võimalus teha täpsuskatse esmataatlusel külma veega.Selle võimaluse võib ette näha üksnes juhul, kui EMÜ tüübikinnituseks vajaliku kontrolli ajal on kuuma/külma vee vastavuse uuring võimaldanud teha täpsuskatse külma veega ja osutanud, et selle katse läbinud arvesti ei ületa punktis 2.1 sätestatud lubatud piirvigu.Sel juhul peab EMÜ tüübikinnitustunnistus sisaldama selle katse kirjeldust ja asjakohaseid nõuded, eelkõige lubatud vigade ja katsevoolukulude kohta.VI. EMÜ ESMATAATLUSEMÜ esmataatlus toimub kooskõlas nõukogu direktiiviga 71/316/EMÜ.6.1. TaatlusmeetodidEMÜ esmataatlus peab toimuma liikmesriigi mõõteteenistuse heakskiidetud kohas.Tööruumide ja katseseadmete paigutus peab olema selline, et taatlus oleks ohutu ja usaldusväärne ega põhjustaks katsete eest vastutavale isikule ajakadu. Punkti 5.2.3 nõudeid tuleb täita, välja arvatud temperatuuride kohta, juhul kui katsed tehakse EMÜ tüübikinnitustunnistuse kohaselt külma veega. Katsetuskohas võib luua võimalused katsetada arvesteid sarjakaupa. Kõikide arvestite väljundrõhk peab alati olema piisav, et vältida kavitatsiooni, kusjuures arvestite vahelise vastastikmõju vältimiseks võidakse nõuda erimeetmete võtmist.Katsestendi võivad kuuluda automaatseadmed, möödavooluklapid, voolukulupiirajad jne, tingimusel et iga taadeldavate arvestite ja mõõtemahutite vaheline katsekontuur on selgelt määratletud ja et selle siserõhukindlust on võimalik igal ajal mõõta.Kasutada võib mis tahes liiki veevarustussüsteemi, kuid mitme katsekontuuri rööpsel kasutamisel ei tohi esineda punkti 5.2.3 nõuetega vastuolus olevat vastastikmõju.Kui mõõtemahuti on jagatud mitmeks kambriks, peavad vaheseinad olema piisavalt jäigad tagamaks, et kambri maht ei muutu rohkem kui 0,2 % sõltuvalt sellest, kas kõrvalkambrid on täis või tühjad.6.2. Katsetamise kordArvestid peavad vastama kinnitatud tüübile.EMÜ esmataatlus hõlmab rõhukindlus- ja täpsuskatset.6.2.1. RõhukindluskatseRõhukindluskatse võib teha külma veega. See katse peab suurimast töörõhust 1,6 korda suurema rõhu juures kestma ühe minuti. Katse ajal ei tohi esineda arvesti lekkimist ega seintest läbiimbumist.6.2.2. Täpsuskatse6.2.2.1. Täpsuskatse kuuma veegaTäpsuskatse tehakse tavaliselt kuuma veega, mille temperatuur on 50 ± 5 °C, ja vähemalt kolmes voolukuluvahemikus:a) 0,9 Qmax – Qmax;b) Qt – 1,1 Qt;c) Qmin – 1,1 Qmin.Selle katse käigus ei tohi arvesti ületada punktis 2.1 sätestatud lubatud piirvigu.Kui ilmneb, et kõik vead on sama märgiga, tuleb arvestit justeerida nii, et kõik vead ei ületaks poolt lubatud piirveast.6.2.2.2. Täpsuskatse külma veegaKui EMÜ tüübikinnitustunnistus seda ette näeb, võib täpsuskatse teha külma veega. Sel juhul tehakse katse tunnistuses sätestatud korras.[1] on arv, mis võrdub ühikus m3/h väljendatud Qn-i väärtusega.--------------------------------------------------


title: Euroopa Parlamendi Ja Nõukogu direktiiv 2000/35/EÜ, 29. juuni 2000, hilinenud maksmisega võitlemise kohta äritehingute puhul

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32000L0035

Euroopa Liidu Teataja L 200 , 08/08/2000 Lk 0035 - 0038

		Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2000/35/EÜ,29. juuni 2000,hilinenud maksmisega võitlemise kohta äritehingute puhulEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 95,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [2]toimides asutamislepingu [3] artiklis 251 sätestatud menetluse kohaselt vastavalt lepituskomisjonis 4. mail 2000 heakskiidetud ühistekstilening arvestades järgmist:(1) Väikeseid ja keskmise suurusega ettevõtteid ja käsitöösektorit toetavat kompleksprogrammi käsitlevas resolutsioonis [4] soovitas Euroopa Parlament nõukogul esitada ettepanekud hilise maksmisega seotud probleemi lahendamiseks.(2) 12. mail 1995 võttis komisjon vastu soovituse äritehingute maksetähtaegade kohta. [5](3) Komisjoni soovitust äritehingute maksetähtaegade kohta käsitlevas resolutsioonis [6] tegi Euroopa Parlament komisjonile ettepaneku muuta kõnealune soovitus nõukogu direktiivi ettepanekuks ja esitada see võimalikult kiiresti.(4) 29. mail 1997 võttis majandus- ja sotsiaalkomitee vastu arvamuse komisjoni rohelise raamatu "Riigihange Euroopa Liidus: vaade tulevikku" kohta. [7](5) 4. juunil 1997 avaldas komisjon ühisturgu käsitleva tegevuskava, milles rõhutati, et hilinenud maksmine on üha suuremaks takistuseks ühisturu edukale toimimisele.(6) 17. juulil 1997 avaldas komisjon aruande hilinenud maksmise kohta äritehingute puhul [8] ja tegi kokkuvõtte komisjoni 12. mai 1995. aasta soovituste mõju hindamise tulemustest.(7) Liialt pikad maksetähtajad ja hilinenud maksmine tekitavad ettevõtetele, eriti väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele tõsise haldus- ja finantskoorma. Lisaks sellele on nimetatud probleemid maksejõuetuse tekkimise peamine põhjus, mis seab ohtu ettevõtete elujõulisuse ja põhjustab töökohtade arvu vähenemist.(8) Mõnes liikmesriigis erinevad lepingujärgsed maksetähtajad märkimisväärselt ühenduse keskmisest.(9) Erinevused liikmesriikide makse-eeskirjade ja -tavade vahel takistavad siseturu nõuetekohast toimimist.(10) Selle mõjul väheneb märkimisväärselt liikmesriikide vaheliste äritehingute arv. See on vastuolus asutamislepingu artikliga 14, sest ettevõtjatel peaks olema võimalik kaubelda tervel sisseturul tingimustel, mis tagavad, et piiriüleste tehingutega ei kaasne suuremad ohud kui siseriikliku müügiga. Kui siseriiklike ja piiriüleste tehingute suhtes kohaldataks märkimisväärselt erinevaid eeskirju, põhjustaks see konkurentsikahjustusi.(11) Viimase aja statistika näitab, et ka parematel juhtudel ei ole hilinenud maksmiste olukord mitmes liikmesriigis pärast 12. mai 1995. aasta soovituse vastuvõtmist paranenud.(12) Üksi tegutsedes ei suuda liikmesriigid vajalikul määral saavutada siseturul hilinenud maksmise vastu võitlemise eesmärke ning seetõttu on seda parem teha ühenduse tasandil. Käesolev direktiiv ei lähe nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale. Käesolev direktiiv on seepärast tervikuna kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 ettenähtud subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtete kohaste nõuetega.(13) Käesoleva direktiivi kohaldamine peaks piirduma maksetega, mis tehakse äritehingute eest tasumise eesmärgil, ning see ei reguleeri tehinguid tarbijatega ega intresse muudelt maksetelt, näiteks tšekke ja veksleid käsitlevate õigusaktide kohaselt sooritatud maksetelt, kahjude hüvitamise maksetelt, kaasa arvatud kindlustusseltside maksetelt.(14) Asjaolu, et käesolev direktiiv hõlmab vabu elukutseid, ei tähenda, et liikmesriigid peaksid neid käesoleva direktiiviga hõlmamata eesmärkidel käsitlema ettevõtjate või kauplejatena.(15) Käesolevas direktiivis määratletakse ainult "täitmisele pööratava omandiõiguse" mõiste, kuid ei reguleerita sellise omandiõiguse sundjõustamise erinevaid menetlusi ega tingimusi, mille korral sellise omandiõiguse sundjõustamise võib lõpetada või peatada.(16) Hilinenud maksmise puhul on tegemist lepingu rikkumisega, mille muudavad enamuses liikmesriikides võlgnike jaoks rahaliselt ahvatlevaks hilinenud maksmise madalad intressimäärad ja/või aeglane hüvitusprotsess. Muutmaks sellist suundumust ja tagamaks, et hilinenud maksmise tagajärjed aitavad hilinenud maksmist vältida, on vaja otsustavat tegutsemist, sealhulgas võlausaldajale tekitatud kulude hüvitamist.(17) Kaaluda tuleb sissenõudmiskulude mõistlikku hüvitamist, ilma et see piiraks siseriiklikke sätteid, mille kohaselt riigi kohtunik võib määrata võlausaldajale täiendavat kahjutasu, mille on põhjustanud võlgniku hilinenud maksmine, võttes seejuures arvesse, et selliselt tekkinud kulud võivad juba olla hüvitatud hilinenud maksmise intressiga.(18) Käesolev direktiiv arvestab pikkade lepingujärgsete makseperioodide küsimust ja eriti teatavat liiki lepingute olemasolu, mille puhul on õigustatud pikem makseperiood koos lepinguvabaduse piiramise või kõrgemate intressimääradega.(19) Käesolev direktiiv peaks keelama lepinguvabaduse kuritarvitamise võlausaldaja kahjuks. Kui lepingu peamine eesmärk on tagada võlgnikule täiendav maksevalmidus võlausaldaja arvelt või kui peatööettevõtja kehtestab oma tarnijatele ja alltöövõtjatele maksetingimused, mis ei ole põhjendatud tema enda suhtes kehtivate maksetingimuste taustal, võib selliseid toiminguid käsitada kõnealuse kuritarvitamisena. Käesolev direktiiv ei mõjuta siseriiklikke sätteid, mis käsitlevad lepingute sõlmimise mooduseid või reguleerivad võlgniku suhtes ebaõiglaste lepingutingimuste kehtivust.(20) Hilinenud maksmise tagajärjed saavad olla tõkestavad ainult siis, kui nendega kaasneb hüvitusprotsess, mis on kiire ja võlausaldaja jaoks tulemuslik. Kooskõlas asutamislepingu artiklis 12 sätestatud mittediskrimineerimise põhimõttega peaksid sellist hüvitusprotsessi saama kasutada kõik ühenduses tegutsevad võlausaldajad.(21) Tuleks tagada, et võlausaldajatel on võimalik kasutada omandiõiguse säilitamist mittediskrimineerivalt kogu ühenduses, kui omandiõiguse säilitamise klausel on rahvusvahelise eraõiguse määratud siseriiklike sätete kohaselt kehtiv.(22) Käesoleva direktiiviga tuleks reguleerida kõiki äritehinguid, olenemata sellest, kas need toimuvad eraõiguslike või riigi osalusega ettevõtjate vahel või ettevõtjate ja riigiasutuste vahel, arvestades sealjuures, et viimatinimetatud asutused sooritavad märkimisväärse hulga ettevõtetele suunatud makseid. Seepärast tuleks käesoleva direktiiviga reguleerida ka kõik peatöövõtjate ning nende tarnijate ja alltöövõtjate vahelised äritehingud.(23) Käesoleva direktiivi artiklis 5 on sätestatud, et vaidlustamata nõuete sissenõudmismenetlus tuleks lõpetada lühikese aja jooksul kooskõlas siseriiklike õigusnormidega, kuid see ei kohusta liikmesriike võtma vastu konkreetset menetlust ega muutma kehtivaid menetlusi konkreetsel moel,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1ReguleerimisalaKäesolevat direktiivi kohaldatakse kõigi maksete suhtes, mis on tehtud äritehingute eest tasumiseks.Artikkel 2MõistedKäesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:1. äritehingud — ettevõtjatevahelised või ettevõtjate ja riigiasutuste vahelised tehingud, mille tulemuseks on kaupade tarnimine või teenuste osutamine tasu eest,riigiasutus — igasugune ostja või üksus vastavalt määratlustele riigihanget käsitlevates direktiivides (92/50/EMÜ, [9] 93/36/EMÜ, [10] 93/37/EMÜ [11] ja 93/38/EMÜ [12]),ettevõtja — organisatsioon, mis tegeleb iseseisva majandus- või kutsetegevusega ka siis, kui sellega tegeleb üks isik;2. hilinenud maksmine — lepingujärgse või seadusejärgse maksetähtaja ületamine;3. omandiõiguse säilitamine — lepinguline kokkulepe, mille kohaselt müüjal säilib omandiõigus asjaomase kauba suhtes, kuni selle hind on täies ulatuses tasutud;4. Euroopa Keskpanga põhiliste refinantseerimistoimingute puhul kohaldatav intressimäär — intressimäär, mida selliste toimingute suhtes kohaldatakse fikseeritud määraga pakkumiste puhul. Kui refinantseerimistoiming teostati muutuva intressimääraga pakkumismenetluse kohaselt, viitab see intressimäär sellest pakkumisest tulenevale intressi piirmäärale. See kehtib nii ühtse kui ka muutuva määraga enampakkumiste puhul;5. täitmisele pööratav omandiõigus — kohtu või muu pädeva asutuse väljastatud otsus, kohtuotsus või korraldus maksmiseks kas viivitamatu tasumise või osamaksetena tasumise kohta, mis võimaldab võlausaldajal oma nõude võlgniku käest sisse nõuda sundtäitmisega; hõlmab otsust, kohtuotsust või korraldus maksmiseks, mis on ajutiselt jõustatav ja jääb selliseks ka siis, kui võlgnik selle edasi kaebab.Artikkel 3Hilinenud maksmise intress1. Liikmesriigid tagavad, et:a) punkti d kohast intressi tuleb maksta alates päevast, mis järgneb lepingus fikseeritud maksekuupäevale või maksetähtaja lõpule;b) kui maksekuupäev või tähtaeg ei ole lepingus kindlaks määratud, tuleb intressi hakata maksma automaatselt ilma, et selleks oleks vaja meeldetuletust:i) 30 päeva pärast kuupäeva, mil võlgnik sai kätte arve või samaväärse maksetaotluse võiii) kui arve või samaväärse maksetaotluse kättesaamise kuupäev ei ole kindel, siis 30 päeva pärast kauba või teenuste kättesaamist võiiii) kui võlgnik saab arve või samaväärse maksetaotluse kätte enne kaupu või teenuseid, siis 20 päeva pärast kaupade või teenuste kättesaamist võiiv) kui seaduse või lepinguga on ette nähtud heakskiitmise või kontrollimise kord, millega kinnitatakse kauba või teenuse vastavust lepingule ja kui võlgnik saab arve või samaväärse maksetaotluse kätte enne sellise heakskiitmise või kontrollimise kuupäeva või sel kuupäeval, siis 30 päeva pärast nimetatud toimingu kuupäeva;c) võlausaldajal on õigus saada hilinenud maksmise eest intressi, kuivõrd:i) ta on täitnud oma lepingulised ja juriidilised kohustused jaii) ta ei ole saanud makstavat summat õigel ajal, välja arvatud juhu, kui viivituse eest ei vastuta võlgnik;d) hilinenud maksmise intressimäär ("seadusjärgne intressimäär"), mille võlgnik peab tasuma, on Euroopa Keskpangas enne kõnealuse poolaasta esimest kalendripäeva toimunud hiliseimate põhiliste refinantseerimistoimingute puhul kohaldatud intressimäära ("viiteintress") ja vähemalt seitsme protsendipunkti ("marginaal") summa, kui lepingus ei ole sätestatud teisiti. Liikmesriigi puhul, kes ei osale majandus- ja rahaliidu kolmandas etapis, on eespool nimetatud viiteintressimäär asjaomase riigi keskpanga poolt määratud samaväärne intressimäär. Mõlemal juhul kohaldatakse kõnealuse poolaasta esimesel kalendripäeval kehtinud viiteintressi järgmise kuue kuu jooksul;e) võlausaldajal on õigus nõuda võlgnikult kõigi tolle hilinenud maksmisega kaasnenud sissenõudmiskulude mõistlikku hüvitamist, välja arvatud juhul, kui hilinemise eest ei vastuta võlgnik. Selliste sissenõudmiskulude puhul peetakse seoses kõnealuse võlaga kinni läbipaistvuse ja proportsionaalsuse põhimõtetest. Eespool osutatud põhimõtetest kinni pidades võivad liikmesriigid määrata kindlaks erineva tasemega võlgade sissenõudmiskulude maksimaalsed summad.2. Teatavate siseriiklikes õigusaktides määratletud lepingukategooriate puhul võivad liikmesriigid sätestada tähtaja, mille möödumisel tuleb intressi maksta maksimaalselt 60 päeva eest, tingimusel et nad kas takistavad lepinguosalisi seda tähtaega ületamast või määratlevad kohustusliku intressimäära, mis on seadusejärgsest intressimäärast märkimisväärselt kõrgem.3. Liikmesriigid sätestavad, et kui kokkulepe maksekuupäeva või hilinenud maksmise kohta ei ole kooskõlas lõike 1 punktide b–d ja lõike 2 sätetega, siis see kas ei ole jõustatav või annab see alust kahjuhüvituse nõudmiseks, kui kõiki juhtumi asjaolusid, kaasa arvatud head kaubandustava ja kaupade laadi arvestades on see võlausaldaja suhtes äärmiselt ebaõiglane. Otsustamaks, kas kokkulepe on võlausaldaja suhtes äärmiselt ebaõiglane, võetakse muu hulgas arvesse seda, kas võlgnikul on objektiivseid põhjuseid kalduda kõrvale lõike 1 punktide b–d ja lõike 2 sätetest. Kui otsustatakse, et selline kokkulepe on äärmiselt ebaõiglane, kohaldatakse seadusjärgseid tingimusi, kui siseriiklikud kohtud ei määra kindlaks muid tingimusi, mis on õiglased.4. Liikmesriigid tagavad, et võlausaldajate ja konkurentide huvides on olemas piisavad ja tulemuslikud vahendid vältimaks lõikes 3 osutatud äärmiselt ebaõiglaste tingimuste jätkuvat kasutamist.5. Lõikes 4 osutatud vahendite hulka kuuluvad sätted, mille kohaselt organisatsioonid, mida on ametlikult tunnustatud väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete esindajatena või kellel on õigustatud huvi selliste ettevõtete suhtes, võivad sisseriiklike õigusaktide kohaselt pöörduda kohtute või pädevate haldusasutuste poole eeldusel, et üldiseks kasutamiseks koostatud lepingulised tingimused on lõike 3 tähenduses äärmiselt ebaõiglased, et seejärel oleks võimalik rakendada otstarbekaid ja tulemuslikke vahendeid vältimaks selliste tingimuste jätkuvat kasutamist.Artikkel 4Omandiõiguse säilitamine1. Liikmesriigid sätestavad rahvusvahelise eraõigusega määratud kohaldatava siseriikliku seaduse kohaselt, et müüja omandiõigus kauba suhtes säilib kuni kauba eest on täies mahus tasutud, kui omandiõiguse säilitamise klausel on ostja ja müüja vahel enne kauba tarnimist selgelt kokku lepitud.2. Liikmesriigid võivad võtta vastu sätteid, mis käsitlevad võlgniku poolt juba sooritatud sissemakseid.Artikkel 5Vaidlustamata nõuete sissenõudmismenetlus1. Liikmesriigid tagavad, et täitmisele pööratava omandiõiguse võib saada, olenemata võla suurusest, tavaliselt 90 kalendripäeva jooksul alates võlausaldaja hagi esitamisest või kohtu või muu pädeva asutuse poole pöördumisest eeldusel, et võlga ega menetluse asjaolusid ei ole vaidlustatud. Seda kohustust täidavad liikmesriigid kooskõlas asjaomaste siseriiklike õigusnormidega.2. Asjaomaste siseriiklike õigusnormidega kohaldatakse kõigi Euroopa Ühenduses tegutsevate võlausaldajate suhtes samu tingimusi.3. Lõikes 1 osutatud 90 kalendripäeva pikkune ajavahemik ei hõlma järgmist:a) dokumentide kättetoimetamise aeg;b) võlausaldaja põhjustatud viivitused, näiteks taotluste parandamisele kulunud aeg.4. Käesolev artikkel ei piira kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmist tsiviil- ja kaubandusasjades käsitleva konventsiooni sätete kohaldamist. [13]Artikkel 6Ülevõtmine1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid enne 8. augustit 2002. Liikmesriigid teatavad neist viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid võivad säilitada või kehtestada sätteid, mis on võlausaldajale soodsamad kui käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud sätted.3. Käesoleva direktiivi ülevõtmisel võivad liikmesriigid jätta selle kohaldamisalast välja järgmise:a) võlad, mille suhtes rakendatakse võlgniku vastu algatatud maksejõuetusmenetlust;b) lepingud, mis on sõlmitud enne 8. augustit 2002, jac) intressinõuded, mille summa on väiksem kui 5 eurot.4. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.5. Komisjon vaatab kaks aastat pärast 8. augustit 2002 läbi muu hulgas seadusjärgse intressimäära, lepingujärgsed maksetähtajad ja hilinenud maksmised, et hinnata direktiivi mõju äritehingutele ja õigusnormide tegelikku toimimist. Kõnealuse läbivaatamise ja teiste läbivaatamiste tulemused edastatakse Euroopa Parlamendile ja nõukogule vajaduse korral koos ettepanekutega käesoleva direktiivi parandamiseks.Artikkel 7JõustumineKäesolev direktiiv jõustub Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval.Artikkel 8AdressaadidKäesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Luxembourg, 29. juuni 2000Euroopa Parlamendi nimelpresidentN. FontaineNõukogu nimeleesistujaM. Marques Da Costa[1] EÜT C 168, 3.6.1998, lk 13 ning EÜT C 374, 3.12.1998, lk 4.[2] EÜT C 407, 28.12.1998, lk 50.[3] Euroopa Parlamendi 17. septembri 1998. aasta arvamus (EÜT C 313, 12.10.1998, lk 142), nõukogu 29. juuli 1999. aasta ühine seisukoht (EÜT C 284, 6.10.1999, lk 1) ja Euroopa Parlamendi 16. detsembri 1999. aasta otsus (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata). Euroopa Parlamendi 15. juuni 2000. aasta otsus ja nõukogu 18. mai 2000. aasta otsus.[4] EÜT C 323, 21.11.1994, lk 19.[5] EÜT L 127, 10.6.1995, lk 19.[6] EÜT C 211, 22.7.1996, lk 43.[7] EÜT C 287, 22.9.1997, lk 92.[8] EÜT C 216, 17.7.1997, lk 10.[9] EÜT L 209, 24.7.1992, lk 1.[10] EÜT L 199, 9.8.1993, lk 1.[11] EÜT L 199, 9.8.1993, lk 54.[12] EÜT L 199, 9.8.1993, lk 84.[13] Koondversioon esitatud EÜT C 27, 26.1.1998, lk 3.--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv, 21. november 1979, millega kohandatakse tehnika arenguga nõukogu direktiivi 76/756/EMÜ mootorsõidukitele ja nende haagistele valgustus- ja valgussignaalseadmete paigaldamist käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31980L0233

Euroopa Liidu Teataja L 051 , 25/02/1980 Lk 0008 - 0018 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 10 Lk 0192  Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 9 Lk 0108  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 10 Lk 0192  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 11 Lk 0010  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 13 Köide 11 Lk 0010

		Komisjoni direktiiv,21. november 1979,millega kohandatakse tehnika arenguga nõukogu direktiivi 76/756/EMÜ mootorsõidukitele ja nende haagistele valgustus- ja valgussignaalseadmete paigaldamist käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta(80/233/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 6. veebruari 1970. aasta direktiivi 70/156/EMÜ mootorsõidukite ja nende haagiste tüübikinnitust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, [1] viimati muudetud direktiiviga 78/547/EMÜ, [2] eriti selle artikleid 11, 12 ja 13,võttes arvesse nõukogu 27. juuli 1976. aasta direktiivi 76/756/EMÜ mootorsõidukitele ja nende haagistele valgustus- ja valgussignaalseadmete paigaldamist käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta [3]ning arvestades, et:saadud kogemuste põhjal ja tehnika praeguse taseme juures on nüüd võimalik teatavaid nõudeid laiendada ja neid tegelike katsetingimustega kooskõlastada;käesolevatele muudatustele järgnevad edasised muudatused, mida praegu kontrollitakse ning mis muudavad teatavaid nõudmisi rangemaks, et suurendada nii sõidukikasutajate kui ka teiste liiklejate ohutust;käesolevas direktiivis ettenähtud meetmed on kooskõlas mootorsõidukisektoris tehniliste tõkete kõrvaldamist käsitlevate direktiivide tehnika arengule kohandamise komitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Käesolevaga muudetakse direktiivi 76/756/EMÜ järgmiselt.1. Artiklid 2 ja 3 asendatakse järgmise uue artikliga 2:"Artikkel 21. Alates 1. maist 1980 ei tohi liikmesriigid I lisa punktides 1.5.7–1.5.20 loetletud kohustuslike või mittekohustuslike valgustus- ja valgussignaalseadmete paigaldamisega seotud põhjustel:- keelduda sõidukitüübile EMÜ tüübikinnituse andmisest, direktiivi 70/156/EMÜ artikli 10 lõike 1 viimases taandes nimetatud dokumendi väljastamisest ega siseriikliku tüübikinnituse andmisest ega- keelata sõidukite kasutuselevõtmist,kui kõnealust tüüpi sõiduki või nende sõidukite mainitud valgustus- ja valgussignaalseadmete paigaldus vastab käesoleva direktiivi sätetele.2. Alates 1. jaanuarist 1981 liikmesriigid:- ei või enam välja anda direktiivi 70/156/EMÜ artikli 10 lõike 1 viimases taandes sätestatud dokumenti sõidukitüübile, mille mainitud valgustus- ja valgussignaalseadmete paigaldamine ei vasta käesoleva direktiivi sätetele,- võivad keelduda siseriikliku tüübikinnituse andmisest sõidukitüübile, mille mainitud valgustus- ja valgussignaalseadmete paigaldus ei vasta käesoleva direktiivi sätetele.3. Alates 1. oktoobrist 1982 võivad liikmesriigid keelata selliste sõidukite kasutuselevõtmise, millele on mainitud valgustus- ja valgussignaalseadmete paigaldamise tunnistus vastavalt direktiivi 70/156/EMÜ artiklile 10 välja antud pärast 1. oktoobrit 1979, kui kõnealuste seadmete paigaldus ei vasta käesoleva direktiivi sätetele."2. Artiklid 4, 5, 6 ja 7 loetakse vastavalt artikliteks 3, 4, 5 ja 6.3. I ja II lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi lisale.Artikkel 2Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigusnormid 30. aprilliks 1980 ning teatavad sellest viivitamata komisjonile.Artikkel 3Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 21. november 1979Komisjoni nimelkomisjoni liigeÉtienne davignon[1] EÜT L 42, 23.2.1970, lk 1.[2] EÜT L 168, 26.6.1978, lk 39.[3] EÜT L 262, 27.9.1976, lk 1.--------------------------------------------------LISADirektiivi 76/756/EMÜ lisa muudatusedI LISA: VALGUSTUS- JA VALGUSSIGNAALSEADMETE PAIGALDAMINEPunkti 1.3 muudetakse järgmiselt:"1.3. Tühimassiga sõidukTühimassiga sõiduk – töökorras sõiduk direktiivi 70/156/EMÜ I lisa punktis 2.6 esitatud teatise näidise kohaselt, kuid ilma juhita."Punkti 1.5.3 muudetakse järgmiselt:"1.5.3. Grupeeritud laternadGrupeeritud laternad – eraldi klaaside või eraldi klaaside osadega ja eraldi valgusallikatega, kuid ühise korpusega seadmed."Punkti 1.5.4 muudetakse järgmiselt:"1.5.4. Kombineeritud laternadKombineeritud laternad – eraldi klaaside või eraldi klaaside osadega, kuid ühise valgusallika ja korpusega seadmed."Punkti 1.5.20 muudetakse järgmiselt:"1.5.20. HelkurHelkur – seade, mis valguse peegeldumise abil sõidukiga ühendamata valgusallikalt näitab sõiduki kohalolekut vaatlejale, kes asub valgusallika lähedal.Käesolevas direktiivis ei loeta helkuriteks:- valgust tagasipeegeldavaid registreerimismärke/numbrimärke,- ADRis (ohtlike veoste rahvusvahelise autoveo Euroopa kokkuleppes) mainitud valgust tagasipeegeldavaid märke,- muid valgust tagasipeegeldavaid silte ja märke, mida liikmesriigis kehtivate nõuete kohaselt tuleb kasutada teatavat liiki sõidukite või nendega seotud toimingute puhul."Punkti 1.6.1 muudetakse järgmiselt:"1.6.1. Valgustusseadme valgusavaValgustusseadme valgusava(1.5.7–1.5.10) – peegeldi täisava ortogonaalprojektsioon püsttasapinnal. Kui seadmel puudub peegeldi, kohaldatakse punktis 1.6.2 esitatud mõistet. Kui ainult laternaklaasi (või laternaklaaside) osa ulatub üle peegeldi täisava, siis võetakse valgusavana arvesse ainult selle osa projektsioon.Lähitulelaterna puhul piirneb valgusava valguse ja varju piirjoone projektsiooniga laternaklaasil. Teineteise suhtes reguleeritava peegeldi ja klaaside puhul tuleks kasutada seadeulatuse keskasendit."Punkti 1.6.4 muudetakse järgmiselt:"1.6.4. Nähtav pindNähtav pind – valgust kiirgav pind teatavas vaatlussuunas on valgust kiirgava pinna ortogonaalprojektsioon vaatlussuunaga ristloodsele tasapinnale (vt 2. liite joonist), mis on kokkupuutes laternaklaasi kõige välimise punktiga."Punkti 1.6.4 järele lisatakse järgmine uus punkt 1.6.5:"1.6.5. Valgust kiirgav pindValgust kiirgav pind – valgustus- või valgussignalisatsiooniseadet ümbritseva läbipaistva laternaklaasi kogu välispind või selle osa, mis võimaldab täita fotomeetrilisi ja kolorimeetrilisi nõudeid."Punkti 1.8 muudetakse järgmiselt:"1.8. NullkeseNullkese – nulltelje ja valgust kiirgava pinna lõikepunkt. Nullkeskme määrab kindlaks laterna tootja."Punkti 1.9 muudetakse järgmiselt:"1.9. Geomeetrilise nähtavuse nurgadGeomeetrilise nähtavuse nurgad – nurgad, mis määravad kindlaks miinimumruuminurga välja, mille ulatuses laterna nähtav pind peab nähtav olema. See ruuminurga väli määratakse kera segmentide abil, mille kese langeb ühte laterna nullkeskmega ning mille ekvaator on paralleelne maapinnaga. Segmendid määratakse nulltelje suhtes. Horisontaalnurgad β vastavad pikkusele ja vertikaalnurgad α vastavad laiusele. Lõpmatusest vaadatuna ei tohi geomeetrilise nähtavuse nurkade sees olla ühtegi takistust laterna nähtava pinna mis tahes osalt lähtuva valguse levikule.Kui mõõtmised tehakse laternale lähemal, peab sama täpsuse saamiseks vaatlussuunda paralleelselt nihutama.Arvesse ei võeta geomeetrilise nähtavuse nurkade sees olevaid takistusi, kui need olid olemas juba laterna tüübikinnituse saamise ajal.Kui mõni sõiduki osa varjab paigaldatud laterna nähtava pinna mis tahes osa, siis tuleb tõendada, et takistusest varjamata laterna osa vastab laterna optilise osa tüübikinnitusel ettenähtud fotomeetrilistele väärtustele (vaata alljärgnev joonis)."+++++ TIFF +++++Punkti 1.12 muudetakse järgmiselt:"1.12. ÜksiklaternÜksiklatern – ka mis tahes kombinatsioon kahest või mitmest identsest või mitteidentsest sama funktsiooniga ja sama värvi valgust andvast laternast, kui see moodustab seadme, mille kõigi valgusavade projektsioon teataval püsttasapinnal moodustab vähemalt 60 % laternate valgusavade projektsioone ümbritseva kõige väiksema ristküliku pindalast tingimusel, et sellisele kombinatsioonile antakse vajaduse korral tüübikinnitus üksiklaternana.Sellist kombinatsiooni ei kasutata kaugtulelaternate, lähitulelaternate ja eesmiste udutulelaternate puhul."Punkti 1.14 muudetakse järgmiselt:"1.14. Laternatevaheline kaugusLaternatevaheline kaugus – kahe samasuunalise laterna puhul lühim kaugus punkti 1.6 kohaselt määratletud kahe valgusava piirjoonte ortogonaalprojektsioonide vahel nullteljega risti asetseval tasapinnal. Laternatevahelist kaugust võib siiski mõõta ilma valgusavade piirjoonte täpse määramiseta, kui see kaugus ületab selgelt käesoleva direktiivi miinimumnõuded."Punkti 1.17 järele lisatakse järgmine uus punkt 1.18:"1.18. MaapindMaapind – pind, kus sõiduk seisab ja mis peaks olema suuremas osas horisontaalne."Punkti 2.2.2 muudetakse järgmiselt:"2.2.2. tootja poolt ettenähtud valgustus- ja valgussignaalseadmete loetelu. Loetelu võib sisaldada mitut tüüpi seadmeid iga toimingu jaoks. Iga tüüp peab olema nõuetekohaselt märgistatud (osa tüübikinnitusmärk, tootja nimi jne);"Punkti 2.2.4 muudetakse järgmiselt:"2.2.4. iga üksiklaterna põhijoonis (põhijoonised), millel on kujutatud punktis 1.6 määratletud valgusavad, punktis 1.7 määratletud nulltelg ja punktis 1.8 määratletud nullkese."Punkti 3.5.1 muudetakse järgmiselt:"3.5.1. sõidukile paigaldatud sümmeetriliselt keskmise pikitasapinnaga (see arvestus põhineb laterna välisel geomeetrilisel kujul, mitte punktis 1.6 osutatud valgusava servadel);".Punkti 3.5.2 muudetakse järgmiselt:"3.5.2. üksteise ja keskmise pikitasapinna suhtes sümmeetriliselt asetatud; see nõue ei kehti laterna sisestruktuuri kohta;".Punkti 3.8 muudetakse järgmiselt:"3.8. Suurimat kõrgust maapinnast mõõdetakse valgusava kõige kõrgemast punktist ning väikseimat kõrgust valgusava kõige madalamast punktist.Lähitulelaternate puhul mõõdetakse väikseimat kõrgust maapinnast peegeldi madalaimast servast."Punkti 3.8 järele lisatakse järgmine uus punkt 3.8.1:"3.8.1. Laiuse puhul määratakse asend sõiduki keskmisest pikitasapinnast kaugeima valgusava servast üldlaiuse puhul ja valgusavade siseservadest laternatevahelise kauguse puhul."Punkti 3.10 muudetakse järgmiselt:"3.10. Punktis 1.5 määratletud laternast kiiratav punane tuli ei tohi olla nähtav sõiduki eest ning sõiduki tagant ei tohi olla nähtav ühegi punktis 1.5 määratletud laterna, välja arvatud tagurdustulelaterna kiiratav valge tuli. Selles suhtes ei võeta arvesse sõiduki sisemuse valgustamiseks kasutatavaid laternaid.See nõue loetakse täidetuks:".Punkti 3.10.1 muudetakse järgmiselt:"3.10.1. mis tahes punase tule nähtavus eest: punase laterna valgust kiirgav pind ei tohi olla eest otse nähtav vaatlejale, kes liigub 1. vööndis risttasapinnas 25 m kaugusel sõiduki ees (vt 3. liide, joonis 1);".Punkti 3.10.2 muudetakse järgmiselt:"3.10.2. mis tahes valge tule nähtavus tagant: valge laterna valgust kiirgav pind ei tohi olla tagant otse nähtav vaatlejale, kes liigub 2. vööndis risttasapinnas 25 m kaugusel sõiduki taga (vt 3. liide, joonis 2)."Punkti 3.11 muudetakse järgmiselt:"3.11. Elektriühendused peavad olema sellised, et eesmisi ja tagumisi ääretulelaternaid, küljeääretulelaternaid (kui need on olemas) ning numbritulelaternat on võimalik sisse ja välja lülitada ainult samaaegselt.See ei kehti, kui eesmisi ja tagumisi ääretulelaternaid kasutatakse seisutulelaternatena."Punkti 3.15.3 muudetakse järgmiselt:"3.15.3. Peitseadmete rikke või muude punktides 3.15.2.1 ja 3.15.2.2 osutatud rikete puhul peab saama peitlaterna tööasendisse panna ilma tööriistade abita."Punkti 3.15.6 muudetakse järgmiselt:"3.15.6. Kui peitseadme temperatuur on –30 kuni + 50 ºC, peab esilatern jõudma täielikult avatud asendisse kolme sekundi jooksul alates lülitusseadise esmakordsest käivitamisest."Punkti 3.15.6 järele lisatakse järgmine uus punkt 3.16:"3.16. Laternate arvSõidukile paigaldatud laternate arv võrdub punktide 4.1–4.17 lõigus 2 kindlaksmääratud arvuga/arvudega."Punkti 4.1.4.3 muudetakse järgmiselt:"4.1.4.3. Pikkus:sõiduki ees ning paigaldatud nii, et kiiratav valgus ei tekita sõidukijuhile otse ega kaudselt sõiduki tahavaatepeeglite ja/või muude valgust peegeldavate pindade kaudu ebamugavusi."Punkti 4.1.5 muudetakse järgmiselt:"4.1.5. Geomeetriline nähtavusValgusava nähtavus, kaasa arvatud valgusava nendes alades, mis asjaomases vaatlussuunas tunduvad olevat valgustamata, peab olema tagatud koonilises ruumis, mille määratlevad valgusava perimeetrilt lähtuvad ning esilaterna nullteljega vähemalt 5kraadise nurga moodustavad sirged. Geomeetrilise nähtavuse nurkade algpunkt on valgusava projektsiooni perimeeter esilaterna klaasi kõige eesmist osa puutuval püsttasapinnal."Punkti 4.1.11 muudetakse järgmiselt:"4.1.11. MärgulampSisselülitatuse märgulamp kohustuslik."Punkti 4.2.5 muudetakse järgmiselt:"4.2.5. Geomeetriline nähtavusMääratletakse nurkade α ja β abil punkti 1.9 kohaselt:α = 15° ülespoole ja 10° allapoole;β = 45° väljapoole ja 10º sissepoole.Kuna lähitulelaternate puhul nõutavad fotomeetrilised näitajad ei kata tervet geomeetrilist nähtavusala, nõutakse tüübikinnituseks ülejäänud alal minimaalse väärtusena 1 cd. Valguse lähedal asuvad paneelid või muud seadmeosad ei tohi tekitada peegeldusi, mis põhjustavad ebamugavusi teistele liiklejatele."Punkti 4.2.11 muudetakse järgmiselt:"4.2.11. MärgulampMärgulamp ei ole kohustuslik."Punkti 4.3.11 muudetakse järgmiselt:"4.3.11. MärgulampMärgulamp ei ole kohustuslik."Punkti 4.4.11 muudetakse järgmiselt:"4.4.11. MärgulampMärgulamp ei ole kohustuslik."Punkti 4.5.3 muudetakse järgmiselt:"4.5.3. JärjestusA: Kaks eesmist suunatulelaternat (1. kategooria).Kaks tagumist suunatulelaternat (2. kategooria).Kaks külgmist korduvat suunatulelaternat (5. kategooria).Kui on paigaldatud laternad, mis täidavad nii eesmiste suunatulelaternate (1. kategooria) kui ka külgmiste korduvate suunatulelaternate (5. kategooria) funktsiooni, võib punktis 4.5.5 esitatud nähtavusega seotud nõuete täitmiseks paigaldada kaks täiendavat külgmist korduvat suunatulelaternat (5. kategooria).B: Kaks tagumist suunatulelaternat (2. kategooria)."Punkti 4.5.4.1 muudetakse järgmiselt:"4.5.4.1. Laius:Sõiduki keskmisest pikitasapinnast kaugeim valgusava punkt ei tohi olla sõiduki äärmisest külgserva punktist kaugemal kui 400 mm.Kahe valgusava siseservade vaheline kaugus ei tohi olla alla 600 mm. Kui tagumise suunatulelaterna ja vastava tagumise ääretulelaterna vaheline vertikaalkaugus ei ole üle 300 mm, siis võib sõiduki külgserva äärmise punkti ja tagumise suunatulelaterna valgusava välisserva vaheline kaugus ületada sõiduki välisserva äärmise punkti ja vastava tagumise ääretulelaterna valgusava välisserva vahelise kauguse kõige rohkem 50 mm võrra.Eesmiste suunatulelaternate valgusava peab olema vähemalt 40 mm kaugusel lähitulelaterna või udutulelaternate (kui need on olemas) valgusavast. Väiksem kaugus on lubatud juhul, kui valgustugevus suunatulelaterna nullteljel on vähemalt 400 cd."Punkti 4.5.8 muudetakse järgmiselt:"4.5.8. Ei tohi olla kombineeritudmuu laternaga. Võib olla kombineeritud ainult muu kategooria suunatulelaternatega."Punkti 4.5.11 muudetakse järgmiselt:"4.5.11. MärgulampTöökorras oleku märgulamp on kohustuslik eesmiste ja tagumiste suunatulelaternate puhul. See võib olla optiline või helisignaal või mõlemad. Optiline märgulamp on vilkuv tuli, mis vähemalt mis tahes eesmise või tagumise suunatulelaterna talitlushäire puhul lülitub välja või on sisse lülitatud, kuid ei vilgu, või mille vilkumissagedus muutub märgatavalt. Kui see on ainult helisignaal, siis peab see olema hästi kuuldav, ning selle sagedus peab märgatavalt muutuma vähemalt mis tahes eesmise või tagumise suunatulelaterna talitlushäire puhul.Kui mootorsõiduk on varustatud haagise vedamiseks, siis peab sellel olema eri optiline töökorrasoleku märgulamp haagise suunatulelaternate jaoks juhul, kui haagist vedava sõiduki märgulamp ei võimalda näha sõiduki suunatulelaternate kombinatsiooni ükskõik millise laterna tõrget."Punkti 4.6.10 muudetakse järgmiselt:"4.6.10. ElektriühendusedSignaal lülitatakse sisse ja välja eraldi lülitusseadise abil, millega pannakse kõik suunatulelaternad sama intervalliga vilkuma."Punkti 4.6.11 muudetakse järgmiselt:"4.6.11. MärgulampSisselülitatuse märgulamp kohustuslik. Vilkuv ohutuli, mis saab toimida koos punktis 4.5.11 nimetatud märgulambiga/märgulampidega."Punkti 4.7.11 muudetakse järgmiselt:"4.7.11. MärgulampMärgulamp ei ole kohustuslik. Kui see on paigaldatud, peab see märgulamp olema töökorras oleku märgulamp, mis koosneb piduritulelaternate talitlushäire puhul süttivast mittevilkuvast ohutulest."2. liide: joonis asendatakse järgmise joonisega:+++++ TIFF +++++II LISAPunkti 15 muudetakse järgmiselt:"15. Käesolevale tüübikinnitustunnistusele on lisatud järgmised eespool osutatud tüübikinnitusnumbriga dokumendid:… tootja poolt esitatud valgustus- ja valgussignaalseadmete loetelu(d); iga seadme puhul on osutatud tootja märgistus ja osa tüübikinnitusmärk."Otsese taotluse korral tuleb esitada need dokumendid teiste liikmesriikide pädevatele asutustele.--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 2003/69/EÜ, 11. juuli 2003, millega muudetakse nõukogu direktiivi 90/642/EMÜ lisa kloromekvaadi, lambda-tsühalotriini, metüülkresoksiimi, asoksüstrobiini ja teatavate ditiokarbamaatide jääkide piirnormide osasEMPs kohaldatav tekst

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32003L0069

Euroopa Liidu Teataja L 175 , 15/07/2003 Lk 0037 - 0044

		Komisjoni direktiiv 2003/69/EÜ,11. juuli 2003,millega muudetakse nõukogu direktiivi 90/642/EMÜ lisa kloromekvaadi, lambda-tsühalotriini, metüülkresoksiimi, asoksüstrobiini ja teatavate ditiokarbamaatide jääkide piirnormide osas(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 27. novembri 1990. aasta direktiivi 90/642/EMÜ teatavates taimset päritolu saadustes, sealhulgas puu- ja köögiviljas sisalduvate ja nende pinnal esinevate pestitsiidide jääkide lubatud piirnormide kehtestamise kohta, [1] viimati muudetud nõukogu määrusega (EÜ) nr 2003/806, [2] eriti selle artiklit 7,ning arvestades järgmist:(1) Taimset päritolu toodete, sealhulgas puu- ja juurvilja puhul kajastavad jääkide piirnormid tõhusa taimekaitse saavutamiseks vajaliku pestitsiidide miinimumkoguse kasutamist nii, et jääkainet on väikseim võimalik kogus ja see on toksikoloogiliselt vastuvõetav, eelkõige keskkonnakaitset ja tarbijatepoolset hinnangulist toidu kaudu omastamist arvesse võttes. Ühenduse jääkide piirnormid kajastavad selliste jääkide koguse ülempiiri, mida kaubad võivad heade põllumajandustavade järgimise korral eeldatavalt sisaldada.(2) Pestitsiidide jääkide piirnorme vaadatakse pidevalt läbi ning neid muudetakse, et võtta arvesse uut teavet ja uusi andmeid. Jääkide piirnormid määratakse alumisele määramispiirile, kui taimekaitsevahendite lubatud kasutamise tagajärjel ei leita toiduaines või selle pinnal määratavas koguses pestitsiidijääke või kui nende lubatud kasutusviisid puuduvad või kui vajalikud andmed ei toeta liikmesriikide poolt lubatud kasutusviise või kui vajalikud andmed ei toeta kolmandates riikides rakendatavaid kasutusviise, mille tagajärjel esineb jääke sellistes toiduainetes või selliste toiduainete pinnal, mis võidakse lasta ringlusse ühenduse turul.(3) Kloromekvaadi puhul teatasid liikmesriigid ja sidusrühmad komisjonile, et kloromekvaadi varasemast kasutamisest johtuva foontaseme tõttu keskkonnas on pirnide saastatus jätkuvalt märkimisväärne. Kontrollimise andmed näitavad, et jääkide vähenemine toimub niivõrd aeglaselt, et direktiiviga 90/642/EMÜ sätestatud ajutine jääkide piirnorm peaks veel kolm aastat kehtima.(4) Lambda-tsühalotriini, metüülkresoksiimi, asoksüstrobiini ja mankotseebi puhul esitasid referentliikmesriigid taotlused uute või muudetud kasutusviiside kohta. Neid kasutusviise hinnati ning jõuti järeldusele, et need ei põhjusta tarbijate kokkupuudet asjaomaste ainetega vastuvõetamatul määral.(5) Praeguse tavapärase analüüsimeetodiga ei ole võimalik eristada mankotseebi muudest ditiokarbamaatidest (maneeb, mankotseeb, metiraam, propineeb ja tsineeb (summa väljendatuna CS2-na)), seepärast hõlmab jääkide määratlus kogu ditiokarbamaatide rühma.(6) Komisjon jõudis järeldusele, et teatavaid jääkide piirnorme on mõistlik muuta, pidades silmas võimalikku ohtu tarbijatele. On oluline, et liikmesriigid võtavad tarbijate adekvaatseks kaitsmiseks täiendavad riskide maandamise meetmed.(7) Tarbijate eluaegset või lühiajalist toidu kaudu toimuvat kokkupuudet käesolevas direktiivis nimetatud pestitsiididega on uuesti hinnatud vastavalt ühenduse menetlustele ja tavadele, võttes arvesse Maailma Tervishoiuorganisatsiooni avaldatud juhiseid [3]. On välja arvutatud, et käesolevas direktiivis määratud jääkide piirnormid ei põhjusta tarbijate kokkupuudet asjaomaste ainetega vastuvõetamatul määral.(8) Tarbijate akuutset kokkupuudet kõnealuste pestitsiididega iga toiduaine kaudu, mis võib sisaldada nende pestitsiidide jääke, on asjakohasuse korral hinnatud vastavalt ühenduse menetlustele ja tavadele, võttes arvesse Maailma Tervishoiuorganisatsiooni avaldatud juhiseid. Jõuti järeldusele, et pestitsiidide jääkide esinemine käesolevas direktiivis kavandatud jääkide piirnormide tasemel või sellest väiksemal tasemel ei avalda ägedat toksilist mõju.(9) Käesolevas direktiivis sätestatud jääkide piirnormide osas on konsulteeritud ühenduse kaubanduspartneritega Maailma Kaubandusorganisatsiooni kaudu ja nende kommentaare kõnealuste piirnormide kohta on arvesse võetud.(10) Taimede teaduskomitee arvamusi, eriti nõuandeid ja soovitusi meetodite kohta, mida tuleb järgida pestitsiididega töödeldud põllumajandussaaduste tarbijate kaitsmiseks, on arvesse võetud.(11) Seepärast tuleks direktiivi 90/642/EMÜ lisa vastavalt muuta.(12) Käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas alalise toiduahela ja loomatervishoiu komitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:1. Artikkel 1Direktiivi 90/642/EMÜ II lisa muudetakse järgmiselt:1. metüülkresoksiimi kandes asendatakse maasikate puhul tekst "0,2p mg/kg" tekstiga "1p mg/kg";2. ditiokarbamaatide "Maneeb, mankotseeb, metiraam, propineeb ja tsineeb (summa väljendatud CS2-na)" kandes asendatakse rediste puhul tekst "0,2 mg/kg" tekstiga "2 mg/kg" ja talisibula puhul tekst "0,05* mg/kg" tekstiga "1 mg/kg";3. kloromekvaadi kandes asendatakse pirnide puhul märkus (5) järgmisega:"(5) ajutine piirnorm 0,3 mg/kg kehtib kuni 31. juulini 2006.";4. asoksüstrobiini ja lambda-tsühalotriini kanded asendatakse käesoleva direktiivi lisa kannetega.2. Artikkel 2Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 31. juuliks 2003. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Liikmesriigid kohaldavad neid norme alates 1. augustist 2003.Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.3. Artikkel 3Käesolev direktiiv jõustub seitsmendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.4. Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 11. juuli 2003Komisjoni nimelkomisjoni liigeDavid Byrne[1] EÜT L 350, 14.12.1990, lk 71.[2] ELT L 122, 16.5.2003, lk 1.[3] Juhised pestitsiidide jääkide toidu kaudu omandamise hindamiseks (läbi vaadatud), mille on koostanud GEMS/Food Programme koostöös pestitsiidide jääkide Codex komiteega, avaldanud Maailma Tervishoiuorganisatsioon 1997. aastal (WHO/FSF/FOS.97.7).--------------------------------------------------LISA"Tooterühmad ja üksiktooted, mille suhtes kohaldatakse jääkide piirnorme | Pestitsiidide jääk ja jääkide piirnormid (mg/kg) |Asoksüstrobiin | Lambda-tsühalotriin |1.Puuvili, värske, kuivatatud või kuumtöötlemata, külmutatud, suhkrulisandita; pähklidi)TSITRUSVILJAD | 1 | |Greipfruudid | | 0,1 |Sidrunid | | 0,2 |Laimid | | 0,2 |Mandariinid (sh klementiinid ja muud hübriidid) | | 0,2 |Apelsinid | | 0,1 |Pomelid | | 0,1 |Muud | | 0,02 |ii)PÄHKLIPUUDE VILJAD (koortega või koorteta) | 0,1 | 0,05 |Mandlid | | |Brasiilia pähklid | | |Kašupähklid | | |Kastanid | | |Kookospähklid | | |Sarapuupähklid | | |Makadaamiapähklid | | |Pekaanipähklid | | |Piiniapähklid | | |Pistaatsiad | | |Kreeka pähklid | | |Muud | | |iii)ÕUNVILJAD | 0,05 | 0,1 |Õunad | | |Pirnid | | |Küdooniad | | |Muud | | |iv)LUUVILJAD | 0,05 | |Aprikoosid | | 0,2 |Kirsid | | |Virsikud (sh nektariinid ja samalaadsed hübriidid) | | 0,2 |Ploomid | | |Muud | | 0,1 |v)MARJAD JA VÄIKESED PUUVILJAD | | |a)Laua- ja veiniviinamarjad | 2 | 0,2 |Lauaviinamarjad | | |Veiniviinamarjad | | |b)Maasikad (v.a metsmaasikad) | 2 | 0,5 |c)Koguviljad (v.a metsamarjad) | | 0,02 |Murakad | 3 | |Põldmurakad | | |Logani murakad | | |Vaarikad | 3 | |Muud | 0,05 | |d)Muud väikesed puuviljad ja marjad (v.a metsamarjad) | 0,05 | |Mustikad | | |Jõhvikad | | |Sõstrad (punased, mustad ja valged) | | 0,1 |Karusmarjad | | 0,1 |Muud | | 0,02 |e)Looduses kasvavad marjad ja viljad | 0,05 | 0,2 |vi)MUUD VILJAD | | 0,02 |Avokaadod | | |Banaanid | 2 | |Datlid | | |Viigimarjad | | |Kiivid | | |Kääbusapelsinid | | |Litšid | | |Mangod | | |Oliivid | | |Kannatuslille viljad | | |Ananassid | | |Granaatõunad | | |Muud | 0,05 | |2.Köögiviljad, värsked või kuumtöötlemata, külmutatud või kuivatatudi)JUUR- JA MUGULKÖÖGIVILI | | |Söögipeet | | |Porgand | 0,2 | |Juurseller | 0,3 | 0,1 |Mädarõigas | 0,2 | |Maapirn | | |Pastinaak | 0,2 | |Juurpetersell | 0,2 | |Redis | | 0,1 |Aed-piimjuur | 0,2 | |Maguskartul | | |Kaalikas | | |Naeris | | |Jamss | | |Muud | 0,05 | 0,02 |ii)SIBULKÖÖGIVILI | | |Küüslauk | | |Sibul | | |Šalott | | |Talisibul | 2 | 0,05 |Muud | 0,05 | 0,02 |iii)VILIKÖÖGIVILI | | |a)Maavitsalised | | |Tomatid | 2 | 0,1 |Punapiprad | 2 | 0,1 |Baklažaanid | 2 | 0,5 |Muud | 0,05 | 0,02 |b)Kõrvitsalised – söödav koor | 1 | 0,1 |Kurgid | | |Kornišonid | | |Kabatšokid | | |Muud | | |c)Kõrvitsalised – mittesöödav koor | 0,5 | 0,05 |Melonid | | |Patissonid | | |Arbuusid | | |Muud | | |d)Suhkrumais | 0,05 | 0,05 |iv)KAPSASKÖÖGIVILI | | |a)Õisik-kapsad | | 0,1 |Spargelkapsas (sh asparkapsas) | | |Lillkapsas | 0,5 | |Muud | 0,05* | |b)Peakapsad | | |Rooskapsas | | 0,05 |Peakapsas | 0,3 | 0,2 |Muud | 0,05 | 0,02 |c)Lehtkapsad | 0,05 | 1 |Hiina kapsas | | |Lehtkapsas | | |Muud | | |d)Nuikapsas | 0,2 | 0,02 |v)LEHTKÖÖGIVILI JA VÄRSKED MAITSETAIMED | | |a)Salat ja muu sarnane | 3 | 1 |Salatkress | | |Põldkännak | | |Salat | | |Eskariool (laialehine endiivia) | | |Muud | | |b)Spinat ja muu sarnane | 0,05 | |Spinat | | 0,5 |Lehtpeet (mangold) | | |Muud | | 0,02 |c)Ürt-allikkerss | 0,05 | 0,02 |d)Salatsigur | 0,2 | 0,02 |e)Maitsetaimed | 3 | 1 |Aed-harakputk | | |Murulauk | | |Petersell | | |Lehtseller | | |Muud | | |vi)KAUNKÖÖGIVILI (värske) | | |Oad (kaunadega) | 1 | 0,2 |Oad (kaunadeta) | 0,2 | 0,02 |Herned (kaunadega) | 0,5 | 0,2 |Herned (kaunadeta) | 0,2 | 0,2 |Muud | 0,05 | 0,02 |vii)VARSKÖÖGIVILI (värske) | | |Spargel | | |Hispaania artišokk | | |Seller | 5 | 0,3 |Apteegitill | | |Artišokid | 1 | |Porrulauk | 0,1 | 0,3 |Rabarber | | |Muud | 0,05 | 0,02 |viii)SEENED | 0,05 | |a)Kultuurseened | | 0,02 |b)Looduses kasvavad seened | | 0,5 |3.Kaunviljad | 0,1 | 0,02 |Oad | | |Läätsed | | |Herned | | |Muud | | |4.Õliseemned | | 0,02 |Linaseeme | | |Maapähklid | | |Unimagunaseemned | | |Seesamiseemned | | |Päevalilleseemned | | |Rapsiseemned | 0,5 | |Soja | 0,5 | |Sinepiseemned | | |Puuvillaseemned | | |Muud | 0,05 | |5.Kartulid | 0,05 | 0,02 |Varajane kartul | | |Söögikartul | | |6.Tee (kuivatatud lehed ja kasvud, fermenteeritud või muul kujul, Camellia sinensis) | 0,1 | 1 |7.Humal (kuivatatud), sh humalakäbi graanulid ja kontsentreerimata pulber | 20 | 10 |--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 2006/82/EÜ, 23. oktoober 2006 , millega kohandatakse direktiivi 91/321/EMÜ imiku piimasegude ja jätkupiimasegude kohta ja direktiivi 1999/21/EÜ meditsiiniliseks eriotstarbeks mõeldud dieettoitude kohta seoses Bulgaaria ja Rumeenia ühinemisega

text:
               20.12.2006

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 362/94

      KOMISJONI DIREKTIIV 2006/82/EÜ,
   23. oktoober 2006,
   millega kohandatakse direktiivi 91/321/EMÜ imiku piimasegude ja jätkupiimasegude kohta ja direktiivi 1999/21/EÜ meditsiiniliseks eriotstarbeks mõeldud dieettoitude kohta seoses Bulgaaria ja Rumeenia ühinemisega
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Bulgaaria ja Rumeenia ühinemislepingut, eriti selle artikli 4 lõiget 3,
   võttes arvesse Bulgaaria ja Rumeenia ühinemisakti, eriti selle artiklit 56,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Ühinemisakti artiklis 56 on sätestatud, et kui akte, mis jäävad kehtima pärast 1. jaanuari 2007, on vaja seoses ühinemisega kohandada ning kui neid vajalikke kohandusi ei ole ühinemisakti ega selle lisadega ette nähtud, võtab nõukogu vastu vajalikud kohandused, välja arvatud juhul, kui esialgse akti on vastu võtnud komisjon.

               (2)

               Ühinemislepingu koostamise konverentsi lõppaktis on kirjas, et kõrged lepinguosalised jõudsid poliitilisele kokkuleppele institutsioonide vastu võetud aktide kohandustes, mis on vajalikud seoses ühinemisega ning nad kutsuvad nõukogu ja komisjoni nimetatud kohandusi vastu võtma enne ühinemist ning neid vajadusel täiendama ja ajakohastama, et võtta arvesse ühenduse õiguse arengut.

               (3)

               Komisjoni 14. mai 1991. aasta direktiivi 91/321/EMÜ imiku piimasegude ja jätkupiimasegude kohta (1) ja komisjoni 25. märts 1999. aasta direktiivi 1999/21/EÜ meditsiiniliseks eriotstarbeks mõeldud dieettoitude kohta (2) tuleks seega vastavalt muuta,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiive 91/321/EMÜ ja 1999/21/EÜ muudetakse vastavalt lisale.
   Artikkel 2
   1.   Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt Bulgaaria ja Rumeenia Euroopa Liiduga ühinemise kuupäevaks. Nad edastavad õigusnormide tekstid ning kõnealuste normide ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.
   Liikmesriigid kohaldavad neid norme alates Bulgaaria ja Rumeenia Euroopa Liiduga ühinemise kuupäevast.
   Kui liikmesriigid võtavad need õigusnormid vastu, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile nende poolt käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastu võetud põhiliste riiklike õigusnormide teksti.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv jõustub Bulgaaria ja Rumeenia ühinemislepingu jõustumise korral ning lepingu jõustumise kuupäeval.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 23. oktoober 2006

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Olli REHN

      (1)  EÜT L 175, 4.7.1991, lk 35.

      (2)  EÜT L 91, 7.4.1999, lk 29.

      LISA
      KAUPADE VABA LIIKUMINE
      TOIDUAINED

                  1.

                  31991 L 0321: komisjoni direktiiv 91/321/EMÜ, 14. mai 1991, imiku piimasegude ja jätkupiimasegude kohta (EÜT L 175, 4.7.1991, lk 35); muudetud järgmiste aktidega:

                              —

                              11994 N: ühinemistingimusi ja aluslepingute muudatusi käsitlev akt – Austria Vabariigi, Soome Vabariigi ja Rootsi Kuningriigi ühinemine (EÜT C 241, 29.8.1994, lk 21),

                              —

                              31996 L 0004: komisjoni direktiiv 96/4/EÜ, 16.2.1996 (EÜT L 49, 28.2.1996, lk 12),

                              —

                              31999 L 0050: komisjoni direktiiv 1999/50/EÜ, 25.5.1999 (EÜT L 139, 2.6.1999, lk 29),

                              —

                              12003 T: ühinemistingimusi ja aluslepingute muudatusi käsitlev akt – Tšehhi Vabariigi, Eesti Vabariigi, Küprose Vabariigi, Läti Vabariigi, Leedu Vabariigi, Ungari Vabariigi, Malta Vabariigi, Poola Vabariigi, Sloveenia Vabariigi ja Slovaki Vabariigi ühinemine (ELT L 236, 23.9.2003, lk 33),

                              —

                              32003 L 0014: komisjoni direktiiv 2003/14/EÜ, 10.2.2003 (ELT L 41, 14.2.2003, lk 37).

                              a)

                              Artikli 7 lõikesse 1 lisatakse pärast sõnu “počiatočná dojčenská výživa” ja “následná dojčenská výživa”:

                                          “—

                                          bulgaaria keeles:
                                          “храни за кърмачета” ja“преходни храни”,

                                          —

                                          rumeenia keeles:
                                          “preparate pentru sugari” ja “pentru copii de vârstă mică”.”.

                              b)

                              Artikli 7 lõikesse 1 lisatakse pärast sõnu “počiatočná dojčenská mliečna výživa” ja “následná dojčenská mliečna výživa” järgmine tekst:

                                          “—

                                          bulgaaria keeles:
                                          “млека за кърмачета” ja “преходни млека”,

                                          —

                                          rumeenia keeles:
                                          “lapte pentru sugari” ja “pentru copii de vârstă mică”.”.

                  2.

                  31999 L 0021: komisjoni direktiiv 1999/21/EÜ, 25. märts 1999, meditsiiniliseks eriotstarbeks mõeldud dieettoitude kohta (EÜT L 91, 7.4.1999, lk 29); muudetud järgmise aktiga:

                              —

                              12003 T: ühinemistingimusi ja aluslepingute muudatusi käsitlev akt – Tšehhi Vabariigi, Eesti Vabariigi, Küprose Vabariigi, Läti Vabariigi, Leedu Vabariigi, Ungari Vabariigi, Malta Vabariigi, Poola Vabariigi, Sloveenia Vabariigi ja Slovaki Vabariigi ühinemine (ELT L 236, 23.9.2003, lk 33).

                        Artikli 4 lõikes 1 asendatakse loetelu, mis algab sõnadega “hispaania keeles” ja lõpeb sõnadega “medicinska ändamål”, järgmise loeteluga:

                              “—

                              bulgaaria keeles:
                              “Диетични храни за специални медицински цели”

                              —

                              hispaania keeles:
                              “Alimento dietético para usos médicos especiales”

                              —

                              tšehhi keeles:
                              “Dietní potravina určená pro zvláštní lékařské účely”

                              —

                              taani keeles:
                              “Levnedsmiddel/Levnedsmidler til særlige medicinske formål”

                              —

                              saksa keeles:
                              “Diätetisches/Diätetische Lebensmittel für besondere medizinische Zwecke (Bilanzierte Diäten)”

                              —

                              eesti keeles:
                              “Toit meditsiinilisel näidustusel kasutamiseks”

                              —

                              kreeka keeles:
                              “Διαιτητικά τρόφιμα για ειδικούς ιατρικούς σκοπούς”

                              —

                              inglise keeles:
                              “Food(s) for special medical purposes”

                              —

                              prantsuse keeles:
                              “Aliment(s) diététique(s) destiné(s) à des fins médicales spéciales”

                              —

                              itaalia keeles:
                              “Alimento dietetico destinato a fini medici speciali”

                              —

                              läti keeles:
                              “Diētiskā pārtika cilvēkiem ar veselības traucējumiem”

                              —

                              leedu keeles:
                              “Specialios medicininės paskirties maisto produktai”

                              —

                              ungari keeles:
                              “Speciális – gyógyászati célra szánt – tápszer”

                              —

                              malta keeles:
                              “Ikel dijetetiku għal skopijiet mediċi speċifiċi”

                              —

                              hollandi keeles:
                              “Dieetvoeding voor medisch gebruik”

                              —

                              poola keeles:
                              “Dietetyczne środki spożywcze specjalnego przeznaczenia medycznego”

                              —

                              portugali keeles:
                              “Produto dietético de uso clínico”

                              —

                              rumeenia keeles:
                              “Alimente dietetice pentru scopuri medicale speciale”

                              —

                              slovaki keeles:
                              “dietetická potravina na osobitné lekárske účely”

                              —

                              sloveenia keeles:
                              “Dietno (dietetično) živilo za posebne zdravstvene namene”

                              —

                              soome keeles:
                              “Kliininen ravintovalmiste/kliinisiä ravintovalmisteita”

                              —

                              rootsi keeles:
                              “Livsmedel för speciella medicinska ändamål”.”.