title: Komisjoni direktiiv 2008/44/EÜ, 4. aprill 2008 , millega muudetakse nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ toimeainete bentiavalikarbi, boskaliidi, karvooni, fluoksastrobiini, Paecilomyces lilacinus ’e ja protiokonasooli lisamisega (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               5.4.2008

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 94/13

      KOMISJONI DIREKTIIV 2008/44/EÜ,
   4. aprill 2008,
   millega muudetakse nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ toimeainete bentiavalikarbi, boskaliidi, karvooni, fluoksastrobiini, Paecilomyces lilacinus’e ja protiokonasooli lisamisega
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,
   võttes arvesse nõukogu 15. juuli 1991. aasta direktiivi 91/414/EMÜ taimekaitsevahendite turuleviimise kohta, (1) eriti selle artikli 6 lõiget 1,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Vastavalt direktiivi 91/414/EMÜ artikli 6 lõikele 2 sai Belgia äriühingult Kumiai Chemicals Industry Co Ltd. 19. aprillil 2002 taotluse toimeaine bentiavalikarbi kandmiseks direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse. Komisjoni otsusega 2003/35/EÜ (2) kinnitati, et toimik on täielik ning seda võib pidada põhimõtteliselt vastavaks direktiivi 91/414/EMÜ II ja III lisas loetletud andmete ja teabega seotud nõuetele.

               (2)

               Vastavalt direktiivi 91/414/EMÜ artikli 6 lõikele 2 sai Saksamaa 26. aprillil 2001 taotluse äriühingult BASF AG toimeaine boskaliidi kandmiseks direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse. Komisjoni otsusega 2002/268/EÜ (3) kinnitati, et toimik on täielik ning seda võib pidada põhimõtteliselt vastavaks direktiivi 91/414/EMÜ II ja III lisas loetletud andmete ja teabega seotud nõuetele.

               (3)

               Vastavalt direktiivi 91/414/EMÜ artikli 6 lõikele 2 said Madalmaad äriühingult Luxan B.V. 26. märtsil 1997 taotluse toimeaine karvooni kandmiseks direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse. Komisjoni otsusega 1999/610/EÜ (4) kinnitati, et toimik on täielik ning seda võib pidada põhimõtteliselt vastavaks direktiivi 91/414/EMÜ II ja III lisas loetletud andmete ja teabega seotud nõuetele.

               (4)

               Vastavalt direktiivi 91/414/EMÜ artikli 6 lõikele 2 sai Ühendkuningriik äriühingult Bayer AG 25. märtsil 2002 taotluse toimeaine fluoksastrobiinii kandmiseks direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse. Otsusega 2003/35/EÜ kinnitati, et toimik on täielik ning seda võib pidada põhimõtteliselt vastavaks direktiivi 91/414/EMÜ II ja III lisas loetletud andmete ja teabega seotud nõuetele.

               (5)

               Vastavalt direktiivi 91/414/EMÜ artikli 6 lõikele 2 sai Belgia äriühingult Prophyta 15. septembril 2002 taotluse toimeaine Paecilomyces lilacinus’e tüve 251 (edaspidi Paecilomyces lilacinus) kandmiseks direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse. Komisjoni otsusega 2003/305/EÜ (5) kinnitati, et toimik on täielik ning seda võib pidada põhimõtteliselt vastavaks direktiivi 91/414/EMÜ II ja III lisas loetletud andmete ja teabega seotud nõuetele.

               (6)

               Vastavalt direktiivi 91/414/EMÜ artikli 6 lõikele 2 sai Ühendkuningriik äriühingult Bayer CropScience 25. märtsil 2002 taotluse toimeaine protiokonasooli kandmiseks direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse. Otsusega 2003/35/EÜ kinnitati, et toimik on täielik ning seda võib pidada põhimõtteliselt vastavaks direktiivi 91/414/EMÜ II ja III lisas loetletud andmete ja teabega seotud nõuetele.

               (7)

               Nimetatud toimeainete mõju inimeste tervisele ja keskkonnale taotlejate kavandatud kasutusviiside puhul on hinnatud vastavalt direktiivi 91/414/EMÜ artikli 6 lõigetele 2 ja 4. Määratud referentliikmesriigid esitasid komisjonile toimeainete hindamisaruannete projektid 13. aprillil 2004 (bentiavalikarb), 22. novembril 2002 (boskaliid), 16. oktoobril 2000 (karvoon), 2. septembril 2003 (fluoksastrobiin), 3. novembril 2004 (Paecilomyces lilacinus) ja 18. oktoobril 2004 (protiokonasool).

               (8)

               Liikmesriikide ja Euroopa Toiduohutusameti hindamistöörühma eksperdid vaatasid hindamisaruanded läbi ning esitasid need komisjonile Euroopa Toiduohutusameti teaduslike aruannetena 15. juunil 2007 fluoksastrobiini (6) ja Paecilomyces lilacinus’e (7) ning 12. juulil 2007 bentiavalikarbi (8) ja protiokonasooli (9) kohta. Liikmesriigid ja komisjon vaatasid kõnealused aruanded ja hindamisaruannete projektid boskaliidi ja karvooni kohta läbi toiduahela ja loomatervishoiu alalises komitees ning need vormistati lõplikult 22. jaanuaril 2008 komisjoni läbivaatamisaruandena bentiavalikarbi, boskaliidi, karvooni, fluoksastrobiini, Paecilomyces lilacinus’e ja protiokonasooli kohta.

               (9)

               Mitmete uuringute põhjal on selgunud, et asjaomaseid toimeaineid sisaldavad taimekaitsevahendid peaksid üldiselt vastama direktiivi 91/414/EMÜ artikli 5 lõike 1 punktides a ja b ning artikli 5 lõikes 3 ette nähtud nõuetele, eriti nende kasutusviiside puhul, mida uuriti ja mida komisjoni läbivaatamisaruandes üksikasjalikult kirjeldati. Seetõttu on asjakohane kanda bentiavalikarb, boskaliid, karvoon, fluoksastrobiin, Paecilomyces lilacinus ja protiokonasool kõnealuse direktiivi I lisasse, et tagada kõigis liikmesriikides asjaomaseid toimeaineid sisaldavate taimekaitsevahendite kasutuslubade väljaandmine vastavalt kõnealuse direktiivi sätetele.

               (10)

               Ilma et see piiraks eespool nimetatud järeldust, on fluoksastrobiini ja protiokonasooli puhul vaja koguda täiendavat teavet teatavate küsimuste kohta. Direktiivi 91/414/EMÜ artikli 6 lõikes 1 on sätestatud, et toimeaine kandmisel I lisasse võib esitada tingimusi. Seetõttu on asjakohane nõuda, et fluoksastrobiini tuleks veel katsetada, et kinnitada ohuhinnangut pinnavee ja muude loomade kui rottide metaboliitide suhtes, ning et protiokonasooli tuleks veel katsetada, et kinnitada ohuhinnangut triasooli metaboliidi derivaatide suhtes ja ohtu seemnetoidulistele lindudele ja imetajatele ning et vastavad uuringud peaksid esitama teavitajad.

               (11)

               Ilma et see piiraks direktiiviga 91/414/EMÜ kindlaksmääratud kohustusi, mis kaasnevad toimeaine kandmisega I lisasse, tuleks pärast toimeaine loetelusse kandmist anda liikmesriikidele kuus kuud aega bentiavalikarbi, boskaliidi, karvooni, fluoksastrobiini, Paecilomyces lilacinus’t või protiokonasooli sisaldavate taimekaitsevahendite kehtivate ajutiste kasutuslubade läbivaatamiseks, et tagada direktiivis 91/414/EMÜ, eriti selle artiklis 13 sätestatud nõuete ja I lisas esitatud asjakohaste tingimuste täitmine. Liikmesriigid peavad kehtivad ajutised kasutusload ümber registreerima, neid muutma või need tühistama vastavalt direktiivi 91/414/EMÜ sätetele. Erandina nimetatud tähtajast tuleks ette näha pikem ajavahemik iga taimekaitsevahendi iga kavandatava kasutusviisi täieliku, III lisa nõuetele vastava toimiku esitamiseks ja hindamiseks direktiivis 91/414/EMÜ sätestatud ühtsete põhimõtete alusel.

               (12)

               Seega on asjakohane direktiivi 91/414/EMÜ vastavalt muuta.

               (13)

               Käesoleva direktiiviga ette nähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 91/414/EMÜ I lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi lisale.
   Artikkel 2
   1.   Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 31. jaanuariks 2009. Nad edastavad kõnealuste õigusnormide teksti ning kõnealuste normide ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.
   Liikmesriigid kohaldavad neid sätteid alates 1. veebruarist 2009.
   Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.
   Artikkel 3
   1.   Vajaduse korral muudavad liikmesriigid direktiivi 91/414/EMÜ kohaselt bentiavalikarbi, boskaliidi, karvooni, fluoksastrobiini, Paecilomyces lilacinus’t või protiokonasooli toimeainetena sisaldavate taimekaitsevahendite kehtivaid lube või tühistavad need 31. jaanuariks 2009. Eelkõige kontrollivad nad nimetatud tähtpäevaks, et kõnealuse direktiivi I lisas bentiavalikarbi, boskaliidi, karvooni, fluoksastrobiini, Paecilomyces lilacinus’e või protiokonasooli suhtes sätestatud tingimused on täidetud, välja arvatud kõnealuseid toimeaineid käsitleva kande B osas nimetatud tingimused, ning et loa valdajal on olemas kõnealuse direktiivi artikli 13 lõike 2 tingimuste kohaselt sama direktiivi II lisa nõuetele vastav toimik või juurdepääs sellele.
   2.   Erandina lõikest 1 teevad liikmesriigid iga lubatud taimekaitsevahendi puhul, mis sisaldab bentiavalikarbi, boskaliidi, karvooni, fluoksastrobiini, Paecilomyces lilacinus’t või protiokonasooli ainsa toimeainena või ühena mitmest toimeainest, mis kõik on hiljemalt 31. juuliks 2008 lisatud direktiivi 91/414/EMÜ I lisa loetelusse, toote uue hindamise direktiivi 91/414/EMÜ III lisa nõuetele vastava toimiku põhjal vastavalt kõnealuse direktiivi VI lisas sätestatud ühtsetele põhimõtetele ning võttes arvesse kõnealuse direktiivi I lisa bentiavalikarbi, boskaliidi, karvooni, fluoksastrobiini, Paecilomyces lilacinus’t või protiokonasooli käsitleva kande B osa. Kõnealuse hindamise põhjal määravad nad kindlaks, kas toode vastab direktiivi 91/414/EMÜ artikli 4 lõike 1 punktides b, c, d ja e sätestatud tingimustele.
   Pärast kindlaksmääramist toimivad liikmesriigid järgmiselt:

               a)

               toote puhul, mis sisaldab ainsa toimeainena bentiavalikarbi, boskaliidi, karvooni, fluoksastrobiini, Paecilomyces lilacinus’t või protiokonasooli, muudavad liikmesriigid vajaduse korral kasutusluba või tühistavad selle hiljemalt 31. jaanuariks 2010, või

               b)

               juhul kui toode sisaldab bentiavalikarbi, boskaliidi, karvooni, fluoksastrobiini, Paecilomyces lilacinus’t või protiokonasooli ühena mitmest toimeainest, muudavad liikmesriigid luba või tühistavad selle hiljemalt 31. jaanuariks 2010 või kuupäevaks, mis on ette nähtud loa muutmiseks või tühistamiseks vastavas direktiivis või direktiivides, millega asjaomane toimeaine või asjaomased toimeained kanti direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse, olenevalt sellest, kumb kuupäev on hilisem.

         Artikkel 4
   Käesolev direktiiv jõustub 1. augustil 2008.
   Artikkel 5
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 4. aprill 2008

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Androulla VASSILIOU

      (1)  EÜT L 230, 19.8.1991, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2008/41/EÜ (ELT L 89, 1.4.2008, lk 12).

      (2)  EÜT L 11, 16.1.2003, lk 52.

      (3)  EÜT L 92, 9.4.2002, lk 34.

      (4)  EÜT L 242, 14.9.1999, lk 29.

      (5)  ELT L 112, 6.5.2003, lk 10.

      (6)  EFSA teaduslik aruanne (2007) 102, 1-84, kokkuvõte, milles käsitletakse vastastikuseid eksperdihinnanguid pestitsiidse toimeaine fluoksastrobiini ohuanalüüsi kohta (valmimiskuupäev: 13. juuni 2007).

      (7)  EFSA teaduslik aruanne (2007) 103, 1-35, kokkuvõte, milles käsitletakse vastastikuseid eksperdihinnanguid Paecilomyces lilacinus’e tüve 251 ohuanalüüsi kohta (valmimiskuupäev: 13. juuni 2007).

      (8)  EFSA teaduslik aruanne (2007) 107, 1-81, kokkuvõte, milles käsitletakse vastastikuseid eksperdihinnanguid pestitsiidse toimeaine bentiavalikarbi ohuanalüüsi kohta (valmimiskuupäev: 12. juuli 2007).

      (9)  EFSA teaduslik aruanne (2007) 106, 1-98, kokkuvõte, milles käsitletakse vastastikuseid eksperdihinnanguid pestitsiidse toimeaine protiokonasooli ohuanalüüsi kohta (valmimiskuupäev: 12. juuli 2007).

      LISA
      Direktiivi 91/414/EMÜ I lisa tabeli lõppu lisatakse järgmised read:

                     Number

                     Üldnimetus, tunnuskood

                     Rahvusvahelise Puhta Keemia ja Rakenduskeemia Liidu (IUPAC) nimetus

                     Puhtus (1)

                     Jõustumine

                     Lisamise aegumine

                     Erisätted

                     „169

                     Bentiavalikarb
                     CASi nr 413615-35-7
                     CIPACi nr 744

                     [(S)-1-{[(R)-1-(6-fluoro-1,3-bensotiasool-2-üül) etüül]karbamoüül}-2-metüülpropüül]karbaamhape

                     ≥ 910 g/kg
                     Valmistamisel sissejäävad lisandid on toksikoloogiliselt olulised ja nende lisandite sisaldus tehnilises materjalis ei tohi ületada järgmisi väärtusi:

                                 6,6′-difluoro-2,2′-dibensotiasool: < 3,5 mg/kg

                                 bis(2-amino-5-fluorofenüül) disulfiid: < 14 mg/kg

                     1. august 2008

                     31. juuli 2018

                     A   osa
                     Lubatud kasutada üksnes fungitsiidina.
                     B   osa
                     VI lisas sätestatud ühtsete põhimõtete rakendamisel võetakse arvesse toiduahela ja loomatervishoiu alalises komitees 22. jaanuaril 2008 bentiavalikarbi kohta lõplikult vormistatud läbivaatamisaruande järeldusi, eelkõige selle aruande I ja II liidet.
                     Üldhindamisel peavad liikmesriigid pöörama erilist tähelepanu:

                                 —

                                 kasutajate ohutusele;

                                 —

                                 sihtrühma mittekuuluvate lülijalgsete organismide kaitsele.

                           Vajaduse korral hõlmavad kasutustingimused riskide vähendamise meetmete võtmist.
                     Kui liikmesriigid hindavad taotlust lubada kasutada bentiavalikarbi sisaldavat taimekaitsevahendit muuks otstarbeks kui kasvuhoones kasutamiseks, pööravad nad erilist tähelepanu artikli 4 lõike 1 punktis b nimetatud kriteeriumidele ja tagavad, et enne kasutusloa andmist oleks esitatud kogu vajalik teave.
                     Vastavalt artikli 13 lõikele 5 teavitavad liikmesriigid komisjoni kaubanduslikult toodetud tehnilise materjali üksikasjadest.

                     170

                     Boskaliid
                     CASi nr 188425-85-6
                     CIPACi nr 673

                     2-kloro-N-(4′-klorobifenüül-2-üül)nikotiinamiid

                     ≥ 960 g/kg

                     1. august 2008

                     31. juuli 2018

                     A   osa
                     Lubatud kasutada üksnes fungitsiidina.
                     B   osa
                     VI lisas sätestatud ühtsete põhimõtete rakendamisel võetakse arvesse toiduahela ja loomatervishoiu alalises komitees 22. jaanuaril 2008 boskaliidi kohta lõplikult vormistatud läbivaatamisaruande järeldusi, eelkõige selle aruande I ja II liidet.
                     Üldhindamisel peavad liikmesriigid pöörama erilist tähelepanu:

                                 —

                                 kasutajate ohutusele;

                                 —

                                 pikaajalisele ohule lindudele ja mullaorganismidele;

                                 —

                                 mulda akumuleerumise ohule, kui ainet kasutatakse mitmeaastastel kultuuridel või järelkultuuridel külvikordades.

                           Vajaduse korral hõlmavad kasutustingimused riskide vähendamise meetmete võtmist.

                     171

                     Karvoon
                     CASi nr 99-49-0 (d/l segu)
                     CIPACi nr 602

                     5-isopropenüül-2-metüültsükloheks-2-een-1-oon

                     ≥ 930 g/kg, kusjuures d/l on vähemalt 100:1

                     1. august 2008

                     31. juuli 2018

                     A   osa
                     Lubatud kasutada üksnes taimekasvuregulaatorina.
                     B   osa
                     VI lisas sätestatud ühtsete põhimõtete rakendamisel võetakse arvesse toiduahela ja loomatervishoiu alalises komitees 22. jaanuaril 2008 karvooni kohta lõplikult vormistatud läbivaatamisaruande järeldusi, eelkõige selle aruande I ja II liidet.
                     Üldhindamisel peavad liikmesriigid pöörama erilist tähelepanu kasutajate ohutusele.
                     Vajaduse korral hõlmavad kasutustingimused riskide vähendamise meetmete võtmist.

                     172

                     Fluoksastrobiin
                     CASi nr 361377-29-9
                     CIPACi nr 746

                     (E)-2-[6-(2-klorofenoksü)-5-fluoropürimidiin-4-üüloksü]fenüül(5,6-dihüdro-1,4,2-dioksasiin-3-üül)metanoon- O-metüüloksiim

                     ≥ 940 g/kg

                     1. august 2008

                     31. juuli 2018

                     A   osa
                     Lubatud kasutada üksnes fungitsiidina.
                     B   osa
                     VI lisas sätestatud ühtsete põhimõtete rakendamisel võetakse arvesse toiduahela ja loomatervishoiu alalises komitees 22. jaanuaril 2008 fluoksastrobiini kohta lõplikult vormistatud läbivaatamisaruande järeldusi, eriti selle aruande I ja II liidet.
                     Üldhindamisel peavad liikmesriigid pöörama erilist tähelepanu:

                                 —

                                 kasutajate ohutusele, eriti lahjendamata kontsentraadi käitlemisel. Kasutustingimused peaksid sisaldama piisavaid kaitsemeetmeid, näiteks näokaitse kandmist;

                                 —

                                 veeorganismide kaitsele; riskide vähendamise meetmete võtmisele, näiteks vajaduse korral puhvervööndi rakendamisele;

                                 —

                                 fluoksastrobiini metaboliitide jääkide tasemele, kui töödeldud alade põhku kasutatakse loomasöödana. Vajaduse korral hõlmavad kasutustingimused piiranguid loomade söötmisel;

                                 —

                                 mulda akumuleerumise ohule, kui ainet kasutatakse mitmeaastastel kultuuridel või järelkultuuridel külvikordades.

                           Vajaduse korral hõlmavad kasutustingimused riskide vähendamise meetmete võtmist.
                     Asjaomased liikmesriigid nõuavad, et esitatakse:

                                 —

                                 andmed, mille alusel on võimalik teha üldine riskihindamine veekeskkonnale, võttes arvesse pritsmete edasikandumist, äravoolu, kuivendamist ja võimalike riskivähendusmeetmete tõhusust;

                                 —

                                 andmed teiste loomade kui rottide metaboliitide mürgisuse kohta, kui töödeldud alade põhku kasutatakse loomasöödana.

                           Nad tagavad, et teavitaja, kelle taotlusel on fluoksastrobiin käesolevasse lisasse kantud, esitab komisjonile sellised uuringud kahe aasta jooksul pärast käesoleva direktiivi jõustumist.

                     173

                        Paecilomyces lilacinus (Thom)
                     Samson 1974 tüvi 251 (AGALi nr 89/030550)
                     CIPACi nr 753

                     Ei kohaldata

                     1. august 2008

                     31. juuli 2018

                     A   osa
                     Lubatud kasutada üksnes nematotsiidina.
                     B   osa
                     VI lisas sätestatud ühtsete põhimõtete rakendamisel võetakse arvesse toiduahela ja loomatervishoiu alalises komitees 22. jaanuaril 2008Paecilomyces lilacinus’e kohta koostatud hindamisaruande järeldusi, eelkõige selle I ja II liidet.
                     Üldhindamisel peavad liikmesriigid pöörama erilist tähelepanu:

                                 —

                                 kasutajate ohutusele (kuigi ainetega kokkupuutumise vastuvõetavat ulatust ei olnud vaja määrata, tuleks üldreeglina käsitada kõiki mikroorganisme potentsiaalsete sensibilisaatoritena);

                                 —

                                 sihtrühma mittekuuluvate lehtedel elunevate lülijalgsete kaitsele.

                           Vajaduse korral hõlmavad kasutustingimused riskide vähendamise meetmete võtmist.

                     174

                     Protiokonasool
                     CASi nr 178928-70-6
                     CIPACi nr 745

                     (RS)-2-[2-(1-klorotsüklopropüül)-3-(2-klorofenüül)-2-hüdroksüpropüül]-2,4-dihüdro-1,2,4-triasool-3-tioon

                     ≥ 970 g/kg
                     Valmistamisel sissejäävad lisandid on toksikoloogiliselt olulised ja nende lisandite sisaldus tehnilises materjalis ei tohi ületada järgmisi väärtusi:

                                 —

                                 tolueen: < 5 g/kg

                                 —

                                 protiokonasool-destio (2-(1-klorotsüklopropüül)1-(2-klorofenüül)-3-(1,2,4-triasool-1-üül)-propaan-2-ool): < 0.5 g/kg (avastamispiir)

                     1. august 2008

                     31. juuli 2018

                     A   osa
                     Lubatud kasutada üksnes fungitsiidina.
                     B   osa
                     VI lisas sätestatud ühtsete põhimõtete rakendamisel võetakse arvesse toiduahela ja loomatervishoiu alalises komitees 22. jaanuaril 2008 protiokonasooli kohta lõplikult vormistatud läbivaatamisaruande järeldusi, eelkõige selle aruande I ja II liidet.
                     Üldhindamisel peavad liikmesriigid pöörama erilist tähelepanu:

                                 —

                                 kasutajate ohutusele pritsimise ajal. Kasutustingimused peaksid sisaldama piisavaid kaitsemeetmeid;

                                 —

                                 veeorganismide kaitsele; riskide vähendamise meetmete võtmisele, näiteks vajaduse korral puhvervööndi rakendamisele;

                                 —

                                 lindude ja väikeimetajate kaitsele. Vajaduse korral tuleks kohaldada meetmeid riskide vähendamiseks.

                           Vajaduse korral hõlmavad kasutustingimused riskide vähendamise meetmete võtmist.
                     Asjaomased liikmesriigid nõuavad, et esitatakse:

                                 —

                                 teave, mis võimaldab anda hinnangu tarbijate kokkupuutele triasooli metaboliidi derivaatidega põhikultuurides, külvikorrakultuurides ja loomse päritoluga toodetes;

                                 —

                                 protiokonasooli ja triasooli metaboliidi derivaatide toimeviiside võrdlus, et oleks võimalik hinnata mürgisust, mis tekib kombineeritud kokkupuutel nende ühenditega;

                                 —

                                 teave, mis aitab täiendavalt käsitleda seemnete protiokonasooliga töötlemisest tulenevat pikaajalist ohtu seemnetoidulistele lindudele ja imetajatele.

                           Nad tagavad, et teavitaja, kelle taotlusel on protiokonasool käesolevasse lisasse kantud, esitab komisjonile sellised uuringud kahe aasta jooksul pärast käesoleva direktiivi jõustumist.”

         (1)  Täpsemad andmed toimeainete identifitseerimise ja määratlemise kohta on esitatud läbivaatamisaruandes.


title: Üheteistkümnes nõukogu direktiiv, 26. märts 1980, kumuleeruvaid käibemakse käsitlevate liikmesriikide õigusnormide ühtlustamise kohta — Prantsusmaa ülemeredepartemangude väljaarvamine direktiivi 77/388/EMÜ kohaldamisalast

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31980L0368

Euroopa Liidu Teataja L 090 , 03/04/1980 Lk 0041 - 0041 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 1 Köide 2 Lk 0003  Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 09 Köide 1 Lk 0120  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 1 Köide 2 Lk 0003  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 09 Köide 1 Lk 0125  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 09 Köide 1 Lk 0125

		Üheteistkümnes nõukogu direktiiv,26. märts 1980,kumuleeruvaid käibemakse käsitlevate liikmesriikide õigusnormide ühtlustamise kohta — Prantsusmaa ülemeredepartemangude väljaarvamine direktiivi 77/388/EMÜ kohaldamisalast(80/368/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 99 ja 100,võttes arvesse komisjoni ettepanekutning arvestades, et:asutamislepingu artikli 227 lõike 2 kohaselt peavad ühenduse institutsioonid kandma asutamislepingus sätestatud korras hoolt Prantsusmaa ülemeredepartemangude majandusliku ja ühiskondliku arengu võimaldamise eest;10. oktoobril 1978 asjas nr 148/77 Euroopa Ühenduste Kohtu tehtud otsuse kohaselt kehtivad asutamisleping ja teisesed õigusaktid Prantsusmaa ülemeredepartemangude suhtes, kui ühenduse institutsioonid ei ole otsustanud võtta meetmeid, mis on kohandatud just nende departemangude majanduslikele ja ühiskondlikele oludele;Prantsusmaa ülemeredepartemangude geograafilise asendi ja majandusliku ja ühiskondliku olukorra tõttu tuleks need nõukogu direktiiviga 77/388/EMÜ [1] kehtestatud ühise käibemaksusüsteemi kohaldamisalast välja arvata;käesoleva direktiivi rakendamine ei eelda liikmesriikide õigusnormide muutmist,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1"— Prantsuse Vabariik:- ülemeredepartemangud."Artikkel 2Käesolevat direktiivi kohaldatakse 1. jaanuarist 1979.Artikkel 3Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 26. märts 1980Nõukogu nimeleesistujaG. Marcora[1] EÜT L 145, 13.6.1977, lk 1.--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv, 22. detsember 1986, tarbijakrediiti käsitlevate liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31987L0102

Euroopa Liidu Teataja L 042 , 12/02/1987 Lk 0048 - 0053 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 15 Köide 7 Lk 0202  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 15 Köide 7 Lk 0202

		Nõukogu direktiiv,22. detsember 1986,tarbijakrediiti käsitlevate liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta(87/102/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:tarbijakrediiti käsitlevates liikmesriikide õigusaktides on suuri erinevusi;kõnealused erinevused õigusaktides võivad esile kutsuda krediidiandjate vahel konkurentsi moonutamist ühisturul;kõnealused erinevused piiravad tarbija võimalusi saada krediiti teistes liikmesriikides; nad mõjutavad taotletava krediidi mahtu ja laadi ning samuti kauba ja teenuste ostu;lõpptulemusena avaldavad kõnealused erinevused mõju tarbijatele krediidi eest antava kauba ja osutatavate teenuste vabale liikumisele ning mõjutavad seega otseselt ühisturu toimimist;võttes arvesse ühenduses tarbijatele antava krediidi järjest kasvavat mahtu, toob ühise tarbijakrediidituru kehtestamine ühtmoodi kasu nii tarbijatele, krediidiandjatele, tootjatele, hulgi- ja jaekaubandusettevõtjatele kui ka teenuste osutajatele;Euroopa Majandusühenduse tarbijakaitse ja tarbijate teavitamise poliitika programmides [4] nähakse muu hulgas ette, et tarbijat tuleks kaitsta ebaõiglaste krediiditingimuste eest ning et tarbijakrediidi üldtingimuste ühtlustamine peaks olema esmajärgulise tähtsusega ülesanne;erinevuste tõttu seadustes ja tavades on tarbijakaitse tarbijakrediidi valdkonnas liikmesriigiti erineval tasemel;viimastel aastatel on tarbijatele kättesaadavate ja nende kasutuses olevate krediidiliikide osas toimunud suured muudatused. Kasutusele on võetud uued tarbijakrediidi vormid ja need arenevad pidevalt edasi;tarbija peaks saama piisavalt teavet krediiditingimuste ja -maksumuse ning oma kohustuste kohta; kõnealuses teabes peab muu hulgas olema krediidi kulukuse aastamäär või selle puudumise korral kogusumma, mis tarbija peab krediidi eest maksma; kuni ühenduse otsuseni kulukuse aastamäära arvutamise meetodi või meetodite kohta tuleks liikmesriikidel kulukuse aastamäära arvutamisel edasi kasutada olemasolevaid meetodeid või tavasid või juhul, kui need puuduvad, tuleks sätestada krediidi üldkulude teatavakstegemine tarbijale;krediiditingimused võivad olla tarbijale ebasoodsad; tarbijat saab paremini kaitsta, kui võtta vastu teatavad kõigi krediidivormide suhtes kohaldatavad nõuded;arvesse võttes teatavate krediidilepingute ja tehinguliikide omadusi, tuleks kõnealused lepingud ja tehingud osaliselt või täielikult käesoleva direktiivi kohaldamisalast välja arvata;liikmesriikidel peaks olema võimalus komisjoniga konsulteerides jätta käesoleva direktiivi kohaldamisalast välja teatavad krediidivormid, mis ei ole kaubanduslikku laadi ning on antud eritingimustel;mõnes liikmesriigis kehtib tava, mille kohaselt originaaleksemplarid koostatakse notari või kohtuniku juuresolekul ning käesoleva direktiivi teatavate sätete kohaldamine selliste aktide suhtes on tarbetu; seetõttu peaks liikmesriikidel olema võimalus jätta kõnealused sätted selliste aktide suhtes kohaldamata;väga suuri rahasummasid hõlmavad krediidilepingud kalduvad erinema tavalistest tarbijakrediidi lepingutest; käesoleva direktiivi sätete kohaldamine väga väikeste rahasummade suhtes võib tekitada tarbetuid halduskulusid nii tarbijatele kui krediidiandjatele; seetõttu tuleks kindlaksmääratud finantspiiridest väljuvad lepingud käesoleva direktiivi kohaldamisalast välja arvata;krediidi maksumust käsitleva teabe jagamine reklaami abil ning võlausaldajate ja krediidivahendajate äriruumides võib eri pakkumiste võrdlemise teha tarbijale kergemaks;tarbijakaitse paraneb veelgi, kui krediidilepingud sõlmitakse kirjalikult ning need sisaldavad teatavaid minimaalseid andmeid lepingutingimuste kohta;kauba omandamiseks antud krediidi puhul peaksid liikmesriigid kehtestama kauba tagasivõtutingimused, eelkõige juhul, kui tarbija ei ole oma nõusolekut andnud; tagasivõtu korral tuleks lepinguosaliste vahel koostada selline arve, mis tagaks, et tagasivõtt ei tooks kaasa alusetut rikastumist;tarbijale tuleks anda võimalus täita rahalised kohustused enne maksetähtpäeva; sellisel juhul tuleks tarbija krediidi üldkulusid õiglaselt vähendada;võlausaldajate krediidilepingust tulenevate õiguste loovutamise tagajärjel ei tohiks lasta tarbija olukorral halveneda;liikmesriigid, kes lubavad tarbijatel krediidilepingute puhul kasutada veksleid, võlakirju või tšekke, peavad tagama, et tarbija on kõnealuste vahendite kasutamisel küllaldaselt kaitstud;seoses kauba või teenustega, mille omandamiseks on tarbija sõlminud krediidilepingu, peaksid tarbijal vähemalt allpool kindlaksmääratud asjaoludel olema krediidiandja ees õigused, mis lisanduvad tavapärastele lepingulistele õigustele krediidiandja ning kauba tarnija või teenuste osutaja ees; eespool nimetatud asjaolud kehtivad juhul, kui krediidiandja ja kaubatarnija või teenuste osutaja vahel on juba varem sõlmitud leping, mille alusel krediidiandja annab kõnesoleva tarnija või teenuste osutaja klientidele krediiti ainult selleks, et võimaldada tarbijal omandada kaupa või saada teenuseid kõnesolevalt tarnijalt või teenuste osutajalt;eküü (ECU) on määratletud nõukogu määrusega (EMÜ) nr 3180/78, [5] viimati muudetud määrusega (EMÜ) nr 2626/84 [6]; liikmesriikidel peaks olema võimalus käesolevas direktiivis eküüdes väljendatud summade omavääringusse konverteerimisel saadud summasid piiratud koguses ümardada; käesolevas direktiivis esitatud summad tuleks korrapäraselt läbi vaadata ning neid ühenduse majanduse ja rahanduse arengut silmas pidades vajaduse korral muuta;liikmesriigid peaksid vastu võtma asjakohased meetmed, et anda tegevusluba krediiti pakkuvatele või ennast krediidilepinguid korraldama pakkuvatele isikutele, kontrollida ja jälgida isikuid, kes pakuvad krediiti või vahendavad krediidilepinguid, ning anda tarbijatele võimalus esitada kaebusi seoses krediidilepingute või krediiditingimustega;krediidilepingud ei tohi tarbija kahjuks kõrvale kalduda sätetest, mis on vastu võetud käesoleva direktiivi rakendamisel või mis vastavad käesolevale direktiivile; kõnealustest sätetest ei tohi lepinguid sõnastades kõrvale hiilida;käesoleva direktiiviga teataval määral ühtlustatakse tarbijakrediiti käsitlevaid liikmesriikide õigusnorme ning luuakse teatav tarbijakaitse tase, kuid liikmesriike ei tohiks siiski takistada säilitamast või vastu võtmast rangemaid tarbijakaitsemeetmeid, asutamislepingust tulenevaid kohustusi nõuetekohaselt arvesse võttes;komisjon peaks hiljemalt 1. jaanuaril 1995 esitama nõukogule ettekande käesoleva direktiivi toimimise kohta,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 11. Käesolevat direktiivi kohaldatakse krediidilepingute suhtes.2. Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:a) tarbija — füüsiline isik, kes käesolevas direktiivis käsitletud tehingutes toimib eesmärkidel, mida võib pidada tema majandus- või kutsetegevusest eraldi seisvateks;b) võlausaldaja — füüsiline või juriidiline isik või selliste isikute rühm, kes annab krediiti oma kaubandus-, äri- või kutsetegevuse raames;c) krediidileping — leping, millega võlausaldaja annab või lubab anda tarbijale krediiti tasumise edasilükkamise, laenu või muu samalaadse finantstehingu vormis.Käesoleva direktiivi tähenduses ei loeta krediidilepinguteks pidevaid teenuste või kauba tarnelepinguid, mille puhul tarbijal on õigus maksta nende eest osade kaupa kauba tarnimise või teenuste osutamise ajal;d) krediidi üldkulud tarbijale — kõik krediidiga seotud kulud, kaasa arvatud intress ja muud krediidilepinguga vahetult seotud kulud, mis on kindlaks määratud liikmesriikide olemasolevate või kehtestatavate sätete või tavade kohaselt;e) krediidi kulukuse aastamäär — krediidi üldkulud tarbijale, mis on väljendatud antud krediidi suuruse aastase määrana ja arvutatakse vastavalt liikmesriikides olemasolevatele meetoditele.Artikkel 21. Käesolevat direktiivi ei kohaldata:a) krediidilepingute ja lepingute suhtes, millega lubatakse anda krediiti, mis on ette nähtud:- esmajoones maa või olemasoleva või projekteeritava ehitise omandiõiguste saamiseks või säilitamiseks,- ehitise renoveerimiseks või parendamiseks;b) üürilepingute suhtes, välja arvatud juhul, kui omand läheb lõpptulemusena üürnikule;c) krediidi suhtes, mis anti või tehti kättesaadavaks intressi või muude maksudeta;d) krediidilepingute suhtes, mille alusel ei nõuta intressimaksu, kui tarbija nõustub krediidi tasuma ühekordse maksena;e) krediidi suhtes, mida krediidi- või finantseerimisasutus annab ettemaksetena jooksvale arvele, mis ei ole krediitkaardiarved.Sellest olenemata kohaldatakse selliste krediitide suhtes artikli 6 sätteid;f) krediidilepingute suhtes, mis hõlmavad summasid suurusega alla 200 eküü või üle 20000 eküü;g) krediidilepingute suhtes, mille alusel tarbija on kohustatud krediidi tagasi maksma:- kuni kolme kuu jooksul,- või kõige rohkem nelja maksega kuni 12 kuu jooksul.2. Liikmesriik võib komisjoniga konsulteerides vabastada käesoleva direktiivi kohaldamisest teatavat liiki krediidid, mille puhul on täidetud järgmised tingimused:- krediiti antakse kulukuse määraga, mis on väiksem turul valitsevast määrast, ja- üldjuhul neid ei pakuta avalikkusele.3. Artikli 4 ja artiklite 6-12 sätteid ei kohaldata krediidilepingute ja krediiti lubavate lepingute suhtes, mille tagatiseks on kinnisvara hüpoteek, kui need ei ole käesoleva direktiivi kohaldamisalast välja arvatud juba käesoleva artikli lõike 1 punkti a alusel.4. Liikmesriigid võivad vabastada artiklite 6-12 sätete kohaldamisest originaaleksemplaris krediidilepingud, millele on alla kirjutatud notari või kohtuniku juuresolekul.Artikkel 3Ilma et see piiraks nõukogu 10. septembri 1984. aasta direktiivi 84/450/EMÜ (mis käsitleb eksitava reklaamiga seotud liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamist) [7] ning kõlvatu reklaami suhtes kohaldatavate eeskirjade ja põhimõtete kohaldamist, peab mis tahes reklaamis või tööruumidesse väljapandud pakkumises, milles isik pakub krediiti või ennast krediidilepingut korraldama ja kus on esitatud intressimäär või mis tahes muud krediidi kulukusega seotud andmed, olema näidatud ka krediidi kulukuse aastamäär, tüüpilise näite kujul, kui muud vahendid ei ole kasutatavad.Artikkel 41. Krediidilepingud sõlmitakse kirjalikult. Tarbija saab koopia kirjalikust lepingust.2. Kirjalik leping sisaldab järgmist:a) krediidi kulukuse aastamäär;b) krediidi kulukuse aastamäära muutmise tingimused.Kui krediidi kulukuse aastamäära ei saa nimetada, antakse tarbijale kirjalikus lepingus nõuetekohast teavet. Teave peab sisaldama vähemalt artikli 6 lõike 1 teises taandes ettenähtud andmeid.3. Kirjalik leping sisaldab lisaks ka lepingu muid olulisi tingimusi.Näitena on käesoleva direktiivi lisas esitatud loetelu tingimustest, mille kandmist kirjalikku lepingusse võib liikmesriik pidada oluliseks.Artikkel 5Erandina artiklist 3 ja artikli 4 lõikest 2 ning kuni otsuseni kehtestada ühenduse meetod või meetodid krediidi kulukuse aastamäära arvutamiseks peavad need liikmesriigid, kes käesoleva direktiivi teatavakstegemise ajal ei nõua krediidi kulukuse aastamäära esitamist või kes ei ole kehtestanud meetodit selle arvutamiseks, nõudma vähemalt krediidi üldkulude esitamist tarbijale.Artikkel 61. Olenemata artikli 2 lõike 1 punktis e sätestatud erandist, mille kohaselt krediidi- või finantseerimisasutuse ja tarbija vahel on sõlmitud leping krediidi andmiseks ettemaksena jooksvale arvele, välja arvatud krediitkaardiarved, tuleb tarbijale esitada lepingu sõlmimise ajal või enne lepingu sõlmimist järgmine teave:- krediidilimiit, kui see on olemas,- aastane intressimäär ja lepingu sõlmimise hetkest kohaldatavad maksud ning tingimused, mille alusel neid võib muuta,- lepingu lõpetamise menetluskord.Kõnealune teave kinnitatakse kirjalikult.2. Peale selle tuleb lepingu kehtimise ajal teatada tarbijale kõigist aastases intressimääras või asjakohastes maksudes tehtud muudatustest nende muudatuste tegemise ajal. Kõnealust teavet võib esitada kontoväljavõttena või ükskõik millisel muul liikmesriikidele vastuvõetaval viisil.3. Nendes liikmesriikides, kus arvelduskrediidid on vaikival nõusolekul lubatud, peavad kõnealused liikmesriigid tagama, et tarbijale teatatakse aastane intressimäär ja kohaldatavad maksud ning kõik nendes tehtavad muudatused, kui arvelduskrediit kestab üle kolme kuu.Artikkel 7Kauba omandamiseks antud krediidi puhul kehtestavad liikmesriigid kauba tagasivõtutingimused, eelkõige juhul, kui tarbija ei ole nõusolekut andnud. Peale selle tagavad nad, et juhul, kui krediidiandja võtab kauba tagasi, koostatakse lepinguosaliste vahel arve nii, et tagasivõtt ei tooks kaasa alusetut rikastumist.Artikkel 8Tarbijal on õigus krediidilepingu alusel võetud kohustused täita enne lepingus kindlaksmääratud aega. Sellisel juhul tuleks vastavalt liikmesriikide kehtestatud eeskirjadele tarbija krediidi üldkulu õiglaselt vähendada.Artikkel 9Kui krediidilepingu alusel saadud võlausaldaja õigused antakse üle kolmandale isikule, on tarbijal õigus samasugusele kaitsele kõnesoleva kolmanda isiku ees, nagu tal oli esialgse võlausaldaja ees, kaasa arvatud tasaarvestusele, kui see on kõnealuses liikmesriigis lubatud.Artikkel 10Liikmesriigid, kes krediidilepingutega seoses annavad tarbijale loa:a) teha makseid vekslite, sealhulgas võlakirjade abil;b) anda tagatist vekslite, sealhulgas võlakirjade ja tšekkide kujul,tagavad tarbijale nõuetekohase kaitse kõnealuste vahendite kasutamise puhul nimetatud viisil.Artikkel 111. Liikmesriigid tagavad, et krediidilepingute olemasolu ei mõjuta ühelgi viisil tarbija õigusi kõnealuse lepingu alusel ostetud kauba tarnija või osutatud teenuste pakkuja suhtes juhul, kui kaupa ei tarnita või teenuseid ei osutata või kui need mõnel muul viisil ei vasta tarnelepingule.2. Kui:a) tarbija sõlmib krediidilepingu kauba ostmiseks või teenuste saamiseks isikuga, kes ei ole kauba tarnija või teenuste osutaja;b) krediidiandja ning kauba tarnija või teenuste osutaja vahel on juba varem sõlmitud leping, mille kohaselt krediidiandja annab kõnesoleva tarnija või teenuste osutaja klientidele krediiti ainult selleks, et anda tarbijale võimalus saada kaupa või teenuseid kõnesolevalt tarnijalt või teenuste osutajalt;c) punktis a nimetatud tarbija saab krediiti kõnealuse varem sõlmitud lepingu alusel;d) krediidilepinguga hõlmatavat kaupa või teenust ei tarnita või tarnitakse ainult osaliselt või kui see ei vasta asjakohasele tarnelepingule; jae) tarbija on tarnijalt või teenuste osutajalt oma õiguste kohaselt parandusmeetmeid nõudnud tulutult,on tarbijal õigus nõuda parandusmeetmete võtmist krediidiandjalt. Liikmesriigid määravad kindlaks, kui suurel määral ja millistel tingimustel on kõnealused parandusmeetmed teostatavad.3. Lõiget 2 ei kohaldata, kui kõnealuse üksiktehingu väärtus on väiksem kui 200 eküüga samaväärne summa.Artikkel 121. Liikmesriigid:a) tagavad, et isikutele, kes pakuvad krediiti või ennast krediidilepinguid korraldama, antakse ametlik luba kas spetsiaalselt selleks või kauba ja teenuste tarnimiseks; võib) tagavad, et asutus või ametlik organ kontrollib ja jälgib isikute tegevust, kes annavad krediiti või pakuvad ennast krediidilepinguid korraldama; võic) soodustavad nõuetekohaste asutuste moodustamist, kes võtavad vastu kaebusi seoses krediidilepingutega või krediiditingimustega ja annavad tarbijatele sellega seoses asjakohast teavet või nõu.2. Liikmesriigid võivad sätestada, et lõike 1 punktis a nimetatud luba ei nõuta, kui ennast krediidilepinguid sõlmima või korraldama pakkuvad isikud vastavad määratlusele, mis on esitatud esimese nõukogu 12. detsembri 1977. aasta direktiivi (krediidiasutuste asutamise ja tegevusega seotud õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta) [8] artiklis 1, ning nendel on kõnealuse direktiivi sätete kohane tegevusluba.Kui krediiti andvatele või ennast krediidi andmist korraldama pakkuvatele isikutele on antud tegevusluba nii lõike 1 punkti a sätete kohaselt kui ka eespool nimetatud direktiivi sätete kohaselt, kuid viimati nimetatud luba on hiljem tühistatud, siis tuleb sellest teatada pädevale asutusele, kes vastutab lõike 1 punkti a kohaselt krediidiandmislubade väljaandmise eest, ning kõnealune asutus otsustab, kas kõnesolev isik võib krediidi andmist või krediidi korraldamist jätkata või tuleks lõike 1 punkti a alusel antud tegevusluba tühistada.Artikkel 131. Käesoleva direktiivi kohaldamisel järgitakse eküü määratlust, mis on antud määruses (EMÜ) nr 3180/78, mida on muudetud määrusega (EMÜ) nr 2626/84. Eküü ekvivalent omavääringus arvutatakse esialgu käesoleva direktiivi vastuvõtmise kuupäeva kursi järgi.Liikmesriigid võivad eküüdes väljendatud summade omavääringusse konverteerimisel saadud summasid ümardada, kui ümardamine jääb 10 eküü piiresse.2. Nõukogu vaatab iga viie aasta möödudes, kuid esimest korda 1995. aastal komisjoni ettepaneku põhjal läbi ja vajaduse korral muudab käesolevas direktiivis nimetatud summasid, pidades silmas ühenduse majanduslikke ja rahalisi suundumusi.Artikkel 141. Liikmesriigid tagavad, et krediidilepingud ei kaldu tarbija kahjuks kõrvale käesoleva direktiivi rakendamiseks võetavatest või käesolevale direktiivile vastavate siseriiklike õigusaktide sätetest.2. Peale selle tagavad liikmesriigid, et käesoleva direktiivi rakendussätetest ei hiilita mööda lepinguid sõnastades ega eelkõige sellega, et krediidisumma jagatakse mitme lepingu vahel.Artikkel 15Käesolev direktiiv ei takista liikmesriikidel säilitada või vastu võtta rangemaid tarbijakaitsesätteid, mis vastavad nende asutamislepingutest tulenevatele kohustustele.Artikkel 161. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud meetmed hiljemalt 1. jaanuaril 1990 ning teatavad sellest viivitamata komisjonile.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.Artikkel 17Komisjon esitab nõukogule aruande käesoleva direktiivi rakendamise kohta hiljemalt 1. jaanuaril 1995.Artikkel 18Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 22. detsember 1986Nõukogu nimeleesistujaG. Shaw[1] EÜT C 80, 27.3.1979, lk 4 jaEÜT C 183, 10.7.1984, lk 4.[2] EÜT C 242, 12.9.1983, lk 10.[3] EÜT C 113, 7.5.1980, lk 22.[4] EÜT C 92, 25.4.1975, lk 1 jaEÜT C 133, 3.6.1981, lk 1.[5] EÜT L 379, 30.12.1978, lk 1.[6] EÜT L 247, 16.9.1984, lk 1.[7] EÜT L 250, 19.9.1984, lk 17.[8] EÜT L 322, 17.12.1977, lk 30.--------------------------------------------------LISAARTIKLI 4 LÕIKES 3 NIMETATUD TINGIMUSTE LOETELU1. Krediidilepingud, millega finantseeritakse teatava kauba tarnimist või teatavate teenuste osutamist:i) lepingu alusel tarnitava kauba või osutatavate teenuste kirjeldus;ii) hind sularahas ja krediidilepingu alusel makstav hind;iii) tagatise summa, kui seda nõutakse, osamaksete arv ning suurus ja nende maksetähtpäevad või nende kindlaksmääramise viis, kui need ei ole lepingu sõlmimise ajal teada;iv) viide tarbija õigusele varem tagasimaksmise korral saada mahaarvamist, nagu on sätestatud artikliga 8;v) kauba omanik (kui omand ei lähe vahetult tarbijale üle) ja tingimused, mille alusel tarbija saab kauba omanikuks;vi) tagatise kirjeldus, kui tagatist nõutakse;vii) järelemõtlemisaeg, kui see on olemas;viii) viide kindlustusele (kindlustustele), kui seda (neid) nõutakse, ning kindlustuskuludele, kui tarbija ei saa ise kindlustusandjat valida.2. Krediitkaardiga teenindatavad krediidilepingud:i) krediidilimiidi suurus, kui see on olemas;ii) tagasimaksmise tingimused või nende kindlaksmääramise vahendid;iii) järelemõtlemisaeg, kui see on olemas.3. Jooksva arvega teenindatavad krediidilepingud, mis muudel tingimustel ei kuulu käesoleva direktiivi kohaldamisalasse:i) krediidilimiidi suurus, kui see on olemas, või selle kindlaksmääramise meetod;ii) kasutus- ja tagasimaksmistingimused;iii) järelemõtlemisaeg, kui see on olemas.4. Muud käesoleva direktiiviga hõlmatavad krediidilepingud:i) krediidilimiidi suurus, kui see on olemas;ii) viide tagatisele, kui tagatist nõutakse;iii) tagasimaksmise tingimused;iv) järelemõtlemisaeg, kui see on olemas;v) viide tarbija õigusele varem tagasimaksmise korral saada mahaarvamist, nagu on sätestatud artikliga 8.--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 2008/41/EÜ, 31. märts 2008 , millega muudetakse nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ, arvates toimeainete hulka kloridasooni (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               1.4.2008

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 89/12

      KOMISJONI DIREKTIIV 2008/41/EÜ,
   31. märts 2008,
   millega muudetakse nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ, arvates toimeainete hulka kloridasooni
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,
   võttes arvesse nõukogu 15. juuli 1991. aasta direktiivi 91/414/EMÜ taimekaitsevahendite turuleviimise kohta, (1) eriti selle artikli 6 lõiget 1,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjoni määrustes (EÜ) nr 451/2000 (2) ja (EÜ) nr 1490/2002 (3) on sätestatud direktiivi 91/414/EMÜ artikli 8 lõikes 2 osutatud tööprogrammi kolmanda etapi üksikasjalikud rakenduseeskirjad ja kehtestatud hindamist vajavate toimeainete loetelu nende toimeainete võimalikuks kandmiseks direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse. Kloridasoon kuulub nimetatud loetelusse.

               (2)

               Kloridasooni mõju inimeste tervisele ja keskkonnale on juba hinnatud vastavalt määruse (EÜ) nr 451/2000 ja määruse (EÜ) nr 1490/2002 sätetele mitmete teavitaja kavandatud kasutusalade puhul. Kõnealuste määrustega määrati ka referentliikmesriigid, kes esitavad asjaomased hindamisaruanded ja soovitused Euroopa Toiduohutusametile (EFSA) vastavalt määruse (EÜ) nr 1490/2002 artikli 10 lõikele 1. Kloridasooni puhul oli referentliikmesriik Saksamaa ja kogu asjaomane teave esitati 16. märtsil 2005.

               (3)

               Hindamisaruande kohta on liikmesriigid ja Euroopa Toiduohutusamet esitanud eksperthinnangud ning see esitati komisjonile 27. juulil 2007. aastal Euroopa Toiduohutusameti teadusliku aruandena kloridasooni kohta. (4) Liikmesriigid ja komisjon vaatasid selle aruande läbi toiduahela ja loomatervishoiu alalises komitees ning see vormistati 4. detsembril 2007 komisjoni läbivaatamisaruandena kloridasooni kohta.

               (4)

               Mitmete uuringute põhjal on ilmnenud, et kloridasooni sisaldavad taimekaitsevahendid võivad eeldatavalt üldjoontes vastata direktiivi 91/414/EMÜ artikli 5 lõike 1 punktides a ja b sätestatud nõuetele, eelkõige komisjoni läbivaatamisaruandes uuritud ja üksikasjalikult kirjeldatud kasutusviiside osas. Seega on asjakohane lisada kloridasoon I lisasse, et tagada kõigis liikmesriikides asjaomast toimeainet sisaldavate taimekaitsevahendite kasutuslubade väljaandmine nimetatud direktiiviga ettenähtud korras.

               (5)

               Toimeaine I lisasse kandmisele peaks eelnema piisav ajavahemik, et liikmesriigid ja huvitatud isikud jõuaksid aine loetelusse lisamisest tulenevate uute nõuete täitmiseks valmistuda.

               (6)

               Ilma et see piiraks direktiiviga 91/414/EMÜ määratletud kohustusi, mis kaasnevad toimeaine lisamisega I lisasse, tuleks pärast toimeaine loetelusse lisamist anda liikmesriikidele kuus kuud kloridasooni sisaldavate taimekaitsevahendite kehtivate kasutuslubade läbivaatamiseks, et tagada direktiivis 91/414/EMÜ, eriti selle artiklis 13 sätestatud nõuete ja I lisas sätestatud tingimuste täitmine. Direktiivi 91/414/EMÜ sätete kohaselt peaksid liikmesriigid vastavalt vajadusele olemasolevaid lube muutma, need asendama või tühistama. Erandina eespool nimetatud tähtajast tuleks ette näha pikem ajavahemik kõiki taimekaitsevahendeid ja kavandatud kasutusviise käsitlevate täielike III lisa kohaste andmete esitamiseks ja hindamiseks kooskõlas direktiivis 91/414/EMÜ sätestatud ühtsete põhimõtetega.

               (7)

               Varasemad kogemused komisjoni määruse (EMÜ) nr 3600/92 (5) raames hinnatud toimeainete kandmisel direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse on näidanud, et kehtivate kasutuslubade valdajate kohustuste puhul, mis on seotud andmetele juurdepääsuga, võib tekkida tõlgendamisraskusi. Et neid edaspidi vältida, on vaja täpsustada liikmesriikide kohustused, eelkõige kohustus kontrollida, et loaomanik võimaldab juurdepääsu toimikule, mis vastab kõnealuse direktiivi II lisa nõuetele. Selline täpsustamine ei too liikmesriikidele ega loaomanikele kaasa uusi kohustusi võrreldes I lisa muutmiseks seni vastu võetud direktiividega.

               (8)

               Seepärast on asjakohane direktiivi 91/414/EMÜ vastavalt muuta.

               (9)

               Käesolevas direktiivis sätestatud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 91/414/EMÜ I lisa muudetakse käesoleva direktiivi lisa kohaselt.
   Artikkel 2
   Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 30. juuniks 2009. Liikmesriigid edastavad kõnealuste õigusnormide teksti ning kõnealuste normide ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.
   Liikmesriigid kohaldavad neid norme alates 1. juulist 2009.
   Kui liikmesriigid võtavad need õigusnormid vastu, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   Artikkel 3
   1.   Vajaduse korral muudavad või tühistavad liikmesriigid direktiivi 91/414/EMÜ kohaselt toimeainena kloridasooni sisaldavate taimekaitsevahendite kehtivad load 30. juuniks 2009.
   Eelkõige kontrollivad nad nimetatud tähtpäevaks, kas kõnealuse direktiivi I lisas kloridasooni suhtes sätestatud tingimused on täidetud, välja arvatud kõnealust toimeainet käsitleva kande B osas nimetatud tingimused, ning kas loa valdajal on olemas kõnealuse direktiivi artikli 13 tingimuste kohaselt II lisa nõuetele vastav toimik või juurdepääs sellele.
   2.   Erandina lõikest 1 teevad liikmesriigid iga lubatud taimekaitsevahendi puhul, mis sisaldab kloridasooni ainsa toimeainena või ühena mitmest toimeainest, mis kõik on hiljemalt 31. detsembriks 2008 kantud direktiivi 91/414/EMÜ I lisa loetelusse, toote uue hindamise direktiivi 91/414/EMÜ III lisa nõuetele vastava toimiku põhjal vastavalt kõnesoleva direktiivi VI lisas sätestatud ühtsetele põhimõtetele ning arvestades kõnealuse direktiivi I lisas kloridasooni käsitleva kande B osa. Sellest hinnangust lähtuvalt otsustavad nad, kas toode vastab direktiivi 91/414/EMÜ artikli 4 lõike 1 punktides b, c, d ja e sätestatud tingimustele.
   Pärast otsustamist:

               a)

               muudavad liikmesriigid vajadusel luba või tühistavad selle hiljemalt 31. detsembriks 2012, juhul kui taimekaitsevahend sisaldab kloridasooni ainsa toimeainena, või

               b)

               kui vahend sisaldab kloridasooni ühena mitmest toimeainest, muudavad vajaduse korral luba või tühistavad selle hiljemalt 31. detsembriks 2012 või kuupäevaks, mis on ette nähtud loa muutmiseks või tühistamiseks vastavas direktiivis või vastavates direktiivides, millega asjaomane toimeaine või asjaomased toimeained kanti direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse, olenevalt sellest, kumb kuupäev on hilisem.

         Artikkel 4
   Käesolev direktiiv jõustub 1. jaanuaril 2009.
   Artikkel 5
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 31. märts 2008

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Androulla VASSILIOU

      (1)  EÜT L 230, 19.8.1991, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2008/40/EÜ (ELT L 87, 29.3.2008, lk 5).

      (2)  EÜT L 55, 29.2.2000, lk 25. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1044/2003 (ELT L 151, 19.6.2003, lk 32).

      (3)  EÜT L 224, 21.8.2002, lk 23. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1095/2007 (ELT L 246, 21.9.2007, lk 19).

      (4)  EFSA Scientific Report (2007) 108, 1–82, Conclusion regarding the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance chloridazon (valmimiskuupäev: 27. juuli 2007), 31. juuli 2007. aasta versioon.

      (5)  EÜT L 366, 15.12.1992, lk 10. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 2266/2000 (EÜT L 259, 13.10.2000, lk 27).

      LISA
      Direktiivi 91/414/EMÜ I lisa tabeli lõppu lisatakse järgmine kanne:

                     Nr

                     Üldnimetus, tunnuskoodid

                     IUPACi nimetus

                     Puhtus (1)

                     Jõustumine

                     Loetellu kuulumise lõpptähtaeg

                     Erisätted

                     „191

                     Kloridasoon
                     CASi nr 1698-60–8
                     CIPACi nr 111

                     5-amino-4-chloro-2-phenylpyridazin-3(2H)-one

                     920 g/kg
                     Valmistamisel sissejääv lisand 4-amino-5-chloro-isomer loetakse toksikoloogiliselt oluliseks ja tema sisaldus ei tohi olla üle 60 g/kg.

                     1. jaanuar 2009

                     31. detsember 2018

                     A   OSA
                     Lubatud kasutada ainult herbitsiidina, maksimaalselt 2,6 kg/ha, samal põllul ainult igal kolmandal aastal.
                     B   OSA
                     VI lisas sätestatud ühtsete põhimõtete rakendamisel võetakse arvesse toiduahela ja loomatervishoiu alalises komitees 4. detsembril 2007 kloridasooni kohta lõplikult vormistatud läbivaatamisaruande järeldusi, eriti selle aruande I ja II lisa.
                     Üldhindamisel peavad liikmesriigid pöörama erilist tähelepanu:

                                 —

                                 käitajate turvalisusele ja tagama, et kasutustingimustega nähtaks ette piisavad isikukaitsevahendid;

                                 —

                                 veeorganismide kaitsele;

                                 —

                                 põhjavee kaitsele, kui toimeainet kasutatakse tundliku mullastiku ja/või kliimatingimustega piirkondades.

                           Vajaduse korral peaksid loa tingimused sisaldama riskide vähendamise meetmeid ning ohualdiste alade suhtes tuleb käivitada kontrolliprogramme, et kontrollida kõnealuse aine metaboliitide B ja B1 sattumist põhjavette.”

         (1)  Täiendavad andmed toimeaine olemuse ja spetsifikatsiooni kohta on esitatud läbivaatamisaruandes.


title: Nõukogu direktiiv 2002/93/EÜ, 3. detsember 2002, millega muudetakse direktiivi 77/388/EMÜ, et anda liikmesriikidele võimalus jätkata vähendatud käibemaksumäärade kohaldamist teatavate töömahukate teenuste suhtes

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32002L0093

Euroopa Liidu Teataja L 331 , 07/12/2002 Lk 0027 - 0027

		Nõukogu direktiiv 2002/93/EÜ,3. detsember 2002,millega muudetakse direktiivi 77/388/EMÜ, et anda liikmesriikidele võimalus jätkata vähendatud käibemaksumäärade kohaldamist teatavate töömahukate teenuste suhtesEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 93,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [2]ning arvestades järgmist:(1) 17. mail 1977 vastuvõetud nõukogu direktiivi 77/388/EMÜ (kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusnormide ühtlustamise kohta – ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas) [3] artikli 28 lõikes 6 lubatakse kohaldada artikli 12 lõike 3 punkti a kolmandas lõigus sätestatud vähendatud maksumäärasid ka kõnealuse direktiivi K lisas loetletud töömahukate teenuste suhtes kuni kolm aastat ajavahemikul 1. jaanuar 2000 – 31. detsember 2002.(2) Nõukogu 28. veebruari 2000. aasta otsusega 2000/185/EÜ, millega lubatakse liikmesriikidel direktiivi 77/388/EMÜ artikli 28 lõikes 6 sätestatud korras kohaldada vähendatud käibemaksumäära teatavate töömahukate teenuste suhtes, [4] lubati teatavatel liikmesriikidel 31. detsembrini 2002 kohaldada vähendatud käibemaksumäära nende töömahukate teenuste suhtes, mille kohta nad olid seda taotlenud.(3) Selliseid vähendatud määrasid kohaldanud liikmesriikide aruannete põhjal, mis tuli koostada 1. oktoobriks 2002, peab komisjon esitama nõukogule ja Euroopa Parlamendile 31. detsembriks 2002 üldhinnangu, millele on vajaduse korral lisatud ettepanek lõpliku otsuse tegemiseks töömahukatele teenustele kohaldatava maksumäära kohta.(4) Kuna selliste aruannetele tuginedes põhjaliku üldhinnangu andmiseks kulub aega, tuleks direktiivis 77/388/EMÜ selle meetme suhtes sätestatud maksimaalset kohaldamistähtaega pikendada.(5) Seetõttu tuleks vastavalt muuta direktiivi 77/388/EMÜ,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 77/388/EMÜ artikli 28 lõike 6 esimeses lõigus asendatakse sõnad "kolm aastat ajavahemikul 1. jaanuar 2000 – 31. detsember 2002" sõnadega "neli aastat ajavahemikul 1. jaanuar 2000 – 31. detsember 2003".Artikkel 2Käesolev direktiiv jõustub selle Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval.Artikkel 3Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 3. detsember 2002Nõukogu nimeleesistujaT. Pedersen[1] Arvamus on esitatud 20. novembril 2002 (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata).[2] Arvamus on esitatud 24. oktoobril 2002 (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata).[3] EÜT L 145, 13.6.1977, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2002/38/EÜ (EÜT L 128, 15.5.2002, lk 41).[4] EÜT L 59, 4.3.2000, lk 10.--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 2008/45/EÜ, 4. aprill 2008 , millega muudetakse nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ seoses toimeaine metkonasooli kasutuse laiendamisega (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               5.4.2008

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 94/21

      KOMISJONI DIREKTIIV 2008/45/EÜ,
   4. aprill 2008,
   millega muudetakse nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ seoses toimeaine metkonasooli kasutuse laiendamisega
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,
   võttes arvesse nõukogu 15. juuli 1991. aasta direktiivi 91/414/EMÜ taimekaitsevahendite turuleviimise kohta, (1) eriti selle artikli 6 lõike 1 teise lõigu teist taanet,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjoni direktiivi 2006/74/EÜ (2) kohaselt oli metkonasool kantud toimeainena direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse.

               (2)

               Metkonasooli I lisasse kandmise taotlemise käigus esitas teavitaja BASF Aktiengesellschaft seenetõrjega seotud kasutusviiside kohta andmeid, mille põhjal võis üldiselt järeldada, et metkonasooli sisaldavad taimekaitsevahendid vastavad eeldatavasti direktiivi 91/414/EMÜ artikli 5 lõike 1 alapunktides a ja b sätestatud ohutusnõuetele. Seetõttu kanti metkonasool kõnealuse direktiivi I lisasse erisättega, et liikmesriigid võivad lubada selle kasutamist üksnes fungitsiidina.

               (3)

               Lisaks seenetõrjele teatavate põllumajanduslike kasutusviiside puhul on teavitaja nüüd taotlenud erisätete muutmist seoses toimeaine kasutamisega taimekasvuregulaatorina. Kasutuse laiendamise vajaduse põhjendamiseks on teavitaja esitanud lisateavet.

               (4)

               Belgia on teavitaja esitatud teavet ja andmeid hinnanud. Oktoobris 2007 teatas ta komisjonile, et on jõudnud seisukohale, et taotletud kasutuse laiendus ei kujuta endast ohtu lisaks nendele ohtudele, mida on juba arvesse võetud metkonasooli kohta direktiivi 91/414/EMÜ I lisas ette nähtud erisätetes ning komisjoni läbivaatamisaruandes kõnealuse toimeaine kohta. Seda eriti seetõttu, et laiendus hõlmab toimeaine kasutamist väiksemas määras, kui on vaja selle kasutamisel fungitsiidina, samas kui muud direktiivi 91/414/EMÜ I lisa erisätetes ette nähtud kasutusparameetrid jäävad muutmata.

               (5)

               Seepärast on metkonasooli käsitlevate erisätete muutmine õigustatud.

               (6)

               Seepärast on asjakohane direktiivi 91/414/EMÜ vastavalt muuta.

               (7)

               Käesolevas direktiivis sätestatud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 91/414/EMÜ I lisa muudetakse käesoleva direktiivi lisa kohaselt.
   Artikkel 2
   Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 5. augustil 2008. Nad edastavad kõnealuste õigusnormide teksti ning kõnealuste normide ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.
   Liikmesriigid kohaldavad neid sätteid alates 6. augustist 2008.
   Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamisest Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 4. aprill 2008

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Androulla VASSILIOU

      (1)  EÜT L 230, 19.8.1991, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2008/41/EÜ (ELT L 89, 1.4.2008, lk 12).

      (2)  ELT L 235, 30.8.2006, lk 17.

      LISA
      Direktiivi 91/414/EMÜ I lisa rida 136 asendatakse järgmisega:

                     „136

                     Metkonasool
                     CASi nr 125116-23-6 (määratlemata stereokeemia)
                     CIPACi nr 706

                     (1RS,5RS:1RS,5SR)-5-(4-klorobensüül)-2,2-dimetüül-1-(1H-1,2,4-triasool-1-üülmetüül)tsüklopentanool

                     ≥ 940 g/kg
                     (tsis- ja trans-isomeeride summa)

                     1. juuni 2007

                     31. mai 2017

                     A   Osa
                     Lubatud kasutada üksnes fungitsiidi ja taimekasvuregulaatorina.
                     B   Osa
                     VI lisas sätestatud ühtsete põhimõtete rakendamisel võetakse arvesse toiduahela ja loomatervishoiu alalises komitees 23. mail 2006 metkonasooli kohta lõplikult vormistatud läbivaatamisaruande järeldusi, eriti selle aruande I ja II lisa.
                     Kõnealuses üldhinnangus

                                 —

                                 peavad liikmesriigid pöörama erilist tähelepanu veeorganismide, lindude ja imetajate kaitsele. Vajaduse korral peaksid loa väljaandmise tingimused sisaldama riskitõrjemeetmeid;

                                 —

                                 peavad liikmesriigid pöörama erilist tähelepanu aine kasutaja ohutusele. Vajaduse korral peaksid loa väljaandmise tingimused sisaldama kaitsemeetmeid.”


title: Nõukogu direktiiv 2000/17/EÜ, 30. märts 2000, millega muudetakse ühist käibemaksusüsteemi käsitlevat direktiivi 77/388/EMÜ — Austria Vabariigile ja Portugali Vabariigile kehtestatud üleminekusätted

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32000L0017

Euroopa Liidu Teataja L 084 , 05/04/2000 Lk 0024 - 0025

		Nõukogu direktiiv 2000/17/EÜ,30. märts 2000,millega muudetakse ühist käibemaksusüsteemi käsitlevat direktiivi 77/388/EMÜ — Austria Vabariigile ja Portugali Vabariigile kehtestatud üleminekusättedEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 93,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [2]ning arvestades järgmist:(1) 1994. aasta ühinemisakti XV lisa IX osa "Maksustamine" punkti 2 alapunktiga e lubati Austria Vabariigil kalduda kõrvale 17. mail 1977 vastuvõetud kuuenda nõukogu direktiivi 77/388/EMÜ (kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusnormide ühtlustamise kohta — ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas) [3] artikli 28 lõikest 2 ja kohaldada kinnisvara elamispinnana üürileandmise suhtes vähendatud maksumäära 31. detsembrini 1998, tingimusel et see määr on vähemalt 10 %.(2) Kuuenda käibemaksudirektiivi artikli 13 B osa punkti b kohaselt on kinnisvara elamispinnana üürileandmine Austrias 1. jaanuarist 1999 käibemaksust vabastatud, kusjuures sisendilt makstud maksu mahaarvamise õigust ei ole. Kõnealuse direktiivi artikli 13 C osa punkti a alusel võib Austria anda maksumaksjatele õiguse valida maksustamine. Sel juhul kehtivad ühtne käibemaksumäär ja tavalised mahaarvamisõigust käsitlevad eeskirjad.(3) Austria Vabariik leiab, et kõnealune meede on ikka veel hädavajalik peamiselt seetõttu, et üleminekuline käibemaksukord kehtib veel ja olukord ei ole pärast 1994. aasta ühinemisakti käsitlevaid läbirääkimisi eriti muutunud.(4) Austria Vabariik leiab, et 10 % suuruse vähendatud maksumäära kaotamine põhjustaks lõpptarbijale paratamatult kinnisvara üürihinna tõusu.(5) Portugali Vabariik kohaldas 1. jaanuaril 1991 restoraniteenuste suhtes 8 % suurust vähendatud maksumäära. Kuuenda käibemaksudirektiivi artikli 28 lõike 2 punkti d alusel lubati Portugalil jätkata selle määra kohaldamist. Maksumäärade üldise muutmise järel kehtestati restoraniteenuste suhtes poliitilistel ja eelarvega seotud põhjustel 1992. aastast ühtne maksumäär.(6) Portugali Vabariik soovib taas kehtestada nendele teenustele vähendatud määra seetõttu, et ühtse määra kohaldamisel olid kahjulikud tagajärjed, eeskätt töökohtade vähenemine ja mustalt töötamise suurenemine, ja et ühtse määra kohaldamine suurendas restoraniteenuste hinda lõpptarbijale.(7) Kuna kõnealused erandid käsitlevad teenuste osutamist ühe liikmesriigi piires, võib konkurentsi moondumise ohtu pidada olematuks.(8) Seega võib nii Austria Vabariigi kui ka Portugali Vabariigi puhul kaaluda varasema olukorra taastamist, tingimusel et erandite kohaldamisaeg piirdub kuuenda käibemaksudirektiivi artiklis 28 l osutatud üleminekuajaga. Austria Vabariik peab siiski võtma vajalikke meetmeid tagamaks, et vähendatud maksumäär ei mõju ebasoodsalt käibemaksust tulenevatele Euroopa ühenduste omavahenditele, mille maksubaas tuleb määruse (EMÜ, Euratom) nr 1553/89 [4] kohaselt uuesti kindlaks määrata,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1"j) Austria Vabariik võib kinnisvara elamispinnana rendileandmise suhtes kohaldada üht kahest artikli 12 lõike 3 punkti a kolmandas lõigus sätestatud vähendatud maksumäärast, tingimusel et see määr ei ole väiksem kui 10 %;k) Portugali Vabariik võib restoraniteenuste suhtes kohaldada üht kahest artikli 12 lõike 3 punkti a kolmandas lõigus sätestatud vähendatud maksumäärast, tingimusel et see määr ei ole väiksem kui 12 %."Artikkel 21. Artiklis 1 osutatud liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigusnormid. Liikmesriigid teatavad neist viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Artiklis 1 osutatud liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide teksti.Artikkel 3Käesolev direktiiv jõustub selle Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval.Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 1999 kuuenda käibemaksudirektiivi artiklis 28l osutatud üleminekuaja lõpuni.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 30. märts 2000Nõukogu nimeleesistujaJ. Sócrates[1] Arvamus on esitatud 15. märtsil 2000 (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata).[2] EÜT C 75, 15.3.2000, lk 21.[3] EÜT L 145, 13.6.1977, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 1999/85/EÜ (EÜT L 277, 28.10.1999, lk 34).[4] EÜT L 155, 7.6.1989, lk 9.--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv 2003/92/EÜ, 7. oktoober 2003, millega muudetakse direktiivi 77/388/EMÜ seoses gaasi ja elektri tarnekohta käsitlevate eeskirjadega

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32003L0092

Euroopa Liidu Teataja L 260 , 11/10/2003 Lk 0008 - 0009

		Nõukogu direktiiv 2003/92/EÜ,7. oktoober 2003,millega muudetakse direktiivi 77/388/EMÜ seoses gaasi ja elektri tarnekohta käsitlevate eeskirjadegaEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 93,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades järgmist:(1) Gaasi- ja elektrisektori liberaliseerimine, mille eesmärgiks on siseturu väljakujundamine elektri ja maagaasi osas, on osutanud vajadusele läbi vaadata nimetatud kauba tarnekohta käsitlevad olemasolevad käibemaksueeskirjad, mis on sätestatud kuuendas nõukogu 17. mai 1977. aasta direktiivis 77/388/EMÜ (kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta – ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas), [4] et moderniseerida ja lihtsustada siseturu käibemaksusüsteemi toimimist komisjoni vastava strateegia kohaselt.(2) Käibemaksustamisel käsitletakse elektrit ja gaasi kaubana ning seega tuleb direktiivi 77/388/EMÜ artikli 8 kohaselt määratleda nende tarnekoht piiriüleste tehingute puhul. Kuna elektri ja gaasi liikumist on füüsiliselt keeruline jälgida, on tarnekoha määramine kehtivate eeskirjade kohaselt eriti keeruline.(3) Et saavutada tõeline käibemaksutakistusteta elektri ja gaasi siseturg, peaks maagaasi jaotusvõrgu kaudu tarnitava gaasi ja elektri tarnekohaks enne nende lõpptarbimist olema koht, kus on tarbija alaline tegevuskoht.(4) Selleks et tagada maksustamine selles riigis, kus toimub tegelik tarbimine, tuleks elektri ja gaasi tarnimine lõppjärgus, s.o tarnimisel hulgimüüjatelt ja turustajatelt lõpptarbijale, maksustada kohas, kus tarbija kaupa kasutab ja tarbib. Selleks on tavaliselt tarbija arvesti asukoht.(5) Elektrit ja gaasi tarnitakse jaotusvõrgu kaudu, millele võrguoperaator annab juurdepääsu. Topeltmaksustamise ja maksustamata jätmise vältimiseks tuleb ühtlustada edastamis- ja transporditeenuste tarnekohta käsitlevaid eeskirju. Jaotusvõrkudele juurdepääs ja nende kasutamine ning nende teenustega otseselt seotud muude teenuste pakkumine tuleks seetõttu lisada direktiivi 77/388/EMÜ artikli 9 lõike 2 punktis e sätestatud erijuhtumite loetellu.(6) Maagaasi jaotusvõrgu kaudu toimuv gaasi import või elektri import tuleks topeltmaksustamise vältimiseks maksust vabastada.(7) Need muudatused maagaasi jaotusvõrgu kaudu tarnitava gaasi tarnekohta või elektri tarnekohta käsitlevates eeskirjades tuleks ühendada kohustusliku tagasipööratud maksustamisega käibemaksukohustuslasena registreeritud tarbija puhul.(8) Seetõttu tuleks direktiivi 77/388/EMÜ vastavalt muuta,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 77/388/EMÜ muudetakse järgmiselt.1. Artikli 8 lõikele 1 lisatakse järgmised punktid:"d) maagaasi jaotusvõrgu kaudu gaasi tarnimise puhul või elektri tarnimise puhul maksukohustuslikule vahendajale: maksukohustusliku vahendaja tegevuskoht või kauba tarnimise püsiasukoht või sellise tegevuskoha või püsiasukoha puudumisel koht, kus on tarnija alaline või tavaline asukoht.Maksukohustuslik vahendaja on käesoleva sätte kohaldamisel maksukohustuslik isik, kelle põhitegevusala gaasi ja elektri hankimisel on selle kauba edasimüümine ja kelle omatarbimine selle kauba osas on tühine.e) maagaasi jaotusvõrgu kaudu gaasi tarnimise puhul või elektri tarnimise puhul, kui sellist tarnimist ei reguleerita punktiga d: koht, kus tarbija kaupa kasutab ja tarbib. Kui see tarbija ei tarbi tegelikult kõike või osa sellest kaubast, loetakse tarbimata kaup kasutatuks ja tarbituks kohas, kus on tarbija tegevuskoht või püsiasukoht, mille jaoks kaup tarniti. Sellise tegevuskoha või püsiasukoha puudumisel loetakse kauba kasutamise ja tarbimise kohaks tarbija alaline või tavaline asukoht."2. Artikli 9 lõike 2 punkti e kaheksanda taande järele lisatakse järgmine taane:"— juurdepääsu pakkumine maagaasi ja elektri jaotussüsteemidele, selle kaudu toimuv transport ja edastamine ning muude otseselt seotud teenuste pakkumine."3. Artikli 14 lõikele 1 lisatakse järgmine punkt:"k) gaasi import maagaasi jaotussüsteemi kaudu või elektri import."4. Artikli 21 lõike 1 punkt a artiklis 28 g esitatud versioonis asendatakse järgmisega:"a) maksukohustuslane, kes teeb maksustatavaid kauba- või teenusetarneid, välja arvatud punktides b, c ja f nimetatud juhud. Kui maksustatavat kauba- või teenusetarnet teostab maksukohustuslane, kelle registrijärgne asukoht ei ole riigi territooriumil, võivad liikmesriigid enda kehtestatavatel tingimustel ette näha, et maksu tasumise eest vastutab isik, kellele kaupu või teenuseid tarnitakse;"5. Artikli 21 lõikele 1 artiklis 28 g esitatud versioonis lisatakse järgmine punkt:"f) isikud, kes on riigi territooriumil registreeritud käibemaksukohustuslasena ja kellele kaup tarnitakse artikli 8 lõike 1 punktis d või e esitatud tingimustel, juhul kui tarnijaks on maksukohustuslane, kelle registrijärgne asukoht on väljaspool kõnealust riiki."6. Artikli 22 lõike 1 punktis c artiklis 28h esitatud versioonis asendatakse esimene taane järgmisega:"— maksukohustuslase, välja arvatud artikli 28a lõikes 4 nimetatud maksukohustuslased, kes teevad riigi territooriumil mahaarvamisõigust andvaid kauba- või teenusetarneid, välja arvatud sellised kauba- või teenusetarned, mille puhul peab maksu artikli 21 lõike 1 punktide a, b, c või f kohaselt tasuma ainult kauba- või teenusesaaja. Liikmesriigid ei pea võimaldama identifitseerida teatavaid artikli 4 lõikes 3 nimetatud maksukohustuslasi,"7. Artikli 28a lõike 5 punktile b lisatakse järgmine taane:"— maagaasi jaotusvõrgu kaudu toimuv gaasi tarne või elektri tarne artikli 8 lõike 1 punktis d või e sätestatud tingimustel."Artikkel 2Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid 1. jaanuariks 2005. Liikmesriigid teatavad nendest viivitamata komisjonile. Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Artikkel 3Käesolev direktiiv jõustub Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Luxembourg, 7. oktoober 2003Nõukogu nimeleesistujaG. Tremonti[1] 5. detsembril 2002. aastal esitatud ettepanek (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).[2] Arvamus on esitatud 13. mail 2003 (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).[3] Arvamus on esitatud 26. märtsil 2003 (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).[4] EÜT L 145, 13.6.1977, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2002/93/EÜ (EÜT L 331, 7.12.2002, lk 27).--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 2010/54/EL, 20. august 2010 , millega muudetakse nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ I lisa, et pikendada toimeaine asiimsulfurooni lisasse kuulumist  EMPs kohaldatav tekst

text:
               21.8.2010

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 220/63

         KOMISJONI DIREKTIIV 2010/54/EL,
   20. august 2010,
   millega muudetakse nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ I lisa, et pikendada toimeaine asiimsulfurooni lisasse kuulumist
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse nõukogu 15. juuli 1991. aasta direktiivi 91/414/EMÜ taimekaitsevahendite turuleviimise kohta, (1) eriti selle artikli 6 lõiget 1,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Asiimsulfurooni kuulumine direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse aegub 31. detsembril 2011. Kooskõlas komisjoni 27. juuni 2007. aasta määruse (EÜ) nr 737/2007 (milles sätestatakse esimese toimeainete rühma nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse kuulumise pikendamise menetlus ja kehtestatakse kõnealuste ainete loetelu) (2) artikliga 4 esitati kõnealuse artikliga ettenähtud ajavahemiku jooksul teade toimeaine asiimsulfurooni direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse kuulumise pikendamiseks.

               (2)

               Kõnealune teade leiti olevat vastuvõetav komisjoni 28. juuli 2008. aasta otsuse 2008/656/EÜ (toimeainete asiimsulfurooni, asoksüstrobiini, fluroksüpüüri, imasaliili, metüülkresoksiimi, proheksadiooni ja spiroksamiini nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse kuulumise pikendamist käsitlevate teadete vastuvõetavuse ja asjaomaste teatajate loetelu moodustamise kohta) (3) seisukohast.

               (3)

               Määruse (EÜ) nr 737/2007 artikliga 6 ettenähtud ajavahemiku jooksul esitas teataja määruse (EÜ) nr 737/2007 artikliga 6 nõutava teabe ning selgituse iga uue esitatud uuringu olulisuse kohta.

               (4)

               Referentliikmesriik koostas kaasreferentliikmesriigiga konsulteerides hindamisaruande ning esitas selle Euroopa Toiduohutusametile (edaspidi „amet”) ja komisjonile 10. juunil 2009. Lisaks ainele antavale hinnangule sisaldab kõnealune aruanne ka nimekirja uuringutest, millele referentliikmesriik oma hinnangu andmisel tugines.

               (5)

               Amet edastas hindamisaruande teatajale ja kõigile liikmesriikidele ning edastas saabunud kommentaarid komisjonile. Lisaks avaldas amet kõnealuse hindamisaruande.

               (6)

               Komisjoni palvel andsid liikmesriigid ja amet hindamisaruandele vastastikuse eksperdihinnangu ning amet esitas asiimsulforooni riskihindamise vastastikust eksperdihinnangut käsitlevad järeldused (4) komisjonile 12. märtsil 2010. Liikmesriigid ja komisjon vaatasid selle hindamisaruande ja ameti poolt esitatud järeldused läbi toiduahela ja loomatervishoiu alalises komitees ning 9. juulil 2010 vormistati see komisjoni läbivaatusaruandena asiimsulforooni kohta.

               (7)

               Mitmest senisest uuringust on ilmnenud, et asiimsulforooni sisaldavad taimekaitsevahendid võivad eeldatavalt üldjoontes jätkuvalt vastata direktiivi 91/414/EMÜ artikli 5 lõike 1 punktides a ja b sätestatud nõuetele, eelkõige komisjoni läbivaatamisaruandes uuritud ja üksikasjalikult kirjeldatud kasutusviiside osas. Seetõttu on asjakohane pikendada asiimsulforooni kuulumist direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse, et tagada, et kõnealust toimeainet sisaldavaid taimekaitsevahendeid võib lubada kasutada ka tulevikus tingimusel, et nad on kooskõlas kõnealuse direktiiviga.

               (8)

               Pidades silmas hindamisaruannet, kus tuuakse esile, et toksikoloogilisest seisukohast on murettekitav valmistamisel sissejääv lisaaine fenool, tuleks siiski sätestada, et selle lisandi sisaldus tehnilises materjalis ei tohi ületada 2 g/kg.

               (9)

               Esitatud uutest andmetest ilmneb, et asiimsulforoon ja vee fotolüüsi käigus tekkivad selle aine lagunemisproduktid võivad kujutada ohtu veeorganismidele. Ilma et see seaks kahtluse alla järeldust, et asiimsulforooni lisasse kuulumist on vaja pikendada, on siiski asjakohane hankida nendes konkreetsetes küsimustes täiendavat teavet. Direktiivi 91/414/EMÜ artikli 6 lõikes 1 on sätestatud, et toimeaine kandmine I lisasse võib sõltuda teatavate tingimuste täitmisest. Seega on asjakohane nõuda, et teataja esitab täiendava teabe selliste ohtude hindamise kohta, mis võivad tuleneda asiimsulforoonist veeorganismidele, ja viib lõpule vee fotolüüsi käigus tekkivate selle aine lagunemisproduktide kindlaksmääramise.

               (10)

               Enne toimeaine direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse kuulumise pikendamist tuleks ette näha mõistlik ajavahemik, mille vältel liikmesriigid ja huvitatud isikud saaksid valmistuda toimeaine I lisasse kuulumise pikendamisest tulenevate uute tingimuste täitmiseks.

               (11)

               Ilma et see piiraks direktiiviga 91/414/EMÜ määratletud kohustusi, mis kaasnevad toimeaine I lisasse kuulumise pikendamisega, tuleks pärast toimeaine lisasse kuulumise pikendamist anda liikmesriikidele kuus kuud asiimsulforooni sisaldavate taimekaitsevahendite kasutuslubade läbivaatamiseks, et jätkuvalt tagada direktiivis 91/414/EMÜ, eriti selle artiklis 13, sätestatud nõuete ja I lisas sätestatud tingimuste täitmine. Liikmesriigid peaksid kasutuslube kas pikendama, neid vajaduse korral muutes, või sellest keelduma. Erandina kõnealusest tähtajast tuleks ette näha pikem ajavahemik kõiki taimekaitsevahendeid ja kavandatud kasutusviise käsitlevate täielike III lisa kohaste ajakohastatud andmete esitamiseks ja hindamiseks kooskõlas direktiivis 91/414/EMÜ sätestatud ühtsete põhimõtetega.

               (12)

               Seega on asjakohane direktiivi 91/414/EMÜ vastavalt muuta.

               (13)

               Käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 91/414/EMÜ I lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi lisale.
   Artikkel 2
   Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 31. jaanuariks 2012. Liikmesriigid edastavad kõnealuste õigusnormide teksti ning kõnealuste normide ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.
   Liikmesriigid kohaldavad kõnealuseid norme alates 1. veebruarist 2012.
   Kui liikmesriigid võtavad need õigusnormid vastu, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   Artikkel 3
   1.   Liikmesriigid muudavad vajaduse korral direktiivi 91/414/EMÜ kohaselt toimeainena asiimsulforooni sisaldavate taimekaitsevahendite kehtivaid kasutuslube või tühistavad need 31. jaanuariks 2012.
   Eelkõige kontrollivad nad nimetatud tähtpäevaks, et kõnealuse direktiivi I lisas asiimsulforooni suhtes sätestatud tingimused on täidetud, välja arvatud kõnealust toimeainet käsitleva kande B osas nimetatud tingimused, ning et kasutusloa omanikul on olemas kõnealuse direktiivi artikli 13 tingimuste kohaselt II lisa nõuetele vastav toimik või juurdepääs sellele.
   2.   Erandina lõikest 1 hindavad liikmesriigid uuesti iga lubatud taimekaitsevahendit, mis sisaldab asiimsulforooni ainsa toimeainena või ühena mitmest toimeainest, mis kõik on hiljemalt 31. juuliks 2011 kantud direktiivi 91/414/EMÜ I lisa loetelusse, direktiivi 91/414/EMÜ III lisa nõuetele vastava toimiku põhjal kooskõlas kõnesoleva direktiivi VI lisas sätestatud ühtsete põhimõtetega ning arvestades kõnealuse direktiivi I lisas asiimsulforooni käsitleva kande B osa. Kõnealuse hindamise alusel määravad nad kindlaks, kas taimekaitsevahend vastab direktiivi 91/414/EMÜ artikli 4 lõike 1 punktides b, c, d ja e sätestatud tingimustele. Pärast kindlaksmääramist muudavad liikmesriigid vajaduse korral kasutusluba või tühistavad selle 31. juuliks 2015.
   3.   Erandina lõigetest 1 ja 2 hindavad liikmesriigid uuesti iga lubatud taimekaitsevahendit, mis sisaldab asiimsulforooni ühena mitmest toimeainest, mis kõik on hiljemalt 31. juuliks 2011 kantud direktiivi 91/414/EMÜ I lisa loetelusse ja millest vähemalt üks oli ajavahemikul 1. jaanuarist 2009 kuni 31. juulini 2011 kantud direktiivi 91/414/EMÜ I lisa loetelusse, direktiivi 91/414/EMÜ III lisa nõuetele vastava toimiku põhjal kooskõlas kõnesoleva direktiivi VI lisas sätestatud ühtsete põhimõtetega ning arvestades kõnealuse direktiivi I lisas asiimsulforooni käsitleva kande B osa. Sellest hinnangust lähtuvalt otsustavad nad, kas taimekaitsevahend vastab direktiivi 91/414/EMÜ artikli 4 lõike 1 punktides b, c, d ja e sätestatud tingimustele.
   Kõnealuse kindlaksmääramise järel muudavad liikmesriigid vajaduse korral kasutusluba või tühistavad selle 31. juuliks 2015 või kuupäevaks, mis sellise muudatuse või tühistamise jaoks on kehtestatud asjakohases direktiivis või direktiivides, millega asjakohane toimeaine või toimeained direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse kanti, olenevalt sellest, kumb kuupäev on hilisem.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv jõustub 1. augustil 2011.
   Artikkel 5
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 20. august 2010

            Komisjoni nimel

            president

         José Manuel BARROSO

      (1)  EÜT L 230, 19.8.1991, lk 1.

      (2)  ELT L 169, 29.6.2007, lk 10.

      (3)  ELT L 214, 9.8.2008, lk 70.

      (4)  Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance azimsulfuron. EFSA Journal 2010; 8(3):1554. [61 pp.]. doi:10.2903/j.efsa.2010.1554. Kättesaadav aadressil: www.efsa.europa.eu

      LISA
      Direktiivi 91/414/EMÜ I lisa rida 5 asendatakse järgmisega:

                     Number

                     Üldnimetus
                     tunnuskood

                     Rahvusvahelise Puhta Keemia ja Rakenduskeemia Liidu (IUPAC) nimetus

                     Puhtus (1)

                     Jõustumine

                     Lisamise aegumine

                     Erisätted

                     „5

                     Asiimsulfuroon
                     CASi nr 120162-55–2
                     CIPACi nr 584

                     1-(4,6-dimetoksüpürimidiin-2-üül)-3-[1-metüül-4-(2-metüül-2H-tetrasool-5-üül)-pürasool-5-üülsulfonüül]-karbamiid

                     ≥ 980 g/kg
                     Fenoolisisalduse piirnorm 2 g/kg

                     1. august 2011

                     31. juuli 2021

                     A   OSA
                     Lubatud kasutada üksnes herbitsiidina.
                     Ei tohi lubada lennukilt pritsimist.
                     B   OSA
                     VI lisas sätestatud ühtsete põhimõtete rakendamisel võetakse arvesse toiduahela ja loomatervishoiu alalises komitees 9. juulil 2010 asiimsulforooni kohta lõplikult vormistatud läbivaatamisaruande järeldusi, eriti selle aruande I ja II lisa.
                     Üldhindamisel peavad liikmesriigid pöörama erilist tähelepanu

                                 —

                                 sihtrühma mittekuuluvate taimede kaitsele;

                                 —

                                 põhjavee võimalikule saastumisele, kui toimeainet kasutatakse tundlike muldade ja/või kliimatingimustega piirkondades;

                                 —

                                 veeorganismide kaitsele.

                           Liikmesriigid peavad tagama, et kasutusloaga nõutaks vajaduse korral riskide vähendamise meetmete võtmist (nt puhvervööndi jätmine; riisikasvatuse puhul tuleb vett enne selle minema juhtimist hoida teatava aja jooksul põllul).
                     Asjaomased liikmesriigid nõuavad lisauuringuid, et lõpule viia veeorganisme käsitlev riskihindamine ja ka vee fotolüüsi käigus tekkivate selle aine lagunemisproduktide kindlaksmääramine. Nad tagavad, et teatajad esitavad sellised uuringud komisjonile 31. oktoobriks 2012.”

         (1)  Täpsemad andmed toimeainete identifitseerimise ja määratlemise kohta on esitatud läbivaatamisaruandes.