Tähtis õiguslik teade

|

31986L0297

Nõukogu direktiiv, 26. mai 1986, põllu- või metsamajanduslike ratastraktorite jõusiirdevõlle ja nende kaitseseadiseid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta

Euroopa Liidu Teataja L 186 , 08/07/1986 Lk 0019 - 0025 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 15 Lk 0180  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 15 Lk 0180  CS.ES Peatükk 13 Köide 008 Lk 152  - 158 ET.ES Peatükk 13 Köide 008 Lk 152  - 158 HU.ES Peatükk 13 Köide 008 Lk 152  - 158 LT.ES Peatükk 13 Köide 008 Lk 152  - 158 LV.ES Peatükk 13 Köide 008 Lk 152  - 158 MT.ES Peatükk 13 Köide 008 Lk 152  - 158 PL.ES Peatükk 13 Köide 008 Lk 152  - 158 SK.ES Peatükk 13 Köide 008 Lk 152  - 158 SL.ES Peatükk 13 Köide 008 Lk 152  - 158

		Nõukogu direktiiv,26. mai 1986,põllu- või metsamajanduslike ratastraktorite jõusiirdevõlle ja nende kaitseseadiseid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta(86/297/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:tehnilised nõuded, millele põllu- või metsamajanduslikud ratastraktorid peavad siseriiklike õigusaktide kohaselt vastama, on muu hulgas seotud jõusiirdevõllide ja nende kaitseseadistega;kõnealused nõuded erinevad liikmesriigiti; seepärast on vajalik, et kõik liikmesriigid võtaksid lisaks olemasolevatele eeskirjadele või nende asemel vastu samad nõuded, eelkõige selleks, et oleks võimalik kohaldada iga traktoritüübi suhtes EMÜ tüübikinnitusmenetlust, mis kehtestati nõukogu 4. märtsi 1974. aasta direktiiviga 74/150/EMÜ põllu- või metsamajanduslike ratastraktorite tüübikinnitust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, [4] viimati muudetud Hispaania ja Portugali ühinemisaktiga;nõukogu 29. juuni 1978. aasta resolutsiooniga Euroopa ühenduste tööohutust ja -tervishoidu käsitleva tegevusprogrammi kohta [5] nähakse ette õnnetuste vältimise põhimõtete kohaldamine masinate ja seadmete, sealhulgas põllumajandusmasinate ja -seadmete kavandamisel ja valmistamisel; jõusiirdevõlle ja nende kaitseseadiseid käsitlevad eeskirjad mõjutavad ohutust;põllu- või metsamajanduslikke ratastraktoreid käsitlevate siseriiklike õigusaktide ühtlustamine eeldab iga liikmesriigi territooriumil ühiste nõuete kohaselt tehtud ülevaatuste vastastikust tunnustamist,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 11. "Põllu- või metsamajanduslik traktor" on rataste või roomikutega varustatud mis tahes mootorsõiduk, millel on vähemalt kaks telge ja mille tähtsaim omadus on veojõud ning mis on mõeldud teatavate põllu- või metsamajanduses kasutatavate tööriistade, masinate või haagiste vedamiseks, lükkamiseks, kandmiseks või käitamiseks. See võib olla varustatud koorma või reisijate vedamiseks.2. Käesolevat direktiivi kohaldatakse üksnes selliste lõikes 1 määratletud traktorite suhtes, millel on õhkrehvid ja vähemalt kaks telge ja mille suurim valmistajakiirus on 6–30 km/h.Artikkel 2Ükski liikmesriik ei tohi keelduda traktorile EMÜ või siseriikliku tüübikinnituse andmisest ega keelata selle müüki, registreerimist, kasutuselevõtmist või kasutamist jõusiirdevõllide ja nende kaitseseadistega seotud põhjustel, kui need vastavad I lisas sätestatud nõuetele.Artikkel 3Käesolev direktiiv ei mõjuta liikmesriikide õigust asutamislepingut nõuetekohaselt järgides kehtestada nõudeid, mida nad peavad vajalikuks, et tagada töötajate kaitstus kõnealuste traktorite kasutamisel, tingimusel et see ei eelda jõusiirdevõllide ja nende kaitseseadiste muutmist selliseks, et need ei vasta käesolevas direktiivis piiritletud nõuetele.Artikkel 4Mis tahes muudatused, mis on vajalikud I lisas esitatud nõuete ja II lisas oleva EMÜ tüübikinnitustunnistuse näidislisa kohandamiseks tehnika arenguga, võetakse vastu direktiivi 74/150/EMÜ artiklis 13 sätestatud korras.Artikkel 51. Liikmesriigid võtavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid vastu 18 kuu jooksul selle teatavakstegemisest. Liikmesriigid teatavad neist viivitamata komisjonile. I lisa punkti 5.2 nõudeid kohaldatakse siiski alles 1. oktoobrist 1995.2. Liikmesriigid tagavad, et käesoleva direktiiviga korraldatavas valdkonnas nende vastuvõetud siseriiklike põhiliste õigusnormide tekst edastatakse komisjonile.Artikkel 6Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 26. mai 1986Nõukogu nimeleesistujaG. Braks[1] EÜT C 164, 23.6.1983, lk 5.[2] EÜT C 307, 14.11.1983, lk 104.[3] EÜT C 341, 19.12.1983, lk 2.[4] EÜT L 84, 28.3.1974, lk 10.[5] EÜT C 165, 11.7.1978, lk 3.--------------------------------------------------I LISAMÄÄRATLUS JA KOHALDAMISALA, EMÜ TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE, EMÜ TÜÜBIKINNITUS, JÕUSIIRDEVÕLLIDE TÜÜBID NING JÕUSIIRDEVÕLLIDE JA NENDE KAITSEPIIRETE EHITUST JA PAIGUTUST KÄSITLEVAD NÕUDED1. MÄÄRATLUS JA REGULEERIMISALA1.1. "Jõusiirdevõll" on traktori veovõlli väljaulatuv osa, mis kannab liikumise üle masinale.1.2. Käesolevat direktiivi kohaldatakse üksnes punktis 1.1 määratletud jõusiirdevõllide suhtes, mis paiknevad traktori tagaosas. Punkti 5.2 kohaldatakse siiski üksnes traktorite suhtes, mille vähim muutmatu või muudetav rööbe ühel veoteljel on vähemal 1150 mm.2. EMÜ TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE2.1. Traktori valmistaja või tema volitatud esindaja peab esitama traktoritüübi kinnitamise taotluse jõusiirdevõlli ja selle kaitseseadiste osas.2.2. Sellele tuleb kolmes eksemplaris lisada sobivas mõõtkavas olevad ja piisavalt üksikasjalikud joonised traktori nendest osadest, mida käesoleva direktiivi nõuded käsitlevad.2.3. Kinnitatavat tüüpi esindav traktor või traktori see osa või need osad, mida peetakse käesoleva direktiiviga nõutavate katsete tegemiseks hädavajalikuks, tuleb esitada tüübikinnituskatsete tegemise eest vastutavale tehnilisele teenistusele.3. EMÜ TÜÜBIKINNITUS3.1. EMÜ tüübikinnitustunnistusele tuleb lisada II lisas oleva näidise kohane tõend iga kinnituse andmise või sellest keeldumise kohta.4. JÕUSIIRDEVÕLLIDE TÜÜBID4.1. Jõusiirdevõllide tunnused peavad olema kooskõlas mõne 1. tabelis kirjeldatud tüübiga:1. TABELJõusiirdevõllide tüüpide tunnusedTüüp | Nimiläbimõõt (mm) | Soonte/hammaste arv | Jõusiirdevõlli nimipöörlemiskiirus (p/min) [1] || |1 | 35 | 6 | sirget soont | 540 ja/või 1000 |2 | 35 | 21 | Evolventprofiiliga peenhammast |3 | 45 | 20 |4.2. Jõusiirdevõlli pöörlemiskiirust peab olema võimalik säilitada sobival viisil.4.3. Kui mootori pöörlemiskiiruse ja jõusiirdevõlli pöörlemiskiiruse vahelisi suhtarve on ette nähtud mitu, peab igasugune suhtarvu muutus olema täheldatav. Lisaks sellele tuleb kavandamisel ette näha eriseadis, mis tagab, et suhtarv ei saa juhuslikult muutuda, pidades eeskätt silmas pöörlemiskiiruse suurenemist. See ohutusseadis peab toimima iga kord, kui jõusiirdevõll rakendub.4.4. Valitud jõusiirdevõlli pöörlemiskiirus peab olema igal ajal selgelt nähtav.5. EHITUST JA PAIGUTUST KÄSITLEVAD NÕUDED5.1. Tagumise jõusiirdevõlli pöörlemissuundPäripäeva, kui jõusiirdevõlli vaadatakse traktori sõidusuunas.5.2. Liikumisruum jõusiirdevõlli ümberJõusiirdevõlli ümbritsev liikumisruum peab olema 1. joonise ja 2. tabelis esitatud mõõtmete kohane.+++++ TIFF +++++2. TABELLiikumisruumi mõõtmedTüüp | A vähim | B suurim | C suurim | F vähim | G vähim | I vähim | R ringi suurim raadius | α vähim |1 | 76 | 80 | 60 | 120 | 240 | 280 | 76 | 55° |2 |3 | 89 | 100 | 65 | 145 | 290 | 295 | 89 | 51° |5.3. Jõusiirdevõllide kaitseseadised5.3.1. Kaitseseadised5.3.1.1. Jõusiirdevõll peab olema kaitstud traktorile paigaldatud piirdega, mis katab vähemalt jõusiirdevõlli ülaosa ja kahte külge, nagu näidatud 2. joonisel, või muul viisil, mis tagab samasuguse ohutustaseme, nagu näiteks jõusiirdevõlli paiknemine pesas, mis asub traktoris endas või mille moodustab eraldi osa (veokonksu kinnitus, haakeseadise kate jne).5.3.1.2. Kaitsepiirde mõõtmed on sätestatud jõusiirdevõlli tüübist sõltuvalt 3. tabelis.5.3.1.3. Traktoriga peab kaasas olema ka mittepöörlev kaitseseadis, mis katab jõusiirdevõlli täielikult ajal, mil seda ei kasutata.5.3.2. Kaitsepiirete karakteristikud5.3.2.1. Kaitsepiire peab olema kavandatud nii, et see ei raskendaks (või hõlbustaks) traktori kasutamist ja hooldamist.Traktorit peab olema võimalik hooldada kaitsepiiret eemaldamata.5.3.2.2. Kasutatavad materjalid peavad olema ilmastikukindlad, säilitama külmas oma mehaanilised omadused ja olema piisavalt tugevad.5.3.2.3. Kaitsepiiretel ei tohi olla tippe ega teravaid servi; nendes ei tohi olla avasid, mille läbimõõt või küljepikkus ületab 8 mm, välja arvatud need, mis on vajalikud universaalliigendiga veovõlli kaitseseadise keti kinnitamiseks, ja need peavad suutma kanda raskust 120 daN, välja arvatud juhul, kui need on kavandatud nii, et neid ei saa kasutada astmena.+++++ TIFF +++++3. TABELJõusiirdevõlli kaitsepiirde mõõtmedTüüp | Kaitsepiirde mõõtmed [2] (mm) |a | b ± 5 | c ± 5 | d ± 5 |1 | 70 | 125 | 85 | 285 |2 | 70 | 125 | 85 | 285 |3 | 80 | 150 | 100 | 300 |[1] Välja arvatud jõusiirdevõllid, mille pöörlemiskiirus on seotud traktori sõidukiirusega.[2] Traktorite puhul, millel on kaks tagumist jõusiirdevõlli, võib mõõtmeid b ja/või d muuta, et säiliks samaväärne liikumisruum võllide ja kaitsepiirete vahel.--------------------------------------------------II LISANÄIDIS+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv, 25. oktoober 1966, millega muudetakse nõukogu 26. juuni 1964. aasta direktiivi ühendusesisest värske lihaga kauplemist mõjutavate tervishoiuprobleemide kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31966L0601

Euroopa Liidu Teataja 192 , 27/10/1966 Lk 3302 - 3304 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 1 Lk 0178  Taanikeelne eriväljaanne: Seeria I Peatükk 1965-1966 Lk 0213  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 1 Lk 0178  Ingliskeelne eriväljaanne: Seeria I Peatükk 1965-1966 Lk 0244  Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 03 Köide 2 Lk 0054

		Nõukogu direktiiv,25. oktoober 1966,millega muudetakse nõukogu 26. juuni 1964. aasta direktiivi ühendusesisest värske lihaga kauplemist mõjutavate tervishoiuprobleemide kohta(66/601/EMÜ)EUROOPA MAJANDUSÜHENDUSE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 43 ja 100,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse assamblee arvamust, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamustning arvestades, et:nõukogu 24. juuni 1964. aasta direktiiv [2] ühendusesisest värske lihaga kauplemist mõjutavate tervishoiuprobleemide kohta jõustus 30. juunil 1965;nimetatud direktiiv kujutab endast esimest etappi ühtlustamisel, mis on kavandatud kõrvaldama kaubandustakistusi, mis tekivad erinevustest liikmesriikide veterinaarsätete vahel, eriti liha hügieeni osas;nimetatud direktiivi liikmesriikide õigusesse inkorporeerimine on näidanud, et selle sätteid tuleks kohandada uute tehniliste ja teaduslike andmete ning saadud kogemuste alusel;sellepärast tuleb esimesel võimalusel algteksti teha teatud muudatusi, kahjustamata nimetatud direktiiviga loodud süsteemi peamisi norme ja põhimõtteid;saadud kogemuste alusel tuleks täiendada mõningaid antud direktiivis sisalduvaid mõisteid;tuleb täpsustada, et põhjused liha turustamise keelustamiseks tuleb teatavaks teha sihtriigis läbiviidava tervisekontrolli teostamise ajal, eriti kaubasaajale antava arvamuse eest vastutava veterinaareksperdi volituste määratlemiseks;tuleks selgesõnaliselt sätestada, et muuks kui inimtoiduks ettenähtud värske lihaga kauplemisel jäävad siseriiklikud õigusnormid jõusse kuni ühenduse määruste vastuvõtmiseni;tapamajade hügieeni käsitlevad sätted tuleb säilitada, kuid nõude, et tapamajades oleksid spetsiaalsed kohad, kus teatud liiki loomi ei tapeta, võib tühistada;kogemus on näidanud, et tuleks muuta väikeste lihatükkide ja rupsi tembeldamisnõudeid ning liha tembeldamiseks tuleks lubada ka muude violetsete värvainete kasutamist kui metüülviolett,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Nõukogu 26. juuni 1964. aasta direktiivi ühendusesisest värske lihaga kauplemist mõjutavate tervishoiuprobleemide kohta muudetakse vastavalt järgmistele artiklitele.Artikkel 21. "a) rümp – tapetud looma terve lihakeha pärast veretustamist, lahkamist ning jäsemete eraldamist randme- ja pöiapära kohalt, pea, saba ja udara eemaldamist; veiste, lammaste, kitsede ja kabjaliste puhul lisaks pärast nülgimist."2. Artikli 2 punkti b lõppu lisatakse sõnad "kas loomulikult rümbaga ühendatud või mitte".Artikkel 3Artikli 3 lõike 1 punktis c asendatakse sõnad "tunnistati terveks" sõnadega "sellise kontrolli tulemusel tunnistati tapakõlblikuks ühendusesisese värske lihaga kauplemise jaoks".Artikkel 4Artikli 4 lõikes 4 lisatakse sõna "tapamaja" järele sõnad "või lihalõikusettevõte".Artikkel 5"1. Ilma et see piiraks artikli 4 lõike 3 teise lõigu teisest lausest tulenevaid volitusi, võib liikmesriik keelustada oma territooriumil teisest liikmesriigist pärit värske liha turustamise, kui sihtriigis läbiviidud tervisekontrolli käigus selgub, et:a) kõnealune liha on inimtoiduks kõlbmatu; võib) ei ole kinni peetud artikli 3 sätetest."Artikkel 61. Artikli 6 lõike 1 punkti A alapunktis a jäetakse saksakeelses tekstis välja sõnad "und Schweinen".2. "d) Muuks kui inimtoiduks ettenähtud värske liha."3. "eespool punktides a, b ja c nimetatud värsket liha võib saata ainult vastavalt artiklile 3."Artikkel 7I lisa I peatüki punkti 1 muudetakse järgmiselt:a) alapunkti b tekst asendatakse järgmisega:"b) piisava suurusega taparuumid, mis võimaldavad tööd rahuldavalt teostada; nii sigade kui muud liiki loomade tapmiseks ettenähtud taparuumis peab olema spetsiaalne koht sigade tapmiseks;"b) alapunkt e sõnastatakse järgmiselt:"e) eraldi ruumid rasva ladustamiseks ja nahkade, sarvede ja sõrgade ladustamiseks, kui nimetatud jäätmeid ei eemaldata tapamajast tapmise päeval;"c) alapunkt p sõnastatakse järgmiselt:"p) piisav varu surve all olevat üksnes joogikvaliteediga vett; erandjuhtudel võib auru tekitamiseks kasutada muud joogivee kvaliteedile mittevastavat vett, tingimusel et selleks paigaldatud torustik välistab kõnealuse vee kasutamise muudel eesmärkidel."Artikkel 8"18. Kabjaliste, üle nelja nädala vanuste sigade ja üle kolme kuu vanuste veiste rümbad tuleb esitada kontrollimiseks piki selgroogu poolrümpadeks lõigatult. Nimetatud sigade ja kabjaliste puhul lõigatakse ka pea pikuti pooleks. Kui see on kontrollimise otstarbel vajalik, võib riiklik veterinaararst nõuda iga rümba pikkupidi lahtilõikamist."Artikkel 91. I lisa VII peatüki punkti 29 esimeses taandes jäetakse välja sõna "seljapiirkonnas".2. "30. Maksad märgistatakse põletustempliga vastavalt punktile 28.Pead, keeled, südamed ja kopsud märgistatakse kas värvi- või põletustempliga vastavalt punktile 28.Alla kolme kuu vanuste veiste, sigade, lammaste ja kitsede puhul ei ole keelte ja südamete tembeldamine siiski kohustuslik."3. "31. Lihalõikusettevõtetes ametlikult tembeldatud rümpadest lõigatud muud jaotustükid kui rasv, nahaalune rasv, sabad, kõrvad ja jalad peavad juhul, kui neil ei ole templit, olema märgistatud värvi- või põletustempliga vastavalt punktile 28, millel on tapamaja veterinaarloa numbri asemel lihalõikusettevõtte veterinaarloa number.Tahke searasva tükid, millelt kamar on eemaldatud, rühmitatakse viie tüki kaupa partiidesse, mis plommitakse ametliku järelevalve all ja sildistatakse vastavalt punktile 32."4. "32. Kui rümbast eraldatud jaotustükid või rups saadetakse pakendatuna, tuleb punktis 28 või 31 sätestatud tempel panna pakendile kinnitatud etiketil nähtavale kohale nii, et pakendi avamisel see paratamatult puruneb."Punkti 32 viimane lause jäetakse välja.5. "33. Liha värvitempliga märgistamiseks võib kasutada ainult metüülvioletti või muud ühenduse eeskirjades selleks otstarbeks lubatud violetset värvainet."Artikkel 10"34. Riiklik veterinaararst peab pealelaadimise ajal välja andma terviseohutuse sertifikaadi originaaleksemplari, mis on lihaga kaasas selle veol sihtriiki. Väljaantud terviseohutuse sertifikaat peab vormilt ja sisult vastama II lisas esitatud näidisele, olema koostatud vähemalt sihtriigi ametlikus keeles ja sisaldama II lisas esitatud näidises sätestatud informatsiooni."Artikkel 11"a) - eespool kirjeldatud liha,- eespool kirjeldatud liha pakendile kinnitatud etikettkannab templit, mis tõendab, et kogu liha pärineb tunnustatud tapamajades tapetud loomadelt;."Artikkel 12Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid kaheksa kuu jooksul alates käesoleva direktiivi teatavakstegemisest ning teatavad sellest viivitamata komisjonile.Artikkel 13Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 25. oktoober 1966Nõukogu nimeleesistujaB. W. Biesheuvel[1] EÜT 130, 19.7.1966, lk 2466/66.[2] EÜT 121, 29.7.1964, lk 2012/64.--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 2011/81/EL, 20. september 2011 , millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 98/8/EÜ, et kanda toimeaine deltametriin selle I lisasse  EMPs kohaldatav tekst

text:
               21.9.2011

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 243/16

         KOMISJONI DIREKTIIV 2011/81/EL,
   20. september 2011,
   millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 98/8/EÜ, et kanda toimeaine deltametriin selle I lisasse
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 1998. aasta direktiivi 98/8/EÜ, mis käsitleb biotsiidide turuleviimist, (1) eriti selle artikli 16 lõike 2 teist lõiku,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjoni 4. detsembri 2007. aasta määrusega (EÜ) nr 1451/2007 (Euroopa Parlamendi ja nõukogu biotsiidide turuleviimist käsitleva direktiivi 98/8/EÜ artikli 16 lõikes 2 osutatud kümneaastase tööprogrammi teise etapi kohta) (2) on kehtestatud selliste toimeainete nimekiri, mida on vaja hinnata nende kandmiseks direktiivi 98/8/EÜ I, IA või IB lisasse. Deltametriin kuulub sellesse nimekirja.

               (2)

               Määruse (EÜ) nr 1451/2007 kohaselt on deltametriini hinnatud vastavalt direktiivi 98/8/EÜ artikli 11 lõikele 2 kasutamiseks toodetes, mis kuuluvad kõnealuse direktiivi V lisas määratletud tooteliiki 18: insektitsiidid, akaritsiidid ja tooted muude lülijalgsete tõrjeks.

               (3)

               Referentliikmesriigiks määratud Rootsi esitas 27. juunil 2008 komisjonile pädeva asutuse aruande ja soovituse vastavalt määruse (EÜ) nr 1451/2007 artikli 14 lõigetele 4 ja 6.

               (4)

               Komisjon ja liikmesriigid on pädeva asutuse aruande läbi vaadanud. Määruse (EÜ) nr 1451/2007 artikli 15 lõike 4 kohaselt lisati läbivaatuse tulemused alalises biotsiidide komitees 6. mail 2011 hindamisaruandesse.

               (5)

               Hindamisel ilmnes, et insektitsiididena, akaritsiididena ja muude lülijalgsete tõrjeks kasutatavate deltametriini sisaldavate biotsiidide puhul võib eeldada, et need vastavad direktiivi 98/8/EÜ artikli 5 nõuetele. Seega on asjakohane kanda deltametriin kõnealuse direktiivi I lisasse.

               (6)

               Euroopa Liidu tasandil ei ole hinnatud kõiki võimalikke kasutusalasid. Seepärast on asjakohane, et liikmesriigid hindavad selliseid kasutusalasid või kokkupuutestsenaariume ning selliseid riske inimestele ja keskkonnaosadele, mida ei ole riskide hindamisel ELi tasandil piisava põhjalikkusega uuritud, ning tagavad tootele turustusloa andmisel, et võetakse sobivad meetmed või kehtestatakse eritingimused kindlakstehtud riskide vähendamiseks lubatava tasemeni.

               (7)

               Võttes arvesse ohtu veeökosüsteemile teatavate heitkoguste sattumisel reoveepuhastisse, kui tooteid kasutatakse sisetingimustes putukatõkke tekitamiseks, siis on asjakohane nõuda, et tooteid ei lubata sellist heidet tekitaval eesmärgil kasutada, kui ei esitata andmeid, et toode vastab nii direktiivi 98/8/EÜ artikli 5 kui ka VI lisa nõuetele ja vajaduse korral kohaldatakse selleks asjakohaseid riskivähendamise meetmeid.

               (8)

               Käesoleva direktiivi sätteid tuleks kohaldada samaaegselt kõikides liikmesriikides, et tagada deltametriini toimeainena sisaldavate biotsiidide võrdne kohtlemine ELi turul ja hõlbustada kogu biotsiidituru nõuetekohast toimimist.

               (9)

               Toimeaine direktiivi 98/8/EÜ I lisasse kandmisele peaks eelnema mõistlik ajavahemik, et liikmesriigid ja huvitatud isikud saaksid valmistuda uute nõuete täitmiseks ning toimiku koostanud taotlejad saaksid kasutada kogu kümneaastast andmekaitseaega, mis direktiivi 98/8/EÜ artikli 12 lõike 1 punkti c alapunkti ii kohaselt algab toimeaine lisasse kandmise kuupäevast.

               (10)

               I lisasse kandmisele peaks järgnema mõistlik ajavahemik, et liikmesriigid saaksid kohaldada direktiivi 98/8/EÜ artikli 16 lõiget 3.

               (11)

               Seepärast tuleks direktiivi 98/8/EÜ vastavalt muuta.

               (12)

               Käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas alalise biotsiidide komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 98/8/EÜ I lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi lisale.
   Artikkel 2
   1.   Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 30. septembriks 2012.
   Liikmesriigid kohaldavad neid norme alates 1. oktoobrist 2013.
   Kui liikmesriigid võtavad kõnealused normid vastu, lisavad nad nendesse normidesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 20. september 2011

            Komisjoni nimel

            president

         José Manuel BARROSO

      (1)  EÜT L 123, 24.4.1998, lk 1.

      (2)  ELT L 325, 11.12.2007, lk 3.

      LISA
      Direktiivi 98/8/EÜ I lisasse lisatakse järgmine kanne:

                     Nr

                     Tavanimetus

                     IUPACi nimetus
                     Identifitseerimisnumbrid

                     Toimeaine miinimumpuhtus turustatavas biotsiidis

                     Lisamise kuupäev

                     Artikli 16 lõike 3 järgimise tähtaeg (v.a rohkem kui ühte toimeainet sisaldavad tooted, mille puhul artikli 16 lõike 3 järgimise tähtaeg on viimases asjaomase toimeaine lisamise otsuses sätestatud tähtaeg)

                     Lisasse kuulumise lõppkuupäev

                     Toote liik

                     Erisätted (1)

                     „49

                     deltametriin

                     (S)-α-tsüano-3-fenoksübensüül (1R,3R)-3-(2,2-dibromovinüül)-2,2-dimetüültsüklopropaankarboksülaat
                     CASi nr: 52918-63–5
                     EÜ nr: 258–256-6

                     985 g/kg

                     1. oktoober 2013

                     30. september 2015

                     30. september 2023

                     18

                     Tootele loa andmise taotluse hindamisel vastavalt artiklile 5 ja VI lisale hindavad liikmesriigid, kui see on teatava toote puhul asjakohane, selliseid kasutusalasid või kokkupuutestsenaariume ning selliseid riske inimestele ja keskkonnaosadele, mida ei ole ELi tasandil riskide hindamisel piisavalt põhjalikult uuritud.
                     Tooteid ei lubata kasutada sisetingimustes töötlemiseks, mille tulemusel satuvad reoveepuhastisse niisugused heitkogused, mis ELi riskihindamise kohaselt tekitavad vastuvõetamatu riski, kui ei esitata andmed, et toode vastab artikli 5 ja VI lisa nõuetele ja vajaduse korral kohaldatakse selleks asjakohaseid riskivähendamise meetmeid.”

         (1)  VI lisas sätestatud ühtsete põhimõtete rakendamisel vajalike hindamisaruannete sisu ja järeldused on kättesaadavad komisjoni veebilehel: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm


title: Nõukogu direktiiv, 13. detsember 1976, kindlustusagentide ja kindlustusmaaklerite (ex ISIC rühm 630) tegevuse puhul asutamisvabaduse ja teenuste osutamise vabaduse kasutamist hõlbustavate meetmete ja eelkõige selle tegevusega seonduvate üleminekumeetmete kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31977L0092

Euroopa Liidu Teataja L 026 , 31/01/1977 Lk 0014 - 0019 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 6 Köide 1 Lk 0191  Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 06 Köide 1 Lk 0243  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 6 Köide 1 Lk 0191  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 06 Köide 1 Lk 0219  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 06 Köide 1 Lk 0219

		Nõukogu direktiiv,13. detsember 1976,kindlustusagentide ja kindlustusmaaklerite (ex ISIC rühm 630) tegevuse puhul asutamisvabaduse ja teenuste osutamise vabaduse kasutamist hõlbustavate meetmete ja eelkõige selle tegevusega seonduvate üleminekumeetmete kohta(77/92/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 49, 57, 66 ja 235,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [2]ning arvestades, et:asutamislepingu kohaselt on alates üleminekuperioodi lõpust asutamise ja teenuste osutamise puhul keelatud igasugune diskrimineerimine kodakondsuse põhjal; seda võrdse kohtlemise põhimõtet kohaldatakse eelkõige õiguse suhtes ühineda kutseorganisatsioonidega, kui selline õigus kaasneb automaatselt asjaomase isiku ametialase tegevusega;kõik liikmesriigid ei sätesta tingimusi kindlustusagendi või kindlustusmaakleri töö alustamise ja jätkamise kohta; mõningatel juhtudel on olemas vabadus alustada ja jätkata seda tegevust, kuid mõningatel juhtudel on ette nähtud ranged tingimused, mille kohaselt sellel erialal tegutsemise tingimuseks on ametlikud kvalifikatsioonitõendid;pidades silmas liikmesriikidevahelisi erinevusi kindlustusagentide ja kindlustusmaaklerite tegevuse ulatuses, on soovitav võimalikult täpselt määratleda tegevused, mille suhtes käesolevat direktiivi kohaldatakse;lisaks sellele on asutamislepingu artiklis 57 sätestatud, et lihtsustamaks inimestel füüsilisest isikust ettevõtjaks hakkamist ja sellise isikuna tegutsemist, tuleb välja anda direktiivid diplomite, tunnistuste ja muude ametlike kvalifikatsioonitõendite vastastikuse tunnustamise ja liikmesriikides õigusnormidega ettenähtud sätete kooskõlastamise kohta;diplomite vastastikuse tunnustamise või viivitamatu kooskõlastamise puudumise korral on siiski soovitav aidata kaasa asutamisvabaduse ja teenuste osutamise vabaduse tulemuslikule kasutamisele kõnealustes tegevusvaldkondades eelkõige sellega, et võetakse vastu samalaadsed üleminekumeetmed, nagu on kavandatud üldprogrammides, [3] vältimaks põhjendamatuid piiranguid isikutele, kes on pärit liikmesriikidest, kus selliste tegevuste alustamise suhtes ei kehti mingeid eeltingimusi;välistamaks selliste raskuste tekkimist, peaks üleminekumeetmete eesmärgiks olema see, et vastuvõtvas liikmesriigis, kus sellise tegevuse alustamise suhtes kehtivad teatavad eeskirjad, võiks juhtudel, kui ei nõuta varasemat koolitust, käsitleda piisava kvalifikatsioonina kõnealuste tegevuste alustamiseks asjaolu, et sellise tegevusega on liikmesriigis, kust välisriigi kodanik pärit on, tegeletud mõistliku ja suhteliselt hiljutise aja jooksul, ja tagada sellega, et asjaomase isiku erialased teadmised on samaväärsed teadmistega, mida nõutakse vastuvõtva liikmesriigi enda kodanikelt;pidades silmas olukorda Madalmaades, kus kindlustusmaaklerid on erialaste teadmiste põhjal jagatud mitmesse kategooriasse, tuleks samalaadne süsteem kehtestada ka teiste liikmesriikide kodanike suhtes, kes soovivad hakata tegutsema ühe või teise asjaomase kategooria raames; selle kõige otstarbekam ja objektiivsem kriteerium on töötajate arv, kes töötavad või on töötanud asjaomase isiku alluvuses;kui kindlustusagendi töö hulka kuulub ühe või mitme kindlustusseltsi antud alaliste volituste kasutamine, millega ta võib asjaomase kindlustusseltsi või asjaomaste kindlustusseltside tavalise äritegevuse raames aset leidvate teatavate või kõigi toimingute puhul võtta endale sellise kindlustusseltsi või selliste kindlustusseltside nimel nende jaoks siduvaid kohustusi, võib kõnealune isik hakata vastuvõtvas liikmesriigis tegutsema maaklerina;käesolev direktiiv kaotab otstarbe pärast seda, kui on saavutatud kõnealuste toimingute alustamise ja jätkamise tingimuste kooskõlastamine ning diplomite, tunnistuste ja muude ametlike kvalifikatsioonitõendite vastastikune tunnustamine;kuivõrd käesolevas direktiivis nimetatud toimingute alustamiseks ja jätkamiseks liikmesriikides on palgatöötajatel vaja erialaseid teadmisi ja oskusi, tuleks käesolevat direktiivi kohaldada ka nimetatud inimeste suhtes, et kaotada tööjõu vaba liikumise takistus ja seega täiendada meetmeid, mis on vastu võetud nõukogu 15. oktoobri 1968. aasta määrusega (EMÜ) nr 1612/68 töötajate liikumisvabaduse kohta ühenduse piires, [4] muudetud määrusega (EMÜ) nr 312/76 [5];samal põhjusel tuleks palgatöötajate suhtes kohaldada ka sätteid laitmatu reputatsiooni ja varasemate pankrottide puudumise tõendamise kohta,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 11. Liikmesriigid võtavad vastu käesolevas direktiivis määratletud meetmed üldprogrammide I jaotisega hõlmatud füüsiliste isikute ja äriühingute (edaspidi "soodustatud isikud") asutamise või teenuste pakkumise kohta nende territooriumil, kui nimetatud isikud soovivad sõltumatult tegelda artiklis 2 nimetatud tegevustega.2. Käesolevat direktiivi kohaldatakse ka liikmesriikide kodanike suhtes, kes soovivad määruse (EMÜ) nr 1612/68 kohaselt tegeleda artiklis 2 osutatud tegevustega palgatöötajatena.Artikkel 21. Käesolevat direktiivi kohaldatakse järgmiste asutamispiirangute kaotamise üldprogrammi III lisa ex ISIC rühma 630 kuuluvate tegevuste suhtes:a) isikute ametialane tegevus, kes ettevõtja valimise täieliku vabaduse tingimustes koondavad riskide kindlustamiseks või edasikindlustamiseks kindlustust või edasikindlustust soovivad isikud ja kindlustusseltsid või edasikindlustusseltsid, tegelevad kindlustuslepingute või edasikindlustuslepingute sõlmimiseks vajalike eeltöödega ja aitavad vajaduse korral selliste lepingute haldamisel ja täitmisel eelkõige siis, kui tegemist on nõuetega;b) isikute ametialane tegevus, kellele on ühe või mitme lepinguga antud juhised või volitused tegutseda ühe või mitme kindlustusseltsi nimel ja huvides või ainult nende huvides seoses kindlustuslepingute tutvustamise, lepingu sõlmimise ettepaneku tegemise, lepingu sõlmimisele eelneva tööga tegelemisega või kindlustuslepingute sõlmimisega või selliste lepingute haldamisele või täitmisele kaasaaitamisega eelkõige siis, kui tegemist on nõudega;c) punktides a ja b nimetamata isikute tegevus, kes selliste isikute nimel tegutsedes tegelevad muu hulgas ettevalmistustööga, tutvustavad kindlustuslepinguid või koguvad kindlustusmakseid, tingimusel et nimetatud toimingud ei sisalda kindlustuskohustusi avalikkuse suhtes ega avalikkuse poolt.2. Käesolevat direktiivi kohaldatakse eelkõige tegevuste suhtes, mida liikmesriikides kirjeldatakse tavaliselt järgmiselt:a) lõike 1 punktis a nimetatud tegevused:- Belgias:- Courtier d'assuranceVerzekeringsmakelaar,- Courtier de réassuranceHerverzekeringsmakelaar,- Taanis:- Juridiske og fysiske personer, som driver selvstændig virksomhed som formidler ved afsætning af forsikringskontrakter,- Saksamaal:- Versicherungsmakler,- Rückversicherungsmakler,- Prantsusmaal:- Courtier d'assurance,- Courtier d'assurance maritime,- Courtier de réassurance,- Iirimaal:- Insurance broker,- Reinsurance broker,- Itaalias:- Mediatore di assicurazioni,- Mediatore di riassicurazioni,- Madalmaades:- Makelaar,- Assurantiebezorger,- Erkend assurantieagent,- Verzekeringsagent,- Ühendkuningriigis:- Insurance broker;b) lõike 1 punktis b nimetatud tegevused:- Belgias:- Agent d'assuranceVerzekeringsagent,- Taanis:- Forsikringsagent,- Saksamaal:- Versicherungsvertreter,- Prantsusmaal:- Agent général d'assurance,- Iirimaal:- Agent,- Itaalias:- Agente di assicurazioni,- Luksemburgis:- Agent principal d'assurance,- Agent d'assurance,- Madalmaades:- Gevolmachtigd agent,- Verzekeringsagent,- Ühendkuningriigis:- Agent;c) lõike 1 punktis c nimetatud tegevused:- Belgias:- Sous-agentSub-agent,- Taanis:- Underagent,- Saksamaal:- Gelegenheitsvermittler,- Inkassant,- Prantsusmaal:- Mandataire,- Intermédiaire,- Sous-agent,- Iirimaal:- Sub-agent,- Itaalias:- Subagente,- Luksemburgis:- Sous-agent,- Madalmaades:- Sub-agent,- Ühendkuningriigis:- Sub-agent.Artikkel 3Liikmesriigid, kus mõne artiklis 2 nimetatud tegevuse alustamiseks või jätkamiseks on vaja täita teatavad kvalifikatsioonitingimused, tagavad, et kõigile soodustatud isikutele, kes soovivad sellist tegevust alustada, esitatakse enne asutamist või ajutise tegevuse alustamist teave sellel erialal kehtivate eeskirjade kohta, millel nad kavatsevad tegutseda.Artikkel 4Kui artikli 2 lõike 1 punktides a ja b osutatud tegevuste alustamiseks ja jätkamiseks nõutakse mõnes liikmesriigis üldisi, majandus- või erialaseid teadmisi ja oskusi, aktsepteerib kõnealune liikmesriik piisava tõendina selliste teadmiste ja oskuste kohta asjaolu, et ühega kõnealustest tegevustest on mõnes teises liikmesriigis tegeldud järgmise aja jooksul:a) neli aastat järjest füüsilisest isikust ettevõtjana või juhtival ametikohal; võib) kaks aastat järjest füüsilisest isikust ettevõtjana või juhtival ametikohal, kui soodustatud isik tõendab, et ta on töötanud vähemalt kolm aastat koos ühe või mitme kindlustusagendi või kindlustusmaakleriga või ühe või mitme kindlustusseltsiga; võic) üks aasta füüsilisest isikust ettevõtjana või juhtival ametikohal, kui soodustatud isik tõendab, et ta on kõnealuse tegevuse jaoks läbinud koolituse ja tal on selle kohta tunnistus, mida riik tunnustab või mida pädev kutseorganisatsioon peab oma nõuete jaoks piisavaks.Artikkel 51. Kui liikmesriigis kehtivad mõne artikli 2 lõike 1 punktis a nimetatud tegevuse alustamise või jätkamise kohta rangemad nõuded kui artikli 2 lõike 1 punktis b sätestatud tegevuste kohta, võib liikmesriik nõuda esimesena nimetatud tegevuse alustamiseks või jätkamiseks, et sellega oleks tegeldud mõnes muus liikmesriigis artikli 2 lõike 1 punktis a nimetatud kutsealal järgmise aja jooksul:a) neli aastat järjest füüsilisest isikust ettevõtjana või juhtival ametikohal; võib) kaks aastat järjest füüsilisest isikust ettevõtjana või juhtival ametikohal, kui soodustatud isik tõendab, et ta on töötanud vähemalt kolm aastat koos ühe või mitme kindlustusagendi või kindlustusmaakleriga või ühe või mitme kindlustusseltsiga; võic) üks aasta füüsilisest isikust ettevõtjana või juhtival ametikohal, kui soodustatud isik tõendab, et ta on kõnealuse tegevuse jaoks läbinud koolituse ja tal on selle kohta tunnistus, mida riik tunnustab või mida pädev kutseorganisatsioon peab oma nõuete jaoks piisavaks.Kui soodustatud isik artikli 2 lõike 1 punkti b kohase tegevuse hulka kuulub ühe või mitme kindlustusseltsi antud alaliste volituste kasutamine, millega ta võib asjaomase kindlustusseltsi või asjaomaste kindlustusseltside tavalise äritegevuse raames tehtavate teatavate või kõigi tehingute puhul võtta sellise kindlustusseltsi või selliste kindlustusseltside nimel nende jaoks siduvaid kohustusi, käsitletakse sellist tegevust artikli 2 lõike 1 punktis a nimetatud tegevusena.2. Madalmaades kohaldatakse artikli 2 lõike 1 punktis a nimetatud tegevuste alustamise ja jätkamise suhtes järgmisi lisatingimusi:- kui soodustatud isik soovib töötada makelaar'i ametis, peab ta asjaomase tegevusega olema tegelenud ettevõttes, kus tema alluvuses töötas vähemalt 10 töötajat,- kui soodustatud isik soovib töötada assurantiebezorger'i ametis, peab ta asjaomase tegevusega olema tegelenud ettevõttes, kus tema alluvuses töötas vähemalt viis töötajat,- kui soodustatud isik soovib töötada erkend assurantieagent'i ametis, peab ta asjaomase tegevusega olema tegelenud ettevõttes, kus tema alluvuses töötas vähemalt kaks töötajat.Artikkel 61. Kui artikli 2 lõike 1 punktis c osutatud tegevuse alustamiseks ja jätkamiseks on mõnes liikmesriigis vaja üldisi, majandus- või erialaseid teadmisi ja oskusi, aktsepteerib kõnealune liikmesriik piisava tõendina selliste teadmiste ja oskuste kohta asjaolu, et kõnealuse tegevusega on mõnes teises liikmesriigis tegeldud järgmise aja jooksul:a) kaks aastat järjest füüsilisest isikust ettevõtjana või töötades koos ühe või mitme kindlustusagendi või kindlustusmaakleriga või ühe või mitme kindlustusseltsiga; võib) üks aasta punktis a sätestatud tingimustel, kui soodustatud isik tõendab, et ta on kõnealuse tegevuse jaoks läbinud koolituse ja tal on selle kohta tunnistus, mida riik tunnustab või mida pädev kutseorganisatsioon peab oma nõuete jaoks piisavaks.2. Ühe artikli 2 lõike 1 punktis a või b nimetatud tegevusega tegelemist vähemalt ühe aasta jooksul ja asjaomast koolitust loetakse lõikes 1 sätestatud nõuete täitmiseks piisavaks.Artikkel 7Artiklites 4, 5 ja 6 nimetatud juhtudel ei ole kõnealuse tegevusega tegelemist lõpetatud rohkem kui 10 aastat enne artikli 9 lõikes 1 nimetatud taotluse esitamise kuupäeva. Kui liikmesriigis on sealsete kodanike jaoks ette nähtud lühem tähtaeg, tuleb seda kohaldada ka soodustatud isikute suhtes.Artikkel 81. Artikli 4 ja artikli 5 lõike 1 tähenduses juhtival ametikohal töötanuks peetakse isikut, kes on tegelnud vastava tegevusega:a) ettevõtte või ettevõtte filiaali tegevjuhina; võib) ettevõtte tegevjuhi asetäitjana või volitatud esindajana, kui sellise ametikohaga kaasnenud vastutus oli samaväärne esindatava ettevõtte tegevjuhi vastutusega.2. Artikli 4 tähenduses juhtival ametikohal töötanuks peetakse ka isikut, kui tema ülesannete hulka on kindlustusseltsis kuulunud kindlustusagentide juhtimine ja järelevalve nende töö üle.3. Artikli 4 punktis b ja artikli 5 lõike 1 punktis b nimetatud tööga peab olema kaasnenud vastutus kindlustuslepingute hankimise, haldamise ja täitmise eest.Artikkel 91. Artiklites 4, 5, 6 ja 7 sätestatud tingimuste täitmist tõendatakse asjaomase isiku päritolu- või lähteliikmesriigi pädeva ametiasutuse või organi väljastatud tunnistusega, mille asjaomane isik esitab koos taotlusega selle kohta, et ta soovib vastuvõtvas liikmesriigis hakata tegelema ühe kõnealuse tegevusega.2. Liikmesriigid määravad artiklis 13 sätestatud tähtaja jooksul ametiasutused ja organid, kes on pädevad andma välja lõikes 1 nimetatud tunnistust, ja teatavad nendest viivitamata teistele liikmesriikidele ja komisjonile.3. Liikmesriigid teatavad artiklis 13 sätestatud tähtaja jooksul teistele liikmesriikidele ja komisjonile ametiasutused ja organid, kellele tuleb esitada taotlus artiklis 2 nimetatud tegevustega tegelemiseks vastuvõtvas liikmesriigis, ja taotlusele lisatavad dokumendid.Artikkel 101. Kui vastuvõttev liikmesriik nõuab artiklis 2 osutatud toiminguid alustada soovivatelt kohalikelt kodanikelt tõendeid laitmatu reputatsiooni ja varasemate pankrottide puudumise kohta või ühe eelnimetatu puudumise kohta, aktsepteerib ta teiste liikmesriikide kodanike puhul piisava tõendina karistusregistri väljavõtet või juhul, kui selle esitamine ei ole võimalik, välisriigi kodaniku päritolu- või lähteliikmesriigi pädeva kohtu- või haldusorgani väljastatud samaväärset dokumenti, mis tõendab, et kõnealused nõuded on täidetud.2. Kui välisriigi kodaniku päritolu- või lähteliikmesriik ei väljasta esimeses lõikes osutatud dokumente, asendatakse need dokumendid vandega – või kui riigis ei ole vannet sätestatud, siis tõotu sega –, mille asjaomane isik annab pädeva kohtu- või haldusorgani ees või vajaduse korral päritolu- või lähteliikmesriigi notari ees; selline organ või notar annab välja tunnistuse, mis tõendab vande või tõotuse autentsust. Kinnituse varasemate pankrottide puudumise kohta võib anda ka kõnealuse riigi kutseorganisatsiooni ees.3. Lõigete 1 ja 2 kohaselt väljaantud dokumendid tuleb esitada kolme kuu jooksul pärast väljaandmiskuupäeva.4. Liikmesriigid määravad artiklis 13 sätestatud tähtaja jooksul ametiasutused ja organid, kes on pädevad andma välja käesoleva artikli lõigetes 1 ja 2 nimetatud dokumente, ja teatavad nendest viivitamata teistele liikmesriikidele ja komisjonile.Iga liikmesriik teatab artiklis 13 sätestatud tähtaja jooksul teistele liikmesriikidele ja komisjonile ametiasutused või organid, kellele esitatakse käesolevas artiklis nimetatud dokumendid koos taotlusega alustada vastuvõtva liikmesriigi territooriumil artiklis 2 nimetatud tegevust.5. Kui vastuvõttev liikmesriik nõuab finantsseisundi tõendamist, käsitleb ta välisriigi kodaniku päritolu- või lähteliikmesriigi pankade väljaantud tõendeid samaväärsetena tema enda territooriumil väljaantud tõenditega.Artikkel 11Kui vastuvõttev liikmesriik nõuab artiklis 2 osutatud toiminguid alustada või jätkata soovivatelt kohalikelt kodanikelt vannet või tõotust ja kui teiste liikmesriikide kodanikud ei saa vannet või tõotust sellisel kujul kasutada, tagab vastuvõttev liikmesriik, et asjaomastele isikutele pakutakse võimalust anda sobilik ja samaväärne vanne või tõotus.Artikkel 12Käesolevat direktiivi kohaldatakse seni, kuni jõustuvad sätted kõnealuste tegevuste alustamise ja jätkamise siseriiklike eeskirjade kooskõlastamise kohta.Artikkel 13Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud meetmed 18 kuu jooksul alates direktiivi teatavakstegemisest ning teatavad sellest viivitamata komisjonile.Artikkel 14Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetavate siseriiklike põhiliste õigusnormide teksti.Artikkel 15Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 13. detsember 1976Nõukogu nimeleesistujaM. van der Stoel[1] EÜT C 78, 2.8.1971, lk 13.[2] EÜT C 113, 9.11.1971, lk 6.[3] EÜT 2, 15.1.1962, lk 32/62 ja 36/62.[4] EÜT L 257, 19.10.1968, lk 2.[5] EÜT L 39, 14.2.1976, lk 2;--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 2012/39/EL, 26. november 2012 , millega muudetakse direktiivi 2006/17/EÜ inimkudede ja -rakkude uurimise teatavate tehniliste nõuete osas  EMPs kohaldatav tekst

text:
               27.11.2012

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 327/24

         KOMISJONI DIREKTIIV 2012/39/EL,
   26. november 2012,
   millega muudetakse direktiivi 2006/17/EÜ inimkudede ja -rakkude uurimise teatavate tehniliste nõuete osas
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiivi 2004/23/EÜ inimkudede ja -rakkude annetamise, hankimise, uurimise, töötlemise, säilitamise, ladustamise ja jaotamise kvaliteedi- ja ohutusstandardite kehtestamise kohta, (1) eriti selle artikli 28 punkti e,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjoni 8. veebruari 2006. aasta direktiivis 2006/17/EÜ, millega rakendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2004/23/EÜ inimkudede ja -rakkude annetamise, hankimise ja uurimise teatavate tehniliste nõuete osas, (2) on sätestatud nõue, et HTLV-I antikehade uuring tuleb teha doonorite puhul, kes elavad kõrge haigestumusega piirkondades või pärinevad sellistest piirkondadest või kelle seksuaalpartnerid või vanemad pärinevad sellistest piirkondadest. Sellise uuringu nõue kehtib nii sugurakudoonorite (vastavalt direktiivi 2006/17/EÜ III lisale) kui ka muude doonorite (vastavalt sama direktiivi II lisale) puhul.

               (2)

               Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskuse hiljutised teaduslikud tõendid ja praktilised kogemused on näidanud, et teaduse praegust taset arvestades on väga keeruline kindlaks teha, mis on HTLV-I puhul kõrge haigestumusega piirkond. See tähendab, et uuringu nõuet ei rakendata kõikjal ühte moodi.

               (3)

               Mõiste „haigestumus” tähistab uute haigusjuhtude esinemist, samas kui mõiste „levimus” viitab sellele, kui suur osa populatsioonist on konkreetsel ajal haigestunud. Praktikas on levimuse kohta saada rohkem andmeid kui haigestumuse kohta. Ühtlasi on levimus haigestumusest parem näitaja, kui hinnatakse kroonilise haiguse mõju inimrühmas ja sellest tulenevaid vajadusi. Seepärast on otstarbekas asendada viited kõrgele haigestumusele viidetega kõrgele levimusele, et tagada HTLV-I uuringu nõuete järjekindlam rakendamine liikmesriikides.

               (4)

               Direktiivi 2006/17/EÜ III lisa punktis 4.2 on sätestatud, et sugurakkude annetamise korral tuleb vereproovid võtta iga annetamise ajal nii partneri annetuse (mitteotseseks kasutamiseks) kui ka muude isikute kui partneri annetuse puhul.

               (5)

               Hiljutised teadusuuringud on näidanud, et nõue teha uuringuid kindlate ajavahemike järel kuni 24 kuu jooksul ei vähenda partneri annetatud sugurakkude ohutust, kui kunstliku viljastamise tehnoloogiat kasutavates koepankades on kasutusel vajalikud ohutus- ja kvaliteedisüsteemid vastavalt direktiivi 2004/23/EÜ artiklile 16. Nende ajavahemike jooksul võib toetuda sama doonori eelmise uuringu tulemustele.

               (6)

               Iga annetuse ajal tehtavad uuringud ei suurenda partneri annetatud sugurakkude ohutust ning nagu elu on näidanud, on selline nõue kulukas ja tülikas nii patsientide kui ka tervishoiusüsteemi jaoks. Seega on ohutuse saavutamise seisukohast otstarbekam lubada liikmesriikidel nõuda, iga annetuskorra ajal tehtavate uuringute asemel tehtaks uuringuid nende poolt määratud ajavahemike järel, mis ei ole pikemad kui 24 kuud.

               (7)

               Käesoleva direktiiviga ette nähtud meetmed on kooskõlas direktiivi 2004/23/EÜ artikli 29 kohaselt loodud komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 2006/17/EÜ II ja III lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi lisale.
   Artikkel 2
   1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 17. juunil 2014. Nad edastavad nimetatud normide teksti viivitamata komisjonile.
   Kui liikmesriigid võtavad kõnealused normid vastu, lisavad nad nendesse normidesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 26. november 2012

            Komisjoni nimel

            president

         José Manuel BARROSO

      (1)  ELT L 102, 7.4.2004, lk 48.

      (2)  ELT L 38, 9.2.2006, lk 40.

      LISA
      Direktiivi 2006/17/EÜ II ja III lisa muudetakse järgmiselt.

                  1)

                  II lisa punkt 1.2 asendatakse järgmisega:

                              „1.2.

                              HTLV-I antikehade uuring tuleb teha doonorite puhul, kes elavad või pärinevad kõrge levimusega piirkondadest või kelle seksuaalpartnerid pärinevad nimetatud piirkondadest või kui doonori vanemad pärinevad nimetatud piirkondadest.”

                  2)

                  III lisa muudetakse järgmiselt.

                              a)

                              Punkt 2.4 asendatakse järgmisega:

                                          „2.4.

                                          HTLV-I antikehade uuring tuleb teha doonorite puhul, kes elavad kõrge levimusega piirkondades või pärinevad sellistest piirkondadest või kelle seksuaalpartnerid või vanemad pärinevad sellistest piirkondadest.”

                              b)

                              Punkt 3.3 asendatakse järgmisega:

                                          „3.3.

                                          HTLV-I antikehade uuring tuleb teha doonorite puhul, kes elavad kõrge levimusega piirkondades või pärinevad sellistest piirkondadest või kelle seksuaalpartnerid või vanemad pärinevad sellistest piirkondadest.”

                              c)

                              Punkt 4.2 asendatakse järgmisega:

                                          „4.2.

                                          Kui tegemist ei ole partneri annetusega, tuleb vereproovid võtta iga annetamise ajal.
                                          Partneri annetuse puhul (mitteotsene kasutamine) tuleb vereproovid võtta kolme kuu jooksul alates esimesest annetusest. Sama doonori järgmiste annetuste puhul tuleb vereproovid võtta vastavalt riigi õigusaktides sätestatule, kuid mitte hiljem kui 24 kuud pärast eelmise proovi võtmist.”


title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/114/EÜ, 16. september 2009 , millega muudetakse nõukogu direktiivi 87/372/EMÜ sagedusalade kohta, mis reserveeritakse üleeuroopalise üldkasutatava digitaalse maismaa liikuva kärgside kooskõlastatud kasutuselevõtmiseks ühenduses (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               20.10.2009

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 274/25

      EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2009/114/EÜ,
   16. september 2009,
   millega muudetakse nõukogu direktiivi 87/372/EMÜ sagedusalade kohta, mis reserveeritakse üleeuroopalise üldkasutatava digitaalse maismaa liikuva kärgside kooskõlastatud kasutuselevõtmiseks ühenduses
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 95,
   võttes arvesse komisjoni ettepanekut,
   võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
   olles konsulteerinud Regioonide Komiteega,
   toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (2)

   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Nõukogu direktiivis 87/372/EMÜ, (3) mida täiendab nõukogu 25. juuni 1987. aasta soovitus (üleeuroopalise üldkasutatava digitaalse maismaa liikuva kärgside kooskõlastatud kasutuselevõtmiseks ühenduses) (4) ning nõukogu 14. detsembri 1990. aasta resolutsioon (üleeuroopalise üldkasutatava digitaalse maismaa liikuva kärgside kooskõlastatud kasutuselevõtmise viimase etapi kohta ühenduses (GSM)), (5) tunnistati ühenduse majandusarengu huvides nüüdisaegsete telekommunikatsioonivõrkude (eelkõige raadioside) pakutavate võimaluste täies ulatuses ärakasutamise vajadust. Tunnistatakse, et teise põlvkonna digitaalsele liikuvale kärgsidesüsteemile üleminek annab ainulaadse võimaluse tõeliselt üleeuroopalise mobiilside loomiseks.

               (2)

               Sagedusalad 890–915 MHz ja 935–960 MHz olid reserveeritud üldkasutatavatele üleeuroopalistele digitaalsetele mobiilsideteenustele, mida kõikides liikmesriikides osutatakse ühise spetsifikatsiooni (tuntud kui GSM) kohaselt. Seejärel muudeti nn laiendatud sagedusala (880–890 MHz ja 925–935 MHz) GSMile kättesaadavaks ja neid sagedusalasid tuntakse koos kui 900 MHz sagedusala.

               (3)

               Pärast 1987. aastat on välja töötatud uusi digitaalraadiotehnoloogia lahendusi, mille alusel saab pakkuda innovaatilisi üleeuroopalisi teenuseid ja mida saab – senisest tehnoloogianeutraalsemas õiguslikus kontekstis – kasutada sagedusalas 900 MHz koos GSMiga. Sagedusala 900 MHz head leviomadused võimaldavad katta suurema territooriumi kui kõrgema sagedusega alad, mille tulemusel saab nüüdisaegsete kõne-, andmeside- ja multimeediateenuste osutamist laiendada ka hõredamalt asustatud ja maapiirkondadesse.

               (4)

               Siseturu eesmärkide ja komisjoni 1. juuni 2005. aasta teatise „i2010 – Euroopa infoühiskond majanduskasvu ja tööhõive eest” toetamiseks ning konkurentsi tõhustamiseks teenuste ja tehnoloogialahenduste laiema valiku pakkumise teel peaks sagedusala 900 MHz olema ligipääsetav täiendavate ühilduvate üleeuroopaliste teenuste osutamiseks muude tehnoloogialahenduste abil, mida saab rakendada samaaegselt GSMiga, säilitades samas kõikidele kasutajatele Euroopas GSMi kättesaadavuse.

               (5)

               Sagedusala 900 MHz tulevane kasutamine ja eriti küsimus, kui kauaks jääb GSM selle sagedusala samaaegsel tehnilisel kasutamisel viitetehnoloogiaks, on siseturu jaoks strateegilise tähtsusega küsimus. Seda tuleks uurida koos teiste ühenduse traadita juurdepääsu poliitika küsimustega tulevastes raadiospektripoliitika programmides, mis tuleb võtta vastu vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiivile 2002/21/EÜ (elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste ühise reguleeriva raamistiku kohta (raamdirektiiv)) (6). Nendes programmides sätestatakse tihedas koostöös komisjoni otsusega 2002/622/EÜ (7) moodustatud raadiospektripoliitika töörühmaga raadiospektri kasutamise strateegilise planeerimise poliitilised suunised ja eesmärgid.

               (6)

               Sagedusala 900 MHz kasutamise liberaliseerimine võib põhjustada konkurentsimoonutusi. Eriti juhul, kui konkreetsetele mobiilioperaatoritele ei ole sagedusalas 900 MHz spektrit eraldatud, võivad nad nii kulude kui tõhususe osas sattuda ebasoodsasse olukorda võrreldes operaatoritega, kes saavad osutada kolmanda põlvkonna mobiilsideteenuseid kõnealuses sagedusalas. Elektroonilisi sidevõrke käsitleva õigusliku raamistiku ja eelkõige Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/20/EÜ (elektrooniliste sidevõrkude ja -teenustega seotud lubade andmise kohta (loadirektiiv)) (8) alusel võivad liikmesriigid spektrikasutusõigusi muuta ja/või läbi vaadata ning seega on neil vajaduse korral olemas vahendid võimalike moonutuste kõrvaldamiseks.

               (7)

               Liikmesriigid peaksid muudetud direktiivi 87/372/EMÜ üle võtma kuue kuu jooksul pärast käesoleva direktiivi jõustumist. Kuigi see iseenesest ei kohusta liikmesriike muutma kehtivaid kasutusõigusi ega alustama loamenetlust, peavad liikmesriigid täitma direktiivi 2002/20/EÜ nõudeid, kui sagedusala 900 MHz on selle direktiivi alusel kättesaadavaks tehtud. Seda tehes peaksid nad eelkõige kontrollima, kas käesoleva direktiivi rakendamine võiks moonutada konkurentsi asjaomastel mobiilsideturgudel. Kui nad leiavad, et see on nii, peaksid nad kaaluma, kas sagedusala 900 MHz kasutamise õiguse saanud operaatorite kasutusõiguste muutmine on objektiivselt põhjendatud ja proportsionaalne, ning vajaduse korral kõnealused kasutusõigused läbi vaatama ja selliste moonutuste vältimiseks kõnealused õigused ümber jagama. Igale otsusele toimida sel viisil peaks eelnema avalik arutelu.

               (8)

               Iga käesoleva direktiivi kohaselt kättesaadavaks tehtud spekter tuleks eraldada läbipaistval viisil selliselt, et asjaomastel turgudel ei tekiks konkurentsimoonutusi.

               (9)

               Et muud süsteemid saaksid töötada GSM-süsteemidega samas sagedusalas, tuleks muude tehnoloogialahenduste puhul 900 MHz sagedusalal rakendada tehnilisi kasutustingimusi kahjulike häirete vältimiseks.

               (10)

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta otsus nr 676/2002/EÜ (Euroopa Ühenduse raadiospektripoliitika reguleeriva raamistiku kohta (raadiospektrit käsitlev otsus)) (9) lubab komisjonil vastu võtta tehnilised rakendusmeetmed, et kehtestada ühtlustatud tingimused raadiospektri kättesaadavuse ja tõhusa kasutamise tagamiseks.

               (11)

               Vastavalt komisjoni taotlusele on Euroopa postside- ja telekommunikatsiooniadministratsioonide konverents (CEPT) koostanud tehnilised aruanded, milles tõendatakse, et UMTS (universaalne mobiilsidesüsteem) ja GSM-süsteemid võivad samaaegselt toimida sagedusalal 900 MHz. Seepärast tuleks vastavalt raadiospektrit käsitlevas otsuses sätestatud raadiospektri kättesaadavuse ja tõhusa kasutamise jaoks ühtlustatud tingimuste vastuvõtmise menetlusele avada sagedusala 900 MHz nii UMTSi jaoks, mis ei sega GSM-süsteemide tööd, kui ka muude süsteemide jaoks niipea, kui on võimalik tõendada, et kõnealused süsteemid ei sega GSM-süsteemide tööd. Kui liikmesriik otsustab eraldada kasutusõigusi UMTS 900 spetsifikatsiooni kasutavatele süsteemidele, tagab raadiospektrit käsitleva otsuse ja direktiivi 2002/21/EÜ sätete kohaldamine, et sellised süsteemid on kaitstud teistest toimivatest süsteemidest tulenevate kahjulike häirete eest.

               (12)

               Käesoleva direktiiviga hõlmatud sagedusalade kasutajatele ja naabersagedusalade praegustele kasutajatele tuleks tagada asjakohane kaitse. Lisaks tuleks võtta arvesse 960 MHz-st kõrgema sagedusega alasid kasutavaid tulevasi lennundusside süsteeme, mis aitavad saavutada EÜ kõnealuse valdkonna poliitilisi eesmärke. Selles suhtes on CEPT andnud tehnilist nõu.

               (13)

               Et aidata kaasa elektroonilise side siseturu eesmärkide saavutamisele, tuleks muuta spektri haldamine paindlikumaks ja parandada spektrile juurdepääsu. Seepärast tuleks sagedusala 900 MHz avada muudele süsteemidele muude üleeuroopaliste teenuste osutamiseks niipea, kui on võimalik tõestada, et need süsteemid ei sega GSM-süsteemide tööd.

               (14)

               Et sagedusalas 900 MHz oleks võimalik koos GSM-süsteemidega kasutusele võtta uusi digitaaltehnoloogiaid, tuleks direktiivi 87/372/EMÜ muuta ning kõnealuse sagedusala reserveerimine ainult GSM-süsteemidele lõpetada,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 87/372/EMÜ muudatused
   Direktiivi 87/372/EMÜ muudetakse järgmiselt.

               1)

               Artikkel 1 asendatakse järgmisega:
               „Artikkel 1
               1.   Liikmesriigid teevad sagedusalad 880–915 MHz ja 925–960 MHz (sagedusala 900 MHz) kättesaadavaks GSM- ja UMTS-süsteemidele ning muudele maapealsetele süsteemidele, millega on võimalik osutada elektroonilisi sideteenuseid vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta otsuse nr 676/2002/EÜ (Euroopa Ühenduse raadiospektripoliitika reguleeriva raamistiku kohta (raadiospektrit käsitlev otsus)) (10) kohaselt vastu võetud tehnilistele rakendusmeetmetele ja mis ei häiri GSM-süsteemide tööd.
               2.   Käesoleva direktiivi rakendamisel kontrollivad liikmesriigid, kas praegune sagedusala 900 MHz eraldamine konkureerivatele mobiilsideoperaatoritele nende territooriumil võib asjaomastel mobiilsideturgudel moonutada konkurentsi, ning kui see on põhjendatud ja proportsionaalne, käsitlevad nad kõnealuseid moonutusi vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/20/EÜ (elektrooniliste sidevõrkude ja -teenustega seotud lubade andmise kohta (loadirektiiv)) (11) artiklile 14.

               2)

               Artikkel 2 asendatakse järgmisega:
               „Artikkel 2
               Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:

                           a)

                           „GSM-süsteem” – elektroonilise side võrk, mis vastab ETSI avaldatud GSM-mobiilside standarditele, eriti standarditele EN 301502 ja EN 301511;

                           b)

                           „UMTS-süsteem” – elektroonilise side võrk, mis vastab ETSI avaldatud UMTS-mobiilside standarditele, eriti standarditele EN 301 908-1, EN 301 908-2, EN 301 908-3 ja EN 301 908-11.”

               3)

               Artikkel 3 asendatakse järgmisega:
               „Artikkel 3
               1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 9. maiks 2010. Seejärel edastavad nad kõnealuste meetmete teksti ning kõnealuste meetmete ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.
               Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
               2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastu võetavate põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.”

               4)

               Artikkel 4 jäetakse välja.

         Artikkel 2
   Jõustumine
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 3
   Adressaadid
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Strasbourg, 16. september 2009

            Euroopa Parlamendi nimel

            president

         J. BUZEK

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         C. MALMSTRÖM

      (1)  25. veebruari 2009. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).

      (2)  Euroopa Parlamendi 6. mai 2009. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 27. juuli 2009. aasta otsus.

      (3)  EÜT L 196, 17.7.1987, lk 85.

      (4)  EÜT L 196, 17.7.1987, lk 81.

      (5)  EÜT C 329, 31.12.1990, lk 25.

      (6)  EÜT L 108, 24.4.2002, lk 33.

      (7)  EÜT L 198, 27.7.2002, lk 49.

      (8)  EÜT L 108, 24.4.2002, lk 21.

      (9)  EÜT L 108, 24.4.2002, lk 1.

      (10)  EÜT L 108, 24.4.2002, lk 1.

      (11)  EÜT L 108, 24.4.2002, lk 21.”


Tähtis õiguslik teade

|

31993L0059

Nõukogu direktiiv 93/59/EMÜ, 28. juuni 1993, millega muudetakse direktiivi 70/220/EMÜ mootorsõidukite heitgaaside tekitatud õhusaaste vastu võetavaid meetmeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta

Euroopa Liidu Teataja L 186 , 28/07/1993 Lk 0021 - 0027 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 24 Lk 0143  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 24 Lk 0143  CS.ES Peatükk 13 Köide 012 Lk 136  - 142 ET.ES Peatükk 13 Köide 012 Lk 136  - 142 HU.ES Peatükk 13 Köide 012 Lk 136  - 142 LT.ES Peatükk 13 Köide 012 Lk 136  - 142 LV.ES Peatükk 13 Köide 012 Lk 136  - 142 MT.ES Peatükk 13 Köide 012 Lk 136  - 142 PL.ES Peatükk 13 Köide 012 Lk 136  - 142 SK.ES Peatükk 13 Köide 012 Lk 136  - 142 SL.ES Peatükk 13 Köide 012 Lk 136  - 142

		Nõukogu direktiiv 93/59/EMÜ,28. juuni 1993,millega muudetakse direktiivi 70/220/EMÜ mootorsõidukite heitgaaside tekitatud õhusaaste vastu võetavaid meetmeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohtaEUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100a,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]koostöös Euroopa Parlamendiga, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:on tähtis vastu võtta ühisturuga seotud meetmed; siseturg hõlmab sisepiirideta ala, kus on tagatud kaupade, isikute, teenuste ja kapitali vaba liikumine;22. novembril 1973. aastal heakskiidetud Euroopa Ühenduste esimeses keskkonnakaitsealases tegevusprogrammis [4] soovitati arvesse võtta viimaseid teaduse saavutusi võitluses atmosfääri saastumise vastu mootorsõidukite heitgaasidega ning vastavalt muuta varem vastuvõetud direktiive; 7. veebruaril 1983. aastal heakskiidetud kolmandas tegevusprogrammis [5] nähakse ette lisameetmed, mis tuleb võtta mootorsõidukite gaasiliste heitmete praeguste määrade tunduvaks vähendamiseks;direktiiv 70/220/EMÜ [6] on üks mitmest üksikdirektiivist EMÜ tüübikinnitusmenetluse kohta, mis kehtestati nõukogu 6. veebruari 1970. aasta direktiiviga 70/156/EMÜ mootorsõidukite ja nende haagiste tüübikinnitust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta; [7]direktiivis 70/220/EMÜ nähakse ette selliste sõidukite mootoritest väljapaiskuvate süsinikmonooksiidi ja põletamata süsivesinike heitkoguste piirväärtused; kõnealuseid piirväärtusi vähendati esmakordselt direktiiviga 74/290/EMÜ [8] ning täiendati direktiivi 77/102/EMÜ [9] alusel lämmastikoksiidide lubatavate piirväärtustega; nimetatud kolme saastetüübi piirväärtusi vähendati järjestikku direktiividega 78/665/EMÜ, [10] 83/351/EMÜ [11] ja 88/76/EMÜ [12], diiselmootorite tahketest osakestest koosneva saasteaine heitmete piirväärtused kehtestati direktiiviga 88/436/EMÜ [13] ja alla 1400 cm3 autode gaasiliste saasteainete heitmete rangemad Euroopa standardid direktiiviga 89/458/EMÜ; [14] neid standardeid on laiendatud kõigile autodele, mootori töömahust sõltumata, linnavälist sõitu ja kütuseauru ning heitmetega seotud sõidukiosade kulumiskindlust käsitlevaid nõudeid sisaldava parendatud Euroopa katsetuskorra alusel ja diiselmootoriga varustatud sõidukite tahketest osakestest koosnevate saasteainete rangemate standardite alusel, mis kehtestati direktiiviga 91/441/EMÜ;rangeid Euroopa standardeid kohaldatakse ainult sõiduautode suhtes, mis on mõeldud kuni kuue sõitja vedamiseks ja mille täismass on kuni 2500 kg; üleminekusätetes, mis on seotud direktiivi 70/220/EMÜ rakendusalasse kuuluvate muude sõidukikategooriatega, eelkõige väikeste tarbesõidukitega, ei ole nii ranged standardid;rangemate standardite mõju keskkonnale oleks palju suurem ja kiirem, kui liikmesriigid teeksid maksusoodustusi uute autode ostmisele, mis juba vastavad käesolevas direktiivis kehtestatud standarditele;üldiselt on juba nõustutud, et edasiste transpordiarengutega ühenduses kaasneb keskkonnareostuse kasv; tegelik areng on ületanud senised ametlikud prognoosid liiklustiheduse kasvu kohta; seetõttu tuleks kõigi mootorsõidukite suhtes kehtestada väga ranged heitgaasi standardid;konkreetsel teadus- ja arendustegevusel mootorsõidukitest pärineva õhusaaste vähendamise eesmärgil võib olla otsustav osa Euroopa mootoritööstuse konkurentsivõime parendamisel;komisjonil on ülesanne hinnata korrapäraselt viimaseid teaduslikke edusamme, mis võimaldavad vähendada mootorsõidukitest pärineva õhusaaste lubatud piirväärtusi, ja teha ettepanekuid kohaste vähendusmeetmete võtmiseks, olles konsulteerinud mootorsõidukite heitmete töörühmaga;väikeste tarbesõidukite piirväärtuste vähendamise järgmises etapis ja kohase tehnilise hindamise alusel tuleks II ja III sõidukikategooria ühendada ja konkreetsed piirväärtused, mida kohaldatakse toodangu nõuetekohasuse kontrollimisel, tuleks välja jätta;komisjoni tehtud töö selles valdkonnas on näidanud, et ühenduse tööstuse käsutuses juba on või viimistletakse praegu tehnoloogiaid, mis võimaldavad käesolevas direktiivis käsitletud sõidukitel täita standardeid, mis on sama ranged kui sõiduautode standardid, võttes arvesse nende sõidukite eritingimusi; kavandatav standard tuleks ellu viia võimalikult kiiresti, tagamaks maanteeliikluse õhusaaste vastu võetud ühenduse meetmete kooskõla,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 70/220/EMÜ I, III, IV, V ja IX lisa muudetakse kooskõlas käesoleva direktiivi lisaga.Artikkel 21. 1. oktoobrist 1993 ei või ükski liikmesriik heitmete õhusaastega seotud põhjustel:- keelduda sõidukitüübile EMÜ tüübikinnituse andmisest, direktiivi 70/156/EMÜ artikli 10 lõike 1 viimases taandes nimetatud dokumendi väljastamisest ega siseriikliku tüübikinnituse andmisest ega- keelata mootorsõidukite esmakordset kasutuselevõtmist,kui selle mootorsõidukitüübi või nende sõidukite heitmed vastavad käesoleva direktiiviga muudetud direktiivi 70/220/EMÜ sätetele.2. Alates 1. oktoobrist 1993 liikmesriigid:- ei tohi enam anda mootorsõidukitüübile EMÜ tüübikinnitust ega anda välja direktiivi 70/156/EMÜ artikli 10 lõike 1 viimases taandes ettenähtud teatist,- peavad keelduma mootorsõidukitüübile siseriikliku tüübikinnituse andmisest,mille heitmed ei vasta käesoleva direktiiviga muudetud direktiivi 70/220/EMÜ lisade nõuetele.3. Alates 1. oktoobrist 1994 keelavad liikmesriigid nende sõidukite esmakordse kasutuselevõtmise, mille heitmed ei vasta käesoleva direktiiviga muudetud direktiivi 70/220/EMÜ lisade nõuetele.Artikkel 3Liikmesriigid võivad ette näha maksusoodustusi ainult selliste mootorsõidukite suhtes, mis vastavad käesolevale direktiivile. Need soodustused peavad olema kooskõlas asutamislepingu sätetega ning vastama lisaks järgmistele tingimustele:- neid tuleb kohaldada kõigi uute sõidukite suhtes, mida müüakse liikmesriigi turul ja mis juba vastavad käesoleva direktiivi nõuetele,- need lõpetatakse artikli 2 lõikes 3 sätestatud uute sõidukite heitmeväärtuste kohustusliku jõustumise kuupäevadel,- iga sõidukitüübi puhul on soodustuse väärtus kehtestatud heitmeväärtuse täitmiseks paigaldatavate seadmete ja nende sõidukile paigaldamise tegelikust maksumusest märkimisväärselt väiksem.Komisjonile teatatakse piisavalt aegsasti kõigist esimeses lõigus nimetatud maksusoodustuste sisseseadmise või muutmise kavadest, et komisjon saaks esitada oma märkused.Artikkel 4Asutamislepingus sätestatud tingimustel tegutsev nõukogu teeb otsuse piirväärtuste edasise vähendamise kohta enne 31. detsembrit 1994 ettepaneku alusel, mille komisjoni esitab enne 31. detsembrit 1993.Vähendatud piirväärtusi ei kohaldata I kategooria sõidukite uute tüübikinnituste suhtes enne 1. jaanuari 1996 ja II ja III kategooria sõidukite suhtes, mis on määratletud käesoleva direktiiviga muudetud direktiivi 70/220/EMÜ I lisa punkti 5.3.1.4 tabelis, enne 1. jaanuari 1997; pärast uue direktiivi vastuvõtmist võib neid kasutada maksusoodustuste alusena.Toodangu nõuetekohasuse kontrollimisel kasutatavate suurendatud piirväärtuste (määratletud I lisa punkti 7.1.1 tabelis) kohaldamine lõpetatakse alates teises lõikes sätestatud vähendatud piirväärtuse kohaldamise kuupäevadest.Artikkel 51. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 30. septembril 1993. Liikmesriigid teatavad nendest viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide teksti.Artikkel 6Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Luxembourg, 28. juuni 1993Nõukogu nimeleesistujaS. Auken[1] EÜT C 100, 22.4.1992, lk 7.[2] EÜT C 305, 23.11.1992, lk 120 jaEÜT C 176, 28.6.1993.[3] EÜT C 313, 30.11.1992, lk 11.[4] EÜT C 112, 20.12.1973, lk 1.[5] EÜT C 46, 17.2.1983, lk 1.[6] EÜT L 76, 6.4.1970, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 91/441/EMÜ (EÜT L 242, 30.8.1991, lk 1).[7] EÜT L 42, 23.2.1970, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 92/53/EMÜ (EÜT L 225, 10.8.1992, lk 1).[8] EÜT L 159, 15.6.1974, lk 61.[9] EÜT L 32, 3.2.1977, lk 32.[10] EÜT L 223, 14.8.1978, lk 48.[11] EÜT L 197, 20.7.1983, lk 1.[12] EÜT L 36, 9.2.1988, lk 1.[13] EÜT L 214, 6.8.1988, lk 1.[14] EÜT L 226, 3.8.1989, lk 1.--------------------------------------------------LISADIREKTIIVI 70/220/EMÜ LISADE MUUDATUSEDI LISA1.Punkt 5.2.1 asendatakse järgmisega:"5.2.1. Ottomootoriga sõidukitele tehakse järgmised katsetused:I tüüp : (pärast külmkäivitust tekkivate väljalasketoru tavaliste heitmete simuleerimine)II tüüp : (süsinikmonooksiidi emissiooni katse tühikäigul töötamisel)III tüüp : (karterigaaside emissioon)IV tüüp : (kütuseaurud)V tüüp : (saastetõrjeseadmete kulumiskindlus)."2.Punkt 5.2.2 jäetakse välja.3.Punkt 5.2.3 sõnastatakse järgmiselt:"5.2.3. Diiselmootoriga sõidukitele tehakse järgmised katsetused:- I tüüp: (pärast külmkäivitust tekkivate väljalasketoru tavaliste heitmete simuleerimine)- V tüüp: (saastetõrjeseadmete kulumiskindlus)."4.Punkt 5.2.4 jäetakse välja.5.Tabel 1.5.2 asendatakse järgmise uue tabeliga:"Tabel 1.5.2Tüübikinnituse ja laienduste erinevad viisidTüübikatsetus | M- ja N-kategooria ottomootoriga sõidukid | M1- ja N1-kategooria diiselmootoriga sõidukid |I tüüp | jah (mass ≤ 3,5 t) | jah (mass ≤ 3,5 t) |II tüüp | jah (mass > 3,5 t) | — |III tüüp | jah | — |IV tüüp | jah (mass ≤ 3,5 t) | — |V tüüp | jah (mass ≤ 3,5 t) | jah (mass ≤ 3,5 t) |Laiendamise tingimused | punkt 6 | —punkt 6—M2 ja N2tuletatud massiga kuni 2840 kg" |6.Punkt 5.3.1.2.1 sõnastatakse järgmiselt:"5.3.1.2.1. Katsetuse kestvus kokku…"(ülejäänud lõige muutmata).7.Punkt 5.3.1.2.4 jäetakse välja.8.Punkt 5.3.1.4:—teine lause sõnastatakse järgmiselt:"Tulemused korrutatakse…"(ülejäänu muutmata);—tabel asendatakse järgmisega:"Sõidukikategooria | Tuletatud mass | Piirväärtused || | RW (kg) | Süsinikmonooksiidi mass | Süsivesinike ja lämmastikoksiidide mass kokku | [1]Osakeste mass |L1 (g/km) | L2 (g/km) | L3 (g/km) |M [2] | kõik | 2,72 | 0,97 | 0,14 |N1 [3] | I kategooria | RW ≤ 1250 | 2,72 | 0,97 | 0,14 |II kategooria | 1250 < RW ≤ 1700 | 5,17 | 1,4 | 0,19 |III kategooria | 1700 < RW | 6,9 | 1,7 | 0,25 |9.Punkt 5.3.2.1 sõnastatakse järgmiselt:"5.3.2.1. Katsetus tehakse ottomootoriga sõidukitega, mille suhtes ei kohaldata punktis 5.3.1 määratletud katsetusi."10.Punkt 5.3.2.2 sõnastatakse järgmiselt:"5.3.2.2. Kui katsetus tehakse vastavalt IV lisale, ei tohi tühikäigul mootori väljapaisatud süsinikmonooksiidi mahuprotsent heitgaasides ületada 3,5 % tootja määratletud seadistusel ja ei tohi ületada 4,5 % selles lisas määratletud kohandustest."11.Punkt 5.3.4.1 sõnastatakse järgmiselt:"5.3.4.1. See katsetus tuleb teha kõigi 1. jaos määratletud sõidukitega, välja arvatud diiselmootoriga sõidukid."12.Punkti 5.3.5.1 esimene lause sõnastatakse järgmiselt:"5.3.5.1. See katsetus tuleb teha kõigi 1. jaos määratletud sõidukitega, mille suhtes kohaldatakse punktis 5.3.1 määratletud katsetust"(ülejäänu muutmata).13.Punkt 6.1.1 sõnastatakse järgmiselt:"6.1.1. Erineva tuletatud massiga sõidukitüübid.6.1.1.1. Sõidukitüübile antud tüübikinnitust võib laiendada ainult sellise tuletatud massiga sõidukitüüpidele, mille puhul tuleb kasutada järgmist suuremat ekvivalentset inertsi või mis tahes väiksemat ekvivalentset inertsi.6.1.1.2. Kui N1-kategooria sõidukite ja punkti 5.3.1.4 teises märkuses osutatud M-kategooria sõidukite puhul tuleb sõidukitüübi, mille tarvis on esitatud taotlus tüübikinnituse laiendamiseks, tuletatud massi korral kasutada juba tüübikinnituse saanud sõidukitüübi väiksema ekvivalentse inertsiga hooratast, antakse tüübikinnituse laiendus siis, kui tüübikinnitusega sõiduki saasteainete mass jääb piiridesse, mis on ette nähtud sõiduki puhul, mille tarvis on esitatud taotlus tüübikinnituse laiendamiseks."14.Punkti 7.1.1 tabel asendatakse järgmisega:"Sõidukikategooria | Tuletatud mass | Piirväärtused |RW (kg) | Süsinikmonooksiidi mass | Süsivesinike ja lämmastikoksiidide mass kokku | [4]Osakeste mass |L1 (g/km) | L2 (g/km) | L3 (g/km) |M [5] | kõik | 3,16 | 1,13 | 0,18 |N1 [6] | RW ≤ 1250 | 3,16 | 1,13 | 0,18 |1250 < RW ≤ 1700 | 6,0 | 1,6 | 0,22 |1700 < RW | 8,0 | 2,0 | 0,29 |15.Punkt 8:—punkt 8.1 jäetakse välja;—punkti 8.2 teine taane sõnastatakse järgmiselt:"– direktiivi 70/220/EMÜ, muudetud direktiiviga 88/76/EMÜ, I lisas üle 2liitriste ottomootoritega M1 (2) sõidukite suhtes kehtestatud sätted";—punkt 8.3 sõnastatakse järgmiselt:"M1-kategooria (2) sõidukite tüübikinnituseks kuni 1. juulini 1994 ja esmakordseks kasutuselevõtuks kuni 31. detsembrini 1994 ningN1-kategooria (3) sõidukite tüübikinnituseks kuni 1. oktoobrini 1994 ja esmakordseks kasutuselevõtuks kuni 1. oktoobrini 1995saadakse otsesissepritsega diiselmootoritega sõidukite süsivesinike ja lämmastikoksiidide kogumassi ning osakeste massi piirväärtused, korrutades punktide 5.3.1.4 (tüübikinnitus) ja 7.1.1.1 (vastavuskontroll) tabelites olevad L2 ja L3 väärtused koefitsiendiga 1,4.(2) Vt 2. märkust punktis 5.3.1.4.(3) Vt 3. märkust punktis 5.3.1.4."III LISA16.Punkt 2.3.1:—Teine lõige asendatakse järgmise kolme lõikega:"M-kategooria (2) sõidukite puhul, mille suurim mootori võimsus on kuni 30 kW ja suurim kiirus kuni 130 km/h, on kuni 1. juulini 1994 linnavälise sõidu (teine osa) suurima kiiruse piirang 90 km/h.N1-kategooria (3) sõidukite puhul, mille võimsuse ja massi suhe on üle 30 kW/t (4) ja suurim kiirus kuni 130 km/h, on I kategooria sõidukitele kuni 1. jaanuarini 1996 ning II ja III kategooria sõidukitele kuni 1. jaanuarini 1997 linnavälise sõidu (teine osa) suurima kiiruse piirang 90 km/h.Pärast neid kuupäevi tuleb sõidukeid, mis ei saavuta töötsüklis nõutavaid kiirenduse ja suurima kiiruse väärtusi, kasutada nii, et gaasipedaal oleks vajutatud täielikult põhja kuni saavutatakse uuesti nõutav töökõver. Kõrvalekalded töötsüklist tuleb katseprotokollis registreerida.(2) Vt 2. märkust I lisa punktis 5.3.1.4.(3) Vt 3. märkust I lisa punktis 5.3.1.4.(4) Tootja esitatud tehniliselt lubatud tegelik mass."17.Punkt 7.1 sõnastatakse järgmiselt:"7.1. Proovide võtmineProovide võtmine algab punktis 6.2.2 määratletud esimese elementaarlinnasõidu alguses ja lõpeb linnavälise sõidu (teine osa) lõpus oleva tühikäigul töötamise lõpus."IV LISA18.Punkt 2.2 sõnastatakse järgmiselt:"2.2. Katsetuse ajal peab keskkonna temperatuur olema vahemikus 293–303 K (20–30 °C).Mootorit soojendatakse, kuni kõigi jahutus- ja määrdeainete temperatuurid ning määrdeainete rõhk on saavutanud tasakaalu."19.Punkt 2.5.2.1 sõnastatakse järgmiselt:"2.5.2.1. Esimesena mõõdetakse seadistusel, mis vastab tootja seatud tingimustele."V LISA20.Punkt 2.1 sõnastatakse järgmiselt:"2.1. III tüübi katsetus tehakse ottomootoriga sõidukitega, mille suhtes on kohaldatud vastavalt I või II tüübi katsetust."IX LISA21.II OSAPunkt 1.5 jäetakse välja.[1] "Diiselmootoriga sõidukitele.[2] "Välja arvatud:- "sõidukid, mis on ette nähtud rohkem kui kuuele sõitjale, juht kaasa arvatud,- "sõidukid, mille täismass on üle "2500" kg.[3] "Ja 2. märkuses määratletud M-kategooria sõidukid."[4] "Diiselmootoriga sõidukitele.[5] "Vt 2. märkust punktis 5.3.1.4.[6] "Vt 3. märkust punktis 5.3.1.4."--------------------------------------------------


Tähtis õiguslik teade

|

31985L0591

Nõukogu direktiiv, 20. detsember 1985, toiduainete kontrolliks vajalike ühenduse proovivõtu- ja analüüsimeetodite kehtestamise kohta

Euroopa Liidu Teataja L 372 , 31/12/1985 Lk 0050 - 0052 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 15 Lk 0015  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 19 Lk 0054  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 15 Lk 0015  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 13 Köide 19 Lk 0054  CS.ES Peatükk 13 Köide 008 Lk 83  - 85 ET.ES Peatükk 13 Köide 008 Lk 83  - 85 HU.ES Peatükk 13 Köide 008 Lk 83  - 85 LT.ES Peatükk 13 Köide 008 Lk 83  - 85 LV.ES Peatükk 13 Köide 008 Lk 83  - 85 MT.ES Peatükk 13 Köide 008 Lk 83  - 85 PL.ES Peatükk 13 Köide 008 Lk 83  - 85 SK.ES Peatükk 13 Köide 008 Lk 83  - 85 SL.ES Peatükk 13 Köide 008 Lk 83  - 85

		Nõukogu direktiiv,20. detsember 1985,toiduainete kontrolliks vajalike ühenduse proovivõtu- ja analüüsimeetodite kehtestamise kohta(85/591/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:toiduainete tootmisel, valmistamisel, turustamisel ja kasutamisel on Euroopa Majandusühenduses suur tähtsus;seejuures kasutatavatel proovivõtu- ja analüüsimeetoditel võib olla otsene mõju ühisturu kujunemisele ja toimimisele; seetõttu tuleks need meetodid ühtlustada;nende proovivõtu- ja analüüsimeetodite sätestamine on puhtalt teaduslikku ja tehnilist laadi meede; on vaja kiiret menetlust selliste meetodite edasiarendamiseks, parandamiseks ja täiendamiseks; nimetatud meetmete vastuvõtmise lihtsustamiseks tuleks kehtestada kord, mis alalise toiduainekomitee raames tagaks tiheda koostöö liikmesriikide ja komisjoni vahel,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 11. Kui on vaja kehtestada ühenduse proovivõtu- ja analüüsimeetodid toiduaine koostise, tootmistingimuste, pakendamise või märgistamise kindlaksmääramiseks, võtab need meetodid vastavalt vajadusele vastu kas komisjon või nõukogu artiklis 4 ettenähtud korras.2. Lõige 1 ei piira ühtki praegu kehtivat või hiljem ühenduse erieeskirjadega vastuvõetavat sätet.3. Lõikes 1 sätestatud meetmete kehtestamisvajaduse kindlaksmääramisel arvestatakse eelkõige järgmisi kriteeriume:a) vajadus tagada ühenduse õiguse ühetaoline kohaldamine;b) ühendusesiseste kaubandustõkete olemasolu;c) kas punktides a või b nimetatud kriteeriumid on püsivad või korduvad.Artikkel 21. Artiklis 1 ettenähtud direktiivid võtavad arvesse teaduslike ja tehniliste teadmiste taset, eelkõige tõestatud proovivõtu- ja analüüsimeetodeid.2. Need direktiivid näevad liikmesriikide jaoks ette kindlad rakendamistähtajad.3. Artikli 1 lõikes 1 ettenähtud meetmete kehtestamine ei välista teiste testitud ja teaduslikult usaldusväärsete meetodite kasutamist liikmesriikides, kui see ei takista ühenduse meetodite alusel eeskirjadele vastavateks tunnistatud toodete vaba liikumist. Tulemuste erineva tõlgendamise korral loetakse siiski määravaks ühenduse meetodite kasutamisel saadud tulemused.4. Kehtestatud analüüsimeetodid peavad vastama lisas sätestatud kriteeriumidele.5. Ilma et see piiraks artikli 3 kohaldamist, võidakse liikmesriigi taotlusel artiklis 4 ettenähtud korras vastu võtta olemasolevate direktiivide muudatused, kui need on vajalikud teaduse ja tehnoloogia edusamme silmas pidades.Artikkel 31. Kui liikmesriigil on üksikasjalikke tõendeid, et vastavalt artiklile 1 vastuvõetud meede ei ole konkreetsel juhtumil tehnilistel põhjustel kohane või mingi olulise tervishoiuküsimuse uurimisel piisavalt veenev, võib see liikmesriik ajutiselt, kuid ainult nimetatud erijuhtumi puhuks, peatada kõnesoleva meetme kohaldamise oma territooriumil. Ta teatab sellest viivitamata teistele liikmesriikidele ja komisjonile ning põhjendab oma otsust.2. Komisjon uurib liikmesriigi antud tõendeid nii kiiresti kui võimalik, peab siis nõu liikmesriikidega artiklis 4 nimetatud alalises toiduainekomitees, esitab seejärel viivitamata oma arvamuse ja võtab asjakohased meetmed.3. Kui komisjon leiab, et vastavalt artiklile 1 vastuvõetud meedet on lõikes 1 nimetatud raskuste lahendamiseks vaja muuta, algatab ta artiklis 4 ettenähtud menetluse. Ühenduse meetme kohaldamise peatanud liikmesriik võib sel juhul samal viisil jätkata kuni muudatuste jõustumiseni.Artikkel 41. Kui tuleb järgida käesolevas artiklis sätestatud korda, suunab otsusega 69/414/EMÜ [4] asutatud alalise toiduainekomitee (edaspidi "komitee") eesistuja kas oma algatusel või liikmesriigi esindaja taotluse korral küsimuse nimetatud komiteele.2. Võetavate meetmete eelnõu esitab komiteele komisjoni esindaja. Tähtaja jooksul, mille määrab eesistuja lähtuvalt küsimuse kiireloomulisusest, esitab komitee eelnõu kohta oma arvamuse. Arvamus esitatakse 45 hääle enamusega, kusjuures liikmesriikide hääli arvestatakse asutamislepingu artikli 148 lõikes 2 sätestatud viisil. Eesistuja ei hääleta.3. a) Kui kavandatud meetmed on komitee arvamusega kooskõlas, võtab komisjon need vastu.b) Kui kavandatud meetmed ei ole komitee arvamusega kooskõlas või kui komitee ei esita oma arvamust, esitab komisjon võetavate meetmete kohta viivitamata ettepaneku nõukogule. Nõukogu teeb otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega.c) Kui nõukogu ei ole otsust teinud kolme kuu jooksul alates ettepaneku tegemisest, võtab komisjon ettepandud meetmed vastu.Artikkel 5Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid kahe aasta jooksul alates käesoleva direktiivi teatavakstegemisest. [5] Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Artikkel 6Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 20. detsember 1985Nõukogu nimeleesistujaR. Steichen[1] EÜT C 53, 24.2.1984, lk 9.[2] EÜT C 46, 18.2.1985, lk 95.[3] EÜT C 44, 15.2.1985, lk 1.[4] EÜT L 291, 19.11.1969, lk 9.[5] Käesolev direktiiv tehti liikmesriikidele teatavaks 23. detsembril 1985.--------------------------------------------------LISA1. Käesoleva direktiivi sätete alusel vastuvõetavaid analüüsimeetodeid tuleb uurida järgmiste kriteeriumide suhtes:i) spetsiifilisus,ii) täpsus,iii) täpsusaste; korratavus- ja reprodutseeritavusväärtused laboratooriumides ja laboratooriumide vahel,iv) tuvastamise piirmäär,v) tundlikkus,vi) otstarbekus ja kohaldatavus,vii) muud vajaduse korral valitavad kriteeriumid.2. Punkti 1 alapunktis iii nimetatud täpsusastmed saadakse ühiskatses, mida on tehtud vastavalt rahvusvaheliselt heakskiidetud ühiskatsete protokollile (näiteks Rahvusvaheline Standardiorganisatsioon, "Katsemeetodite täpsusaste" (ISO 5725/1981)). Korratavus- ja reprodutseeritavusväärtusi väljendatakse rahvusvaheliselt heakskiidetud kujul (näiteks 95 %lised usaldusvahemikud, nagu määratleb ISO 5725/1981). Ühiskatse tulemused avaldatakse või need on vabalt kättesaadavad.3. Ainult üksikute toodete suhtes kohaldatavatele meetoditele tuleks eelistada ühtselt mitmesuguste tooterühmade suhtes kohaldatavaid analüüsimeetodeid.4. Käesoleva direktiivi alusel vastuvõetud analüüsimeetodid tuleks sõnastada Rahvusvahelise Standardiorganisatsiooni soovitatud analüüsimeetodite standardkujul.--------------------------------------------------