title: Nõukogu direktiiv, 8. detsember 1969, San José kilptäi tõrje kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31969L0466

Euroopa Liidu Teataja L 323 , 24/12/1969 Lk 0005 - 0006 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 2 Lk 0253  Taanikeelne eriväljaanne: Seeria I Peatükk 1969(II) Lk 0549  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 2 Lk 0253  Ingliskeelne eriväljaanne: Seeria I Peatükk 1969(II) Lk 0565  Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 03 Köide 5 Lk 0023  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 03 Köide 3 Lk 0174  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 03 Köide 3 Lk 0174

		Nõukogu direktiiv,8. detsember 1969,San José kilptäi tõrje kohta(69/466/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 43 ja 100,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse assamblee arvamust, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamustning arvestades, et:kaheiduleheliste puittaimede kasvatamisel ja nende taimede viljadel on oluline koht ühenduse põllumajanduses;kahjulikud organismid ohustavad pidevalt kõnealuse toodangu saagikust;selliste taimede kaitsmine selliste kahjulike organismide vastu võimaldab lisaks tootmismahu säilitamisele suurendada ka põllumajanduse tootlikkust;kahjulike organismide üksikutesse liikmesriikidesse kandumise vastu võetavatel kaitsemeetmetel on ainult piiratud mõju, kui selliste organismide vastu ei võidelda samal ajal ja metoodiliselt kogu ühenduses ega hoita ära nende levimist;üks kaheidulehelistele puittaimedele kahjulikemaid organisme on San José kilptäi (Quadraspidiotus perniciosus Comst.);see kahjur esineb mitmes liikmesriigis ja ühenduses on selle saastatud alasid;kaheiduleheliste puittaimede kasvatamisel on ühenduses alaline risk, kui ei võeta tõhusaid meetmeid selle kahjuri tõrjeks ja leviku tõkestamiseks;selle kahjuri hävitamiseks tuleb ühenduse jaoks vastu võtta miinimumnõuded; liikmesriigid peavad vajaduse korral suutma vastu võtta lisasätteid või nõutavatest karmimaid sätteid,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Käesolevas direktiivis käsitletakse miinimummeetmeid, mida peab liikmesriikides võtma San José kilptäi (Quadraspidiotus perniciosus Comst.) tõrjeks ja leviku tõkestamiseks.Artikkel 2Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:a) taimed – elusad taimed ja elusad taimeosad, välja arvatud viljad ja seemned;b) saastunud taimed või viljad – taimed või viljad, millel on leitud üks elus San José kilptäi või rohkem;c) San José kilptäi peremeestaimed – taimed botaanilistest perekondadest Acer L., Cotoneaster Ehrh., Crataegus L., Cydonia Mill., Euonymus L., Fagus L., Juglans L., Ligustrum L., Malus Mill., Populus L., Prunus L., Pyrus L., Ribes L., Rosa L., Salix L., Sorbus L., Syringa L., Tilia L., Ulmus L., Vitis L.;d) puukoolid – istandikud, kus kasvatatakse taimi, mis on ette nähtud taasistutamiseks, paljundamiseks või juurdunud üksiktaimedena turustamiseks.Artikkel 3Kui registreeritakse San José kilptäi esinemisjuht, piiritlevad liikmesriigid saastunud ala ja kaitsetsooni, mis on piisavalt lai, et tagada ümbritsevate alade kaitse.Artikkel 4Liikmesriigid näevad ette, et saastunud aladel ja kaitsetsoonides tuleb San José kilptäi peremeestaimi asjakohaselt ravida selle kahjuri tõrjeks ja leviku tõkestamiseks.Artikkel 5Liikmesriigid näevad ette, et:a) kõik saastunud taimed puukoolides tuleb hävitada;b) kõiki muid saastunud alal kasvavaid taimi, mis on, või mis arvatakse olevat saastunud, tuleb ravida nii, et kõnealused taimed ja nende värsked viljad ei oleks nende turustamisel enam saastunud;c) kõiki saastunud alal kasvavaid juurdunud San José kilptäi peremeestaimi ja nende taimede osi, mis on ette nähtud paljundamiseks ja mis on toodetud kõnealusel alal, võib taasistutada saastunud alal või vedada sealt mujale ainult siis, kui need on tunnistatud kahjurivabaks ja kui neid on ravitud nii, et kõik leitud San José kilptäid on hävitatud.Artikkel 6Liikmesriigid tagavad, et kaitsetsoonides kohaldatakse San José kilptäi peremeestaimede suhtes ametlikku järelevalvet ja et neid kontrollitakse vähemalt kord aastas, et avastada iga San José kilptäi esinemisjuht.Artikkel 7Liikmesriigid näevad ette, et kaubasaadetises olevad saastunud taimed (välja arvatud pinnases juurdunud taimed) ja värsked viljad tuleb hävitada ning teisi saastunud partii taimi ja vilju tuleb ravida või töödelda nii, et kõik leitud San José kilptäid on hävitatud.Artikkel 8Liikmesriigid tühistavad San José kilptäi tõrjeks või leviku tõkestamiseks võetud meetmed ainult siis, kui San José kilptäid enam ei esine.Artikkel 9Liikmesriigid keelavad San José kilptäide hoidmise.Artikkel 101. Liikmesriigid võivad lubada:a) erandeid artiklites 4, 5, 7 ja 9 osutatud meetmetest teaduslikel ja fütosanitaarsetel eesmärkidel, katseteks ja selektsiooniks;b) erandina artikli 5 punktist b ja artiklist 7 saastunud värskete viljade viivitamatut töötlemist;c) erandina artikli 5 punktist b ja artiklist 7 saastunud värskete viljade turustamist saastunud ala piires.2. Liikmesriigid tagavad, et lõikes 1 osutatud luba antakse üksnes siis, kui piisava kontrolliga tagatakse, et erandid ei piira San José kilptäi tõrjet ega põhjusta kahjuri levikut.Artikkel 11Liikmesriigid võivad võtta vastu sellised lisasätted või karmimad sätted, mida võidakse nõuda San José kilptäi tõrjeks või leviku tõkestamiseks.Artikkel 12Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud meetmed kahe aasta jooksul alates direktiivi teatavaks tegemisest ning informeerivad sellest viivitamata komisjoni.Artikkel 13Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 8. detsember 1969Nõukogu nimeleesistujaJ. M. A. H. Luns[1] EÜT 156, 15.7.1967, lk 31.--------------------------------------------------


title: Euroopa parlamendi ja nõukogu direktiiv 2003/15/EÜ, 27. veebruar 2003, millega muudetakse nõukogu direktiivi 76/768/EMÜ kosmeetikatooteid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohtaEMPs kohaldatav tekst.

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32003L0015

Euroopa Liidu Teataja L 066 , 11/03/2003 Lk 0026 - 0035

		Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2003/15/EÜ,27. veebruar 2003,millega muudetakse nõukogu direktiivi 76/768/EMÜ kosmeetikatooteid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 95,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [2]toimides asutamislepingu artikliga 251 sätestatud korras vastavalt lepituskomitees 3. detsembril 2002 heakskiidetud ühistekstile [3]ning arvestades järgmist:(1) Nõukogu direktiiviga 76/768/EMÜ [4] on põhjalikult ühtlustatud kosmeetikatooteid käsitlevaid siseriiklikke õigusakte ning selle peamiseks eesmärgiks on rahva tervise kaitse. Selleks on tingimata vaja läbi viia teatavad toksikoloogilised testid kosmeetikatoodete ohutuse hindamiseks.(2) Euroopa ühenduse asutamislepingule Amsterdami lepinguga lisatud protokolliga loomade kaitse ja heaolu kohta sätestatakse, et ühendus ja liikmesriigid peavad ühenduse poliitika kavandamisel, eelkõige siseturu osas, pöörama täit tähelepanu loomade tervise ja heaolu nõuetele.(3) Nõukogu 24. novembri 1986. aasta direktiiviga 86/609/EMÜ (katseteks ja muudel teaduslikel eesmärkidel kasutatavate loomade kaitsega seotud liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta) [5] sätestatakse ühtsed eeskirjad ühenduses loomade kasutamiseks katsete eesmärgil ning tingimused, mille alusel tuleb sellised katsed liikmesriikides läbi viia. Eelkõige näeb nimetatud direktiivi artikkel 7 ette, et loomkatsed tuleb asendada alternatiivsete meetoditega juhul, kui sellised meetodid on olemas ning kui need on teaduslikult rahuldavad. Selleks et hõlbustada kosmeetikasektoris selliste alternatiivsete meetodite väljatöötamist ja kasutamist, milles ei kasutata elusloomi, on nõukogu 14. juuni 1993. aasta direktiiviga 93/35/EMÜ (millega muudetakse kuuendat korda direktiivi 76/768/EMÜ kosmeetikatooteid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta) [6] vastu võetud erisätted.Need sätted hõlmavad siiski ainult neid alternatiivseid meetodeid, milles ei kasutata loomi, ega võta arvesse neid alternatiivseid meetodeid, mis töötatakse välja katsetes kasutatavate loomade arvu või nende kannatuste vähendamiseks. Selleks et pakkuda kosmeetikatoodete testimisel kasutatavatele loomadele optimaalset kaitset, kuni ühenduses keelatakse loomkatsed kosmeetikatoodete väljatöötamisel ja loomadel katsetatud kosmeetikatoodete turustamine, tuleks muuta neid sätteid, et näha ette selliste direktiivi 86/609/EMÜ artikli 7 lõigetele 2 ja 3 vastavate alternatiivsete meetodite süstemaatiline kasutamine, mis vähendavad kasutatavate loomade arvu või nende kannatusi, kui täielikku asendamist võimaldavad alternatiivid ei ole veel kättesaadavad ja kui need meetodid pakuvad tarbijale samaväärse kaitsetaseme kui tavapärased meetodid, mille asendamiseks nad on kavandatud.(4) Vastavalt direktiividele 86/609/EMÜ ja 93/35/EMÜ on oluline täita eesmärki keelata kosmeetikatoodete katsetamisel loomkatsed ja tagada selliste katsete keelustamise rakendamine liikmesriikide territooriumil. Selleks et tagada selle keelu täielik rakendamine, võib olla vajalik, et komisjon teeb täiendavad direktiivi 86/609/EMÜ muutmise ettepanekud.(5) Praegu on ühenduse tasandil kasutusse võetud ainult need alternatiivsed meetodid, mis on Euroopa Alternatiivsete Meetodite Tõestamise Keskuse (ECVAM) või Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni poolt teaduslikult tõestatud ja mida kohaldatakse keemiatoodete sektori suhtes tervikuna. Kosmeetikatoodete ja nende koostisainete ohutust on siiski võimalik tagada selliste alternatiivsete meetodite abil, mida ei saa tingimata kohaldada keemiatoodete koostisainete kõikide kasutusviiside suhtes. Seetõttu tuleks juhul, kui need meetodid annavad tarbijatele samaväärse kaitsetaseme, soodustada nende kasutamist kosmeetikatööstuses tervikuna ning tagada nende vastuvõtmine ühenduse tasandil.(6) Valmis kosmeetikatoodete ohutust on juba praegu võimalik tagada selle põhjal, millised teadmised on olemas kosmeetikatoodetes sisalduvate koostisainete ohutuse osas. Need sätted, millega keelatakse valmis kosmeetikatoodete puhul loomkatsete kasutamist, on seetõttu võimalik lisada direktiivi 76/768/EMÜ. Komisjon peaks sätestama suunised, et soodustada eelkõige väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate poolt selliste meetodite kohaldamist, mis ei hõlma valmis kosmeetikatoodete ohutuse hindamisel loomade kasutamist.(7) Järk-järgult on võimalik tagada kosmeetikatoodetes sisalduvate koostisainete ohutus selliseid alternatiivseid meetodeid kasutades, milles ei kasutata loomi ja mis on ühenduse tasandil tõestatud või loetud ECVAMi poolt teaduslikult tõestatuks ja võttes piisavalt arvesse OECD raames välja töötatud või kinnitatud meetodeid. Olles pidanud nõu kosmeetikatoodete ja tarbijatele mõeldud toiduks mittekasutatavate toodete teaduskomiteega (SCCNFP) tõestatud alternatiivsete meetodite kohaldamise üle kosmeetikatoodete puhul, peaks komisjon viivitamata avaldama selliste koostisainete suhtes kohaldatavad tõestatud või heakskiidetud meetodid. Selleks et saavutada maksimaalne loomade kaitse, tuleb sätestada tähtaeg, millal keeld lõplikult jõustub.(8) Komisjon peaks kuni kuueks aastaks pärast käesoleva direktiivi jõustumise kuupäeva sätestama tähtaegade ajakava nende kosmeetikatoodete, lõplike segude, koostisainete või koostisainete kombinatsioonide turustamise keelamiseks, mida on loomade peal katsetatud, ning kõikide praegu kasutusel olevate loomkatsete keelamiseks. Pidades siiski silmas, et kordusdoosi mürgise toime, paljunemisvõimet kahjustava mürgise toime ja toksikokineetilisuse katsete osas ei ole hetkel kaalumisel alternatiive, on asjakohane, et kosmeetikatoodete puhul, mille osas nimetatud katseid kasutatakse, tuleks turustamine keelata kuni 10 aasta jooksul alates käesoleva direktiivi jõustumise kuupäevast. Komisjonil peaks aastaaruannete põhjal olema õigus ajakavasid vastava maksimaalse tähtaja raames kohandada.(9) Ressursside parem koordineerimine ühenduse tasandil aitab kaasa alternatiivsete meetodite väljatöötamiseks hädavajalike teaduslike teadmiste suurenemisele. Seetõttu on väga oluline, et ühendus teeb selleks jätkuvalt üha suuremaid jõupingutusi ning võtab eelkõige Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsuses nr 1513/2002/EÜ [7] sätestatud kuuenda raamprogrammi raames vajalikud meetmed teadustöö edendamiseks ja uute alternatiivsete meetodite väljatöötamiseks, milles ei kasutata loomi.(10) Tuleks soodustada ühenduse poolt väljatöötatud alternatiivsete meetodite tunnustamist kolmandate riikide poolt. Selle eesmärgi saavutamiseks peaksid komisjon ja kõik liikmesriigid astuma kõik vajalikud sammud, et soodustada selliste meetodite kinnitamist OECD poolt. Komisjon peaks samuti püüdma Euroopa Ühenduse koostöölepingute raames saavutada nende ühenduses ohutuse osas läbiviidud katsete tunnustamist, milles kasutatakse alternatiivseid meetodeid, tagamaks, et selliste meetoditega kontrollitud kosmeetikatoodete eksporti ei tõkestataks ning et takistada või vältida seda, et kolmandad riigid nõuaksid selliste toodete kontrollimist loomakatsetega.(11) Kosmeetikatoote puhul peaks olema võimalik sellele lisada märge, et selle väljatöötamisel ei ole kasutatud loomkatseid. Komisjon peaks liikmesriikidega konsulteerides välja töötama suunised tagamaks, et kinnitavate märgete suhtes kohaldatakse ühtseid kriteeriume ja et saavutatakse märgete ühtne mõistmine ja eelkõige, et sellised märked ei viiks tarbijat eksitusse. Selliste suuniste väljatöötamisel peab komisjon samuti arvesse võtma paljude väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate seisukohti, kes moodustavad suurema osa loomkatseid mittekasutavatest tootjatest, samuti asjaomaste valitsusväliste organisatsioonide seisukohti ja seda, et tarbijad peaksid saama eristada tooteid sõltuvalt sellest, kas nende puhul on kasutatud loomkatseid või mitte.(12) SCCNFP teatas oma 25. septembri 2001. aasta otsuses, et aineid, mis on vastavalt nõukogu 27. juuni 1967. aasta direktiivile 67/548/EMÜ (ohtlike ainete liigitamist, pakendamist ja märgistamist käsitlevate õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta) [8] liigitatud 1. või 2. kategooria kantserogeenseks (välja arvatud ained, mis on kantserogeensed ainult sissehingamisel), mutageenseks või reproduktiivset funktsiooni kahjustavaks aineks, ja samasugune toimega aineid ei tohi teadlikult kosmeetikatoodetesse lisada ja et aineid, mis on vastavalt direktiivile 67/548/EMÜ liigitatud 3. kategooria kantserogeenseks, mutageenseks või reproduktiivset funktsiooni kahjustavaks aineks, või samaväärse toimega aineid tohib teadlikult kosmeetikatoodetesse lisada ainult juhul, kui on võimalik tõestada, et nende tase ei kujuta tarbijate tervisele ohtu.(13) Võttes arvesse konkreetseid ohtusid, mida võivad inimeste tervisele kujutada ained, mis on vastavalt direktiivile 67/548/EMÜ liigitatud 1., 2. ja 3. kategooria kantserogeenseks, mutageenseks või reproduktiivset funktsiooni kahjustavaks aineks, tuleks nende kasutamine kosmeetikatoodetes keelustada. 3. kategooriasse liigitatud ainet võib kosmeetikatoodetes kasutada juhul, kui SCCNFP on ainet hinnanud ning kiitnud selle kosmeetikatoodetes kasutamiseks heaks.(14) Selleks et tõsta tarbijatele esitatava teabe kvaliteeti, peaksid kosmeetikatoodetel olema täpsemad märked nende kasutamiskõlblikkuse kohta.(15) On leitud, et teatavad ained tekitavad lõhnadele tundlikel tarbijatel puuteallergilisi reaktsioone. Tagamaks, et sellised tarbijad oleksid piisavalt teavitatud, on seetõttu vaja direktiivi 76/768/EMÜ sätteid muuta selleks, et nõuda nende ainete nimetamist koostisainete loetelus. Selline teave võimaldab sellistel tarbijatel paremini kontaktallergiat diagnoosida ja võimaldab neil allergiat tekitavaid kosmeetikatooteid vältida.(16) SCCNFP on tunnistanud mitmed ained potentsiaalseteks allergiliste reaktsioonide tekitajateks ja nende kasutamist on vaja piirata ja/või kehtestada nende suhtes teatavad tingimused.(17) Käesoleva direktiivi rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta direktiivile 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused. [9](18) Direktiivi 93/35/EMÜ sätted, mis keelavad selliste kosmeetikatoodete turustamise, mis sisaldavad loomadel katsetatud koostisaineid või koostisainete kombinatsioone, tuleks asendada käesoleva direktiivi sätetega. Õiguskindluse huvides on seetõttu asjakohane kohaldada käesoleva direktiivi artikli 1 lõiget 1 alates 1. juulist 2002, aktsepteerides täielikult õiguspärase ootuse põhimõtet,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Käesolevaga muudetakse direktiivi 76/768/EMÜ järgmiselt.1. Artikli 4 lõike 1 punkt i tunnistatakse kehtetuks.2. Lisatakse järgmised artiklid:"Artikkel 4a1. Ilma, et see piiraks artiklist 2 tulenevate üldkohustuste täitmist, keelavad liikmesriigid:a) selliste kosmeetikatoodete turustamise, mille lõplikku segu on käesoleva direktiivi nõuete täitmiseks kontrollitud loomkatsega, kasutades selleks mõnda muud meetodit kui alternatiivne meetod pärast seda, kui alternatiivne meetod on kinnitatud ja OECD raames valiidsuse kontrollimise seisu piisavalt arvesse võttes ühenduse tasandil vastu võetud;b) selliste kosmeetikatoodete turustamise, mis sisaldavad koostisaineid või koostisainete kombinatsioone, mida on käesoleva direktiivi nõuete täitmiseks kontrollitud loomkatsega, kasutades selleks mõnda muud meetodit kui alternatiivne meetod pärast seda, kui alternatiivne meetod on kinnitatud ja OECD raames valiidsuse kontrollimise seisu piisavalt arvesse võttes ühenduse tasandil vastu võetud;c) viia oma territooriumil läbi valmis kosmeetikatoodete loomkatseid selleks, et vastata käesoleva direktiivi nõuetele;d) viia oma territooriumil läbi koostisainete või koostisainete kombinatsioonide puhul läbi loomkatseid selleks, et vastata käesoleva direktiivi nõuetele pärast seda, kui need katsed peavad olema asendatud ühe või enama nõukogu 27. juuni 1967. aasta direktiivi 67/548/EMÜ (ohtlike ainete liigitamist, pakendamist ja märgistamist käsitlevate õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta) [10] V lisas või käesoleva direktiivi IX lisas loetletud kinnitatud alternatiivse meetodiga.Komisjon sätestab hiljemalt 11. septembriks 2004 vastavalt artikli 10 lõikes 2 sätestatud korrale ja olles konsulteerinud kosmeetikatoodete ja tarbijatele mõeldud toiduks mittekasutatavate toodete teaduskomiteega IX lisa sisu.2. Olles konsulteerinud SCCNFP ja alternatiivsete meetodite tõestamise Euroopa keskusega ning olles kohaselt arvesse võtnud OECD raames tehtud valideerimisi, sätestab komisjon lõike 1 punktide a, b ja d sätete rakendamise ajakava, sealhulgas erinevate katsete järkjärgulise kaotamise tähtajad. Ajakavad avalikustatakse hiljemalt 11. septembril 2004 ja saadetakse Euroopa Parlamendile ja nõukogule. Rakendusaeg on kuni 6 aastat pärast direktiivi 2003/15/EÜ jõustumist seoses lõike 1 punktidega a, b ja d.(2.1) Seoses katsetega, millega uuritakse korduvdoosi toksilisust, paljunemisvõimet kahjustavat toksilisust ja toksikokineetikat, ja mille puhul ei kaaluta veel alternatiive, tuleb lõike 1 punkte a ja b rakendada vähemalt 10 aasta jooksul pärast direktiivi 2003/15/EÜ jõustumist.(2.2) Komisjon uurib võimalikke tehnilisi probleeme, mis võivad tekkida katsete keelustamise nõude järgimisega, eelkõige korduvdoosi toksilisust, paljunemisvõimet kahjustavat toksilisust ja toksikokineetikat mõõtvate katsete puhul, mille osas ei ole veel alternatiive kaalumisel. Teave nende uuringute esialgsete ja lõplike tulemuste kohta peaks moodustama artikli 9 alusel esitatavate aruannete osa.Nende aastaaruannete alusel võib kooskõlas lõikega 2 sätestatud ajakavasid kohandada lõikes 2 osutatud kuueaastase tähtaja või lõikes 2.1 sätestatud kümneaastase tähtaja raames, olles enne seda konsulteerinud lõikes 2 osutatud asutustega.(2.3) Komisjon uurib tähtaegade täitmist ja järgimist ning samuti keelu järgmisega seotud võimalikke tehnilisi probleeme. Teave komisjoni uuringute esialgsete ja lõplike tulemuste kohta peaks moodustama artikli 9 alusel esitatavate aruannete osa. Kui nende uuringute käigus selgub vähemalt kaks aastat enne lõikes 2.1 osutatud tähtaja lõppu, et tehnilistel põhjustel ei ole võimalik ühte või enamat lõikes 2.1 osutatud katset enne seda tähtaega välja töötada või kinnitada, teavitab komisjon sellest Euroopa Parlamenti ja nõukogu ja esitab kooskõlas asutamislepingu artikliga 251 seadusandliku ettepaneku.(2.4) Kui olemasoleva kosmeetikatoote koostisaine ohutusega seoses ilmneb tõsiseid probleeme, võib liikmesriik erandkorras taotleda komisjonilt lõike 1 osas erandi lubamist. Taotlus peab sisaldama olukorra hinnangut ning pakkuma välja vajalikud meetmed. Olles konsulteerinud SCCNFPga ja põhjendatud otsuse alusel võib komisjon lubada erandi vastavalt artikli 10 lõikes 2 sätestatud korrale. Loas sätestatakse erandiga seotud tingimused erandi eesmärkide, ajalise kehtivuse ja tulemuste esitamise osas.Erand lubatakse üksnes juhul, kui:a) kui koostisaine on laialdaselt kasutuses ning seda ei ole võimalik asendada ühegi samaväärse toimega koostisainega;b) konkreetne ohu võimalus inimeste tervisele on põhjendatud ja kui loomkatsete läbiviimise vajadus on põhjendatud ning seda kinnitab hinnangu aluseks olev üksikasjalik uurimise protokoll.Lubamise otsus, sellega seotud tingimused ja saavutatud lõpptulemus peavad sisalduma komisjonile kooskõlas artikliga 9 esitatavas aastaaruandes.3. Käesolevas artiklis kasutatakse järgmisi mõisteid:a) valmis kosmeetikatoode – kosmeetikatoode sellisel valmiskujul, millega ta turule viiakse ja lõpptarbijale kättesaadavaks tehakse, või selle kosmeetikatoote prototüüp.b) prototüüp – esimene näidis või kavand, mida ei ole partiina toodetud ja mille alusel valmistooted valmistatakse või lõplikult välja töötatakse.Artikkel 4bKosmeetikatoodetes on keelatud kasutada aineid, mis on direktiivi 67/548/EMÜ I lisa alusel liigitatud 1., 2. ja 3. kategooria kantserogeenseks, mutageenseks või reproduktiivset funktsiooni kahjustavaks aineks. Selleks võtab komisjon vajalikud meetmed vastu artikli 10 lõikes 2 ettenähtud korras. 3. kategooriasse liigitatud ainet võib kosmeetikatoodetes kasutada juhul, kui SCCNFP on ainet hinnanud ning kiitnud selle kosmeetikatoodetes kasutamiseks heaks."3. Artikli 6 lõike 1 punkt c asendatakse järgmisega:"c) Minimaalse säilimisaja tähtpäev märgitakse sõnadega: "Kasutada enne …", millele järgneb:- kas kuupäev või- andmed, mis osutavad kuupäeva asukohale pakendil.Kuupäev, mis koosneb kuust ja aastast või päevast, kuust ja aastast selles järjekorras, tuleb selgelt märkida. Vajaduse korral esitatakse selles teabes täiendavalt tingimused, mida tuleb täita, et toode säiliks ettenähtud aja.Säilivuskuupäeva märkimine ei ole kohustuslik kosmeetikatoodete puhul, mille minimaalne säilimisaeg ületab 30 kuud. Selliste toodete puhul peab neil olema märge selle kohta, millise aja jooksul võib toodet pärast avamist kasutada ilma, et see tarbijat ohustaks. See teave esitatakse VIIIa lisas esitatud sümboli abil, millele järgneb ajavahemik (kuudes ja/või aastates)."4. Artikli 6 lõike 1 punkt g asendatakse järgmisega:"g) koostisainete loetelu nende lisamise ajal kaalu järgi kahanevas järjekorras. Loetelu ees peab olema sõna "koostisained". Kui see ei ole praktilistel põhjustel võimalik, peab lisatud teabeleht, märgistus, pael või kaart sisaldama teavet ning tarbijale tuleb selle asukoht osutada pakendil oleva lühendatud teabe või VIII lisas osutatud sümboli abil.Koostisainetena ei käsitleta:- kasutatud toorainete lisandeid,- valmistamisel kasutatud tehnilisi abiaineid, mis ei esine valmistootes,- aineid, mida kasutatakse vältimatult vajalikes kogustes parfüümide ja aroomikompositsioonide lahustite või kandeainetena.Parfüümide, aroomikompositsioonide ja nende lähteainete puhul kasutatakse sõna "parfüüm" või "aroom". Selliste ainete esinemine, mille nimetamine on III lisa veerus "muud piirangud ja nõuded" siiski nõutav, märgitakse loetellu sõltumata sellest, milline on nende toime tootes.Koostisained, mille sisaldus on alla 1 %, võib esitada loetelus mis tahes järjestuses nende ainete järel, mille sisaldus on üle 1 %.Värvaineid võib esitada loetelus mis tahes järjestuses muude koostisainete järel IV lisas vastuvõetud värvainete indeksi numbri või nimetuse kohaselt. Dekoratiivkosmeetikatoodete puhul, mida turustatakse mitmes värvitoonis, võib loetelus esitada kõik värviskaalas kasutatud värvained, kui lisatakse sõnad "võib sisaldada" või sümbol "+/-".Koostisaine tuleb märkida artikli 7 lõikes 2 nimetatud üldnimega või kui seda ei ole, ühe artikli 5a lõike 2 esimeses taandes nimetatud nimega.Vastavalt artikli 10 lõikes 2 sätestatud korrale võib komisjon kohandada komisjoni 19. juuni 1995. aasta direktiivis (millega nähakse ette nõukogu direktiivi 76/768/EMÜ üksikasjalikud rakenduseeskirjad seoses ühe või mitme koostisaine kandmata jätmisega kosmeetikatoodete märgistamisel kasutatavasse loetelusse) [11] sätestatud kriteeriume ja tingimusi, mille kohaselt võib tootja ärisaladusega seotud põhjustel esitada taotluse ühe või enama koostisaine väljajätmiseks eespool nimetatud loetelust."5. Artikli 6 lõike 3 viimane lause jäetakse välja ning lisatakse järgmisega lõik:"Lisaks sellele võib kosmeetikatoote tootja või selle ühenduse turule viimise eest vastutav isik osutada pakendil, tootega kaasas olevatel dokumentidel, tootel olevatel sedelitel, etikettidel või kaelasiltidel sellele, et loomkatseid ei ole läbi viidud, ainult juhul, kui tootja ja tema tarnijad ei ole läbi viinud või volitanud kedagi läbi viima loomkatset lõpptoote, või selle prototüübi või selles sisalduva koostisaine suhtes ega ole kasutanud koostisaineid, mida on teiste poolt uute kosmeetikatoodete väljatöötamiseks loomadel katsetatud. Suunised võetakse vastu artikli 10 lõikes 2 osutatud korras ja need avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas. Euroopa Parlamendile saadetakse komiteele esitatud kavandatavate meetmete eelnõu koopiad."6. Artikli 7a lõike 1 punkt d asendatakse järgmisega:"d) valmistoote ohutushinnang inimeste tervisele. Tootja võtab selleks arvesse koostisainete üldiseid toksikoloogilisi omadusi, nende keemilist struktuuri ja kokkupuutumise ulatust. Tootja võtab eriti arvesse nende kosmeetikatoodete kasutusvaldkondade või sihtrühmade konkreetseid erapärasid tootega kokku puutumisel. Muu hulgas antakse eraldi hinnang kosmeetikatoodetele, mis on mõeldud kasutamiseks alla kolme aasta vanuste laste puhul, ja intiimhügieenitoodetele välispidiseks kasutamiseks.Kui üht toodet valmistatakse mitmes kohas ühenduse territooriumil, võib tootja valida ühe tootmiskoha, kus see teave on kättesaadav. Sellega seoses ja kui seda vajatakse järelevalveks, on ta kohustatud teavitama sel viisil valitud kohast asjaomast järelevalveasutust või asjaomaseid järelevalveasutusi. Sellisel juhul peab see teave olema kergesti kättesaadav."7. Artikli 7a lõikele 1 lisatakse järgmine punkt:"h) andmed tootja, tema esindajate või tarnijate poolt läbiviidud loomkatsete kohta seoses toote või selle koostisainete väljatöötamise või nende ohutuse hindamisega, sealhulgas loomkatsed, mis on läbi viidud kolmandate riikide õigusnormide täitmiseks.Ilma, et see piiraks eelkõige ärisaladuse ja intellektuaalomandi õiguste kaitset, tagavad liikmesriigid, et punktide a ja f alusel nõutud teave tehakse üldkättesaadavaks sobivate vahenditega, sealhulgas elektroonilisel teel. Punkti a alusel üldkasutatavaks tehtavad andmed esitatakse ainult direktiiviga 67/548/EMÜ hõlmatud ohtlike ainete kohta."8. Artikli 8 lõikes 2 ja artikli 8a lõikes 3 asendatakse pealkiri "Kosmetoloogia teaduskomitee" pealkirjaga "Kosmeetikatoodete ja tarbijatele mõeldud toiduks mittekasutatavate toodete teaduskomitee".9. Artiklid 9 ja 10 asendatakse järgmisega:"Artikkel 9Igal aastal annab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule aru järgmistes küsimustes:a) edusammude kohta alternatiivsete meetodite väljatöötamisel, tõestamisel ja õiguslikul kinnitamisel. Aruandes on täpsed andmed kosmeetikatoodetega seotud loomkatsete arvu ja liigi kohta. Liikmesriigid peavad koguma need andmed lisaks statistilistele andmetele, mis on sätestatud 24. novembri 1986. aasta direktiivis 86/609/EMÜ katseteks ja muudel teaduslikel eesmärkidel kasutatavate loomade kaitsega seotud liikmesriikide õigusnormide ühtlustamise kohta [12] Komisjon tagab eelkõige nende alternatiivsete katsemeetodite väljatöötamise, tõestamise ja õigusliku kinnitamise, mille puhul ei kasutata elusaid loomi;b) komisjoni edusammude osas OECD heakskiidu saamisel ühenduse tasandil valideeritud alternatiivsete meetodite suhtes ning kolmandate riikide poolt ühenduses alternatiivseid meetodeid kasutades läbiviidud ohutustestide tulemuste tunnustamise osas, eelkõige ühenduse ja nende riikide vahel sõlmitud koostöölepingute raames;c) väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete erivajaduste arvessevõtmise viisi osas.Artikkel 101. Komisjoni abistab alaline kosmeetikatoodete komitee.2. Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7, võttes arvesse selle artiklis 8 sätestatut.Otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõike 6 kohaseks tähtajaks kehtestatakse kolm kuud.3. Komitee võtab vastu oma töökorra."10. III lisa I osasse lisatakse järgmine:"Viitenumber | Aine | Piirangud | Märgistusele trükitavad kasutustingimused ja hoiatused |Rakendus-ja/või kasutusala | Sisalduse piirmäär valmis kosmeetikatootes | Muud piirangud ja nõuded |A | B | C | D | E | F |67 | 2- bensülideenheptanaal (CASi nr 122-40-7) | | | Aine esinemine peab olema märgitud artikli 6 lõike 1 punktis g osutatud loetellu, kui selle kontsentratsioon ületab: 0,001 % mittemahapestavate kosmeetikatoodete puhul0,01 % mahapestavate kosmeetikatoodete puhul | |68 | Bensüülalkohol (CASi nr 100-51-6) | | | Aine esinemine peab olema märgitud artikli 6 lõike 1 punktis g osutatud loetellu, kui selle kontsentratsioon ületab: 0,001 % mittemahapestavate kosmeetikatoodete puhul0,01 % mahapestavate kosmeetikatoodete puhul | |69 | Tsinnamüülalkohol (CASi nr 104-54-1) | | | Aine esinemine peab olema märgitud artikli 6 lõike 1 punktis g osutatud loetellu, kui selle kontsentratsioon ületab: 0,001 % mittemahapestavate kosmeetikatoodete puhul0,01 % mahapestavate kosmeetikatoodete puhul | |70 | Tsitraal (CASi nr 5392-40-5) | | | Aine esinemine peab olema märgitud artikli 6 lõike 1 punktis g osutatud loetellu, kui selle kontsentratsioon ületab: 0,001 % mittemahapestavate kosmeetikatoodete puhul0,01 % mahapestavate kosmeetikatoodete puhul | |71 | Eugenool (CASi nr 97-53-0) | | | Aine esinemine peab olema märgitud artikli 6 lõike 1 punktis g osutatud loetellu, kui selle kontsentratsioon ületab: 0,001 % mittemahapestavate kosmeetikatoodete puhul0,01 % mahapestavate kosmeetikatoodete puhul | |72 | 7- hüdroksütsitronellaal (CASi nr 107-75-5) | | | Aine esinemine peab olema märgitud artikli 6 lõike 1 punktis g osutatud loetellu, kui selle kontsentratsioon ületab: 0,001 % mittemahapestavate kosmeetikatoodete puhul0,01 % mahapestavate kosmeetikatoodete puhul | |73 | Isoeugenool (CASi nr 97-54-1) | | | Aine esinemine peab olema märgitud artikli 6 lõike 1 punktis g osutatud loetellu, kui selle kontsentratsioon ületab: 0,001 % mittemahapestavate kosmeetikatoodete puhul0,01 % mahapestavate kosmeetikatoodete puhul | |74 | 2- pentüül-3-fenüülprop-2-een-1-ool (CASi nr 101-85-9) | | | Aine esinemine peab olema märgitud artikli 6 lõike 1 punktis g osutatud loetellu, kui selle kontsentratsioon ületab: 0,001 % mittemahapestavate kosmeetikatoodete puhul0,01 % mahapestavate kosmeetikatoodete puhul | |75 | Bensüülsalitsülaat (CASi nr 118-58-1) | | | Aine esinemine peab olema märgitud artikli 6 lõike 1 punktis g osutatud loetellu, kui selle kontsentratsioon ületab: 0,001 % mittemahapestavate kosmeetikatoodete puhul0,01 % mahapestavate kosmeetikatoodete puhul | |76 | Kaneelaldehüüd (CASi nr 104-55-2) | | | Aine esinemine peab olema märgitud artikli 6 lõike 1 punktis g osutatud loetellu, kui selle kontsentratsioon ületab: 0,001 % mittemahapestavate kosmeetikatoodete puhul0,01 % mahapestavate kosmeetikatoodete puhul | |77 | Kumariin (CASi nr 91-64-5) | | | Aine esinemine peab olema märgitud artikli 6 lõike 1 punktis g osutatud loetellu, kui selle kontsentratsioon ületab: 0,001 % mittemahapestavate kosmeetikatoodete puhul0,01 % mahapestavate kosmeetikatoodete puhul | |78 | Geraniool (CASi nr 106-24-1) | | | Aine esinemine peab olema märgitud artikli 6 lõike 1 punktis g osutatud loetellu, kui selle kontsentratsioon ületab: 0,001 % mittemahapestavate kosmeetikatoodete puhul0,01 % mahapestavate kosmeetikatoodete puhul | |79 | 4-(4-hüdroksü-4metüülpentüül)tsükloheks-3-eenkarbaldehüüd (CASi nr 31906-04-4) | | | Aine esinemine peab olema märgitud artikli 6 lõike 1 punktis g osutatud loetellu, kui selle kontsentratsioon ületab: 0,001 % mittemahapestavate kosmeetikatoodete puhul0,01 % mahapestavate kosmeetikatoodete puhul | |80 | 4- metoksübensüülalkohol (CASi nr 105-13-5) | | | Aine esinemine peab olema märgitud artikli 6 lõike 1 punktis g osutatud loetellu, kui selle kontsentratsioon ületab: 0,001 % mittemahapestavate kosmeetikatoodete puhul0,01 % mahapestavate kosmeetikatoodete puhul | |81 | Bensüültsinnamaat (CASi nr 103-41-3) | | | Aine esinemine peab olema märgitud artikli 6 lõike 1 punktis g osutatud loetellu, kui selle kontsentratsioon ületab: 0,001 % mittemahapestavate kosmeetikatoodete puhul0,01 % mahapestavate kosmeetikatoodete puhul | |82 | Farnesool (CASi nr 4602-84-0) | | | Aine esinemine peab olema märgitud artikli 6 lõike 1 punktis g osutatud loetellu, kui selle kontsentratsioon ületab: 0,001 % mittemahapestavate kosmeetikatoodete puhul0,01 % mahapestavate kosmeetikatoodete puhul | |83 | 2- (4-tert-butüülbensüül)propioonaldehüüd (CASi nr 80-54-6) | | | Aine esinemine peab olema märgitud artikli 6 lõike 1 punktis g osutatud loetellu, kui selle kontsentratsioon ületab: 0,001 % mittemahapestavate kosmeetikatoodete puhul0,01 % mahapestavate kosmeetikatoodete puhul | |84 | Linalool (CASi nr 78-70-6) | | | Aine esinemine peab olema märgitud artikli 6 lõike 1 punktis g osutatud loetellu, kui selle kontsentratsioon ületab: 0,001 % mittemahapestavate kosmeetikatoodete puhul0,01 % mahapestavate kosmeetikatoodete puhul | |85 | Bensüülbensoaat (CASi nr 120-51-4) | | | Aine esinemine peab olema märgitud artikli 6 lõike 1 punktis g osutatud loetellu, kui selle kontsentratsioon ületab: 0,01 % mittemahapestavate kosmeetikatoodete puhul0,01 % mahapestavate kosmeetikatoodete puhul | |86 | Tsitronellool (CASi nr 106-22-9) | | | Aine esinemine peab olema märgitud artikli 6 lõike 1 punktis g osutatud loetellu, kui selle kontsentratsioon ületab: 0,001 % mittemahapestavate kosmeetikatoodete puhul0,01 % mahapestavate kosmeetikatoodete puhul | |87 | Heksüülkaneelaldehüüd (CASi nr 101-86-0) | | | Aine esinemine peab olema märgitud artikli 6 lõike 1 punktis g osutatud loetellu, kui selle kontsentratsioon ületab: 0,001 % mittemahapestavate kosmeetikatoodete puhul0,01 % mahapestavate kosmeetikatoodete puhul | |88 | (R)-p-menta-1,8-dieen (CASi nr 5989-27-5) | | | Aine esinemine peab olema märgitud artikli 6 lõike 1 punktis g osutatud loetellu, kui selle kontsentratsioon ületab: 0,001 % mittemahapestavate kosmeetikatoodete puhul0,01 % mahapestavate kosmeetikatoodete puhul | |89 | Metüülokt-2- ünaat (CASi nr 111-12-6) | | | Aine esinemine peab olema märgitud artikli 6 lõike 1 punktis g osutatud loetellu, kui selle kontsentratsioon ületab: 0,001 % mittemahapestavate kosmeetikatoodete puhul0,01 % mahapestavate kosmeetikatoodete puhul | |90 | 3-metüül-4-(2,6,6-trimetüül-2-tsüklohekseen-1-üül)-3-buteen-2-oon (CASi nr 127-51-5) | | | Aine esinemine peab olema märgitud artikli 6 lõike 1 punktis g osutatud loetellu, kui selle kontsentratsioon ületab: 0,001 % mittemahapestavate kosmeetikatoodete puhul0,01 % mahapestavate kosmeetikatoodete puhul | |91 | Evernia prunastri ekstrakt (CASi nr 90028-68-5) | | | Aine esinemine peab olema märgitud artikli 6 lõike 1 punktis g osutatud loetellu, kui selle kontsentratsioon ületab: 0,001 % mittemahapestavate kosmeetikatoodete puhul0,01 % mahapestavate kosmeetikatoodete puhul | |92 | Evernia furfuracea ekstrakt (CASi nr 90028-67-4) | | | Aine esinemine peab olema märgitud artikli 6 lõike 1 punktis g osutatud loetellu, kui selle kontsentratsioon ületab: 0,001 % mittemahapestavate kosmeetikatoodete puhul0,01 % mahapestavate kosmeetikatoodete puhul" | |11. Lisatakse VIIIa lisa, milles on esitatud avatud kreemipurgi sümbol. Komisjon kinnitab selle sümboli kooskõlas artikli 10 lõikes 2 sätestatud korraga hiljemalt 11. septembriks 2003.Artikkel 2Artikli 1 punkti 3 kohaldamiseks direktiivi 76/768/EMÜ artikli 6 lõike 1 punkti c kolmanda lõigu suhtes ja artikli 1 punkti 4 kohaldamiseks direktiivi 76/768/EMÜ artikli 6 lõike 1 punkti g kolmanda lõigu suhtes:võtavad liikmesriigid vajalikud meetmed, millega tagatakse, et alates 11. märtsist 2005 ei vii ühenduses registrisse kantud tootjad ega importijad turule kosmeetikatooteid, mis ei vasta käesoleva direktiivi nõuetele.Artikkel 31. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid enne 11. septembrit 2004. Liikmesriigid teatavad neist viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiivi reguleerimisalas nende poolt vastuvõetavate siseriiklike õigusnormide teksti.Artikkel 4Käesolev direktiiv jõustub Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.Erandina artiklist 3 kohaldatakse artikli 1 punkti 1 alates 1. juulist 2002.Artikkel 5Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 27. veebruar 2003Euroopa Parlamendi nimelpresidentP. CoxNõukogu nimeleesistujaM. Chrisochoïdis[1] EÜT C 311 E, 31.10.2000, lk 134 ja EÜT C 51 E, 26.2.2002, lk 385.[2] EÜT C 367, 20.12.2000, lk 1.[3] Euroopa Parlamendi 3. aprilli 2001. aasta arvamus (EÜT C 21 E, 24.1.2002, lk 24), nõukogu 14. veebruari 2002. aasta ühine seisukoht (EÜT C 113 E, 14.5.2002, lk 109) ja Euroopa Parlamendi 11. juuni 2002. aasta otsus (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata). Euroopa Parlamendi 15. jaanuari 2003. aasta otsus ja nõukogu 27. veebruari 2003. aasta otsus.[4] EÜT L 262, 27.7.1976, lk 169. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2002/34/EÜ (EÜT L 102, 18.4.2002, lk 19).[5] EÜT L 358, 18.12.1986, lk 1.[6] EÜT L 151, 23.6.1993, lk 32.[7] EÜT L 232, 29.8.2002, lk 1.[8] EÜT 196, 16.8.1967, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2001/59/EÜ (EÜT L 225, 21.8.2001, lk 1).[9] EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.[10] EÜT 196, 16.8.1967, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2001/59/EÜ (EÜT L 225, 21.8.2001, lk 1).[11] EÜT L 140, 23.6.1995, lk 26.[12] EÜT L 358, 18.12.1986, lk 1.--------------------------------------------------


title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 98/91/EÜ, 14. detsember 1998, mis käsitleb ohtlike kaupade rahvusvaheliseks autoveoks kasutatavaid mootorsõidukeid ja nende haagiseid ning millega muudetakse direktiivi 70/156/EMÜ, mis käsitleb mootorsõidukite ja nende haagiste tüübikinnitust

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31998L0091

Euroopa Liidu Teataja L 011 , 16/01/1999 Lk 0025 - 0036

		Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 98/91/EÜ,14. detsember 1998,mis käsitleb ohtlike kaupade rahvusvaheliseks autoveoks kasutatavaid mootorsõidukeid ja nende haagiseid ning millega muudetakse direktiivi 70/156/EMÜ, mis käsitleb mootorsõidukite ja nende haagiste tüübikinnitustEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eelkõige selle artiklit 100a,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [2]toimides asutamislepingu artiklis 189b ettenähtud korras, [3]võttes arvesse nõukogu 21. novembri 1994. aasta direktiivi 94/55/EÜ ohtlike kaupade autovedu käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, [4] millega võetakse ühenduse õigusse üle ohtlike veoste rahvusvahelise autoveo Euroopa kokkulepe (ADR),ning arvestades, et:siseturg hõlmab sisepiirideta ala, kus tuleb tagada kaupade, isikute, teenuste ja kapitali vaba liikumine;selle eesmärgi täielikuks saavutamiseks on vaja täielikult ühtlustada ohtlike kaupade autoveoks kasutatavate sõidukite tehnilised nõuded;kõnealuse turukorralduse sujuvaks toimimiseks tuleb kõrvaldada tehnilised kaubandustõkked seoses ohtlike kaupade autoveoks kasutatavate sõidukite EÜ tüübikinnituse sätetega;seetõttu on vaja siseturul ühtlustada ohtlike kaupade autoveoks kasutatavate transpordivahendite standardid;liikmesriikide tüübikinnitusmenetlus on vaja ühtlustada;käesolev direktiiv on üks eraldi direktiividest, mida tuleb täita selleks, et järgida direktiiviga 70/156/EMÜ [5] kehtestatud EÜ tüübikinnitusmenetlust ja tagada, et sõidukid vastaksid selle direktiiviga kehtestatud EÜ tüübikinnitusmenetluse nõuetele; seetõttu kohaldatakse käesolevas direktiivis direktiivi 70/156/EMÜ sõidukeid käsitlevaid sätteid;eelkõige direktiivi 70/156/EMÜ artikli 3 lõikes 4 ja artikli 4 lõikes 3 nõutakse, et igale eraldi direktiivile oleks lisatud teatis, mis sisaldab selle direktiivi I lisa asjakohaseid kirjeid, ja samuti VI lisal põhinev tüübikinnitustunnistus tüübikinnituse arvutistamiseks,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Käesolevat direktiivi kohaldatakse N- ja O-kategooria sõidukite suhtes, nagu see on määratletud direktiivi 70/156/EMÜ artiklis 2 ja II lisas ning mida kasutatakse ohtlike kaupade autoveoks liikmesriigis või liikmesriikide vahel.Kõnealuste sõidukite rakendusala, määratlus, liigitus ja nõuded ning nende EÜ tüübikinnitust käsitlevad haldusnormid on kehtestatud vastavalt käesoleva direktiivi I ja II lisas.Artikkel 2Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:- ohtlikud kaubad: direktiivi 94/55/EÜ artiklis 2 määratletud ained ja tooted,- vedu: direktiivi 94/55/EÜ artiklis 2 määratletud autovedu.Artikkel 3Direktiivi 70/156/EMÜ muudetakse, lisades:a) I lisasse järgmise kirje:"+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++";b) IV lisa I osasse järgmise punkti:"Teema | Direktiivi number | Viide EÜT-le | Kohaldatavus |M1 | M2 | M3 | N1 | N2 | N3 | O1 | O2 | O3 | O4 |56. Ohtlike kaupade veoks kasutatavad sõidukid | 98/91/EÜ | L 11, 16.1.1999 | | | | x | x | x | x | x | x | x" |Artikkel 41. Liikmesriigid ei tohi:- keelduda EÜ tüübikinnituse või siseriikliku tüübikinnituse andmisest sõidukitüübile või- keelata direktiivi 70/156/EMÜ artiklis 2 määratletud baassõidukite või valmissõidukite registreerimist, müüki ja kasutuselevõtmistpõhjustel, mis on seotud ohtlike kaupade veoga, kui käesoleva direktiivi lisade nõuded on täidetud.2. Liikmesriigid ei tohi keelata direktiivi 70/156/EMÜ artiklis 2 määratletud baassõiduki põhjal komplekteeritud sõiduki registreerimist, müüki ega kasutuselevõtmist põhjustel, mis on seotud baassõidukiga ja ohtike kaupade veoga:- kui käesoleva direktiivi lisades baassõidukile esitatud nõuded on täidetud ja kui baassõiduki komplekteerimine ei ole muutnud selle nõuetele vastavust kehtetuks või- kui käesoleva direktiivi lisades kehtestatud komplekteeritud sõiduki nõuded on täidetud.Artikkel 5Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 16. jaanuariks 2000 ja teatavad sellest viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende vastuvõetavate põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.Artikkel 6Käesolev määrus jõustub selle Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval.Artikkel 7Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 14. detsember 1998Euroopa Parlamendi nimelpresidentJ. M. Gil-RoblesNõukogu nimeleesistujaW. Molterer[1] EÜT C 29, 30.1.1997, lk 17 ja EÜT C 207, 3.7.1998, lk 18.[2] EÜT C 296, 29.9.1997, lk 1.[3] Euroopa Parlamendi 19. veebruari 1998. aasta arvamus (EÜT C 80, 16.3.1998, lk 209), nõukogu 29. juuni 1998. aasta ühine seisukoht (EÜT C 262, 19.8.1998, lk 1) ja Euroopa Parlamendi 20. oktoobri 1998. aasta otsus (EÜT C 341, 9.11.1998). Nõukogu 7. detsembri 1998. aasta otsus.[4] EÜT L 319, 12.12.1994, lk 7. Direktiivi on muudetud direktiiviga 96/86/EÜ (EÜT L 335, 24.12.1996, lk 43).[5] Nõukogu 6. veebruari 1970. aasta direktiiv 70/156/EMÜ mootorsõidukite ja nende haagiste tüübikinnitust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (EÜT L 42, 23.2.1970, lk 1). Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 98/14/EÜ (EÜT L 91, 25.3.1998, lk 1).--------------------------------------------------LISADE LOETELUI lisa: | Rakendusala, määratlus, klassifikatsioon, nõuded | |II lisa: | EÜ tüübikinnituse haldussätted | || 1. liide: | Teatis || 2. liide: | EÜ tüübikinnitustunnistus || | Addendum |--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 2010/3/EL, 1. veebruar 2010 , millega muudetakse tehnika arenguga kohandamise eesmärgil kosmeetikatooteid käsitleva nõukogu direktiivi 76/768/EMÜ III ja VI lisa

text:
               2.2.2010

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 29/5

         KOMISJONI DIREKTIIV 2010/3/EL,
   1. veebruar 2010,
   millega muudetakse tehnika arenguga kohandamise eesmärgil kosmeetikatooteid käsitleva nõukogu direktiivi 76/768/EMÜ III ja VI lisa
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse nõukogu 27. juuli 1976. aasta direktiivi 76/768/EMÜ liikmesriikides kosmeetikatoodete kohta vastuvõetud õigusaktide ühtlustamise kohta, (1) eriti selle artikli 8 lõiget 2,
   olles konsulteerinud tarbijaohutuse komiteega
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Tarbekaupade teaduskomitee (komisjoni otsuse 2008/721/EÜ (2) alusel asendatud tarbijaohutuse komiteega) 15. aprilli 2008. aasta arvamuses on järeldatud, et Ethyl Lauroyl Arginate HCl on tarbijatele ohutu, kui selle kasutamisel seepides, kõõmavastastes šampoonides ja mittepihustatavates deodorantides ei ületata suurimat lubatud sisaldust 0,8 %. Seepärast tuleks Ethyl Lauroyl Arginate HCl kanda direktiivi 76/768/EMÜ III lisasse.

               (2)

               Samas arvamuses esitas tarbekaupade teaduskomitee järelduse, et Ethyl Lauroyl Arginate HCl on tarbijatele ohutu, kui selle kasutamisel kosmeetikatoodete säilitusainena ei ületata suurimat lubatud sisaldust 0,4 %. Kõnealune komitee leidis siiski, et ainet ei tohiks kasutada huulehooldustoodetes, suuhügieenitoodetes ja aerosoolides, sest see võib põhjustada limaskestade või hingamisteede ärritust. Seepärast tuleks Ethyl Lauroyl Arginate HCl koos nimetatud piirangutega direktiivi 76/768/EMÜ VI lisasse.

               (3)

               Seega tuleks direktiivi 76/768/EMÜ vastavalt muuta.

               (4)

               Käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas alalise kosmeetikatoodete komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 76/768/EMÜ III ja VI lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi lisale.
   Artikkel 2
   1.   Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 1. septembril 2010. Nad edastavad kõnealuste normide teksti viivitamata komisjonile.
   Liikmesriigid kohaldavad neid norme alates 1. märtsist 2011.
   Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetud põhiliste õigusnormide teksti.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 1. veebruar 2010

            Komisjoni nimel

            president

         José Manuel BARROSO

      (1)  EÜT L 262, 27.9.1976, lk 169.

      (2)  ELT L 241, 10.9.2008, lk 21.

      LISA

                  1.

                  Direktiivi 76/768/EMÜ III lisa 1. osas esitatud tabelisse lisatakse järgmine kanne:

                              Viitenumber

                              Aine

                              Piirangud

                              Märgistusele trükitavad kasutustingimused ja hoiatused

                              Rakendus- ja/või kasutusvaldkond

                              Suurim lubatud sisaldus valmis kosmeetikatootes

                              Muud piirangud ja nõuded

                              a

                              b

                              c

                              d

                              e

                              f

                              „207

                              Ethyl Lauroyl Arginate HCl (INCI) (1)

                              Etüül-Να-dodekanoüül-L-arginaat-vesinikkloriid
                              CASi nr 60372-77–2
                              EÜ nr 434–630-6

                                          a)

                                          seep

                                          b)

                                          kõõmavastased šampoonid

                                          c)

                                          deodorandid, mittepihustatavad

                              0,8 %

                              Muudel eesmärkidel kui mikroorganismide arengu pidurdamiseks toodetes. Eesmärk peab olema tooteesituse põhjal selge.

                  2.

                  Direktiivi 76/768/EMÜ VI lisa 1. osas esitatud tabelisse lisatakse järgmine kanne:

                              Viite number

                              Aine

                              Suurim lubatud sisaldus

                              Piirangud ja nõuded

                              Sildile trükitavad kasutustingimused ja hoiatused

                              a

                              b

                              c

                              d

                              e

                              „58

                              Ethyl Lauroyl Arginate HCl (*) (2)

                              Etüül-Να-dodekanoüül-L-arginaat-vesinikkloriid
                              CASi nr 60372-77–2
                              EÜ nr 434–630-6

                              0,4 %

                              Mitte kasutada huulehooldustoodetes, suuhügieenitoodetes ja aerosoolides.

         (1)  Säilitusainena, vt VI lisa 1. osa, kanne nr 58.”

         (2)  Välja arvatud säilitusainena, vt III lisa 1. osa, kanne nr 207.”


title: Viies komisjoni direktiiv 93/73/EMÜ, 9. september 1993, kosmeetikatoodete koostise kontrolliks vajalike analüüsimeetodite kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31993L0073

Euroopa Liidu Teataja L 231 , 14/09/1993 Lk 0034 - 0053 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 25 Lk 0013  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 25 Lk 0013

		Viies komisjoni direktiiv 93/73/EMÜ,9. september 1993,kosmeetikatoodete koostise kontrolliks vajalike analüüsimeetodite kohtaEUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 27. juuli 1976. aasta direktiivi 76/768/EMÜ liikmesriikides kosmeetikatoodete kohta vastuvõetud õigusaktide ühtlustamise kohta, [1] viimati muudetud direktiiviga 93/35/EMÜ, [2] eriti selle artikli 8 lõiget 1,ning arvestades, et:direktiiviga 76/768/EMÜ on ette nähtud kosmeetikatoodete ametlik katsetamine, et tagada kosmeetikatoodete koostist käsitlevate ühenduse õigusnormidega ettenähtud tingimuste täitmine;kõik vajalikud analüüsimeetodid tuleks sätestada niipea kui võimalik; sellekohased neli meedet on juba võetud komisjoni direktiiviga 80/1335/EMÜ, [3] muudetud direktiiviga 87/143/EMÜ, [4] komisjoni direktiiviga 82/434/EMÜ, [5] muudetud direktiiviga 90/207/EMÜ [6] ning komisjoni direktiividega 83/514/EMÜ [7] ja 85/490/EMÜ [8]; viiendaks meetmeks peaks olema hõbenitraadi identifitseerimine ja määramine, seleendisulfiidi identifitseerimine ja määramine kõõmavastastes šampoonides, pigmentides soolade või lakkvärvidena esineva lahustuva baariumi ja lahustuva strontsiumi määramine, bensüülalkoholi identifitseerimine ja määramine, tsirkooniumi identifitseerimine ning tsirkooniumi, alumiiniumi ja kloori määramine mitteaerosoolsetes higistamisvastastes vahendites ning heksamidiini, dibroomheksamidiini, dibroompropamidiini ja kloorheksidiini identifitseerimine ja määramine;käesolevas direktiivis sätestatud meetmed on kooskõlas direktiivi 76/768/EMÜ kohandamist tehnika arenguga käsitleva komitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed tagamaks, et kosmeetikatoodete ametliku katsetamise käigus:- hõbenitraadi identifitseerimine ja määramine,- seleendisulfiidi identifitseerimine ja määramine kõõmavastastes šampoonides,- pigmentides soolade või lakkvärvidena esineva lahustuva baariumi ja lahustuva strontsiumi määramine,- bensüülalkoholi identifitseerimine ja määramine,- tsirkooniumi identifitseerimine ning tsirkooniumi, alumiiniumi ja kloori määramine mitteaerosoolsetes higistamisvastastes vahendites,- heksamidiini, dibroomheksamidiini, dibroompropamidiini ja kloorheksidiini identifitseerimine ja määramineviiakse läbi kooskõlas lisas kirjeldatud meetoditega.Artikkel 21. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 30. septembriks 1994. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid kõnealused õigusaktid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastu võetud siseriiklike õigusnormide teksti.Artikkel 3Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 9. september 1993Komisjoni nimelkomisjoni liigeChristiane Scrivener[1] EÜT L 262, 27.9.1976, lk 169.[2] EÜT L 151, 23.6.1993, lk 32.[3] EÜT L 383, 31.12.1980, lk 27.[4] EÜT L 57, 27.2.1987, lk 56.[5] EÜT L 185, 30.6.1982, lk 1.[6] EÜT L 108, 28.4.1990, lk 92.[7] EÜT L 291, 24.10.1983, lk 9.[8] EÜT L 295, 7.11.1985, lk 30.--------------------------------------------------LISAHÕBENITRAADI IDENTIFITSEERIMINE JA MÄÄRAMINE KOSMEETIKATOODETESA. Identifitseerimine1. Rakendatavus ja rakendusalaKäesolev meetod kirjeldab hõbenitraadi identifitseerimist hõbeda järgi vesilahustena esinevates kosmeetikatoodetes.2. PõhimõteHõbe identifitseeritakse klooriioonidega reageerimisel tekkiva iseloomuliku valge sademe järgi.3. ReaktiividKõik reaktiivid peavad olema analüütiliselt puhtad.3.1. Soolhappe lahus, 2 M3.2. Ammoniaagilahus: kontsentreeritud ammooniumhüdroksiidi lahus (d20 = 0,88 g/ml) lahjendatakse veega võrdses koguses ja segatakse.3.3. Lämmastikhappe lahus, 2 M4. Seadmed4.1. Tavalised laboriseadmed4.2. Tsentrifuug5. Analüüsi käik5.1. Umbes 1 g tsentrifuugiküvetis olevale proovile lisatakse tilkhaaval 2 M soolhappe lahust (3.1), kuni tekib sade; segatakse ja tsentrifuugitakse.5.2. Supernatant valatakse ära ja sadet pestakse üks kord viie tilga külma veega. Pesuvesi valatakse ära.5.3. Tsentrifuugiküvetti lisatakse sama palju vett, kui seal on sadet. Kuumutatakse keemiseni ja segatakse.5.4. Tsentrifuugitakse kuumalt; supernatant valatakse ära.5.5. Sademele lisatakse mõned tilgad ammoniaagilahust (3.2); segatakse ja tsentrifuugitakse.5.6. Ühele tilgale klaasplaadil olevale supernatandile lisatakse mõned tilgad 2 M lämmastikhappe lahust (3.3).5.7. Valge sade viitab lahuse hõbedasisaldusele.B. Määramine1. Rakendatavus ja rakendusalaKäesolev meetod sobib hõbenitraadi määramiseks hõbeda järgi ripsmete ja kulmude värvimiseks ettenähtud kosmeetikatoodetes.2. PõhimõteHõbe määratakse tootes aatomiabsorptsioonspektromeetriliselt.3. ReaktiividKõik reaktiivid peavad olema analüütiliselt puhtad.3.1. Lämmastikhappe lahus, 0,02 M3.2. Hõbeda standardlahused3.2.1. Hõbeda põhistandardlahus, 1000 μg/ml 0,5 M lämmastikhappe lahuses ("SpectrosoL" või samaväärne).3.2.2. Hõbeda standardlahus, 100 μg/ml: 10 ml hõbeda põhistandardlahust (3.2.1) pipeteeritakse 100 ml mõõtekolbi. Täiendatakse märgini 0,02 M lämmastikhappe lahusega (3.1) ja segatakse. Lahus peab olema värskelt valmistatud ja seda hoitakse tumedas klaaspudelis.4. Seadmed4.1. Tavalised laboriseadmed4.2. Aatomiabsorptsioonspektromeeter, mis on varustatud õõskatoodiga hõbelambiga5. Analüüsi käik5.1. Proovi ettevalmistamineTootest kaalutakse ligikaudu 0,1 g (m grammi) homogeenset proovi. See viiakse kvantitatiivselt 1 l mõõtekolbi, täiendatakse märgini 0,02 M lämmastikhappe lahusega (3.1) ja segatakse.5.2. Aatomiabsorptsioonspektromeetria tingimusedLeek: õhk-atsetüleen | |Lainepikkus: 338,3 nm | |Taustaparandus: jah | |Põlemistingimus: | nõrk; maksimaalse neeldumise tagamiseks on vaja optimeerida leegi kõrgust ja põlemistingimusi. |5.3. Kalibreerimine5.3.1. 100-ml mõõtekolbidesse pipeteeritakse 1,0, 2,0, 3,0, 4,0 ja 5,0 ml hõbeda standardlahust (3.2.2). Kõiki kolbe täiendatakse märgini 0,02 M lämmastikhappe lahusega (3.1) ja segatakse. Need lahused sisaldavad vastavalt 1,0, 2,0, 3,0, 4,0 ja 5,0 μg hõbedat milliliitri kohta.5.3.2. Mõõdetakse 0,02 M lämmastikhappe lahuse (3.1) neelduvus ja saadud väärtusega tähistatakse kalibreerimiskõveral hõbeda nullsisaldus. Mõõdetakse kõigi hõbeda kalibreerimisstandardite (5.3.1) neelduvus. Joonestatakse kalibreerimiskõver neeldumisväärtuste ja hõbedasisalduse alusel.5.4. MääramineMõõdetakse proovilahuse (5.1) neelduvus. Kalibreerimiskõveralt loetakse hõbedasisaldus vastavalt proovilahuse neeldumisväärtusele.6. ArvutamineProovi hõbenitraadisisaldus massiprotsentides arvutatakse järgmise valemi alusel:hõbenitraadi sisaldus massiprotsentides=1,5748 × c10 × mkus:m = analüüsiks võetud proovi (5.1) mass grammidesjac = proovilahuse (5.1) hõbedasisaldus mikrogrammides milliliitri kohta vastavalt kalibreerimiskõverale.7. Korratavus [1]Kui hõbenitraadisisaldus on 4 massiprotsenti, ei tohiks ühest ja samast proovist samaaegselt tehtud kahe määramise tulemuste vahe ületada 0,05 massiprotsenti.SELEENDISULFIIDI IDENTIFITSEERIMINE JA MÄÄRAMINE KÕÕMAVASTASTES ŠAMPOONIDESA. Identifitseerimine1. Rakendatavus ja rakendusalaKäesolev meetod kirjeldab seleendisulfiidi identifitseerimist seleeni järgi kõõmavastastes šampoonides.2. PõhimõteSeleen identifitseeritakse iseloomuliku kollakasoranži värvuse järgi, mis tekib reageerimisel karbamiidi ja kaaliumjodiidiga.3. ReaktiividKõik reaktiivid peavad olema analüütiliselt puhtad.3.1. Kontsentreeritud lämmastikhape (d20 = 1,42 g/ml)3.2. Karbamiid3.3. Kaaliumjodiidi lahus, 10 (massi/mahu) protsenti: 10 g kaaliumjodiidi lahustatakse 100 ml vees4. Seadmed4.1. Tavalised laboriseadmed4.2. Keeduklaas proovi lagundamiseks, 100 ml4.3. Kuumutusseadmega oksüdatsiooniaparaat4.4. Filterpaber (Whatman nr 42 või samaväärne) või 0,45 μm membraanfilter.5. Analüüsi käik5.1. Ligikaudu 1 g šampoonile lisatakse keeduklaasi (4.2) 2,5 ml kontsentreeritud lämmastikhapet (3.1) ja lagundatakse oksüdatsiooniaparaadis (4.3) temperatuuril 150 ºC 30 minutit.5.2. Lagundatud proov lahjendatakse veega 25 milliliitrini ja filtreeritakse läbi filterpaberi või 0,45 μm membraanfiltri (4.4).5.3. 2,5 ml filtraadile lisatakse 5 ml vett ja 2,5 g karbamiidi (3.2) ning keedetakse. Jahutatakse ja lisatakse 1 ml kaaliumjodiidi lahust (3.3).5.4. Kollakasoranž värvus, mis seismisel tumeneb kiiresti, viitab seleeni olemasolule.B. Määramine1. Rakendatavus ja rakendusalaKäesolev meetod sobib seleendisulfiidi määramiseks seleeni järgi kõõmavastastes šampoonides, mis sisaldavad kuni 4,5 massiprotsenti seleendisulfiidi.2. PõhimõteProov lagundatakse lämmastikhappega ja saadud lahuse seleenisisaldus määratakse aatomiabsorptsioonspektromeetriliselt.3. ReaktiividKõik reaktiivid peavad olema analüütiliselt puhtad.3.1. Kontsentreeritud lämmastikhape (d20 = 1,42 g/ml)3.2. Lämmastikhappe lahus, 5 mahuprotsenti: keeduklaasis lisatakse 500 ml veele 50 ml kontsentreeritud lämmastikhapet (3.1), sisu pidevalt segades. Lahus viiakse 1 l mõõtekolbi ja seda täiendatakse veega märgini.3.3. Seleeni põhistandardlahus, 1000 μg/ml 0,5 M lämmastikhappe lahuses ("SpectrosoL" või samaväärne).4. Seadmed4.1. Tavalised laboriseadmed4.2. Keeduklaas proovi lagundamiseks, 100 ml4.3. Kuumutusseadmega oksüdatsiooniaparaat4.4. Filterpaber (Whatman nr 42 või samaväärne) või 0,45 μm membraanfilter4.5. Aatomiabsorptsioonspektromeeter, mis on varustatud õõskatoodiga seleenlambiga5. Analüüsi käik5.1. Proovi ettevalmistamine5.1.1. Ligikaudu 0,2 g (m grammi) homogeenset šampooniproovi kaalutakse lagundamiseks ettenähtud keeduklaasi (4.2).5.1.2. Lisatakse 5 ml kontsentreeritud lämmastikhapet (3.1) ja lagundatakse oksüdatsiooniaparaadis (4.3) temperatuuril 150 °C üks tund.5.1.3. Lahusel lastakse jahtuda ja lahjendatakse veega 100 milliliitrini. Filtreeritakse läbi filterpaberi või 0,45 μm membraanfiltri (4.4) ja filtreeritud lahust hoitakse määramise jaoks.5.2. Aatomiabsorptsioonspektromeetria tingimusedLeek: õhk-atsetüleen | |Lainepikkus: 196,0 nm | |Taustaparandus: jah | |Põlemistingimus: | nõrk; maksimaalse neeldumise tagamiseks on vaja optimeerida leegi kõrgust ja põlemistingimusi. |5.3. Kalibreerimine5.3.1. 100 ml mõõtekolbidesse pipeteeritakse 1,0, 2,0, 3,0, 4,0 ja 5,0 ml seleeni põhistandardlahust (3.3). Kõiki kolbe täiendatakse märgini 5mahuprotsendilise lämmastikhappe lahusega (3.2) ja segatakse. Need lahused sisaldavad vastavalt 10, 20, 30, 40 ja 50 μg seleeni milliliitri kohta.5.3.2. Mõõdetakse 5mahuprotsendilise lämmastikhappe lahuse (3.2) neeldumine ja saadud väärtusega tähistatakse kalibreerimiskõveral seleeni nullsisaldus. Mõõdetakse kõigi seleeni kalibreerimisstandardite (5.3.1) neelduvus. Joonestatakse kalibreerimiskõver neeldumisväärtuste ja seleenisisalduse alusel.5.4. MääramineMõõdetakse proovilahuse (5.1.3) neelduvus. Kalibreerimiskõveralt loetakse seleenisisaldus vastavalt proovilahuse neeldumisväärtusele.6. ArvutamineProovi seleendisulfiidisisaldus massiprotsentides arvutatakse järgmise valemi alusel:seleendisulfiidi sisaldus massiprotsentides =1,812 × c100 × mkus:m = analüüsiks võetud proovi (5.1.1) mass grammidesjac = proovilahuse (5.1.3) seleenisisaldus mikrogrammides milliliitri kohta vastavalt kalibreerimiskõverale.7. Korratavus [2]Kui seleendisulfiidisisaldus on 1 massiprotsent, ei tohiks ühest ja samast proovist samaaegselt tehtud kahe määramise tulemuste vahe ületada 0,05 massiprotsenti.PIGMENTIDES SOOLADE VÕI LAKKVÄRVIDENA ESINEVA LAHUSTUVA BAARIUMI JA STRONTSIUMI MÄÄRAMINEA. Lahustuva baariumi määramine1. Rakendatavus ja rakendusalaKäesolev meetod kirjeldab pigmentides soolade või lakkvärvidena esineva lahustuva baariumi ekstraheerimist ja määramist.2. PõhimõtePigment ekstraheeritakse kindlaksmääratud tingimustel 0,07 M soolhappe lahusega ja ekstraktis sisalduv baariumikogus määratakse aatomiabsorptsioonspektromeetriliselt.3. ReaktiividKõik reaktiivid peavad olema analüütiliselt puhtad.3.1. Absoluutne etanool3.2. Soolhappe lahus, 0,07 M3.3. Soolhappe lahus, 0,5 M3.4. Kaaliumkloriidi lahus, 8 (massi/mahu) protsenti: 16 g kaaliumkloriidi lahustatakse 200 ml 0,07 M soolhappe lahuses (3.2).3.5. Baariumi standardlahused3.5.1. Baariumi põhistandardlahus, 1000 μg/ml 0,5 M lämmastikhappe lahuses ("SpectrosoL" või samaväärne).3.5.2. Baariumi standardlahus, 200 μg/ml: 20,0 ml baariumi põhistandardlahust (3.5.1) pipeteeritakse 100 ml mõõtekolbi. Täiendatakse märgini 0,07 M soolhappe lahusega (3.2) ja segatakse.4. Seadmed4.1. Tavalised laboriseadmed4.2. pH-meeter täpsusega ± 0,02 ühikut4.3. Mehaaniline loksuti4.4. Membraanfilter, poori suurus 0,45 μm4.5. Aatomiabsorptsioonspektromeeter, mis on varustatud õõskatoodiga baariumlambiga5. Analüüsi käik5.1. Proovi ettevalmistamine5.1.1. Ligikaudu 0,5 g (m grammi) pigmenti kaalutakse koonilisse kolbi. Et tagada piisav maht tõhusaks segamiseks, ei kasutata 150 ml kolbidest väiksemaid kolbe.5.1.2. Pipetiga lisatakse 1,0 ml etanooli (3.1) ja pööratakse kolbi nii, et kogu pigment märguks. Büretist lisatakse 0,07 M soolhappe lahust (3.2) täpselt sellises koguses, et saadakse 50 milliliitrit hapet ühe grammi pigmendi kohta. Ekstraheerija, sh etanooli, kogumaht on V ml. Kolvi sisu segatakse viis sekundit, et see seguneks täielikult.5.1.3. pH-meetriga (4.2) mõõdetakse saadud suspensiooni pH ja kui see on suurem kui 1,5, lisatakse tilkhaaval 0,5 M soolhappe lahust (3.3), kuni pH on 1,4–1,5.5.1.4. Kolb suletakse ja seda loksutatakse kohe 60 minutit mehaanilisel loksutil (4.3). Loksuti peab töötama piisavalt suurel kiirusel, et tekiks vaht. Filtreeritakse läbi 0,45 μm membraanfiltri ja filtraat kogutakse kokku. Ekstrakti ei tohi enne filtreerimist tsentrifuugida. 5,0 ml filtraati pipeteeritakse 50 ml mõõtekolbi; täiendatakse märgini 0,07 M soolhappe lahusega (3.2) ja segatakse. Seda lahust kasutatakse ka strontsiumi määramiseks (B osa).5.1.5. 100 ml mõõtekolbi pipeteeritakse 5,0 ml kaaliumkloriidi lahust (3.4) ja selline kogus (WBa ml) lahjendatud filtraati (5.1.4), et eeldavaks baariumisisalduseks saadakse 3–10 μg ühe milliliitri kohta. (Algpunktiks peaks piisama 10 ml suurusest kogusest.) Täiendatakse märgini 0,07 M soolhappe lahusega (3.2) ja segatakse.5.1.6. Lahuse (5.1.5) baariumisisaldus määratakse aatomiabsorptsioonspektromeetriliselt samal päeval.5.2. Aatomiabsorptsioonspektromeetria tingimusedLeek: dilämmastikoksiid/atsetüleen |Lainepikkus: 553,5 nm |Taustaparandus: ei | |Põlemistingimus: | nõrk; maksimaalse neelduvuse tagamiseks on vaja optimeerida leegi kõrgust ja põlemistingimusi. |5.3. Kalibreerimine5.3.1. 100 ml mõõtekolbidesse pipeteeritakse 1,0, 2,0, 3,0, 4,0 ja 5,0 ml baariumi standardlahust (3.5.2). Igasse kolbi pipeteeritakse 5,0 ml kaaliumkloriidi lahust (3.4); täiendatakse märgini 0,07 M soolhappe lahusega (3.2) ja segatakse. Need lahused sisaldavad vastavalt 2,0, 4,0, 6,0, 8,0 ja 10,0 μg baariumi milliliitri kohta.Analoogselt valmistatakse pimelahus, kuhu baariumi standardlahust ei lisata.5.3.2. Mõõdetakse pimelahuse (5.3.1) neelduvus ja saadud väärtusega tähistatakse kalibreerimiskõveral baariumi nullsisaldus. Mõõdetakse kõigi baariumi kalibreerimisstandardite (5.3.1) neelduvus. Joonestatakse kalibreerimiskõver neeldumisväärtuste ja baariumisisalduse alusel.5.4. MääramineMõõdetakse proovilahuse (5.1.5) neelduvus. Kalibreerimiskõveralt loetakse baariumisisaldus vastavalt proovilahuse neeldumisväärtusele.6. ArvutaminePigmendi lahustuva baariumi sisaldus massiprotsentides saadakse järgmise valemi alusel:lahustuva baariumi sisaldus massprotsentides =10W× mkus:m = analüüsiks võetud proovi (5.1.1) mass grammides;c = proovilahuse (5.1.5) baariumisisaldus mikrogrammides milliliitri kohta vastavalt kalibreerimiskõverale;V = ekstrakti kogumaht milliliitrites (5.1.2)jaWBa = punktis 5.1.5 saadud ekstrakti maht milliliitrites.7. KorratavusKäesoleva meetodi puhul peetakse 2massiprotsendilise baariumisisalduse korral parimaks korratavusväärtuseks (standard ISO 5725) 0,3 %.8. Märkused8.1. Teatavatel tingimustel võib baariumi neelduvust suurendada kaltsiumi juuresolek. Seda saab kõrvaldada, lisades magneesiumioone kontsentratsioonis 5 g liitri kohta. [3]8.2. Leegiga aatomiabsorptsioonspektromeetria asemel võib kasutada induktiivsidestunud plasma aatomiemissioonspektromeetriat.B. Lahustuva strontsiumi määramine1. Rakendatavus ja rakendusalaKäesolev meetod kirjeldab pigmentides soolade või lakkvärvidena esineva lahustuva strontsiumi ekstraheerimist ja määramist.2. PõhimõtePigment ekstraheeritakse kindlaksmääratud tingimustel 0,07 M soolhappe lahusega ja ekstraktis sisalduv strontsiumikogus määratakse aatomiabsorptsioonspektromeetriliselt.3. ReaktiividKõik reaktiivid peavad olema analüütiliselt puhtad.3.1. Absoluutne etanool3.2. Soolhappe lahus, 0,07 M3.3. Kaaliumkloriidi lahus, 8 (massi/mahu) protsenti: 16 g kaaliumkloriidi lahustatakse 200 milliliitrises 0,07 M soolhappe lahuses (3.2).3.4. Strontsiumi standardlahused3.4.1. Strontsiumi põhistandardlahus, 1000 μg/ml 0,5 M lämmastikhappe lahuses ("SpectrosoL" või samaväärne).3.4.2. Strontsiumi standardlahus, 100 μg/ml: 10,0 ml strontsiumi põhistandardlahust (3.4.1) pipeteeritakse 100 ml mõõtekolbi. Täiendatakse märgini 0,07 M soolhappe lahusega (3.2) ja segatakse.4. Seadmed4.1. Tavalised laboriseadmed4.2. Membraanfilter, poori suurus 0,45 μm4.3. Aatomiabsorptsioonspektromeeter, mis on varustatud õõskatoodiga strontsiumlambiga5. Analüüsi käik5.1. Proovi ettevalmistamineLahustuva strontsiumi sisalduse määramiseks kasutatakse A osa punkti 5.1.4 kohaselt valmistatud lahust.5.1.1. 100 ml mõõtekolbi pipeteeritakse 5,0 ml kaaliumkloriidi lahust (3.3) ja selline kogus (WSr ml) lahjendatud filtraati (A 5.1.4), et eeldatavaks strontsiumisisalduseks saadakse 2–5 μg milliliitri kohta. (Algpunktiks peaks piisama 25 ml suurusest kogusest.) Täiendatakse märgini 0,07 M soolhappe lahusega (3.2) ja segatakse.5.1.2. Lahuse (5.1.1) strontsiumisisaldus määratakse aatomiabsorptsioonspektromeetriliselt samal päeval.5.2. Aatomiabsorptsioonspektromeetria tingimusedLeek: dilämmastikoksiid/atsetüleen |Lainepikkus: 460,7 nm |Taustaparandus: ei | |Põlemistingimus: | nõrk; maksimaalse neelduvuse tagamiseks on vaja optimeerida leegi kõrgust ja põlemistingimusi. |5.3. Kalibreerimine5.3.1. 100 ml mõõtekolbidesse pipeteeritakse 1,0, 2,0, 3,0, 4,0 ja 5,0 ml strontsiumi standardlahust (3.4.2). Igasse kolbi pipeteeritakse 5,0 ml kaaliumkloriidi lahust (3.3); täiendatakse märgini 0,07 M soolhappe lahusega (3.2) ja segatakse. Need lahused sisaldavad vastavalt 1,0, 2,0, 4,0 ja 5,0 μg strontsiumi milliliitri kohta.Analoogselt valmistatakse pimelahus, kuhu strontsiumi standardlahust ei lisata.5.3.2. Mõõdetakse pimelahuse (5.3.1) neelduvus ja saadud väärtusega tähistatakse kalibreerimiskõveral strontsiumi nullsisaldus. Mõõdetakse kõigi strontsiumi kalibreerimisstandardite (5.3.1) neelduvus. Joonestatakse kalibreerimiskõver neeldumisväärtuste ja strontsiumisisalduse alusel.5.4. MääramineMõõdetakse proovilahuse (5.1.1) neelduvus. Kalibreerimiskõveralt loetakse strontsiumisisaldus vastavalt proovilahuse neeldumisväärtusele.6. ArvutaminePigmendi lahustuva strontsiumi sisaldus massiprotsentides saadakse järgmise valemi abil:lahustuva strontsiumi sisaldus massiprotsentides =10W× mkus:m = analüüsiks võetud proovi (A 5.1.1) mass grammides;c = proovilahuse (5.1.1) strontsiumisisaldus mikrogrammides milliliitri kohta vastavalt kalibreerimiskõverale;V = ekstrakti maht milliliitrites (A 5.1.2)jaWSr = punktis 5.1.1 saadud ekstrakti maht milliliitrites.7. KorratavusKäesoleva meetodi puhul peetakse 0,6massiprotsendilise strontsiumisisalduse korral parimaks korratavusväärtuseks (standard ISO 5725) 0,09 %.8. MärkusLeegiga aatomabsorptsioonspektromeetria asemel võib kasutada induktiivsidestunud plasma aatomiemissioonspektromeetriat.BENSÜÜLALKOHOLI IDENTIFITSEERIMINE JA MÄÄRAMINE KOSMEETIKATOODETESA. Identifitseerimine1. Rakendatavus ja rakendusalaKäesolev meetod kirjeldab bensüülalkoholi identifitseerimist kosmeetikatoodetes.2. PõhimõteBensüülalkohol identifitseeritakse õhekihikromatograafia (ÕKK) abil silikageelplaatidel.3. ReaktiividKõik reaktiivid peavad olema analüütiliselt puhtad.3.1. Bensüülalkohol3.2. Kloroform3.3. Absoluutne etanool3.4. n-pentaan3.5. Eluent: dietüüleeter3.6. Bensüülalkoholi standardlahus: 0,1 g bensüülalkoholi (3.1) kaalutakse 100 ml mõõtekolbi, täiendatakse etanooliga (3.3) märgini ja segatakse.3.7. ÕKK-plaadid, klaasist, mõõtmed 100 × 200 mm või 200 × 200 mm, kaetud 0,25 mm paksuse silikageeli 60 F254 kihiga.3.8. Ilmuti: 12-molübdofosforhape, 10(massi/mahu)protsendiline lahus etanoolis (3.3).4. Seadmed4.1. Tavalised ÕKK-seadmed4.2. Kromatograafiakamber, kaksiksüvendiga, üldmõõtmed ligikaudu 80 × 230 × 240 mm4.3. Kromatograafiapaber: Whatman või samaväärne4.4. Ultraviolettlamp, lainepikkus 254 nm5. Analüüsi käik5.1. Proovi ettevalmistamine1,0 g analüüsitavat toodet kaalutakse 10 ml mõõtekolbi. Lisatakse 3 ml kloroformi (3.2) ja loksutatakse tugevasti, kuni toode on dispergeeritud. Täiendatakse etanooliga (3.3) märgini ja loksutatakse tugevasti, et saada selge või peaaegu selge lahus.5.2. Õhekihikromatograafia5.2.1. Kromatograafiakamber (4.2) küllastatakse n-pentaaniga (3.4) järgmiselt: kambri tagasein kaetakse kromatograafiapaberiga (4.3) ja veendutakse, et paberi alaserv on süvendis. 25 ml n-pentaani (3.4) valatakse mööda kromatograafiapaberi pinda tagumisse süvendisse. Kamber suletakse kohe kaanega ja lastakse 15 minutit seista.5.2.2. 10 μl proovilahust (5.1) ja 10 μl bensüülalkoholi standardlahust (3.6) kantakse ÕKK-plaadi (3.7) stardijoone sobivatesse punktidesse. Lastakse kuivada.5.2.3. Kambri eesmisesse süvendisse pipeteeritakse 10 ml dietüüleetrit (3.5) ja seejärel asetatakse plaat (5.2.2) kohe samasse süvendisse. Kamber suletakse kiiresti kaanega ja plaati elueeritakse seni, kuni piir on tõusnud 150 millimeetrini. Plaat võetakse kromatograafiakambrist välja ja lastakse sel kuivada toatemperatuuril.5.2.4. Plaati (5.2.3) vaadeldakse UV-valguses ja tähistatakse violetsete laikude asukoht. Plaadile pihustatakse ilmutit (3.8) ja seejärel kuumutatakse seda temperatuuril 120 ºC umbes 15 minutit. Bensüülalkohol ilmub tumesinise laiguna.5.2.5. Arvutatakse bensüülalkoholi standardlahuse Rf väärtus. Tumesinine laik ja proovilahusest saadud samasugune Rf väärtus viitavad bensüülalkoholi olemasolule.Avastamiskünnis: 0,1 μg bensüülalkoholi.B. Määramine1. Rakendatavus ja rakendusalaKäesolev meetod kirjeldab bensüülalkoholi määramist kosmeetikatoodetes.2. MääratlusKäesoleva meetodiga määratud bensüülalkoholisisaldust väljendatakse massiprotsendina.3. PõhimõteProov ekstraheeritakse metanooliga ja bensüülalkoholi sisaldus ekstraktis määratakse kõrgefektiivse vedelikkromatograafia (HPLC) abil.4. ReaktiividKõik reaktiivid peavad olema analüütiliselt puhtad ja vajaduse korral sobivad kõrgefektiivse vedelikkromatograafia jaoks.4.1. Metanool4.2. 4-etoksüfenool4.3. Bensüülalkohol4.4. Liikuv faas: metanool (4.1)/vesi (mahuvahekorras 45: 55)4.5. Bensüülalkoholi põhilahus: ligikaudu 0,1 g bensüülalkoholi (4.3) kaalutakse hoolikalt 100 ml mõõtekolbi. Täiendatakse metanooliga (4.1) märgini ja segatakse.4.6. Sisestandardi põhilahus: ligikaudu 0,1 g 4-etoksüfenooli (4.2) kaalutakse 100-ml mõõtekolbi. Täiendatakse metanooliga (4.1) märgini ja segatakse.4.7. Standardlahused: 25 ml mõõtekolbidesse pipeteeritakse bensüülalkoholi põhilahust (4.5) ja sisestandardi põhilahust (4.6) allpool toodud tabelis esitatud kogustes. Täiendatakse metanooliga (4.1) märgini ja segatakse.Standardlahus | Bensüülalkoholi kontsentratsioon | 4-etoksüfenooli kontsentratsioon |lisatud ml (4.5) | μg/ml | lisatud ml (4.6) | μg/ml |I | 0,5 | 20 | 2,0 | 80 |II | 1,0 | 40 | 2,0 | 80 |III | 2,0 | 80 | 2,0 | 80 |IV | 3,0 | 120 | 2,0 | 80 |V | 5,0 | 200 | 2,0 | 80 |5. Seadmed5.1. Tavalised laboriseadmed5.2. Kõrgefektiivne vedelikkromatograaf muudetava lainepikkusega UV-detektoriga ja 10 μl sissesüstimissilmusega.5.3. Analüütiline kolonn: 250 mm × 4,6 mm suurune roostevabast terasest kolonn, täidiseks 5 μm Spherisorb ODS või samaväärne.5.4. Veevann5.5. Ultrahelivann5.6. Tsentrifuug5.7. Tsentrifuugiküvetid, 15 ml6. Analüüsi käik6.1. Proovi ettevalmistamine6.1.1. Ligikaudu 0,1 g (m grammi) proovi kaalutakse tsentrifuugiküvetti (5.7) ja lisatakse 5 ml metanooli (4.1).6.1.2. Kuumutatakse 10 minutit veevannis (5.4) temperatuuril 50 ºC, seejärel asetatakse küvett ultrahelivanni (5.5), kuni proov on täielikult dispergeeritud.6.1.3. Jahutatakse ja seejärel tsentrifuugitakse kiirusel 3500 pööret minutis viis minutit.6.1.4. Supernatant kantakse 25 ml mõõtekolbi.6.1.5. Proovi ekstraheeritakse uuesti 5 ml metanooliga (4.1). Ekstraktid ühendatakse 25 ml mõõtekolvis.6.1.6. 25 ml mõõtekolbi (6.1.5) pipeteeritakse 2,0 ml sisestandardi põhilahust (4.6). Täiendatakse metanooliga (4.1) märgini ja segatakse. Seda lahust kasutatakse punktis 6.4 kirjeldatud analüüsietapis.6.2. Kromatograafia6.2.1. Kõrgefektiivne vedelikkromatograaf (5.2) seatakse tavapäraselt tööks valmis. Liikuva faasi (4.4) voolukiiruseks reguleeritakse 2,0 ml minutis.6.2.2. UV-detektor (5.2) reguleeritakse lainepikkusele 210 nm.6.3. Kalibreerimine6.3.1. Süstitakse 10 μl kõiki bensüülalkoholi standardlahuseid (4.7) ja mõõdetakse bensüülalkoholi ja 4-etoksüfenooli piikide pindalad.6.3.2. Kõigi bensüülalkoholi standardlahuste (4.7) puhul leitakse bensüülalkoholi ja 4-etoksüfenooli piikide pindalade suhe. Joonestatakse kalibreerimiskõver, kandes ordinaatteljele kõnealused piikide pindalade suhted ja abstsissteljele nendele vastavad bensüülalkoholisisaldused mikrogrammides milliliitri kohta.6.4. Määramine6.4.1. Süstitakse 10 μl proovilahust (6.1.6) ja mõõdetakse bensüülalkoholi ja 4-etoksüfenooli piikide pindalad. Arvutatakse bensüülalkoholi ja 4-etoksüfenooli piikide pindalade suhe. Määramist korratakse veel 10 μl proovilahusega, kuni saadakse ühtsed tulemused.6.4.2. Kalibreerimiskõveralt (6.3.2) loetakse bensüülalkoholi ja 4-etoksüfenooli piikide pindalade suhtele vastav bensüülalkoholisisaldus.7. ArvutamineProovi bensüülalkoholisisaldus massiprotsentides arvutatakse järgmise valemi alusel:bensüülalkoholisisaldus massiprotsentides =c400 × mkus:m = analüüsiks võetud proovi (6.1.1) mass grammidesjac = proovilahuse (6.1.6) bensüülalkoholisisaldus mikrogrammides milliliitri kohta vastavalt kalibreerimiskõverale.8. Korratavus [5]Kui bensüülalkoholisisaldus on 1 massiprotsent, ei tohiks ühest ja samast proovist samaaegselt tehtud kahe määramise tulemuste vahe ületada 0,10 %.TSIRKOONIUMI IDENTIFITSEERIMINE NING TSIRKOONIUMI, ALUMIINIUMI JA KLOORI MÄÄRAMINE MITTEAEROSOOLSETES HIGISTAMISVASTASTES VAHENDITESKäesolev meetod koosneb viiest etapist:A. Tsirkooniumi identifitseerimineB. Tsirkooniumi määramineC. Alumiiniumi määramineD. Kloori määramineE. Alumiiniumi- ja tsirkooniumiaatomite vahelise suhte arvutamine ning alumiiniumi- ja tsirkooniumiaatomite ning klooriaatomite vahelise suhte arvutamineA. Tsirkooniumi identifitseerimine1. Rakendatavus ja rakendusalaKäesolev meetod kirjeldab tsirkooniumi identifitseerimist mitteaerosoolsetes higistamisvastastes kosmeetikatoodetes. Alumiiniumtsirkooniumkloriidhüdroksiidikompleksi [AlxZr(OH)yClz.nH2O] identifitseerimiseks sobivaid meetodeid ei ole püütud kirjeldada.2. PõhimõteTsirkoonium identifitseeritakse iseloomuliku punakasvioletse sademe järgi, mis tekib reageerimisel S-alisariinpunasega tugevalt happelises keskkonnas.3. ReaktiividKõik reaktiivid peavad olema analüütiliselt puhtad.3.1. Kontsentreeritud soolhape (d20 = 1,18 g/ml)3.2. S-alisariinpunase (CI 58005) lahus: 2(massi/mahu)protsendilise naatriumalisariinsulfonaadi vesilahus.4. Seadmed4.1. Tavalised laboriseadmed5. Analüüsi käik5.1. Umbes 1 g proovile lisatakse katseklaasi 2 ml vett. Katseklaas suletakse ja loksutatakse.5.2. Lisatakse kolm tilka S-alisariinpunase lahust (3.2) ja seejärel 2 ml kontsentreeritud soolhapet (3.1). Katseklaas suletakse ja loksutatakse.5.3. Jäetakse ligikaudu kaheks minutiks seisma.5.4. Punakasvioletne supernatant ja sade osutavad tsirkooniumisisaldusele.B. Tsirkooniumi määramine1. Rakendatavus ja rakendusalaKäesolev meetod sobib tsirkooniumi määramiseks alumiiniumtsirkooniumkloriidhüdroksiidikompleksides, kui mitteaerosoolsete higistamisvastaste vahendite tsirkooniumisisaldus on kuni 7,5 massiprotsenti.2. PõhimõteTsirkoonium ekstraheeritakse tootest happelises keskkonnas ja määratakse aatomiabsorptsioonspektromeetriliselt.3. ReaktiividKõik reaktiivid peavad olema analüütiliselt puhtad.3.1. Kontsentreeritud soolhape (d20 = 1,18 g/ml).3.2. Soolhappe lahus, 10 mahuprotsenti: keeduklaasis lisatakse 500 ml veele 100 ml kontsentreeritud soolhapet (3.1), sisu pidevalt segades. Lahus viiakse 1 l mõõtekolbi ja seda täiendatakse veega märgini.3.3. Tsirkooniumi põhistandardlahus, 1000 μg/ml 0,5 M soolhappe lahuses ("SpectrosoL" või samaväärne).3.4. Alumiiniumkloriidi (hüdraaditud) [AlCl3.6H2O]: reaktiiv: 22,6 g alumiiniumkloriidheksahüdraati lahustatakse 250 ml 10mahuprotsendilise soolhappe lahuses (3.2).3.5. Ammooniumkloriidi reaktiiv: 5,0 g ammooniumkloriidi lahustatakse 250 ml 10mahuprotsendilise soolhappe lahuses (3.2).4. Seadmed4.1. Tavalised laboriseadmed4.2. Magnetsegajaga kuumuti4.3. Filterpaber (Whatman nr 41 või samaväärne)4.4. Aatomiabsorptsioonspektromeeter, mis on varustatud õõskatoodiga tsirkooniumlambiga5. Analüüsi käik5.1. Proovi ettevalmistamine5.1.1. Tootest kaalutakse ligikaudu 1,0 g (m grammi) homogeenset proovi 150 ml keeduklaasi. Lisatakse 40 ml vett ja 10 ml kontsentreeritud soolhapet (3.1).5.1.2. Keeduklaas asetatakse magnetsegajaga kuumutile (4.2). Alustatakse segamist ja kuumutatakse keemiseni. Kiire kuivamise vältimiseks kaetakse keeduklaas uurikklaasiga. Keedetakse viis minutit, võetakse keeduklaas kuumutilt ja jahutatakse toatemperatuurini.5.1.3. Filterpaberiga (4.3) filtreeritakse keeduklaasi sisu 100 ml mõõtekolbi. Keeduklaasi loputatakse kaks korda 10 ml veega ja pärast filtreerimist lisatakse loputusveed kolbi. Täiendatakse veega märgini ja segatakse. Seda lahust kasutatakse ka alumiiniumi määramiseks (C osa).5.1.4. 50 ml mõõtekolbi pipeteeritakse 20,00 ml proovilahust (5.1.3), 5,00 ml alumiiniumkloriidi reaktiivi (3.4) ja 5,00 ml ammooniumkloriidi reaktiivi (3.5). Täiendatakse märgini 10mahuprotsendilise soolhappe lahusega (3.2) ja segatakse.5.2. Aatomiabsorptsioonspektromeetria tingimusedLeek: dilämmastikoksiid/atsetüleen |Lainepikkus: 360,1 nm |Taustaparandus: ei | |Põlemistingimus: | hea; maksimaalse neelduvuse tagamiseks on vaja optimeerida leegi kõrgust ja põlemistingimusi. |5.3. Kalibreerimine5.3.1. 50 ml mõõtekolbidesse pipeteeritakse 5,00, 10,00, 15,00, 20,00 ja 25,00 ml tsirkooniumi põhistandardlahust (3.3). Igasse mõõtekolbi pipeteeritakse 5,00 ml alumiiniumkloriidi reaktiivi (3.4) ja 5,00 ml ammooniumkloriidi reaktiivi (3.5). Täiendatakse märgini 10mahuprotsendilise soolhappe lahusega (3.2) ja segatakse. Need lahused sisaldavad vastavalt 100, 200, 300, 400 ja 500 μg tsirkooniumi milliliitri kohta.Analoogselt valmistatakse pimelahus, kuhu tsirkooniumi standardlahust ei lisata.5.3.2. Mõõdetakse pimelahuse (5.3.1) neelduvus ja saadud väärtusega tähistatakse kalibreerimiskõveral tsirkooniumi nullsisaldus. Mõõdetakse kõigi tsirkooniumi kalibreerimisstandardite (5.3.1) neelduvus. Joonestatakse kalibreerimiskõver neeldumisväärtuste ja tsirkooniumisisalduse alusel.5.4. MääramineMõõdetakse proovilahuse (5.1.4) neelduvus. Kalibreerimiskõveralt loetakse tsirkooniumisisaldus vastavalt proovilahuse neeldumisväärtusele.6. ArvutamineProovi tsirkooniumisisaldus massiprotsentides arvutatakse järgmise valemi alusel:tsirkooniumisisaldus massiprotsentides =c40 × mkus:m = analüüsiks võetud proovi (5.1.1) mass grammidesjac = proovilahuse (5.1.4) tsirkooniumisisaldus mikrogrammides milliliitri kohta vastavalt kalibreerimiskõverale.7. Korratavus [6]Kui tsirkooniumisisaldus on 3,00 massiprotsenti, ei tohiks ühest ja samast proovist samaaegselt tehtud kahe määramise tulemuste vahe ületada 0,10 massiprotsenti.8. MärkusLeegiga aatomiabsorptsioonspektromeetria asemel võib kasutada induktiivsidestunud plasma aatomiemissioonspektromeetriat.C. Alumiiniumi määramine1. Rakendatavus ja rakendusalaKäesolev meetod sobib alumiiniumi määramiseks alumiiniumtsirkooniumkloriidhüdroksiidikompleksides, kui mitteaerosoolsete higistamisvastaste vahendite alumiiniumisisaldus on kuni 12 massiprotsenti.2. PõhimõteAlumiinium ekstraheeritakse tootest happelises keskkonnas ja määratakse aatomiabsorptsioonspektromeetriliselt.3. ReaktiividKõik reaktiivid peavad olema analüütiliselt puhtad.3.1. Kontsentreeritud soolhape (d20 = 1,18 g/ml).3.2. Soolhappe lahus, 1 mahuprotsent: keeduklaasis lisatakse 500 ml veele 10 ml kontsentreeritud soolhapet (3.1), sisu pidevalt segades. Lahus viiakse 1 l mõõtekolbi ja seda täiendatakse veega märgini.3.3. Alumiiniumi põhistandardlahus, 1000 μg/ml 0,5 M lämmastikhappe lahuses ("SpectrosoL" või samaväärne).3.4. Kaaliumkloriidi reaktiiv: 10,0 g kaaliumkloriidi lahustatakse 250 ml 1mahuprotsendilise soolhappe lahuses (3.2).4. Seadmed4.1. Tavalised laboriseadmed.4.2. Aatomabsorptsioonspektromeeter, mis on varustatud õõskatoodiga alumiiniumlambiga.5. Analüüsi käik5.1. Proovi ettevalmistamineAlumiiniumisisalduse määramiseks kasutatakse B osa punkti 5.1.3 kohaselt valmistatud lahust.5.1.1. 100 ml mõõtekolbi pipeteeritakse 5,00 ml proovilahust (B.5.1.3) ja 10,00 ml kaaliumkloriidi reaktiivi (3.4). Täiendatakse märgini 1mahuprotsendilise soolhappe lahusega (3.2) ja segatakse.5.2. Aatomiabsorptsioonspektromeetria tingimusedLeek: dilämmastikoksiid/atsetüleen |Lainepikkus: 309,3 nm |Taustaparandus: ei | |Põlemistingimus: | hea; maksimaalse neelduvuse tagamiseks on vaja optimeerida leegi kõrgust ja põlemistingimusi. |5.3. Kalibreerimine5.3.1. 100 ml mõõtekolbidesse pipeteeritakse 1,00, 2,00, 3,00, 4,00 ja 5,00 ml alumiiniumi põhistandardlahust (3.3). Igasse mõõtekolbi pipeteeritakse 10,00 ml kaaliumkloriidi reaktiivi (3.4), täiendatakse neid märgini 1mahuprotsendilise soolhappe lahusega (3.2) ja segatakse. Need lahused sisaldavad vastavalt 10, 20, 30, 40 ja 50 μg alumiiniumi milliliitri kohta.Analoogselt valmistatakse pimelahus, kuhu alumiiniumi standardlahust ei lisata.5.3.2. Mõõdetakse pimelahuse (5.3.1) neelduvus ja saadud väärtusega tähistatakse kalibreerimiskõveral alumiiniumi nullsisaldus. Mõõdetakse kõigi alumiiniumi kalibreerimisstandardite neelduvus. Joonestatakse kalibreerimiskõver neeldumisväärtuste ja alumiiniumisisalduse alusel.5.4. MääramineMõõdetakse proovilahuse (5.1.1) neelduvus. Kalibreerimiskõveralt loetakse alumiiniumisisaldus vastavalt proovilahuse neeldumisväärtusele.6. ArvutamineProovi alumiiniumisisaldus massiprotsentides arvutatakse järgmise valemi alusel:alumiiniumisisaldus massiprotsentides =c5 × mkus:m = analüüsiks võetud proovi (B.5.1.1) mass grammidesjac = proovilahuse (5.1.1) alumiiniumisisaldus mikrogrammides milliliitri kohta vastavalt kalibreerimiskõverale.7. Korratavus [7]Kui alumiiniumisisaldus on 3,5 massiprotsenti, ei tohiks ühest ja samast proovist samaaegselt tehtud kahe määramise tulemuste vahe ületada 0,10 massiprotsenti.8. MärkusLeegiga aatomiabsorptsioonspektromeetria asemel võib kasutada induktiivsidestunud plasma aatomiemissioonspektromeetriat.D. Kloori määramine1. Rakendatavus ja rakendusalaKäesolev meetod sobib alumiiniumtsirkooniumkloriidhüdroksiidikompleksis kloriidioonina esineva kloori määramiseks.2. PõhimõteTootes sisalduv kloriidioon määratakse potentsiomeetriliselt tiitrides hõbenitraadi standardlahusega.3. ReaktiividKõik reaktiivid peavad olema analüütiliselt puhtad.3.1. Kontsentreeritud lämmastikhape (d20 = 1,42 g/ml)3.2. Lämmastikhappe lahus, 5 mahuprotsenti: keeduklaasis lisatakse 250 ml veele 25 ml kontsentreeritud lämmastikhapet (3.1), sisu pidevalt segades. Lahus viiakse 500 ml mõõtekolbi ja seda täiendatakse veega märgini.3.3. Atsetoon3.4. Hõbenitraat, 0,1 M tiitrimislahus ("AnalaR" või samaväärne)4. Seadmed4.1. Tavalised laboriseadmed4.2. Magnetsegajaga kuumuti4.3. Hõbeelektrood4.4. Kalomelvõrdluselektrood4.5. pH-millivoltmeeter potentsiomeetriliseks tiitrimiseks5. Analüüsi käik5.1. Proovi ettevalmistamine5.1.1. Tootest kaalutakse 250 ml keeduklaasi ligikaudu 1,0 g (m grammi) homogeenset proovi. Lisatakse 80 ml vett ja 20 ml 5mahuprotsendilise lämmastikhappe lahust (3.2).5.1.2. Keeduklaas asetatakse magnetsegajaga kuumutile (4.2). Alustatakse segamist ja kuumutatakse keemiseni. Kiire kuivamise vältimiseks kaetakse keeduklaas uurikklaasiga. Keedetakse viis minutit, võetakse keeduklaas kuumutilt ja jahutatakse toatemperatuurini.5.1.3. Lisatakse 10 ml atsetooni (3.3), pannakse lahusesse elektroodid (4.3 ja 4.4) ja alustatakse segamist. Tiitritakse potentsiomeetriliselt 0,1 M hõbenitraadi lahusega (3.4) ja joonestatakse tiitrimiskõver tiitrimise lõpp-punkti (V ml) leidmiseks.6. ArvutamineProovi kloorisisaldus massiprotsentides arvutatakse järgmise valemi alusel:kloorisisaldus massiprotsentides =0,3545 × Vmkus:m = analüüsiks võetud proovi (5.1.1) mass grammidesjav = lõpp-punktini tiitrimiseks kulunud 0,1 M hõbenitraadi maht milliliitrites (5.1.3).7. Korratavus [8]Kui kloorisisaldus on 4 massiprotsenti, ei tohiks ühest ja samast proovist samaaegselt tehtud kahe määramise tulemuste vahe ületada 0,10 massiprotsenti.E. Alumiiniumi- ja tsirkooniumiaatomite vahelise suhte arvutamine ning alumiiniumi- ja tsirkooniumiaatomite ning klooriaatomite vahelise suhte arvutamine1. Alumiiniumi- ja tsirkooniumiaatomite vahelise suhte arvutamineAl: Zr-suhe arvutatakse järgmise valemi alusel:Al: Zr-suhe =Al %× 91,22Zr %× 26,982. Alumiiniumi- ja tsirkooniumiaatomite ning klooriaatomite vahelise suhte arvutamine(Al + Zr): Cl-suhe arvutatakse järgmise valemi alusel:(Al + Zr): Cl-suhe =Al %+Zr %35,45HEKSAMIDIINI, DIBROOMHEKSAMIDIINI, DIBROOMPROPAMIDIINI JA KLOORHEKSIDIINI IDENTIFITSEERIMINE JA MÄÄRAMINE1. Rakendatavus ja rakendusalaKäesolev meetod kirjeldab järgmiste ühendite kvalitatiivset ja kvantitatiivset määramist kosmeetikatoodetes:- heksamidiin ja selle soolad, k.a isotionaat ja 4-hüdroksübensoaat,- dibroomheksamidiin ja selle soolad, k.a isotionaat,- dibroompropamidiin ja selle soolad, k.a isotionaat,- kloorheksidiindiatsetaat, -diglükonaat ja -dihüdrokloriid.2. MääratlusKäesoleva meetodiga määratud heksamidiini, dibroomheksamidiini, dibroompropamidiini ja kloorheksidiini sisaldust väljendatakse massiprotsentides.3. PõhimõteIdentifitseeritakse ja määratakse ioonipaar-pöördfaasilise kõrgefektiivse vedelikkromatograafia (HPLC) abil, millele järgneb UV-spektrofotomeetriline määramine. Heksamidiin, dibroomheksamidiin, dibroompropamidiin ja kloorheksidiin identifitseeritakse nende retentsiooniaegade järgi kromatograafiakolonnis.4. ReaktiividKõik reaktiivid peavad olema analüütiliselt puhtad ja vajaduse korral sobivad kõrgefektiivse vedelikkromatograafia jaoks.4.1. Metanool4.2. 1-heptaansulfoonhappe naatriumisool, monohüdraat4.3. Jää-äädikas (d20 = 1,05 g/ml)4.4. Naatriumkloriid4.5. Liikuvad faasid4.5.1. I lahusti: 1-heptaansulfoonhappe monohüdreeritud naatriumisoola (4.2) 0,005 M lahus metanoolis (4.1), mille pH on viidud 3,5-ni jää-äädikaga (4.3).4.5.2. II lahusti: 1-heptaansulfoonhappe monohüdreeritud naatriumisoola (4.2) 0,005 M vesilahus, mille pH on viidud 3,5-ni jää-äädikaga (4.3).Märkus:Kui on vaja korrigeerida piikide kuju, võib liikuvaid faase muuta ja valmistada need järgmiselt:- I lahusti: 5,84 g naatriumkloriidi (4.4) ja 1,1013 g 1-heptaansulfoonhappe monohüdreeritud naatriumisoola (4.2) lahustatakse 100 ml vees. Lisatakse 900 ml metanooli (4.1) ja pH viiakse 3,5-ni jää-äädikaga (4.3).- II lahusti: 5,84 g naatriumkloriidi (4.4) ja 1,1013 g 1-heptaansulfoonhappe monohüdreeritud naatriumisoola (4.2) lahustatakse ühes liitris vees ja pH viiakse 3,5-ni jää-äädikaga (4.3).4.6. Heksamidiindiisotionaat [C20H26N4O2.2C2H6O4S]4.7. Dibroomheksamidiindiisotionaat [C20H24Br2N4O2.2C2H6O4S]4.8. Dibroompropamidiindiisotionaat [C17H18Br2N4O2.2C2H6O4S]4.9. Kloorheksidiindiatsetaat [C22H30Cl2N10.2C2H4O2]4.10. Võrdluslahused: kõigist neljast säilitusainest (4.6–4.9) valmistatakse I lahustiga (4.5.1) 0,05(massi/mahu) protsendilised lahused.4.11. 3,4,4'-triklorokarbaniliid (triklokarbaan)4.12. 4.4'-dikloro-3-(trifluorometüül)karbaniliid (hakokarbaan)5. Seadmed5.1. Tavalised laboriseadmed5.2. Kõrgefektiivne vedelikkromatograaf muudetava lainepikkusega UV-detektoriga5.3. Analüütiline kolonn: roostevabast terasest, pikkus 30 cm, siseläbimõõt 4 mm, täidiseks μ-Bondapack C18, 10 μm või samaväärne.5.4. Ultrahelivann6. Identifitseerimine6.1. Proovi ettevalmistamineLigikaudu 0,5 g proovi kaalutakse 10 ml mõõtekolbi, mida täiendatakse I lahustiga (4.5.1) märgini. Kolb pannakse 10 minutiks ultrahelivanni (5.4). Lahus filtreeritakse või tsentrifuugitakse. Filtraat või supernatant kogutakse kromatografeerimise jaoks.6.2. Kromatograafia6.2.1. Liikuva faasi gradientAeg (minutites) | I lahusti (mahuprotsentides) (4.5.1) | II lahusti (mahuprotsentides) (4.5.2) |0 | 50 | 50 |15 | 65 | 35 |30 | 65 | 35 |45 | 50 | 50 |6.2.2. Liikuva faasi (6.2.1) voolukiiruseks reguleeritakse 1,5 ml minutis ja kolonni temperatuuriks 35 °C.6.2.3. Detektor reguleeritakse lainepikkusele 264 nm.6.2.4. Süstitakse 10 μl kõiki võrdluslahuseid (4.10) ja märgitakse üles nende kromatogrammid.6.2.5. Süstitakse 10 μl proovilahust (6.1) ja märgitakse üles selle kromatogramm.6.3. Punkti 6.2.5 kohaselt märgitud piikide retentsiooniaegade ja punktis 6.2.4 võrdluslahuste kohta saadud piikide retentsiooniaegade võrdlemisel identifitseeritakse, kas lahus sisaldab heksamidiini, dibroomheksamidiini, dibroompropamidiini või kloorheksidiini.7. Määramine7.1. MääramineStandardlahuste valmistamine.Sisestandardina kasutatakse üht säilitusainetest (4.6–4.9), mida proovis ei leidu. Kui see ei ole võimalik, võib kasutada triklokarbaani (4.11) või halokarbaani (4.12).7.1.1. Punktis 6.3 identifitseeritud säilitusaine 0,05(massi/mahu)protsendiline põhilahus I lahustis (4.5.1).7.1.2. Sisestandardiks valitud säilitusaine 0,05(massi/mahu)protsendiline põhilahus I lahustis (4.5.1).7.1.3. Iga identifitseeritud säilitusaine jaoks tehakse neli standardlahust, viies 10 ml mõõtekolbidesse identifitseeritud säilitusaine põhilahust (7.1.1) ja sobivas koguses sisestandardi põhilahust (7.1.2) vastavalt allpool toodud tabelile. Kolbi täiendatakse I lahustiga (4.5.1) märgini ja segatakse.Standardlahus | Sisestandardi põhilahus | Identifitseeritud säilitusaine põhilahus |lisatud ml (7.1.2) | lisatud ml (7.1.1) | μg/ml |I | 1,0 | 0,5 | 25 |II | 1,0 | 1,0 | 50 |III | 1,0 | 1,5 | 75 |IV | 1,0 | 2,0 | 100 |7.2. Proovi ettevalmistamine7.2.1. Ligikaudu 0,5 g (p grammi) proovi kaalutakse 10 ml mõõtekolbi, lisatakse 1,0 ml sisestandardi lahust (7.1.2) ja 6 ml I lahustit (4.5.1) ning segatakse.7.2.2. Kolb pannakse 10 minutiks ultrahelivanni (5.4). Jahutatakse. Täiendatakse I lahustiga märgini ja segatakse. Tsentrifuugitakse või filtreeritakse läbi kurdfiltri. Vastavalt asjaoludele kogutakse supernatant või filtraat kromatografeerimise jaoks.7.3. Kromatograafia7.3.1. Kõrgefektiivse vedelikkromatograafi (5.2) liikuva faasi gradient, voolukiirus, kolonni temperatuur ja detektori lainepikkus reguleeritakse identifitseerimisetapis (6.2.1–6.2.3) ettenähtud tingimustele.7.3.2. Süstitakse 10 μl proovilahust (7.2.2) ja mõõdetakse piikide pindalad. Määramist korratakse veel 10 μl proovilahusega, kuni saadakse ühtsed tulemused. Arvutatakse analüüsitava ühendi piigi pindala ja sisestandardi piigi pindala suhe.7.4. Kalibreerimine7.4.1. Süstitakse 10 μl kõiki standardlahuseid (7.1.3) ja mõõdetakse piikide pindalad.7.4.2. Kõigi standardlahuste (7.1.3) puhul arvutatakse heksamidiini, dibroomheksamidiini, dibroompropamidiini või kloorheksidiini piigi pindala ja sisestandardi piigi pindala suhe. Joonestatakse kalibreerimiskõver, kandes ordinaatteljele kõnealused piikide pindalade suhted ja abstsissteljele nendele vastavad identifitseeritud säilitusaine sisaldused standardlahustes mikrogrammides milliliitri kohta.7.4.3. Kalibreerimiskõveralt (7.4.2) loetakse identifitseeritud säilitusaine sisaldus punkti 7.3.2 kohaselt arvutatud piikide pindalade suhte alusel.8. Arvutamine8.1. Proovi heksamidiini-, dibroomheksamidiini-, dibroompropamidiini- või kloorheksidiinisisaldus massiprotsentides arvutatakse järgmise valemi alusel:%=×MWMW2kus:p = analüüsiks võetud proovi (7.2.1) mass grammides;c = proovilahuse säilitusainesisaldus mikrogrammides milliliitri kohta vastavalt kalibreerimiskõverale;MW1 = leitud säilitusaine põhivormi molekulmassjaMW2 = vastava soola (vt punkt 10) molekulmass.9. Korratavus [10]Kui heksamidiini-, dibroomheksamidiini-, dibroompropamidiini- või kloorheksidiinisisaldus on 0,1 massiprotsenti, ei tohiks ühest ja samast proovist samaaegselt tehtud kahe määramise tulemuste vahe ületada 0,005 %.10. Molekulmasside tabelHeksamidiin | C20H26N4O2 | 354,45 |Heksamidiindiisotionaat | C20H26N4O2 · 2C2H6O4S | 606,72 |Heksamidiindi-p-hüdroksübensoaat | C20H26N4O2 · 2C7H6O3 | 630,71 |Dibroomheksamidiin | C20H24Br2N4O2 | 512,24 |Dibroomheksamidiindiisotionaat | C20H24Br2N4O2 · 2C2H6O4S | 764,51 |Dibroompropamidiin | C17H18Br2N4O2 | 470,18 |Dibroompropamidiindiisotionaat | C17H18Br2N4O2 · 2C2H6O4S | 722,43 |Kloorheksidiin | C22H30Cl2N10 | 505,45 |Kloorheksidiindiatsetaat | C22H30Cl2N10 · 2C2H4O2 | 625,56 |Kloorheksidiindiglükonaat | C22H30Cl2N10 · 2C6H12O7 | 897,76 |Kloorheksidiindihüdrokloriid | C22H30Cl2N10 · 2HCl | 578,37 |[1] Standard ISO 5725.[2] Standard ISO 5725.[3] "Magnesium as modifier for the determination of barium by flame atomic emission spectrometry". Jerrow, M. et al., Analytical Proceedings, 1991, 28, 40.[5] Standard ISO 5725.[6] Standard ISO 5725.[7] Standard ISO 5725.[8] Standard ISO 5725.[10] Standard ISO 5725.--------------------------------------------------