title: Nõukogu direktiiv, 22. aprill 1991, millega muudetakse direktiivi 89/396/EMÜ toidupartiide tähistamise ja märgistamise kohta

text:
Avis juridique important

|

31991L0238

Official Journal L 107 , 27/04/1991 P. 0050 - 0050 Finnish special edition: Chapter 13 Volume 20 P. 0094  Swedish special edition: Chapter 13 Volume 20 P. 0094

NÕUKOGU DIREKTIIV,22. aprill 1991,millega muudetakse direktiivi 89/396/EMÜ toidupartiide tähistamise ja märgistamise kohta(91/238/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100a,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,1koostöös Euroopa Parlamendiga,2võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust3ning arvestades, et:tuleb võtta arvesse asjaolu, et teatavad toiduained, nagu portsjonitena pakitud jäätis, tarbitakse kohe pärast ostmist ja seega ei ole otstarbekas märkida partiid otse individuaalpakendile; seepärast tuleks direktiivi 89/396/EMÜ4 muuta;siiski peab nende toodete puhul olema kohustuslik märkida partii rühmapakendile,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 89/396/EMÜ artikli 2 lõiget 2 täiendatakse järgmiselt:"d) portsjonitena pakitud jäätis. Partii identifitseerimist võimaldav märgistus peab olema rühmapakendil."Artikkel 2Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Luxembourg, 22. aprill 1991Nõukogu nimeleesistujaR. STEICHEN1 EÜT C 267, 23.10.1990, lk 15.2 EÜT C 324, 24.12.1990, lk 246 ja EÜT C 72, 18.3.1991.3 EÜT C 60, 8.3.1991, lk 4.4 EÜT L 186, 30.6.1989, lk 21.


title: Komisjoni direktiiv 2006/89/EÜ, 3. november 2006 , millega kuuendat korda kohandatakse tehnika arenguga nõukogu direktiivi 94/55/EÜ ohtlike kaupade autovedu käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta   (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               4.11.2006

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 305/4

      KOMISJONI DIREKTIIV 2006/89/EÜ,
   3. november 2006,
   millega kuuendat korda kohandatakse tehnika arenguga nõukogu direktiivi 94/55/EÜ ohtlike kaupade autovedu käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,
   võttes arvesse nõukogu 21. novembri 1994. aasta direktiivi 94/55/EÜ ohtlike kaupade autovedu käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, (1) eriti selle artiklit 8,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Direktiivi 94/55/EÜ A ja B lisad viitavad alates 1. jaanuarist 2005 kohaldatava ohtlike veoste rahvusvahelise autoveo Euroopa kokkuleppe (ADR-kokkuleppe) A ja B lisadele.

               (2)

               ADR-kokkulepet ajakohastatakse iga kahe aasta järel. Sellest tulenevalt kohaldatakse muudatustega versiooni alates 1. jaanuarist 2007 ning selle üleminekuperiood kestab 30. juunini 2007.

               (3)

               Seepärast tuleb direktiivi 94/55/EÜ A ja B lisa muuta.

               (4)

               Käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas direktiivi 94/55/EÜ artiklis 9 sätestatud ohtlike kaupade veo komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 94/55/EÜ A- ja B-lisa muudetakse järgmiselt.

               1.

               A lisa asendatakse järgmisega.

                  “A LISA
                  Alates 1. jaanuarist 2007 kehtivad ohtlike kaupade rahvusvahelise autoveo Euroopa kokkuleppe (ADR-kokkuleppe) A lisa sätted, kusjuures mõiste “lepinguosaline” asendatakse mõistega “liikmesriik”.
                  ADR-kokkuleppe A lisa 2007. aasta versiooni muudatuste tekst avaldatakse niipea, kui see on kättesaadav kõikides ühenduse ametlikes keeltes.”

               2.

               B lisa asendatakse järgmisega.

                  “B LISA
                  Alates 1. jaanuarist 2007 kehtivad ohtlike kaupade rahvusvahelise autoveo Euroopa kokkuleppe (ADR-kokkuleppe) B lisa sätted, kusjuures mõiste “lepinguosaline” asendatakse mõistega “liikmesriik”.
                  ADR-kokkuleppe B lisa 2007. aasta versiooni muudatuste tekst avaldatakse niipea, kui see on kättesaadav kõikides ühenduse ametlikes keeltes.”

         Artikkel 2
   1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 1. juuliks 2007. Nad edastavad kõnealuste normide teksti ning kõnealuste normide ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.
   Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastu võetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 3. november 2006

            Komisjoni nimel

            asepresident

         Jacques BARROT

      (1)  EÜT L 319, 12.12.1994, lk 7. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2004/111/EÜ (ELT L 365, 10.12.2004, lk 25).


title: Euroopa Parlamendi Ja Nõukogu direktiiv 2002/74/EÜ, 23. september 2002, millega muudetakse nõukogu direktiivi 80/987/EMü töötajate kaitset tööandja maksejõuetuse korral käsitlevate liikmesriikide õigusnormide ühtlustamise kohtaEMPs kohaldatav tekst.

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32002L0074

Euroopa Liidu Teataja L 270 , 08/10/2002 Lk 0010 - 0013

		Euroopa Parlamendi Ja Nõukogu direktiiv 2002/74/EÜ,23. september 2002,millega muudetakse nõukogu direktiivi 80/987/EMÜ töötajate kaitset tööandja maksejõuetuse korral käsitlevate liikmesriikide õigusnormide ühtlustamise kohta(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 137 lõiget 2,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [2]olles nõu pidanud regioonide komiteega,tegutsedes asutamislepingu artiklis 251 sätestatud menetluse kohaselt [3]ning arvestades järgmist:(1) 9. detsembril 1989. aastal vastu võetud ühenduse töötajate sotsiaalsete põhiõiguste harta punktis 7 nähakse ette, et siseturu väljakujundamine peab viima Euroopa Ühenduse töötajate elu- ja töötingimuste paranemisele, mis peab vajaduse korral hõlmama tööõiguse teatavaid aspekte nagu kollektiivsete koondamiste kord ja pankrotid.(2) Direktiivi 80/987/EMÜ [4] eesmärk on anda töötajatele minimaalne kaitse tööandja maksevõimetuse korral. Sel eesmärgil kohustab see liikmesriike looma organit, mis tagab kõnealuste töötajate rahuldamata nõuete väljamaksmise.(3) Liikmesriikide maksejõuetusõiguse muudatused ja siseturu areng tähendavad, et teatavaid selle direktiivi sätteid tuleb kohandada.(4) Õiguskindlus ja läbipaistvus nõuavad samuti täpsustamist, pidades silmas direktiivi 80/987/EMÜ reguleerimisala ja teatavaid mõisteid. Eelkõige tuleks direktiivi sätetes näidata võimalikud liikmesriikidele tehtavad erandid ning selle lisa tuleb seetõttu tunnistada kehtetuks.(5) Kõnealuste töötajate õiglase kaitse tagamiseks tuleks maksejõuetuse seisundi mõistet kohandada vastavalt liikmesriikide seadusandluse uutele suundumustele ja see mõiste peaks hõlmama ka muid maksejõuetusmenetlusi peale likvideerimise. Seoses sellega peaksid liikmesriigid garantiiasutuse vastutuse kindlaksmääramiseks saama sätestada, et kui maksejõuetusest tuleneb mitu maksejõuetusmenetlust, käsitletakse seda üheainsa maksejõuetusmenetlusena.(6) Tuleks tagada, et 15. detsembri 1997. aasta direktiivis 97/81/EÜ Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE), Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) ja Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC) poolt sõlmitud osalist tööaega käsitleva raamkokkuleppe kohta, [5] nõukogu 28. juuni 1999. aasta direktiivis 1999/70/EÜ, milles käsitletakse Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) sõlmitud raamkokkulepet tähtajalise töö kohta [6] ning nõukogu 25. juuni 1991. aasta direktiivis 91/383/EMÜ, millega täiendatakse meetmeid tähtajalise või ajutise töösuhtega töötajate tööohutuse ja -tervishoiu parandamise soodustamiseks, [7] nimetatud töötajad ei jääks käesoleva direktiivi reguleerimisalast välja.(7) Töötajatele õiguskindluse tagamiseks mitmes liikmesriigis tegutsevate ettevõtete maksejõuetuse korral ning töötajate õiguste toetamiseks vastavalt Euroopa Kohtu pretsedendiõigusele tuleks kehtestada sätted, mis näevad sõnaselgelt ette neil juhtudel maksenõuete täitmise eest vastutava asutuse ja milles liikmesriikide pädevate asutuste koostöö eesmärgiks kehtestatakse töötajate rahuldamata nõuete kiire lahendamise. Lisaks on vaja tagada asjakohase korra õige rakendamine, sätestades liikmesriikide pädevate asutuse koostöö.(8) Liikmesriigid võivad kehtestada garantiiasutuste vastutusele piiranguid, mis peavad kokku sobima käesoleva direktiivi ühiskondliku eesmärgiga ja võivad arvesse võtta nõuete erinevaid tasemeid.(9) Maksejõuetusmenetluste eristamise hõlbustamiseks eeskätt piiriülese ulatusega juhtudel tuleks sätestada, et liikmesriigid teatavad komisjonile ja teistele liikmesriikidele sellist tüüpi maksejõuetusmenetlustest, mis põhjustavad garantiiasutuse sekkumise.(10) Direktiivi 80/987/EMÜ tuleks vastavalt muuta.(11) Kuna kavandatava meetme eesmärke, nimelt teatavate direktiivi 80/987/EMÜ sätete muutmist vastavalt ühenduse ettevõtete tegevuse muutustele, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada ja seetõttu on neid parem saavutada ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 ettenähtud subsidiaarsuspõhimõttega. Nimetatud artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv kaugemale sellest, mis on vajalik nimetatud eesmärgi saavutamiseks.(12) Komisjon peaks esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande käesoleva direktiivi rakendamise ja kohaldamise kohta eeskätt liikmesriikides arenevate uute töösuhtevormide osas,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 80/987/EMÜ muudetakse järgmiselt.1. Pealkiri asendatakse järgmisega:"Nõukogu direktiiv 80/987/EMÜ, 20. oktoober 1980, töötajate kaitse kohta tööandja maksejõuetuse korral".2. I jagu asendatakse järgmisega:"I JAGUReguleerimisala ja mõistedArtikkel 11. Käesolevat direktiivi kohaldatakse töötajate nõuete suhtes, mis tekivad töölepingutest või töösuhetest ja esitatakse tööandjate vastu, kes on maksejõuetud artikli 2 lõike 1 tähenduses.2. Liikmesriigid võivad erandina käesoleva direktiivi reguleerimisalast välja jätta teatavate töötajarühmade nõuded muude tagatise liikide olemasolu tõttu, kui on kindlaks tehtud, et need annavad kõnealustele isikutele käesolevast direktiivist tulenevaga samaväärse kaitse.3. Kui liikmesriikide siseriiklikes õigusaktides juba kohaldatakse sellist sätet, võivad liikmesriigid käesoleva direktiivi reguleerimisalast välja jätta:a) füüsilise isiku poolt palgatud koduabilised;b) kasumiosa eest töötavad kalurid.Artikkel 21. Käesolevas direktiivis loetakse tööandja maksejõuetuks, kui liikmesriigi õigusnormidega sätestatud korras on tööandja maksejõuetuse tõttu esitatud taotlus ühismenetluse algatamiseks, mille käigus tööandja kaotab osaliselt või täielikult oma vara käsutamise õiguse, ja määratakse likvideerija või samasugust ülesannet täitev isik ning vastavalt nimetatud sätetele on pädev asutus:a) kas otsustanud menetluse algatada võib) teinud kindlaks, et tööandja ettevõte on lõplikult tegevuse lõpetanud ja kättesaadavast varast ei piisa menetluse algatamiseks.2. Käesolev direktiiv ei piira siseriiklikke õigusakte mõistete "töötaja", "tööandja", "töötasu", "vahetult tekkiv õigus" ja "tulevikus tekkiv õigus" määratluse osas.Liikmesriigid ei tohi käesoleva direktiivi reguleerimisalast välja jätta:a) osalise tööajaga töötajaid direktiivi 97/81/EÜ tähenduses;b) tähtajalise töölepinguga töötajaid direktiivi 1999/70/EÜ tähenduses;c) ajutise töösuhtega töötajaid direktiivi 91/383/EMÜ artikli 1 lõike 2 tähenduses.3. Liikmesriigid ei tohi sätestada töölepingu või töösuhte minimaalset kestust, et töötajatel oleks õigus nõuetele käesoleva direktiivi alusel.4. Käesolev direktiiv ei takista liikmesriike laiendamast töötajate kaitset muudele maksejõuetuse juhtudele (näiteks kui maksed on de facto jäädavalt lõpetatud), mis on kehtestatud muude kui lõikes 1 nimetatud menetlustega, mis nähakse ette siseriiklike õigusaktidega.Sellised menetlused ei tekita IIIa jaos nimetatud juhtudel tagamiskohustust teiste liikmesriikide asutustele."3. Artiklid 3 ja 4 asendatakse järgmisega:"Artikkel 3Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed tagamaks, et garantiiasutused tagavad vastavalt artiklile 4 töötajate töölepingutest või töösuhetest tulenevate rahuldamata nõuete väljamaksmise, sealhulgas lahkumistoetuse töösuhte lõpetamise korral, kui siseriiklikud õigusaktid seda ette näevad.Garantiiasutuse ülevõetavad nõuded peavad olema rahuldamata töötasunõuded seoses ajavahemikuga vastavalt olukorrale enne ja/või pärast liikmesriikide määratud kuupäeva.Artikkel 41. Liikmesriikidel on võimalus piirata artiklis 3 nimetatud garantiiasutuste vastutust.2. Kui liikmesriigid kasutavad lõikes 1 nimetatud võimalust, täpsustavad nad ajavahemiku pikkuse, mille eest garantiiasutus peab maksma rahuldamata nõudeid. See ei tohi olla lühem kui ajavahemik, mis hõlmab töösuhte kolme viimase kuu tasu enne ja/või pärast artiklis 3 nimetatud kuupäeva. Liikmesriigid võivad selle kolmekuulise minimaalse ajavahemiku hõlmata võrdlusperioodiga, mille kestus on vähemalt kuus kuud.Liikmesriigid, kus võrdlusperiood on vähemalt 18 kuud, võivad piirata ajavahemikku, mille eest garantiiasutus maksab rahuldamata nõudeid, kaheksa nädalani. Sel juhul kasutatakse minimaalse ajavahemiku arvutamiseks töötajale kõige soodsamaid ajavahemikke.3. Lisaks võivad liikmesriigid kehtestada garantiiasutuse maksete ülemmäärad. Need ei tohi olla väiksemad kui käesoleva direktiivi ühiskondliku eesmärgiga ühiskondlikult kokkusobiv tase.Kui liikmesriigid seda võimalust kasutavad, teatavad nad komisjonile ülemmäära kehtestamisel kasutatud meetoditest."4. Lisatakse järgmine jagu:"IIIa JAGUSätted riikidevaheliste olukordade kohtaArtikkel 8a1. Kui vähemalt kahes liikmesriigis tegutsev ettevõtja on maksejõuetu artikli 2 lõike 1 tähenduses, vastutab töötajate rahuldamata nõuete maksmise eest selle liikmesriigi asutus, kelle territooriumil nad töötavad või tavaliselt töötavad.2. Töötajate õiguste ulatuse määrab pädevat garantiiasutust reguleeriv õigus.3. Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed tagamaks, et lõikes 1 nimetatud juhtudel võetakse tööandja maksejõuetuse määramisel käesoleva direktiivi tähenduses arvesse teises liikmesriigis taotletud artikli 2 lõikes 1 nimetatud maksejõuetusmenetlusega seoses tehtud otsuseid.Artikkel 8b1. Artikli 8a rakendamisel sätestavad liikmesriigid asjakohase teabevahetuse oma pädevate asutuste ja/või artiklis 3 nimetatud garantiiasutuste vahel, võimaldades eelkõige töötajate rahuldamata nõuete eest vastutava garantiiasutuse teavitamist.2. Liikmesriigid teatavad komisjonile ja teistele liikmesriikidele oma pädevate haldusasutuste ja/või garantiiasutuste kontaktandmed. Komisjon teeb need teatised avalikult kättesaadavaks."5. Artiklisse 9 lisatakse järgmine lõige:"Käesoleva direktiivi rakendamisega ei või mingil juhul põhjendada liikmesriikides valitseva olukorra halvenemist seoses töötajate kaitse üldise tasemega selle direktiivi reguleerimisalas."6. Artiklisse 10 lisatakse järgmine punkt:"c) keelduda artiklis 3 nimetatud kohustusest või artiklis 7 nimetatud tagamiskohustusest või neid vähendada juhtudel, kui töötaja ise või koos oma lähisugulastega oli tööandja ettevõtte olulise osa omanik ja mõjutas oluliselt selle tegevust."7. Lisatakse järgmine artikkel:"Artikkel 10aLiikmesriigid teatavad komisjonile ja teistele liikmesriikidele käesoleva direktiivi reguleerimisalasse jäävate siseriiklike maksejõuetusmenetluste tüübid ning kõik nendega seostuvad muudatused. Komisjon avaldab need teatised Euroopa Ühenduste Teatajas."8. Lisa tunnistatakse kehtetuks.Artikkel 21. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid enne 8. oktoobrit 2005. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Nad kohaldavad esimeses lõigus nimetatud sätteid tööandja igasuguse maksejõuetuse suhtes, mis on tekkinud pärast nende sätete jõustumist.Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide teksti.Artikkel 3Käesolev direktiiv jõustub Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval.Artikkel 4Hiljemalt 8. oktoobril 2010 esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande käesoleva direktiivi rakendamise ning kohaldamise kohta liikmesriikides.Artikkel 5Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 23. september 2002Euroopa Parlamendi nimelpresidentP. CoxNõukogu nimeleesistujaM. Fischer Boel[1] EÜT C 154 E, 29.5.2001, lk 109.[2] EÜT C 221, 7.8.2001, lk 110.[3] Euroopa Parlamendi 29. novembri 2001. aasta arvamus (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata), nõukogu 18. veebruari 2002. aasta ühine seisukoht (EÜT C 119 E, 22.5.2002, lk 1) ja Euroopa Parlamendi 14. mai 2002. aasta otsus (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata). Nõukogu 27. juuni 2002. aasta otsus.[4] EÜT L 283, 28.10.1980, lk 23. Direktiivi on viimati muudetud 1994. aasta ühinemisaktiga.[5] EÜT L 14, 20.1.1998, lk 9. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 98/23/EÜ (EÜT L 131, 5.5.1998, lk 10).[6] EÜT L 175, 10.7.1999, lk 43.[7] EÜT L 206, 29.7.1991, lk 19.--------------------------------------------------


title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 95/28/EÜ, 24. oktoober 1995, teatavate kategooriate mootorsõidukite siseehituses kasutatavate materjalide põlemiskäitumise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31995L0028

Euroopa Liidu Teataja L 281 , 23/11/1995 Lk 0001 - 0030

		Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 95/28/EÜ,24. oktoober 1995,teatavate kategooriate mootorsõidukite siseehituses kasutatavate materjalide põlemiskäitumise kohtaEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eelkõige selle artiklit 100a,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [2]toimides vastavalt asutamislepingu artiklis 189b sätestatud menetlusele, [3]ning arvestades, et:siseturg hõlmab sisepiirideta ala, kus on tagatud kaupade, isikute, teenuste ja kapitali vaba liikumine; selleks tuleb vastu võtta meetmed;tehnilised nõuded, millele teatavate kategooriate sõidukid peavad siseriikliku õiguse kohaselt vastama, on muu hulgas seotud teatavate kategooriate mootorsõidukite siseehituses kasutatavate materjalide põlemiskäitumisega;kõnealused nõuded on liikmesriigiti erinevad;seetõttu on vaja, et kõik liikmesriigid võtaksid lisaks olemasolevatele eeskirjadele või nende asemel vastu ühesugused nõuded, et eelkõige oleks võimalik rakendada nõukogu 6. veebruari 1970. aasta direktiivis 70/156/EMÜ (mootorsõidukite ja nende haagiste tüübikinnitust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta) [4] ettenähtud EMÜ tüübikinnitusmenetlust;käesolev direktiiv on üks mitmest üksikdirektiivist EMÜ tüübikinnitusmenetluse kohta, mis kehtestati direktiiviga 70/156/EMÜ; sellest tulenevalt kohaldatakse käesoleva direktiivi suhtes direktiivi 70/156/EMÜ sätteid, mis kehtivad sõidukite süsteemide, osade ja eraldi seadmestike puhul;on kohane viidata nõukogu direktiivile 77/649/EMÜ, [5] milles on esitatud istekohtade lähtepunkti ("R-punkti") asukoha kindlaksmääramise kord;reisijate turvalisuse ja liiklusohutuse tagamiseks on oluline, et busside kere siseehituses kasutatavad materjalid vastaksid miinimumnõuetele, et vältida või vähemalt pidurdada tulekahju arengut niivõrd, et sõidukis viibijad jõuavad tulekahju korral sõidukist väljuda;on soovitav võtta kasutusele käesoleva direktiivi tähenduses alternatiivseid sõidukite tüübikinnitusmenetlusi, st süsteeme, mis põhinevad kas mootorsõidukite sees kasutatavate materjalide põlemiskäitumise katsetel või sõiduki osade EMÜ tüübikinnitusel iga materjali ja/või seadise, näiteks istmete, kardinate jne suhtes, mis paigaldatakse nende sõidukite sisse, kusjuures tuleb kontrollida selliste kinnitatud materjalide ja/või seadiste õiget paigaldust,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:- sõiduk: direktiivi 70/156/EMÜ artiklis 2 määratletud sõiduk,- sõiduki osa: direktiivi 70/156/EMÜ artiklis 2 määratletud seadis.Artikkel 2Liikmesriigid ei tohi keelduda:- andmast EMÜ tüübikinnitust või siseriiklikku tüübikinnitust sõidukile või keelduda seda sõidukit müümast, registreerimast, kasutusele võtmast või kasutamast või need tegevused keelata põhjusel, mis on seotud sõiduki kere siseehituses kasutatavate materjalide põlemiskäitumisega,- andmast EMÜ tüübikinnitust või siseriiklikku tüübikinnitust sõidukikere siseehituses kasutatavale osale või keelata selle müük või kasutamine põhjusel, mis on seotud sõiduki ehituses kasutatavate materjalide põlemiskäitumisega,kui käesoleva direktiivi I, IV, V ja VI lisas sätestatud vastavad nõuded on täidetud.Artikkel 31. Liikmesriigid võtavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid vastu ja avaldavad need 18 kuu jooksul direktiivi vastuvõtmisest. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Alates eespool nimetatud kuupäevast ei või liikmesriigid enam keelata käesolevale direktiivile vastavate sõidukite esmast kasutuselevõttu või sõidukiosade müüki ja kasutust.Nad kohaldavad neid sätteid 48 kuu jooksul alates käesoleva direktiivi vastuvõtmise kuupäevast.2. Kui liikmesriigid need meetmed võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näeb ette liikmesriik.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Luxembourg, 24. oktoober 1995Euroopa Parlamendi nimelpresidentK. HänschNõukogu nimeleesistujaL. Atienza Serna[1] EÜT C 154, 19.6.1992, lk 4.[2] EÜT C 332, 16.12.1992, lk 12.[3] Euroopa Parlamendi 29. oktoobri 1992. aasta arvamus (EÜT C 305, 23.11.1992, lk 109), nõukogu 8. detsembri 1994. aasta ühine seisukoht (EÜT C 384, 31.12.1994, lk 1) ja Euroopa Parlamendi 15. juuni 1995. aasta otsus (EÜT C 166, 3.7.1995).[4] EÜT L 42, 23.2.1970, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 93/81/EMÜ (EÜT L 264, 23.10.1993, lk 49).[5] EÜT L 267, 19.10.1977, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 90/630/EMÜ (EÜT L 341, 6.12.1990, lk 20).--------------------------------------------------LISADE LOETELU| | | Lehekülg |I lisa: | Kohaldamisala, mõisted, EMÜ tüübikinnituse taotlemine, EMÜ tüübikinnituse andmine, nõuded, tüübimuudatused, toodangu vastavus, sõidukisse paigaldamisel kehtivad nõuded … | 292 |Liide: | Sõiduki osa EMÜ tüübikinnitusmärgi näidis … | 297 |II lisa: | Teatised … | 298 |1. liide: | Teatis (sõiduk) … | 298 |2. liide: | Teatis (sõidukiosa) … | 301 |III lisa: | EMÜ tüübikinnitustunnistused … | 303 |1. liide: | Tüübikinnitustunnistus (sõiduk) … | 303 |2. liide: | Tüübikinnitustunnistus (sõidukiosa) … | 305 |IV lisa: | Materjalide horisontaalse põlemiskiiruse katse … | 307 |V lisa: | Materjalide sulamisomaduste katse … | 313 |VI lisa: | Materjalide vertikaalse põlemiskiiruse katse … | 315 |--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv 2006/18/EÜ,  14. veebruar 2006 , millega muudetakse direktiivi 77/388/EMÜ seoses vähendatud käibemaksumääradega

text:
               22.2.2006

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 51/12

      NÕUKOGU DIREKTIIV 2006/18/EÜ,
   14. veebruar 2006,
   millega muudetakse direktiivi 77/388/EMÜ seoses vähendatud käibemaksumääradega
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 93,
   võttes arvesse komisjoni ettepanekut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, (1)

   võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust, (2)

   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Tuleks ette näha võimalus kohaldada vähendatud käibemaksumäära kaugkütte- ning ka maagaasi- ja elektritarnete puhul, mille suhtes lubati kohaldada vähendatud maksumäära juba 17. mai 1977. aasta kuuenda nõukogu direktiiviga 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta – ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas. (3)

               (2)

               Vähendatud maksumäärade mõju suuremaks väärtustamiseks on vaja, et komisjon koostaks hinnanguaruande kohapeal osutatud teenuste suhtes kohaldatavate vähendatud maksumäärade mõju kohta, eelkõige töökohtade loomise, majanduskasvu ja siseturu nõuetekohase toimimise seisukohast.

               (3)

               Seetõttu tuleks pikendada vähendatud käibemaksumäära katselist kohaldamist töömahukate teenuste suhtes kuni 31. detsembrini 2010 ning võimaldada kõigil liikmesriikidel selles samadel tingimustel osaleda.

               (4)

               Sellest tulenevalt peavad liikmesriigid, kes soovivad esmakordselt kasutada direktiivi 77/388/EMÜ artikli 28 lõikes 6 ette nähtud võimalust, ja liikmesriigid, kes soovivad muuta teenuste loetelu, mille suhtes nad seda sätet kohaldavad, esitama komisjonile hinnangu koostamiseks taotluse koos selleks vajalike andmetega. Komisjoni eelnev hinnang ei ole vajalik, kui liikmesriigile on varem luba antud ja liikmesriik on esitanud komisjonile sellekohase aruande.

               (5)

               Õigusliku järjepidevuse tagamiseks peaks käesolevat direktiivi kohaldama alates 1. jaanuarist 2006.

               (6)

               Käesoleva direktiivi rakendamine ei too kaasa muudatusi liikmesriikide õigusaktide sätetes,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 77/388/EMÜ muudetakse järgmiselt.

               1.

               Artiklit 12 muudetakse järgmiselt:

                           a)

                           lõike 3 punkt b asendatakse järgmisega:

                                       “b)

                                       Liikmesriigid võivad kohaldada vähendatud maksumäära maagaasi-, elektri- ja kaugküttetarnete suhtes, tingimusel et puudub konkurentsi moonutamise oht. Sellist määra rakendada kavatsev liikmesriik peab sellest eelnevalt teatama komisjonile. Komisjon otsustab, kas on olemas konkurentsi moonutamise oht. Kui komisjon ei ole seda otsust teinud kolme kuu jooksul alates teabe saamisest, lähtutakse sellest, et konkurentsi moonutamise oht puudub.”;

                           b)

                           lõikele 4 lisatakse järgmine lõik:
                           “Komisjon esitab nõukogule ja Euroopa Parlamendile hiljemalt 30. juunil 2007 üldise hinnanguaruande kohapeal osutatud teenuste, sealhulgas restoraniteenuste suhtes kohaldatavate vähendatud maksumäärade mõju kohta, eelkõige töökohtade loomise, majanduskasvu ja siseturu nõuetekohase toimimise seisukohast, tuginedes sõltumatu ekspertrühma tehtud uuringule.”

               2.

               Artikli 28 lõiget 6 muudetakse järgmiselt:

                           a)

                           esimene lõik asendatakse järgmisega:
                           “Nõukogu võib komisjoni ettepaneku põhjal ühehäälselt lubada liikmesriigil kohaldada kuni 31. detsembrini 2010 artikli 12 lõike 3 punktis a sätestatud vähendatud maksumäärasid kõige rohkem kahes K lisas esitatud rühmas loetletud teenuste suhtes. Erandjuhtudel võib liikmesriigil lubada kohaldada vähendatud maksumäärasid kolme eespool osutatud rühma kuuluvate teenuste suhtes.”;

                           b)

                           neljas lõik asendatakse järgmisega:
                           “Iga liikmesriik, kes soovib pärast 31. detsembrit 2005 kohaldada esmakordselt käesoleva sätte alusel vähendatud maksumäära ühe või enama esimeses lõigus nimetatud teenuse suhtes, teatab sellest komisjonile enne 31. märtsi 2006. Ta teatab enne nimetatud kuupäeva kõik asjaomased üksikasjad seoses uue meetmega, mida ta kavatseb võtta, eelkõige:

                                       a)

                                       meetme reguleerimisala ja asjakohaste teenuste üksikasjaliku kirjelduse;

                                       b)

                                       üksikasjalikud andmed selle kohta, et teises ja kolmandas lõigus sätestatud tingimused on täidetud;

                                       c)

                                       andmed, milles on välja toodud kavandatava meetme eelarvekulud.”

         Artikkel 2
   Käesolev direktiiv jõustub selle Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.
   Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2006.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 14. veebruar 2006

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         K.-H. GRASSER

      (1)  ELT C 89 E, 14.4.2004, lk 138.

      (2)  ELT C 32, 5.2.2004, lk 113.

      (3)  EÜT L 145, 13.6.1977, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2005/92/EÜ (ELT L 345, 28.12.2005, lk 19).


Tähtis õiguslik teade

|

31974L0060

Nõukogu direktiiv, 17. detsember 1973, mootorsõidukite sisustust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (sõitjateruumi sisustus, välja arvatud sisemised tahavaatepeeglid, juhtseadiste paigutus, katus või lükandkatus, seljatugi ja istmete tagumised osad)

Euroopa Liidu Teataja L 038 , 11/02/1974 Lk 0002 - 0021 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 3 Lk 0187  Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 2 Lk 0168  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 3 Lk 0187  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 3 Lk 0142  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 13 Köide 3 Lk 0142  CS.ES Peatükk 13 Köide 002 Lk 29  - 48 ET.ES Peatükk 13 Köide 002 Lk 29  - 48 HU.ES Peatükk 13 Köide 002 Lk 29  - 48 LT.ES Peatükk 13 Köide 002 Lk 29  - 48 LV.ES Peatükk 13 Köide 002 Lk 29  - 48 MT.ES Peatükk 13 Köide 002 Lk 29  - 48 PL.ES Peatükk 13 Köide 002 Lk 29  - 48 SK.ES Peatükk 13 Köide 002 Lk 29  - 48 SL.ES Peatükk 13 Köide 002 Lk 29  - 48

		Nõukogu direktiiv,17. detsember 1973,mootorsõidukite sisustust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (sõitjateruumi sisustus, välja arvatud sisemised tahavaatepeeglid, juhtseadiste paigutus, katus või lükandkatus, seljatugi ja istmete tagumised osad)(74/60/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [2]ning arvestades, et:tehnilised nõuded, millele mootorsõidukid peavad siseriiklike õigusaktide kohaselt vastama, kehtivad muu hulgas ka sisustuse kohta sõitjate turvalisuse seisukohast;kõnealused nõuded on liikmesriigiti erinevad; seetõttu on vajalik, et kõik liikmesriigid kohaldaksid samu nõudeid, tehes olemasolevatesse eeskirjadesse lisandusi või asendades need uutega selleks, et eelkõige oleks võimalik rakendada iga sõidukitüübi puhul EMÜ tüübikinnitusmenetlust, mida käsitletakse nõukogu 6. veebruari 1970. aasta direktiivis mootorsõidukite ja nende haagiste tüübikinnitust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta; [3]sisemiste tahavaatepeeglite ühised nõuded on sätestatud nõukogu 1. märtsi 1971. aasta direktiivis [4] ning nõuded tuleks koostada ka sõitjateruumi sisustuse, juhtseadiste paigutuse, katuse ja seljatugede ning istmete tagumiste osade kohta; järgnevalt võetakse vastu muud nõuded sisustuse kohta, mis käsitlevad turvavööde ja istmete kinnituspunkte, peatugesid, juhi kaitset roolimehhanismi eest ja juhtseadiste paigutust;ühtlustatud nõuded peavad vähendama mootorsõidukijuhtide vigastuste saamise ohtu ja raskust ning seeläbi tagama liiklusohutuse ühenduse kõigis osades;tehnilisi nõudeid arvestades on kohane kasutada peamiselt neid, mis on vastu võetud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjas nr 21 (sõidukite tüübikinnituse ühtsed sätted seoses nende sisustusega), mis on lisatud 20. märtsi 1958. aasta kokkuleppele mootorsõidukite varustuse ja osade kinnitamise ühtsete nõuete vastuvõtmise ja kinnitamise vastastikuse tunnustamise kohta,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Käesolevas direktiivis tähendab "sõiduk" teedel kasutamiseks mõeldud, vähemalt neljarattalist M1-kategooria mootorsõidukit (määratletud 6: veebruari 1970. aasta direktiivi I lisas), mille valmistajakiirus ületab 25 km/h.Artikkel 2Ükski liikmesriik ei tohi keelduda sõidukile EMÜ või siseriikliku tüübikinnituse andmisest sõidukite sisustusega seotud põhjustel:- sõitjateruumi sisustus, välja arvatud sisemine tahavaatepeegel või peeglid,- juhtseadiste paigutus,- katus või lükandkatus,- seljatugi ja istmete tagumised osad,kui need vastavad lisades kehtestatud nõuetele.Artikkel 3Ükski liikmesriik ei tohi sõiduki registreerimisest keelduda või keelata mis tahes sõiduki müüki, kasutuselevõtmist või kasutamist põhjustel, mis on seotud:- sõitjateruumi sisustusega, välja arvatud sisemised tahavaatepeeglid või peeglid,- juhtseadiste paigutusega,- katuse või lükandkatusega,- seljatoe ja istmete tagumiste osadega,kui need vastavad lisades kehtestatud nõuetele.Artikkel 4Tüübikinnituse andnud liikmesriik võtab vajalikud meetmed, et tagada oma informeeritus kõigist I lisa punktis 2.2 nimetatud osades või omadustes tehtud muudatustest. Selle riigi pädevad asutused otsustavad, kas muudatustega sõiduki puhul on vaja uut katsetamist ning uue katseprotokolli koostamist. Kui sellisel katsetamisel ilmnevad kõrvalekalded käesoleva direktiivi nõudest, siis muudatust ei kinnitata.Artikkel 5Muudatused, mis on vajalikud lisade nõuete kohandamiseks tehnika arenguga, võetakse vastu nõukogu 6. veebruari 1970. aasta direktiivi mootorsõidukite ja nende haagiste tüübikinnitust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artiklis 13 ettenähtud korras.Artikkel 61. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigusnormid 18 kuu jooksul alates direktiivi teatavakstegemisest ning teatavad sellest viivitamata komisjonile.2. Liikmesriigid tagavad, et käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike põhiliste õigusnormide tekst edastatakse komisjonile.Artikkel 7Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 17. detsember 1973Nõukogu nimeleesistujaI. Nørgaard[1] EÜT C 112, 27.10.1972, lk 14.[2] EÜT C 123, 27.11.1972, lk 32.[3] EÜT L 42, 23.2.1970, lk 1.[4] EÜT L 68, 22.3.1971, lk 1.--------------------------------------------------I LISA [1]MÕISTED, EMÜ TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE JA NÕUDED(1.) 2. MÕISTEDKäesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:(2.1) 2.2. Sõidukitüüp seoses sõitjateruumi sisustusega (välja arvatud tahavaatepeegel, -peeglid: juhtseadiste paigutus, katus või lükandkatus, seljatugi ja istmete tagumised osad) – mootorsõidukid, mis ei erine üksteisest järgmiste oluliste tunnuste poolest:2.2.1. sõitjateruumi kere koostismaterjalid,2.2.2. juhtseadiste paigutus,2.3. võrdlusvöönd – II lisas määratletud peaga kokkupõrke tsoon, välja arvatud:2.3.1. ala, mis on piiratud rooliseadme välispiire ümbritseva ringi ettepoole suunatud horisontaalprojektsiooniga, mida on suurendatud 127 mm laiuse ääristusribaga; seda ala piirab allpool kuni otse edasisõitmise asendis oleva rooliseadme alumise servani horisontaalne puutetasand,2.3.2. armatuurlaua pinna osa, mis on punktis 2.3.1 määratletud ala ääre ja sõiduki lähima sisemise külgseina vahel; seda pinda piirab allpool horisontaaltasapind, mis puudutab rooliseadme alumist serva; ja2.3.3. tuuleklaasi külgpiilarid,2.4. armatuurlaua tase – joon, mis on määratletud armatuurlaua vertikaalsete puutepunktidega,2.5. katus – sõiduki ülemine osa, mis ulatub tuuleklaasi ülemisest servast tagumise akna ülemise servani, küljel piirab seda külgseinte raamistiku ülemine serv,2.6. vööjoon – joon, mille moodustab sõiduki külgakende nähtav alumine kontuurjoon,2.7. kabriolett – sõiduk, millel teatavatel juhtudel võib vööjoonest kõrgemal mitte olla ühtki jäika konstruktsiooniosa, välja arvatud tuuleklaasi piilarid või turvakaar (-kaared),2.8. faeton – sõiduk, millel saab ainult katust või selle osa kokku rullida või eemaldada, kusjuures vööjoonest kõrgemal jäävad sõiduki olemasolevad konstruktsiooniosad alles.3. EMÜ TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE3.1. Sõiduki tüübikinnitustaotluse peab esitama sõiduki tootja või tema esindaja.3.2. Taotlusele lisatakse järgmised dokumendid kolmes eksemplaris ning järgmised üksikasjalikud andmed:- sõidukitüübi üksikasjalik kirjeldus seoses punktis 2.2 nimetatud osadega;- sõitjateruumi foto või koostejoonis; ja- tuleb ära näidata sõidukitüübi kindlaksmääramiseks vajalikud numbrid ja/või tähised.3.3. Katsetuse tegemise eest vastutavale tehnilisele teenistusele tuleb esitada näidised järgmiselt:3.3.1. tootja äranägemisel kas kinnitatava sõidukitüübi representatiivsõiduk või sõiduki osa (osad), mida loetakse kontrollimiste ja käesoleva direktiiviga ettenähtud katsetuste tarvis oluliseks; ja3.3.2. eespool nimetatud tehnilise teenistuse taotlusel teatavad osad ja kasutatud materjalide teatavad näidised.(4.) 5. TEHNILISED NÕUDED5.1. Sõitjateruumi esiosa sisustus armatuurlaua tasemest kõrgemal esiistme H-punktist eespool, välja arvatud külguksed5.1.1. Punktis 2.3 määratletud võrdlusvööndis ei tohi olla ohtlikke ebatasasusi ega teravaid servi, mis võivad suurendada sõitjate raskete vigastuste saamise ohtu. Allpool olevates punktides 5.1.2 kuni 5.1.6 osutatud osad loetakse rahuldavaks, kui need vastavad nimetatud punktide nõuetele.5.1.2. Võrdlusvööndis asuvad osad, välja arvatud need, mis ei ole armatuurlaua osad ja mis on klaasipindadest kuni 10 cm kaugusel, peavad olema energiat neelavad, nagu see on ette nähtud III lisas. Seda nõuet ei kohaldata ka nende võrdlusvööndis asuvate osade suhtes, mis vastavad mõlemale järgmisele tingimusele:- kui vastavalt III lisa nõuetele tehtava katse käigus puudutab pendel väljaspool võrdlusvööndit asuvaid osasid; ja- kui katsetatavad osad on asetatud puudutatavatest osadest vähem kui 10 cm kaugusele väljaspool võrdlusvööndit, seda vahemaad mõõdetakse võrdlusvööndi pinnal;ühelgi metallist kandeosal ei tohi olla väljaulatuvaid servi.5.1.3. Armatuurlaua alumist serva, kui see ei vasta punkti 5.1.2 nõuetele, tuleb ümardada vähemalt 19 mm kumerusraadiuseni.5.1.4. Jäigast materjalist lülitite, tõmbenuppude jne, mis V lisas kirjeldatud meetodi kohaselt mõõdetuna on armatuurlauast 3,2 kuni 9,5 mm kaugusel, läbilõige peab kõige rohkem etteulatuvas punktis mõõdetuna olema vähemalt 2 cm2 ning nendel peavad olema ümardatud servad, mille kumerusraadius on vähemalt 2,5 mm.5.1.5. Kui need osad ulatuvad armatuurlauast kaugemale kui 9,5 mm, peavad need olema konstrueeritud ja valmistatud nii, et neid saab kuni 50 mm läbimõõduga tõukuri rakendatud 37,8 daN suuruse horisontaalse pikijõuga armatuurlauda sisse lükata, kuni need ei ulatu rohkem välja kui 9,5 mm, või neid peab saama ära võtta; viimasel juhul ei tohi jääda ohtlikke väljaulatuvaid osi, mis on üle 9,5 mm pikad; maksimaalselt väljaulatuva punkti kuni 6,5 mm läbilõike pindala ei tohi olla väiksem kui 6,50 cm2.5.1.6. Väljaulatuva osa puhul, mis koosneb Shore’i kõvadusega A kuni 50 pehmest materjalist osast, mis on paigaldatud jäigale alusele, kohaldatakse punktide 5.1.4 ja 5.1.5 nõudeid ainult jäiga aluse suhtes.5.2. Sõitjateruumi esiosa muu sisustus armatuurlaua tasemest allpool ja esiistme H-punktist eespool, välja arvatud külguksed ja pedaalid5.2.1. Välja arvatud pedaalid ja pedaaliseadmed ning osad, mida ei saa puutuda VI lisas kirjeldatud seadeldisega ja mida kasutatakse selles kirjeldatud korras, peavad punkti 5.2 alla kuuluvad osad vastama eespool olevate punktide 5.1.4 kuni 5.1.6 nõuetele.5.2.2. Kui käsipiduri kang on paigaldatud armatuurlauale või selle alla, peab see olema asetatud nii, et selle vabastamise korral ei ole võimalik, et sõiduki sõitjad puutuksid sellega kokku laupkokkupõrke korral. Kui see tingimus ei ole täidetud, peab käsipiduri pind vastama punkti 5.3.2.3 nõuetele.5.2.3. Riiulid ja muud samalaadsed osad tuleb konstrueerida ja valmistada nii, et nende tugedel ei ole mingil juhul väljaulatuvaid servi ja et need vastavad ühele järgmistest tingimustest:5.2.3.1. sõiduki sisemusepoolse osa pind peab olema vähemalt 25 mm kõrge ning selle servad peavad olema ümardatud vähemalt 3,2 mm kumerusraadiusega. Pind tuleb katta III lisas määratletud energiat neelava materjaliga ja seda katsetatakse selle lisa kohaselt, löök antakse horisontaaltasapinnal pikisuunas.5.2.3.2. Riiulid ja muud samalaadsed osad peavad tulema lahti, purunema, moonduma oluliselt või tõmbuma sisse, tekitamata riiuli äärtes ohtlikke vorme, kui neile on rakendatud 110 mm läbimõõduga vertikaalteljelise silindriga ettepoole suunatud 37,8 daN suurust horisontaalset pikijõudu. Jõud tuleb suunata riiulite või samalaadsete osade kõige tugevamale punktile.5.2.4. Kui kõnealused osad sisaldavad osa, mis on tehtud Shore’i kõvadusega A kuni 50 pehmest materjalist ja on paigaldatud jäigale alusele, kohaldatakse eespool olevaid nõudeid, välja arvatud III lisa energia neelamisega seotud nõuded.5.3. Sõitjateruumi muu sisustus tagaistmetele asetatud mannekeeni torso võrdlusjoont läbivast püsttasapinnast eespool5.3.1. ReguleerimisalaAllpool oleva punkti 5.3.2 nõudeid kohaldatakse juhtimispidemete, -hoobade ja -nuppude ning mis tahes väljaulatuvate osade suhtes, mida ei ole nimetatud eespool olevates punktides 5.1 ja 5.2.5.3.2. NõudedKui punktis 5.3.1 osutatud osad on paigutatud nii, et sõidukis sõitjad võivad nendega kokku puutuda, peavad need vastama punktide 5.3.2.1 kuni 5.3.4 nõuetele. Kui neid saab puutuda 165 mm läbimõõduga kera ja kui need on esiistmete H-punktist kõrgemal ning tagaistmel oleva mannekeeni sõiduki võrdlusjoone püsttasapinnast eespool ning punktides 2.3.1 ja 2.3.2 määratletud aladest väljaspool, loetakse need nõuded täidetuks, kui:5.3.2.1. nende pind lõpeb ümarate servadega, mille kumerusraadius on vähemalt 3,2 mm.5.3.2.2. Juhtimishoovad ja nupud on konstrueeritud ja valmistatud nii, et ettepoole suunatud 37,8 daN suuruse horisontaalse pikijõu mõjul väheneb kõige ebasoodsamas asendis väljaulatuv osa kuni 25 mm kõrguseks armatuurlaua pinnast või nimetatud osad tulevad lahti või väänduvad; viimati mainitud kahel juhul ei tohi jääda ohtlikke väljaulatuvaid osi.Siiski võivad klaasitõstukid ulatuda paneeli pinnast 35 mm välja.5.3.2.3. Välja arvatud siis, kui vabastatud asendis käsipidur ja mis tahes edasikäigu asendis käigukang asuvad punktides 2.3.1 ja 2.3.2 määratletud alades ning esiistmete H-punkti läbivast horisontaaltasapinnast allpool olevates alades, peab nende pindala olema vähemalt 6,5 cm2, mõõdetuna horisontaaltasapinnal tavalises läbilõikepunktis enim väljaulatuvast osast pikisuunas 6,5 mm kaugusel, ning kumerusraadius vähemalt 3,2 mm.5.3.3. Punkti 5.3.2.3 nõudeid ei kohaldata põrandale kinnitatud käsipidurite suhtes, kui vabastatud asendis on haardekõrgus allpool horisontaaltasapinda, mis läbib H-punkti (vt IV lisa).5.3.4 Muude eelnevates punktides käsitlemata sõiduki varustusosade suhtes, nagu istmeroopad, istme horisontaal- või vertikaalosa reguleerimisseadmed, turvavööde sissetõmbamisseadmed jne, ei kohaldata ühtki neist sätetest, kui seadmed asuvad allpool iga istme H-punkti läbivast horisontaaltasapinnast, isegi kui sõitja võib nende osadega kokku puutuda.5.3.5. Kui kõnealused osad sisaldavad osa, mis on tehtud Shore’i kõvadusega A kuni 50 pehmest materjalist ja on paigaldatud jäigale alusele, kohaldatakse eespool olevaid nõudeid ainult jäiga aluse suhtes.5.4. Katus5.4.1. Reguleerimisala5.4.1.1. Punkti 5.4.2 nõudeid kohaldatakse katuse siseseina suhtes.5.4.1.2. Kuid neid ei kohaldata katuse selliste osade suhtes, mida ei saa 165 mm läbimõõduga kera puutuda.5.4.2. Nõuded5.4.2.1. Katuse siseseina sellel osal, mis asub sõitjate kohal või neist eespool, ei tohi olla ohtlikke ebatasasusi ega teravaid servi, mis on suunatud tahapoole või allapoole. Väljaulatuvate osade laius ei tohi olla väiksem kui nende allpoole väljaulatuv pikkus ning servade kumerusraadius peab olema vähemalt 5 mm. Eelkõige ei tohi katusepulgad või -ribid ulatuda allapoole rohkem kui 19 mm ja need peavad olema voolujoonelised, nagu seda on kirjeldatud V lisas.5.4.2.2. Kui katusepulgad või -ribid ei vasta punkti 5.4.2.1 nõuetele, peavad need olema kaetud energiat neelava materjaliga, nagu see on ette nähtud III lisas.5.5. Lükandkatus5.5.1. Nõuded5.5.1.1. Suletud asendis lükandkatuse suhtes kohaldatakse järgmisi nõudeid ja punkti 5.4 katust käsitlevaid nõudeid.5.5.1.2. Lisaks peavad avamis- ja juhtimisseadised:olema konstrueeritud ja valmistatud nii, et tahtmatu toimimine oleks võimalikult välistatud;5.5.1.2.2. olema võimaluse korral voolujoonelised, nagu see on ette nähtud V lisas: nende pinnad on ümarate servadega, mille kumerusraadius on vähemalt 5 mm;5.5.1.2.3. asuma puhkeasendis sellistes alades, mida ei saa 165 mm läbimõõduga kera puutuda. Kui seda tingimust ei saa täita, peavad avamis- ja juhtimisseadised puhkeasendis olema kas sisse tõmmatud või need peavad olema konstrueeritud ja valmistatud nii, et 37,8 daN suuruse jõu mõjul, mida on rakendatud III lisas määratletud löögi suunas peatoe trajektoori puutujana, peab V lisas kirjeldatud väljaulatuv osa vähenema kuni 25 mm kõrguseni pinnast allapoole, mille külge seadised on kinnitatud, või need seadised peavad tulema lahti; viimati mainitud juhul ei tohi jääda ohtlikke väljaulatuvaid osi.5.6. Kabrioletid ja faetonid5.6.1. Ainult kabriolettide puhul peavad turvakaare ülemise osa alumine pool ja tuuleklaasi raami ülemine osa vastama punkti 5.4 nõuetele.5.6.2. Faetonite suhtes kohaldatakse punkti 5.5 nõudeid, mis on kohaldatavad faetonite suhtes.5.7. Istmete tagumised osad5.7.1. Nõuded5.7.1.1. Istmete tagumiste osade pindadel ei tohi olla ohtlikke ebatasasusi ega teravaid servi, mis võiksid suurendada sõitjate vigastuste saamise ohtu või suurendada nende raskust.5.7.1.2. Välja arvatud punktides 5.7.1.2.1, 5.7.1.2.2 ja 5.7.1.2.3 sätestatud juhud, peab see esiistme tagumise külje osa, mis asub peaga kokkupõrke tsoonis, olema energiat neelav, nagu see on ette nähtud III lisas. Peaga kokkupõrke tsooni kindlaksmääramiseks peavad esiistmed, kui need on reguleeritavad, olema kõige tagumises juhtimisasendis ning nende leenid olema võimalikul lähedal 25° nurgale, kui tootja ei ole määranud teisiti.5.7.1.2.1. Eraldi olevate esiistmete puhul ulatub taga istuvate sõitjate peaga kokkupõrke tsoon istme keskjoonest mõlemal pool 10 cm kaugusele seljatoe tagumise osa ülemises pooles.5.7.1.2.1. bis [2] Peatugedega varustatud istmete puhul viiakse kõik katsetused läbi peatoe madalaimas asendis ja punktis, mis asub peatoe keset läbival vertikaaljoonel.5.7.1.2.1. ter [3] Istme puhul, mis on konstrueeritud nii, et seda saab paigaldada erinevatele sõidukitüüpidele, määratakse kokkupõrketsoon sõidukis, kus kõige tagumine juhtimisasend on kõigist kõnealustest tüüpidest kõige ebasoodsam; saadud kokkupõrketsooni loetakse teiste tüüpide puhul kohaseks.5.7.1.2.2. Esimeste pinkistmete puhul ulatub vertikaalsel pikitasapinnal kokkupõrketsoon ettenähtud välimiste istekohtade keskjoonest 10 cm väljapoole. Tootja määrab pinkistme iga välimise istekoha keskjoone.5.7.1.2.3. Peaga kokkupõrke tsoonis, mis jääb punktides 5.7.1.2.1 a ja b ning 5.7.1.2.2 ettenähtud piiridest välja, peab peaga otsese kokkupuute vältimiseks olema seljatoe raam polsterdatud; ja nendes tsoonides peab neil olema vähemalt 5 mm kumerusraadius. Need osad võivad vastata III lisas määratletud energia neelamise nõuetele.5.7.2. Kui istmete, peatugede ja nende aluste kokkupõrke tsoonid sisaldavad Shore’i kõvadusega A kuni 50 pehmest materjalist osi, kohaldatakse eespool olevaid nõudeid, välja arvatud III lisas kirjeldatud energia neelamist käsitlevad nõuded, ainult jäikade osade suhtes. Neid nõudeid ei kohaldata kõige tagumiste istmete, külgsuunas või seljaga sõidusuunas ning vastastikku leenidega istmete suhtes.5.8. Lõike 5 nõudeid kohaldatakse eelnevates lõigetes käsitlemata sisustuse suhtes, mis punktide 5.1 kuni 5.7 erinevate nõuete tähenduses ja vastavalt oma asukohale sõidukis võivad sõitjatega kokku puutuda. Kui need osad on tehtud pehmest materjalist Shore’i kõvadusega A kuni 50 ja paigaldatud jäigale alusele (jäikadele alustele), kohaldatakse eespool olevaid nõudeid ainult jäiga aluse (jäikade aluste) suhtes.[1] Lisade tekst on suures osas sarnane Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 21 tekstile, eelkõige on sama punktide jaotus; seetõttu on eeskirjas nr 21 esineva, kuid käesolevas direktiivis puuduva punkti number esitatud sulgudes.[2] Neid punkte eeskirjas nr 21 ei ole.[3] Neid punkte eeskirjas nr 21 ei ole.--------------------------------------------------II LISAPEAGA KOKKUPÕRKETSOONI KINDLAKSMÄÄRAMINE1. Peaga kokkupõrketsooni kuuluvad kõik sõiduki sees olevad pinnad, mis ei ole klaasist ja mis võivad staatiliselt kokku puutuda kerakujulise 165 mm läbimõõduga peaga, mis on mõõteaparaadi lahutamatu osa, mille mõõtmeid saab puusa liigesepunktist pealaeni sujuvalt reguleerida vahemikus 736 kuni 840 mm.2. Eespool nimetatud tsoon tuleb kindlaks määrata järgmise korra või selle graafilise ekvivalendi alusel.2.1. Mõõteseadme liigesepunkt tuleb igas tootja poolt ettenähtud istekohas asetada järgmiselt:2.1.1. lükandistmete puhul2.1.1.1. H-punkti (vt IV lisa) ja2.1.1.2. punkti, mis asub H-punktist horisontaalselt 127 mm eespool ja kõrgusel, mis tuleneb H-punkti kõrguse muutusest seoses ettepoole liigutamisega, või 19 mm kõrgusel.2.1.2. kui istmed ei ole lükandistmed, kõnealuse istme H-punkti.2.2. Kõik allpool tuuleklaasi alumist serva ja eespool H-punkti asuvad puutepunktid määratakse puusa liigesepunktist pealaeni oleva vahemiku iga mõõtme puhul, mida saab katseaparaadiga sõiduki sisemõõtmete raames mõõta.2.3. Kui eespool kirjeldatud piiride raames reguleerimise korral katseseadme vertikaalsuunal puutepunkt puutub, määratakse võimalikud puutepunktid kindlaks, pöörates katseseadet ettepoole ja allapoole läbi vertikaaltasapindade kõigi kaarte kuni 90 kraadini vertikaaltasapinnast, mis on sõiduki pikisuunalise vertikaaltasapinnaga risti ja läbib H-punkti.3. Puutepunkt on punkt, kus seadme pea puutub kokku sõiduki sisustusega. Suurim allapoole liikumine on piiratud asendiga, kus pea puutub kokku horisontaaltasapinnaga, mis on H-punktist 25,4 mm kõrgemal.--------------------------------------------------III LISAENERGIAT NEELAVATE MATERJALIDE KATSETAMISE KORD1. PAIGALDAMINE, KATSESEADE JA -KORD1.1. Paigaldus1.1.1. Energiat neelav materjal paigaldatakse ja seda katsetatakse tugikonstruktsioonil, millel see sõidukisse paigaldatakse. Soovitatavalt ja võimaluse korral viiakse katse läbi otse autokeres. Tugikonstruktsioon või kere kinnitatakse kindlalt katsestendi külge, nii et see löögi tagajärjel ei liiguks.1.1.2. Kuid tootja taotlusel võib osa paigaldada seadme külge, mis simuleerib selle paigaldust sõidukis, tingimusel et "osa/seadme" koostul on samasugune geomeetriline korraldus ja mitte väiksem jäikusaste ning mitte suurem energia neelamise võime kui päris "osa/tugikonstruktsiooni" koostul.1.2. Katseseade1.2.1. Seade koosneb pendlist, mille telge toetavad kuullaagrid ja mille vähendatud mass [1] löögikeskmes on 6,8 kg. Pendli alumises otsas on jäik 165 mm läbimõõduga peakujuline katseseade, mille kese ühtib pendli löögikeskmega.1.2.2. Peakujulisel katseseadmel on 2 aeglustusmõõdikut ja kiirusemõõdik, mis on suutelised tegema mõõtmisi löögi suunas.1.3. SalvestusvahendidKasutatakse selliseid salvestusvahendeid, et saaks teha järgmise täpsusega mõõtmisi:1.3.1. Kiirendus:- täpsus = ± 5 % tegelikust väärtusest;- sageduskaja = kuni 1000 Hz;- tundlikkus ristitelje suhtes = < 5 % skaala madalaimast punktist.1.3.2. Kiirus:- täpsus = ± 2,5 % tegelikust väärtusest;- tundlikkus = 0,5 km/h.1.3.3. Katsetatava osa sissesurumine peakujulise katseseadme poolt:- täpsus = ± 5 % tegelikust väärtusest;- tundlikkus = 1 mm.1.3.4. Aja salvestamine:- mõõteriistad võimaldavad salvestada tegevust kogu kestvuse jooksul ning näite võtta ühe tuhandiku sekundi täpsusega;- katsetuse analüüsimiseks kasutavatel salvestustel märgitakse ära löögi algus hetkel, kui peakujuline katseseade puutub esmakordselt katsetatava osaga kokku.1.4. Katse kord1.4.1. Katsetatava pinna igas löögipunktis on löök suunatud II lisas kirjeldatud mõõteinstrumendi peakujulise katseseadme trajektoori puutujale.1.4.2. Kui löögipunktis on löögisuuna ja pinna suhtes vertikaali vaheline nurk kuni 5°, tehakse katse nii, et pendli löögikeskme trajektoori puutuja ühtib punktis 1.4.1 määratletud suunaga. Peakujuline katseseade lööb katsetatavat osa kiirusega 24,1 km/h; kiirus saavutatakse ainult liikumapaneva jõu abil või kasutades liikumapanevat lisaseadet.1.4.3. Kui löögipunktis on löögisuuna ja pinna suhtes vertikaali vaheline nurk üle 5°, võib katse teha nii, et pendli löögikeskme trajektoori puutuja ühtib löögipunkti vertikaaliga. Sel juhul vähendatakse kiirust punktis 1.4.2 kirjeldatud kiiruse normaalkomponendi väärtuseni.2. TULEMUSEDEespool kirjeldatud korra kohaselt tehtud katsetes ei ületa peakujulise katseseadise 80 g suuruse aeglustuse kestus 3 millisekundit. Kasutatud aeglustusmäär on kahe aeglustusmõõdiku näitude keskmine.3. SAMAVÄÄRNE MENETLUS3.1. On lubatud kasutada samaväärseid katsetusmenetlusi, kui on võimalik saada eespool olevas lõikes 2 nõutavaid tulemusi.3.2. Kui kasutatakse muud meetodit kui lõikes 1 kirjeldatu, peab meetodi samaväärsust tõestama isik, kes seda meetodit kasutab.[1] Märkus:Pendli vähendatud massi "mr" suhet pendli kogumassi "m" vahemaal "a" löögikeskme ja pöörlemistelje vahel ning vahemaal "l" raskuskeskme ja pöörlemistelje vahel väljendab järgmine valem:mr = m la--------------------------------------------------IV LISAH-PUNKTI KINDLAKSMÄÄRAMISE NING R- JA H-PUNKTI SUHTELISE ASUKOHA KINDLAKSMÄÄRAMISE KORD1. MÕISTED1.1. Sõitjateruumis istuva sõitja asukohta tähistav H-punkt on mannekeeni rinnaosa ja jalgade vahelise teoreetilise pöörlemistelje jälg pikisuunalisel vertikaaltasapinnal.1.2. R-punkt, "istme võrdluspunkt", on tootja konstruktsiooni võrdluspunkt, mis:1.2.1. määrab kindlaks sõidukis oleva iga istme tootjapoolse kõige tagumise tavalise juhtimis- või sõitmisasendi;1.2.2. omab koordinaate, mis on kindlaks määratud konstrueeritud sõidukiosa suhtes;1.2.3. simuleerib inimese rinnaosa ja reie liigesekeskme asukohta (H-punkt).2. H-PUNKTIDE KINDLAKSMÄÄRAMINE2.1. Iga sõiduki tootja poolt ettenähtud istme puhul määratakse kindlaks H-punkt. Kui samas reas olevaid istmeid võib lugeda sarnasteks (pinkiste, identsed istmed jne), määratakse iga istmerea puhul kindlaks ainult üks H-punkt ja allpool olevas lõikes 3 kirjeldatud mannekeen asetatakse rida esindavale kohale. See koht on:2.1.1. esirea puhul juhiiste;2.1.2. tagumise rea (või ridade) puhul välimine iste.2.2. Kui H-punkti määratakse kindlaks, pannakse kõnealune iste tootjapoolsesse kõige tagumisse tavalisse juhtimis- või sõitmisasendisse, kui leen on reguleeritav, lukustatakse see asendisse, mis vastab nii palju kui võimalik 25° tahakaldele punktis 3 kirjeldatud mannekeeni torso vertikaalse võrdlusjoone suhtes, kui tootja ei ole määratlenud teisiti.3. MANNEKEENI KIRJELDUS3.1. Kasutatakse kolmemõõtmelist mannekeeni, mille kaal ja kuju vastab keskmise pikkusega täiskasvanud mehele. Mannekeeni on kujutatud käesoleva lisa liite joonistel 1 ja 2.3.2. Mannekeen koosneb:3.2.1. kahest osast, millest üks kujutab selga ja teine istmikku ja mis on liigestega kinnitatud rindkere ja reie vahelisele pöörlemisteljele. Selle telje projektsioon mannekeeni küljel on mannekeeni H-punkt:3.2.2. kahest osast, mis kujutavad jalgu ja on liigestega kinnitatud istmikku kujutava osa külge;3.2.3. kahest osast, mis kujutavad jalalabasid ja on pahkluid kujutavate liigestega kinnitatud jalgade külge;3.2.4. lisaks sellele on istmikku kujutaval osal vaaderpass, millega saab kontrollida põikiasetust.3.3. Asjaomastele raskuskeskmetele vastavad keharaskused kinnitatakse kohastesse punktidesse, nii et mannekeeni kogumass oleks umbes 75,6 kg. Erinevad raskused on esitatud käesoleva lisa liite joonisel 2 olevas tabelis.4. MANNEKEENI PAIGUTAMINEKolmemõõtmeline mannekeen paigutatakse järgmiselt:4.1. Sõiduk on horisontaalne ja istmed reguleeritakse punkti 2.2 kohaselt.4.2. Katsetatav iste on kaetud riidega, mis võimaldab mannekeeni õigesti paigutada.4.3. Mannekeen pannakse asjaomasele istmele, liigesetelg on risti sõiduki pikisümmeetriatasandi suhtes.4.4. Mannekeeni jalad pannakse järgmiselt:4.4.1. esiistmete puhul nii, et mannekeeni istmiku põikiasetust näitav vaaderpass on horisontaalne;4.4.2. tagumiste istmete puhul pannakse jalad võimalikult kaugele ette nii, et need puutuksid kokku esiistmetega. Kui jalad toetavad siis põranda erinevatele tasanditele, on võrdluspunktiks jalg, mis kõigepealt puutub kokku esiistmega, ja teine jalg pannakse nii, et mannekeeni istmiku põikiasetust näitav vaaderpass on horisontaalne;4.4.3. kui H-punkt määratakse kindlaks keskmisel istmel, pannakse jalad teine teisele poole tunnelit.4.5. Raskused asetatakse reitele, mannekeeni istmiku põikitasand viiakse horisontaalasendisse ning raskused asetatakse mannekeeni istmikule.4.6. Põlveliigese kangi abil liigutatakse mannekeen istme seljatoest eemale ja mannekeeni selg kallutatakse ettepoole. Mannekeen pannakse sõiduki istmele tagasi, nihutades mannekeeni istmel tahapoole kuni takistuse ilmnemiseni ning mannekeeni selg pannakse tagasi istme seljatoe vastu.4.7. Mannekeeni suhtes kohaldatakse kaks korda 10 ± 1 daN suurust horisontaaljõudu. Jõu kohaldamissuund ja -punkt on näidatud liite joonisel 2 musta noolega.4.8. Raskused pannakse paremale ja vasakule küljele ning seejärel torsole. Mannekeeni põikitasandit hoitakse horisontaalsena.4.9. Mannekeeni põikiasendit hoitakse horisontaalsena, mannekeeni selg kaldub ettepoole, kuni rindkere raskused on H-punktist kõrgemal, vältimaks hõõrdumist istme seljatoega.4.10. Mannekeeni selg lükatakse õrnalt tahapoole ja paigutamine on valmis; mannekeeni põikitasand on horisontaalne. Vastasel juhul korratakse eespool kirjeldatud samme.5. TULEMUSED5.1. Kui mannekeen on paigutatud eespool oleva punkti 4 kohaselt, loetakse sõiduki istme H-punkt mannekeeni H-punktiks.5.2. H-punkti kõik koordinaadid mõõdetakse võimalikult täpselt. Sama kehtib sõitjateruumi spetsiifiliste punktide koordinaatide kohta. Nende punktide asetus pikisuunalisel vertikaaltasapinnal kantakse skeemile.6. R- JA H-PUNKTI VAHELISE SUHTE KONTROLLIMINE6.1. Punkti 5.2 alusel saadud H-punkti tulemusi tuleb võrrelda R-punkti koordinaatidega, mille on esitanud sõiduki tootja.6.2. Kahe punkti vahelist suhet loetakse kõnealuse istekoha puhul rahuldavaks, kui H-punkti koordinaadid asuvad pikisuunalisel ristkülikul, mille pikkus ja kõrgus on vastavalt 30 mm ja 20 mm ning mille diagonaalid ristuvad R-punktis. Kui see on nii, kasutatakse katsetamiseks R-punkti, ning vajaduse korral reguleeritakse mannekeen nii, et H-punkt ühtib R-punktiga.6.3. Kui H-punkt ei asu eespool olevas punktis 6.2 kirjeldatud ristkülikus, määratakse H-punkt kindlaks veel kaks korda (kokku kolm korda). Kui niiviisi määratud kolmest punktist kaks asuvad ristkülikus, loetakse katse tulemus rahuldavaks.6.4. Kui määratud kolmest punktist vähemalt kaks asuvad ristkülikust väljaspool, loetakse katse tulemus mitterahuldavaks.6.5. Eespool olevas punktis 6.4 kirjeldatud olukorras või kui kontrolli ei saa läbi viia selle tõttu, et sõiduki tootja ei ole esitanud andmeid R-punkti asukoha kohta, võib kasutada H-punkti kolme kindlaksmääramise keskmist tulemust ja seda võib kohaldada igal juhul, kui käesolevas direktiivis nimetatakse R-punkti.6.6. Kui kontrollitakse praegu tootmises olevate sõidukite R- ja H-punkti suhet, asendatakse punktis 6.2 osutatud ristkülik ruuduga, mille külje pikkus on 50 mm.--------------------------------------------------V LISAVÄLJAULATUVATE OSADE MÕÕTMISMEETOD1. Määramaks kindlaks, kui palju osa ulatub välja pinnast, mille külge see on kinnitatud, liigutatakse 165 mm kera puutujasihiselt kõnealuse pinna ja osa suhtes.Gradiendi moodustajaks loetakse pinnaga risti oleva kera keskmest mõõdetud "y" muutuja ja pinnaga paralleelse sama keskme "x" muutuja suhetVormi loetakse sujuvaks, kui tulemuseks saadud horisontaalne pikisuunaline gradient on väiksem kui 1. Kui gradient on 1 või suurem kui 1, on olemas väljaulatuv osa, mille väärtust mõõdetakse determinandiga "y".Kui pinnad, osad jne on kaetud pehme materjaliga, mille Shore’i kõvadus A on kuni 50, kohaldatakse eespool kirjeldatud vormide ja väljaulatuvate osade mõõtmiskorda pärast nende materjalide eemaldamist.2. Võrdlustsoonis asuvate lüliteid, tõmbenuppe jm väljaulatuvaid osi mõõdetakse allpool kirjeldatud katseseadme ja menetluse abil:2.1. Seadmed2.1.1. Väljaulatuvate osade mõõteinstrument koosneb 165 mm läbimõõduga poolkerakujulisest katseseadmest, milles on 50 mm läbimõõduga liugtõukur.2.1.2. Tõukuri sileda otsa ja kerakujulise katseseadme suhtelised asukohad on näidatud mõõteskaalal, millel olev liikuv osuti registreerib maksimaalmõõtme siis, kui instrument eemaldatakse katsetatava osa juurest. Mõõdetav väikseim vahemaa on 30 mm; mõõteskaala on gradueeritud poole millimeetri kaupa, et oleks võimalik näidata kõnealuste väljaulatuvate osade ulatust.2.1.3. Kalibreerimine:2.1.3.1. Instrument asetatakse siledale pinnale nii, et selle telg on pinnaga risti. Kui tõukuri sile serv puutub pinnaga kokku, skaala nullistatakse.2.1.3.2. Tõukuri sileda serva ja tugipinna vahele asetatakse 10 mm varras; kontrollitakse, et liikuv osuti salvestaks selle mõõtmise.2.1.4. Väljaulatuvate osade mõõteinstrumenti on kujutatud joonisel 1.2.2. Katse kord2.2.1. Peakujulisse katseseadmesse moodustatakse tõukuri tagasitõmbamisega süvend ning liikuv osuti pannakse tõukuri vastu.2.2.2. Seadet rakendatakse mõõdetavale väljaulatuvale osale nii, et peakujuline katseseade puutub maksimaalse ümbritseva pindalaga kokku, jõu suurus on kuni 2 daN.2.2.3. Tõukurit lükatakse ettepoole, kuni see puutub mõõdetava etteulatuva osaga kokku ning skaalal jälgitakse etteulatuva osa suurust.2.2.4. Peakujulist katseseadet reguleeritakse nii, et väljaulatumine oleks maksimaalne. Väljaulatumise suurus talletatakse.2.2.5. Kui tõukurile või peakujulisele katseseadmele piisavalt lähedal on kaks või enam juhtseadist, millega puututakse kokku üheaegselt, käsitletakse neid järgmiselt:2.2.5.1. Mitmed juhtseadised, mis kõik mahuvad peakujulise katseseadme süvendisse, loetakse üheks väljaulatuvaks osaks.2.2.5.2. Kui teised juhtseadised segavad normaalset katsetamist, puutudes peakujulise katsevormi vastu, eemaldatakse need ja katse tehakse ilma nendeta. Seejärel võib need tagasi panna ja katsetada neid omakorda koos teiste juhtseadistega, mis on katse soodustamiseks eemaldatud.--------------------------------------------------VI LISASEADE JA KORD I LISA PUNKTI 5.2.1 KOHALDAMISEKSNeid osi (lülitid, tõmbenupud jne), millega võib kokku puutuda allpool kirjeldatud seadet ja menetlust kasutades, loetakse osadeks, millega sõitja põlved võivad tõenäoliselt kokku puutuda:1. SeadeSeadme diagramm+++++ TIFF +++++2. KordSeadet võib panna mis tahes kohta armatuurlaua all, nii et:- tasapind XX’ oleks paralleelne sõiduki keskmise pikitasapinnaga,- X-telg saaks üleval- ja allpool pöörelda horisontaalselt kuni 30° nurga all.3. Eespool kirjeldatud katse tegemisel tuleb eemaldada kõik materjalid, mille Shore’i kõvadus A on alla 50.--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 2001/50/EÜ, 3. juuli 2001, millega muudetakse direktiivi 95/45/EÜ, millega nähakse ette toiduainetes kasutatavate värvainete puhtuse erikriteeriumidEMPs kohaldatav tekst.

text:
Avis juridique important

|

32001L0050

Official Journal L 190 , 12/07/2001 P. 0014 - 0017

KOMISJONI DIREKTIIV 2001/50/EÜ,3. juuli 2001,millega muudetakse direktiivi 95/45/EÜ, millega nähakse ette toiduainetes kasutatavate värvainete puhtuse erikriteeriumid(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 21. detsembri 1988. aasta direktiivi 89/107/EMÜ toiduainetes lubatud lisaaineid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta,1 muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 94/34/EÜ,2 eriti selle artikli 3 lõike 3 punkti a,olles konsulteerinud toidu teaduskomiteeganing arvestades järgmist:(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. juuni 1994. aasta direktiivis 94/36/EÜ toiduainetes kasutatavate värvainete kohta3 on loetletud need ained, mida võib toiduainetes värvainetena kasutada.(2) Komisjoni 26. juuli 1995. aasta direktiiviga 95/45/EÜ, millega nähakse ette toiduainetes kasutatavate värvainete puhtuse erikriteeriumid,4 muudetud direktiiviga 1999/75/EÜ,5 nähakse ette direktiivis 94/36/EÜ nimetatud värvainete puhtuse kriteeriumid.(3) Tehnika arengut silmas pidades on vaja muuta direktiiviga 95/45/EÜ karoteenisegude (E 160a (i)) ja beetakaroteeni (E 160a (ii)) puhul ettenähtud puhtuse kriteeriume.(4) Tuleb võtta arvesse FAO/WHO ühise lisaainete ekspertkomisjoni (JECFA) poolt Codex Alimentarius'es esitatud lisaainete spetsifikatsioone ja analüüsimeetodeid.(5) Seega on direktiivi 95/45/EÜ vaja kohandada.(6) Käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas alalise toidukomitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 95/45/EÜ lisa B osas asendatakse karoteenisegusid (E 160a (i)) ja beetakaroteeni (E 160a (ii)) käsitlev tekst käesoleva direktiivi lisa tekstiga.Artikkel 2Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid enne 30. juunit 2002. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid kõnealused normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Artikkel 3Käesolev määrus jõustub 20. päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 3. juuli 2001Komisjoni nimelkomisjoni liigeDavid BYRNE1 EÜT L 40, 11.2.1989, lk 27.2 EÜT L 237, 10.9.1994, lk 1.3 EÜT L 237, 10.9.1994, lk 13.4 EÜT L 226, 22.9.1995, lk 1.5 EÜT L 206, 5.8.1999, lk 19.LISA"E 160a (i) KAROTEENISEGUD1. Taimedest saadavad karoteenidSünonüümid CI toiduoranž 5Mõiste Karoteenisegusid saadakse söödavate taimede looduslike liinide, porgandi, taimeõli, heintaimede, lutserni ja nõgese solventekstraktsioonil.Definitsioon Peamine värvaine koosneb karotinoididest, millest suurema osa moodustab beetakaroteen, segu võib sisaldada ka - ning -karoteene ja muid värvpigmente. Lisaks värvpigmentidele võib kõnealune aine sisaldada algmaterjalis tavaliselt esinevaid õlisid, rasvu ja vahasid.Ekstraheerimisel võib kasutada ainult järgmisi lahusteid: atsetoon, metüületüülketoon, metanool, etanool, propaan-2-ool, heksaan,* diklorometaan ja süsinikdioksiid.Klass KarotenoididVärviindeksi nr 75130EINECS 230-636-6Keemiline valem -karoteen: C40H56Molekulmass -karoteen: 536,88Analüüs Karoteeni sisaldus (ümber arvutatuna -karoteeniks) on vähemalt 5 %. Taimeõli ekstraheerimissaaduste puhul on karoteeni sisaldus vähemalt 0,2 % toidurasvadest[pic]tsükloheksaanis umbes 440-457 nm juures on 2500IdentifitseerimineA. Spektromeetria Neeldumismaksimumid tsükloheksaanis on 440-457 ja 470-486 nm juuresPuhtusLahusti jäägid Atsetoon Mitte üle 50 mg/kg, eraldi või koosMetüületüülketoonMetanoolPropaan-2-oolHeksaanEtanoolDiklorometaan Mitte üle 10 mg/kgArseen Mitte üle 3 mg/kgPlii Mitte üle 10 mg/kgElavhõbe Mitte üle 1 mg/kgKaadmium Mitte üle 1 mg/kg2. Vetikatest saadavad karoteenidSünonüümid CI toiduoranž 5Mõiste Karoteenisegusid võib samuti toota Dunaliella salina vetikatest, mida kasvatatakse suurtes soolajärvedes Whyallas, Lõuna-Austraalias. Beetakaroteeni ekstraheeritakse eeterlike õlidega. Valmistis on 20-30 % suspensioon sojaõlis, mis sisaldab looduslikku E-vitamiini (kuni 0,3 %). Trans- ja cis-isomeeride suhe on vahemikus 50/50-71/29.Peamine värvaine koosneb karotinoididest, millest enamiku moodustab beetakaroteen. Segus võib olla alfa-karoteeni, luteiini, zeaksantiini ja beeta-krüptoksantiini. Lisaks värvpigmentidele võib kõnealune aine sisaldada algmaterjalis tavaliselt esinevaid õlisid, rasvu ja vahasid.Klass KarotenoididVärviindeksi nr 75130Keemiline valem -karoteen: C40H56Molekulmass -karoteen: 536,88Analüüs [pic]tsükloheksaanis umbes 440-457 nm juures on 2500Karoteeni sisaldus (ümber arvutatuna -karoteeniks) on vähemalt 20 %.IdentifitseerimineA. Spektromeetria Neeldumismaksimumid tsükloheksaanis on 448-457 ja 474-486 nm juuresPuhtusLooduslik E-vitamiin toiduõlis Mitte üle 0,3 %Arseen Mitte üle 3 mg/kgPlii Mitte üle 5 mg/kgElavhõbe Mitte üle 1 mg/kgKaadmium Mitte üle 1 mg/kgE 160 a (ii) BEETAKAROTEEN1. BeetakaroteenSünonüümid CI toiduoranž 5Mõiste Käesolevad spetsifikatsioonid kehtivad eelkõige -karoteeni kõigi trans-isomeeride suhtes, mis sisaldavad väikestes kogustes ka muid karotenoide. Lahjendatud ja stabiliseeritud preparaatides võib cis- ja trans-isomeeride suhe olla erinevKlass KarotenoididVärviindeksi nr 40800EINECS 230-636-6Keemiline nimetus -karoteen, ,-karoteenKeemiline valem C40H56Molekulmass 536,88Analüüs Kokku vähemalt 96 % värvaineid (ümber arvutatuna -karoteeniks)[pic]tsükloheksaanis umbes 440-457 nm juures on 2500Kirjeldus Punase kuni pruunikaspunase värvusega kristallid või kristalliline pulberIdentifitseerimineA. Spektromeetria Neeldumismaksimum tsükloheksaanis on umbes 453-456 nm juuresPuhtusSulfaattuhk Mitte üle 0,2 %Lisavärvained Karotinoidid, v.a -karoteen: mitte üle 3,0 % kõigist värvainetestArseen Mitte üle 3 mg/kgPlii Mitte üle 5 mg/kgElavhõbe Mitte üle 1 mg/kgKaadmium Mitte üle 1 mg/kg2. Blakeslea trispora'st saadav beetakaroteenSünonüümid CI toiduoranž 5Mõiste Saadakse kääritamisprotsessis, milles kasutatakse seene Blakeslea trispora looduslike liinide kahte sugulist viljastustüüpi (miinus- ja plusstüvi). Beetakaroteen ekstraheeritakse biomassist etüülatsetaadiga ja kristalliseeritakse. Kristalliseeritud toode koosneb peamiselt trans--karoteenist. Looduslike protsesside tõttu koosneb umbes 3 % tootest karotenoidide segudest, mis on tootele spetsiifilisedKlass KarotenoididVärviindeksi nr 40800EINECS 230-636-6Keemiline nimetus -karoteen, ,-karoteenKeemiline valem C40H56Molekulmass 536,88Analüüs Kokku vähemalt 96 % värvaineid (ümber arvutatuna -karoteeniks)[pic]tsükloheksaanis umbes 440-457 nm juures on 2500Kirjeldus Punase kuni pruunikaspunase värvusega kristallid või kristalliline pulberIdentifitseerimineA. Spektromeetria Neeldumismaksimum tsükloheksaanis on umbes 453-456 nm juuresPuhtusLahusti jäägid Etüülatsetaat Mitte üle 0,8 % eraldi või koosEtanoolSulfaattuhk Mitte üle 0,2 %Lisavärvained Karotinoidid, v.a -karoteen: mitte üle 3,0 % kõigist värvainetestArseen Mitte üle 3 mg/kgPlii Mitte üle 5 mg/kgElavhõbe Mitte üle 1 mg/kgKaadmium Mitte üle 1 mg/kgAlfatoksiin B1 PuuduvadMükotoksiinid:T2 PuuduvadOhratoksiinZearalenoonMikrobioloogia:Hallitusseen Mitte üle 100/gPärmid Mitte üle 100/gSalmonella Puuduvad 25 grammisEscherichia coli Puuduvad 5 grammis* Benseeni mitte üle 0,05 mahuprotsendi."


title: Nõukogu direktiiv, 27. juuli 1970, mootorsõidukite helisignaalseadmeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31970L0388

Euroopa Liidu Teataja L 176 , 10/08/1970 Lk 0012 - 0017 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 1 Lk 0159  Taanikeelne eriväljaanne: Seeria I Peatükk 1970(II) Lk 0503  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 1 Lk 0159  Ingliskeelne eriväljaanne: Seeria I Peatükk 1970(II) Lk 0571  Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 1 Lk 0104  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 1 Lk 0241  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 13 Köide 1 Lk 0241

		Nõukogu direktiiv,27. juuli 1970,mootorsõidukite helisignaalseadmeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta(70/388/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi seisukohta,võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee seisukohtaning arvestades, et:tehnilised nõuded, millele mootorsõidukid peavad siseriiklike õigusaktide kohaselt vastama, kehtivad muu hulgas ka mootorsõidukite helisignaalseadmete kohta;kõnealused nõuded on liikmesriigiti erinevad; seetõttu on vajalik, et kõik liikmesriigid kohaldaksid samu nõudeid, tehes olemasolevatesse eeskirjadesse lisandusi või asendades need uutega selleks, et eelkõige oleks võimalik rakendada iga sõidukitüübi puhul EMÜ tüübikinnitusmenetlust, mida käsitletakse nõukogu 6. veebruari 1970. aasta direktiivis mootorsõidukite ja nende haagiste tüübikinnitust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, [1]helisignaalseadmete eeskirjad peaksid peale seadmete paigaldusnõuete sisaldama ka seadmete ehitusega seotud nõudeid;helisignaalseadmete ühtlustatud tüübikinnitusmenetlus võimaldab igal liikmesriigil kontrollida vastavust ühistele konstruktsiooni- ja katsetamisnõuetele ning teatada teistele liikmesriikidele kontrollimise tulemustest, saates nendele iga helisignaalseadme tüübi tüübikinnitustunnistuse koopia; EMÜ tüübikinnitusmärgi kinnitamine kõigile tüübikinnitusnõuete kohaselt valmistatud seadmetele välistab nende seadmete kontrollimise vajaduse teistes liikmesriikides,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 11. Kõik liikmesriigid annavad tüübikinnituse mis tahes helisignaalseadme tüübile, mis vastab I lisa punktis 1 sätestatud konstruktsiooni- ja katsetamisnõuetele.2. Tüübikinnituse andnud liikmesriik võtab vajaduse korral koostöös teiste liikmesriikide pädevate asutustega vajalikud meetmed, et kontrollida tootmisnäidiste vastavust kinnitatud tüübile selleks vajalikus ulatuses. Selline kontroll piirdub pisteliste kontrollimistega.Artikkel 2Liikmesriigid väljastavad tootjale või tootja volitatud isikule I lisa punktis 1.4 esitatud näidisele vastava EMÜ tüübikinnitusmärgi seoses iga artikli 1 kohaselt kinnitatud helisignaalseadme tüübiga.Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed, et välistada märkide kasutamine, mis võivad tekitada segadust artikli 1 kohaselt tüübikinnituse saanud helisignaalseadmete ja muude seadmete vahel.Artikkel 31. Ükski liikmesriik ei tohi keelata helisignaalseadmete turustamist seadmete konstruktsiooni või töötamisviisiga seotud põhjustel, kui kõnealused seadmed kannavad EMÜ tüübikinnitusmärki.2. Sellest olenemata ei takista käesolev säte liikmesriiki võtmast meetmeid selliste EMÜ tüübikinnitusmärki kandvate helisignaalseadmete suhtes, mille ehitus ei vasta kinnitatud tüübinäidisele.Kõnesolev liikmesriik teatab viivitamata teistele liikmesriikidele ja komisjonile võetud meetmetest ja põhjendab oma otsust. Kohaldatakse ka artikli 5 sätteid.Kinnitatud tüübinäidisele mittevastavus esimeses lõigus määratletud tähenduses tekib juhul, kui ei ole kinni peetud I lisa punktis 1.2.1.6 kindlaksmääratud ülemisest ja alumisest piirväärtusest.Artikkel 4Iga liikmesriigi pädevad asutused saadavad ühe kuu jooksul muude liikmesriikide pädevatele asutustele tüübikinnitustunnistuse koopia iga helisignaalseadme tüübi kohta, millele nad tüübikinnituse annavad või mille puhul nad tüübikinnituse andmisest keelduvad.Artikkel 51. Kui EMÜ tüübikinnituse andnud liikmesriik leiab, et teatav hulk samasugust tüübikinnitusmärki kandvaid helisignaalseadmeid ei vasta tema poolt kinnitatud tüübile, siis võtab see liikmesriik vajalikud meetmed tagamaks, et tootmisnäidised vastaksid kinnitatud tüübile. Kõnealuse liikmesriigi pädevad asutused informeerivad teiste liikmesriikide pädevaid asutusi võetud meetmetest, mis vajaduse korral võivad viia kuni EMÜ tüübikinnituse tühistamiseni. Nimetatud liikmesriikide asutused, olles saanud teise liikmesriigi pädevatelt asutustelt nõuetest kõrvalekaldumise teate, võtavad samasugused meetmed.2. Liikmesriikide pädevad asutused informeerivad üksteist ühe kuu jooksul igast EMÜ tüübikinnituse tühistamisest ja selle põhjustest.3. Kui EMÜ tüübikinnituse andnud liikmesriik vaidlustab nõuetest kõrvalekaldumise teate, peavad asjaomased liikmesriigid püüdma vaidluse lahendada. Komisjon peab olema pidevalt informeeritud ning vajadusel korraldama asjakohaseid konsultatsioone vaidluse lahendamiseks.Artikkel 6Otsused, mis tulenevad käesoleva direktiivi rakendamisega seoses vastuvõetud eeskirjadest ning mis käsitlevad helisignaalseadmele tüübikinnituse andmisest keeldumist või tüübikinnituse tühistamist või selle turustamise või kasutamise keelamist, peavad olema üksikasjalikult põhjendatud. Sellisest otsusest teatatakse asjaomasele isikule ning samal ajal informeeritakse teda õiguskaitsevahenditest, mis liikmesriikides kehtivate seaduste alusel on tema käsutuses, ning selliste õiguskaitsevahendite kasutamise tähtaegadest.Artikkel 7Ükski liikmesriik ei tohi keelduda sõidukile EMÜ või siseriikliku tüübikinnituse andmisest helisignaalseadmetega seotud põhjustel, kui helisignaalseade kannab EMÜ tüübikinnitusmärki ning kui see on kinnitatud I lisa punktis 2 ettenähtud nõuete kohaselt.Artikkel 8Käesolevas direktiivis tähendab "sõiduk" teedel kasutamiseks mõeldud, kerega või kereta, vähemalt neljarattalist mootorsõidukit, mille valmistajakiirus ületab 25 km/h, välja arvatud rööbastel liikuvad sõidukid, põllutöötraktorid ja -masinad ning muud töösõidukid.Artikkel 9Muudatused, mis on vajalikud I ja II lisa nõuete kohandamiseks tehnika arenguga, võetakse vastu nõukogu 6. veebruari 1970. aasta direktiivi mootorsõidukite ja nende haagiste tüübikinnitust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artiklis 13 ettenähtud korras.Artikkel 101. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid 18 kuu jooksul alates käesoleva direktiivi teatavakstegemisest ja teatavad sellest viivitamata komisjonile.2. Liikmesriigid tagavad, et käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike põhiliste õigusnormide tekst edastatakse komisjonile.Artikkel 11Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 27. juuli 1970Nõukogu nimeleesistujaW. Arendt[1] EÜT L 42, 23.2.1970, lk 1.--------------------------------------------------I LISA1. HELISIGNAALSEADME EMÜ TÜÜBIKINNITUS1.1. Signaalseadme heli peab olema pidev.1.2. Signaalseadme akustilised karakteristikud (helisagedusspekter, helirõhutase) ning mehaanilised karakteristikud peavad võimaldama seadet ettenähtud järjekorras katsetada.1.2.1. Helitaseme mõõtmine1.2.1.1. Signaalseadet katsetatakse piisavalt vaikses ja avatud ruumis [1] (ümbritsev müra ja tuule tekitatav müra peab olema vähemalt 10 dB (A) mõõdetavast mürast väiksem) või kajavabas ruumis; mõõteseadme mikrofon tuleb asetada maksimaalsele subjektiivsele helitasemele vastavasse suunda, 2 m kaugusele seadme esiküljest, kusjuures mikrofon ja seade peavad asetsema 1.20 m kõrgusel maapinnast.1.2.1.2. Mõõtmised tehakse IEC (Rahvusvaheline Elektrotehnikakomisjon) standardile vastavas mõõteskaalas A helitaseme mõõturi abil, mis vastab Rahvusvahelise Elektrotehnikakomisjoni 179. väljaande 1. köites (1965) kirjeldatud tüübile.1.2.1.3. Seadme toitepinge peab olema 6,5, 13 või 26 volti, mõõdetuna elektrienergiaallika klemmi juures, ning peab vastama asjaomasele nimipingele 6, 12 või 24 volti.1.2.1.4. Ühendusjuhtmete, kaasa arvatud klemmide ja kontaktide takistus peab olema:0,05 oomi ahelas pingega 6 volti0,10 oomi ahelas pingega 12 volti0,20 oomi ahelas pingega 24 volti.1.2.1.5. Seade peab olema tootja poolt ettenähtud osa või osade abil jäigalt paigaldatud alusele, mille mass on seadme massist vähemalt kümme korda suurem, kuid mitte väiksem kui 15 kg.1.2.1.6. Eespool nimetatud tingimustele vastav subjektiivne helirõhutase peab olema kuni 118 dB (A), kuid mitte alla 105 dB (A).1.2.1.7. Ajavahemik aktiveerimishetke ja hetke vahel, mil heli jõuab punktis 1.2.1.6 kindlaksmääratud minimaalsele tasemele, ei tohi olla pikem kui 0,2 sekundit, mõõdetuna ümbritseva õhu temperatuuril 20 ± 5 °C.Käesolevat sätet kohaldatakse eelkõige pneumaatiliste või elektropneumaatiliste seadmete suhtes.1.2.1.8. Pneumaatilised või elektropneumaatilised seadmed, mille pneumoahel vastab tootja spetsifikatsioonile, peavad olema samasuguse akustilise tõhususega, nagu on ette nähtud elektriliste signaalseadmete puhul.1.2.2. Kulumiskatse1.2.2.1. Signaalseadme nimipinge peab olema üks punktis 1.2.1.3 nimetatuist ning ühendusjuhtmete takistus üks punktis 1.2.1.4 nimetatuist ning seadet käitatakse 50000 korda, millest iga käitus kestab ühe sekundi, millele järgneb neljasekundiline paus. Katse ajal tuleb seadet jahutada õhuvooga, mille kiirus on ligikaudu 10 m/s.1.2.2.2. Katsetamisel kajavabas ruumis peab kõnealuse ruumi maht olema piisav, et võimaldada seadmest kulumiskatse ajal eralduva soojuse normaalset hajumist ruumis.1.2.2.3. Ümbritseva õhu temperatuur katseruumis peab olema vahemikus + 15 kuni + 30 °C.1.2.2.4. Kui seadme helitase on pärast 25000 käitamist muutunud võrreldes helitasemega enne katset, siis võib seadet reguleerida. Pärast 50000 korda käitamist ning reguleerimist, kui see on vajalik, peab seade sooritama punktis 1.2.1 kirjeldatud katse.1.2.3. Akustilised katsed1.2.3.1. Seadme tekitatava helispektri helirõhk, mõõdetuna 2 m kaugusel, peab olema suurem kui mis tahes üle 3550 Hz sageduskomponendi helirõhk 1800–3550 Hz sagedusribal, ning ei tohi ühelgi juhul olla alla 105 dB (A).1.2.3.2. Signaalseade, mis on esitatud punktis 1.2.2 kirjeldatud katseks ning mida toidetakse pingega, mis on 95–115 % nimipingest, peab vastama punktis 1.2.3.1 ettenähtud tingimustele.1.2.3.3. Toitepinge peab vastama punktis 1.2.1 kindlaksmääratud pingele.1.2.3.4. Ühendusjuhtmete aku klemmide ja kontaktide takistus peab vastama punktis 1.2.1 kindlaksmääratud takistusele.1.2.3.5. Katsetatav seade ja mikrofon tuleb asetada samale kõrgusele; mikrofon tuleb asetada signaalseadme esikülje vastu suunas, kus subjektiivne helitase on maksimaalne.1.2.3.6. Seade peab olema tootja poolt ettenähtud osa või osade abil jäigalt paigaldatud alusele, mille mass on seadme massist vähemalt kümme korda suurem, kuid ühelgi juhul mitte alla 30 kg.1.2.3.7. Eespool nimetatud katse tehakse kajavabas ruumis.1.3. Tüübikinnituskatsed1.3.1. Tüübikinnituskatsetes kasutatakse tootja poolt kinnitamiseks esitatud iga tüübi kahte näidist; mõlemal näidisel tehakse kõik katsed ning näidised peavad vastama käesolevas lisas ettenähtud tehnilistele näitajatele.1.4. Tüübikinnitusmärk1.4.1. Tüübikinnitusmärk on e-tähte ümbritsev ristkülik, millele järgneb tüübikinnituse andnud liikmesriigi eraldusnumber (1 Saksamaa, 2 Prantsusmaa, 3 Itaalia, 4 Holland, 6 Belgia ja 13 Luksemburg). Ristküliku vahetus läheduses on tüübikinnitusnumber, mis vastab kõnealusele tüübinäidisele väljastatud tüübikinnitustunnistuse numbrile.1.4.2. Eespool mainitud tüübikinnitusmärk (tähis ja number) peab asetsema helisignaalseadme põhikorpusel ning olema pärast signaalseadme sõidukile paigaldamist väljastpoolt selgesti nähtav.1.4.3. Eri märgistus peab olema selgesti loetav ja kustumatu.1.4.4. Joonisel kujutatud tüübikinnitusmärgi mõõtmed esitatakse millimeetrites; need on miinimummõõtmed. Mõõtmetevahelised suhted tuleb säilitada.+++++ TIFF +++++2. SÕIDUKILE PAIGALDATUD HELISIGNAALSEADME KARAKTERISTIKUD2.1. Akustilised katsedTüübikinnitusega sõidukile paigaldatud signaalseadet katsetatakse järgmiselt:2.1.1. Sõidukile paigaldatud seadme helirõhutaset mõõdetakse punktis, mis asub 7 m kaugusel sõiduki ees avatud ja võimalikult tasasel platsil. Sõiduki mootor lülitatakse välja. Toitepinge peab vastama punktis 1.2.1 kindlaksmääratud pingele.2.1.2. Mõõtmised tehakse IEC (Rahvusvaheline Elektrotehnikakomisjon) standardile vastavas mõõteskaalas A.2.1.3. Maksimaalne helirõhutase määratakse 0,5–1,5 m kõrgusel maapinnast.2.1.4. Kõnealune maksimumväärtus ei tohi olla alla 93 dB (A).[1] See koht võib olla näiteks 50meetrise raadiusega avatud plats, mille keskosas on vähemalt 20meetrise raadiusega praktiliselt sile pind, mis on kaetud betooni, asfaldi või samalaadse materjaliga ja millel ei ole lahtist lund, kõrget rohtu, lahtist mulda ega tuhka. Mõõtmised tehakse ilusa ilmaga. Helisignaalseadme või mikrofoni juures tohib olla ainult mõõdiku näidu lugeja, sest pealtvaatajate juuresolek seadme või mikrofoni juures võib märkimisväärselt mõjutada mõõdiku näitu. Näidu lugemisel ei võeta arvesse märgatavaid osuti kõikumisi, millel ei paista olevat seost üldise müratasemega.--------------------------------------------------II LISATÜÜBIKINNITUSTUNNISTUS+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv, 21. juuli 1986, millega muudetakse direktiivi 79/117/EMÜ teatavaid toimeaineid sisaldavate taimekaitsevahendite turule viimise ja kasutamise keelamise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31986L0355

Euroopa Liidu Teataja L 212 , 02/08/1986 Lk 0033 - 0034 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 21 Lk 0217  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 21 Lk 0217

		Nõukogu direktiiv,21. juuli 1986,millega muudetakse direktiivi 79/117/EMÜ teatavaid toimeaineid sisaldavate taimekaitsevahendite turule viimise ja kasutamise keelamise kohta(86/355/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 21. detsembri 1978. aasta direktiivi 79/117/EMÜ teatavaid toimeaineid sisaldavate taimekaitsevahendite turule viimise ja kasutamise keelamise kohta, [1] viimati muudetud direktiiviga 86/214/EMÜ, [2] eriti selle artiklit 6,ning arvestades, et:eespool nimetatud direktiiv näeb ette selle lisa regulaarset muutmist, et võtta arvesse teaduse ja tehnika arengut;nüüdseks on tuvastatud, et etüleenoksiidi kasutamine taimekaitsevahendina, eriti ladustatud taimede või taimsete saaduste fumigatsiooniks, jätab toidu sisse jääke, mis võivad mõjuda kahjulikult inimeste või loomade tervisele;taimekaitseks on olemas alternatiivsed töötlemisviisid, välja arvatud teatavate vähemoluliste toodete puhul;seetõttu tuleb keelata etüleenoksiidi turule viimine ja kasutamine taimekaitsevahendina;selle keelu suhtes võib teatavate vähemoluliste toodete puhul kuni teiste töötlusmeetodite kättesaadavaks muutumiseni siiski teha ajutisi siseriiklikke erandeid, kui selleks on eriline vajadus,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 79/117/EMÜ lisale lisatakse käesolevaga järgmine kanne:"C.Etüleenoksiid | a)haigusetekitaja vähendamine järgmistes kuivatatud köögiviljades, mida lisatakse toiduainetesse, mis ei läbi enne tarbimist täielikku kuumtöötlust:spargelsibulporrulaukseenedb)haigusetekitaja vähendamine kuivatatud maitsetaimedes ja vürtsidesc)haigusetekitaja vähendamine kuivatatud maitsetaimedes, mis on mõeldud ainult turustamiseks ilma, et neid töödeldaks ravimitenad)haigusetekitaja vähendamine kakaopulbris ja kookidese)tubakalehe fumigatsioon Need erandid muutuvad kehtetuks hiljemalt 31. detsembril 1989. |Artikkel 2Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 1. juulil 1987. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Artikkel 3Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 21. juuli 1986Nõukogu nimeleesistujaG. Howe[1] EÜT L 33, 8.2.1979, lk 36.[2] EÜT L 152, 26.5.1986, lk 45.--------------------------------------------------


title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2008/12/EÜ, 11. märts 2008 , millega muudetakse direktiivi 2006/66/EÜ, mis käsitleb patareisid ja akusid ning patarei- ja akujäätmeid, seoses komisjoni rakendusvolitustega

text:
               19.3.2008

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 76/39

      EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2008/12/EÜ,
   11. märts 2008,
   millega muudetakse direktiivi 2006/66/EÜ, mis käsitleb patareisid ja akusid ning patarei- ja akujäätmeid, seoses komisjoni rakendusvolitustega
   EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 175 lõiget 1,
   võttes arvesse komisjoni ettepanekut,
   võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust, (1)

   pärast konsulteerimist Regioonide Komiteega,
   tegutsedes asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras, (2)

   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Parlamendi ja Nõukogu direktiivis 2006/66/EÜ (3) on sätestatud, et teatavad meetmed tuleb vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused. (4)

               (2)

               Otsust 1999/468/EÜ on muudetud otsusega 2006/512/EÜ, millega kehtestati kontrolliga regulatiivmenetlus selliste üldmeetmete võtmiseks, mille eesmärgiks on muuta asutamislepingu artiklis 251 osutatud korras vastuvõetud aktide vähemolulisi sätteid, muu hulgas mõningaid selliseid sätteid välja jättes või täiendades seda uute vähemoluliste sätetega.

               (3)

               Et kontrolliga regulatiivmenetlus oleks kohaldatav õigusaktide suhtes, mis on vastu võetud asutamislepingu artiklis 251 osutatud korras ja mis on juba jõustunud, peab neid õigusakte vastavalt otsust 2006/512/EÜ käsitlevale Euroopa Parlamendi, Nõukogu ja Komisjoni ühisavaldusele (5) kohandama kooskõlas kehtivate menetlustega.

               (4)

               Komisjonile tuleks anda volitus kohandada III lisa ning vastu võtta ja läbi vaadata patareide ja akude eksportimist ja märgistamist käsitlevad üksikasjalikud eeskirjad. Kuna need on üldmeetmed ja nende eesmärk on muuta direktiivi 2006/66/EÜ vähemolulisi sätteid, muu hulgas täiendades seda uute vähemoluliste sätetega, tuleb need vastu võtta vastavalt otsuse 1999/468/EÜ artiklis 5a sätestatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.

               (5)

               Seetõttu tuleks direktiivi 2006/66/EÜ vastavalt muuta.

               (6)

               Kuna direktiivi 2006/66/EÜ tehtud muudatused on tehnilist laadi kohandused, mis hõlmavad ainult komiteemenetlust, ei pea liikmesriigid neid üle võtma. Seega ei ole vaja sellekohaseid sätteid kehtestada,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Muudatused
   Direktiivi 2006/66/EÜ muudetakse järgmiselt.

               1.

               Artikli 10 lõige 4 asendatakse järgmisega:
               „4.   Vastavalt artikli 24 lõikes 2 osutatud regulatiivmenetlusele võib sätestada üleminekukorra, et võtta arvesse lõikes 2 sätestatud nõuete täitmisel liikmesriikides esinevaid raskusi, mis tulenevad konkreetse riigi olukorrast.
               Hiljemalt 26. septembriks 2007 kehtestatakse ühine metoodika, mille põhjal arvutatakse lõppkasutajatele igal aastal müüdavate kantavate patareide ja akude kogus. Kõnealune meede, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähemolulisi sätteid, täiendades seda, võetakse vastu vastavalt artikli 24 lõikes 3 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.”

               2.

               Artikli 12 lõike 6 esimene lause asendatakse järgmisega:
               „6.   III lisa võib kohandada või täiendada, et võtta arvesse tehnika ja teaduse arengut. Kõnealused meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähemolulisi sätteid, muu hulgas täiendades seda, võetakse vastu vastavalt artikli 24 lõikes 3 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.”;

               3.

               Artikli 15 lõige 3 asendatakse järgmisega:
               „3.   Kehtestatakse käesoleva artikli üksikasjalikud rakenduseeskirjad, eelkõige lõikes 2 osutatud samaväärsete tingimuste hindamise kriteeriumid. Kõnealused meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähemolulisi sätteid, täiendades seda, võetakse vastu vastavalt artikli 24 lõikes 3 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.”;

               4.

               Artikkel 17 asendatakse järgmisega:
               „Artikkel 17
               Registreerimine
               Liikmesriigid tagavad, et iga tootja registreeritakse. Registreerimise suhtes kehtivad kõikides liikmesriikides samad menetlusnõuded. Sellised registreerimisnõuded, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähemolulisi sätteid, täiendades seda, kehtestatakse vastavalt artikli 24 lõikes 3 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.”;

               5.

               Artiklit 21 muudetakse järgmiselt:

                           a)

                           lõige 2 asendatakse järgmisega:
                           „2.   Liikmesriigid tagavad, et hiljemalt 26. septembriks 2009 on kõigi kantavate patareide ja akude mahtuvus neile märgitud nähtavalt, loetavalt ja kustutamatult. Hiljemalt 26. märtsiks 2009 sätestatakse kõnealuse nõude üksikasjalikud rakenduseeskirjad, sealhulgas mahtuvuse ja sihipärase kasutamise kindlakstegemise ühtlustatud meetodid. Kõnealused meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähemolulisi sätteid, täiendades seda, võetakse vastu vastavalt artikli 24 lõikes 3 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.”;

                           b)

                           lõige 7 asendatakse järgmisega:
                           „7.   Käesolevas artiklis sätestatud märgistamisnõuetest võib kehtestada erandeid. Kõnealused meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähemolulisi sätteid, täiendades seda, võetakse vastu vastavalt artikli 24 lõikes 3 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.”;

               6.

               Artikli 24 lõige 3 asendatakse järgmisega:
               „3.   Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikli 5a lõikeid 1 kuni 4 ja artiklit 7, võttes arvesse selle otsuse artikli 8 sätteid.”.

         Artikkel 2
   Jõustumine
   Käesolev direktiiv jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 3
   Adressaadid
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Strasbourg, 11. märts 2008

            Euroopa Parlamendi nimel

            president

         H.-G. PÖTTERING

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         J. LENARČIČ

      (1)  ELT C 175, 27.7.2007, lk 57.

      (2)  Euroopa Parlamendi 24. oktoobri 2007. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 14. veebruari 2008. aasta otsus.

      (3)  ELT L 266, 26.9.2006, lk 1.

      (4)  EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23. Otsust on muudetud otsusega 2006/512/EÜ (ELT L 200, 22.7.2006, lk 11).

      (5)  ELT C 255, 21.10.2006, lk 1.


title: Komisjoni direktiiv 2014/99/EL, 21. oktoober 2014 , millega muudetakse direktiivi 2009/126/EÜ (mootorsõidukite tankimisel teenindusjaamades eralduvate bensiiniaurude regenereerimise II etapi kohta) selle kohandamiseks tehnika arenguga

text:
               23.10.2014

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 304/89

         KOMISJONI DIREKTIIV 2014/99/EL,
   21. oktoober 2014,
   millega muudetakse direktiivi 2009/126/EÜ (mootorsõidukite tankimisel teenindusjaamades eralduvate bensiiniaurude regenereerimise II etapi kohta) selle kohandamiseks tehnika arenguga
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. oktoobri 2009. aasta direktiivi 2009/126/EÜ mootorsõidukite tankimisel teenindusjaamades eralduvate bensiiniaurude regenereerimise II etapi kohta, (1) eelkõige selle artiklit 8,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Direktiiviga 2009/126/EÜ on ette nähtud, et selle artikleid 4 ja 5 võib kohandada tehnika arenguga, kui on vaja tagada kooskõla Euroopa Standardikomitee (CEN) kehtestatud asjaomaste standarditega.

               (2)

               25. septembril 2013 tegi CEN kättesaadavaks standardid EN 16321-1:2013 ja EN 16321-2:2013. Standardis EN 16321-1:2013 on esitatud katsemeetodid teenindusjaamades kasutatavatele bensiiniaurude regenereerimise süsteemidele tüübikinnituse andmiseks. Standardis EN 16321-2:2013 on sätestatud katsemeetodid, mida kasutatakse teenindusjaamades, et kontrollida selliste regenereerimissüsteemide toimimist.

               (3)

               Nendele standarditele vastavuse tagamiseks on direktiivi 2009/126/EÜ artikleid 4 ja 5 vaja tehniliselt kohandada.

               (4)

               Käesolevas direktiivis sätestatud meetmed on kooskõlas direktiivi 2009/126/EÜ artikli 9 lõike 1 alusel loodud komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 2009/126/EÜ muudetakse järgmiselt.

               1)

               Artiklis 4 asendatakse lõige 1 järgmisega:
               „1.   Liikmesriigid tagavad alates kuupäevast, mil bensiiniaurude regenereerimise II etapi süsteemid muutuvad artikli 3 kohaselt kohustuslikuks, et nimetatud süsteemide bensiiniaurude kogumise tõhusus on vähemalt 85 %, mida tootja on dokumentaalselt tõendanud vastavalt standardile EN 16321-1:2013.”

               2)

               Artiklis 5 asendatakse lõige 1 järgmisega:
               „1.   Liikmesriigid tagavad, et bensiiniaurude regenereerimise II etapi kasutusel olevate süsteemide bensiiniaurude kogumise tõhusust kontrollitakse vähemalt kord aastas vastavalt standardile EN 16321-2:2013.”

         Artikkel 2
   1.   Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 12. maiks 2016. Nad edastavad kõnealuste normide teksti viivitamata komisjonile.
   Nad kohaldavad neid norme alates 13. maist 2016.
   Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastu võetud põhiliste õigus- ja haldusnormide teksti.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 21. oktoober 2014

            Komisjoni nimel

            president

         José Manuel BARROSO

      (1)  ELT L 285, 31.10.2009, lk 36.