title: Nõukogu direktiiv 95/70/EÜ, 22. detsember 1995, millega sätestatakse minimaalsed ühenduse meetmed teatavate kahepoolmelisi limuseid mõjutavate haiguste tõrjeks

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31995L0070

Euroopa Liidu Teataja L 332 , 30/12/1995 Lk 0033 - 0039

		Nõukogu direktiiv 95/70/EÜ,22. detsember 1995,millega sätestatakse minimaalsed ühenduse meetmed teatavate kahepoolmelisi limuseid mõjutavate haiguste tõrjeksEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 43,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [2]ning arvestades, et:asutamislepingu II lisas on loetletud limused; limuste turustamine on akvakultuurisektorile oluline tuluallikas;nõukogu 28. jaanuari 1991. aasta direktiivi 91/76/EMÜ (akvakultuuri loomade ja -saaduste turuleviimist reguleerivate loomatervishoiu nõuete kohta), [3] A lisas II loetelus osutatud limuste haigustel on väga tõsine mõju krabide ja vähkide tööstusele; kolmandates riikides esineb muid sarnase mõjuga haigusi, ning sellistest haigustest tuleks koostada loetelu ning komisjonile tuleks anda volitused kõnesoleva loetelu korrigeerimiseks loomatervishoiu valdkonnas toimuva arengu alusel;selliste haiguste puhang võib kiiresti omandada episootilised mõõtmed, põhjustades suremust ja häireid sellises ulatuses, mis võib järsult vähendada krabide ja vähkide kasvatuse tasuvust;seega on ühenduse tasandil vaja kehtestada haiguse puhangute korral rakendatavad meetmed, et tagada krabide ja vähkide kasvatuste ratsionaalne areng ning aidata kaasa loomade tervise kaitsele ühenduses;liikmesriigid peaksid teatama komisjonile ja teistele liikmesriikidele kõigist täheldatud ebatavalistest kahepoolmeliste limuste suremuse juhtudest;sellisel juhul tuleb võtta meetmeid haiguse leviku vältimiseks, eriti seoses kahepoolmeliste eluslimuste eemaldamisega kõnealustest majanditest või tsoonidest;haiguse päritolu tuvastamiseks ning edasise leviku tõkestamiseks on oluline viia läbi põhjalik epidemioloogiline uuring;tõhusa tõrjesüsteemi tagamiseks tuleb haiguse diagnoosimine ühtlustada ja läbi viia vastutavate laborite egiidi all, asjaomaste laborite töö kooskõlastamise võib tagada ühenduse referentlabor;käesoleva direktiivi ühtse kohaldamise tagamiseks tuleks kehtestada ühenduse kontrollimenetlus;haiguse kontrolli ühismeetmed moodustavad vähima aluse loomade tervishoiu ühtse standardi säilitamiseks;komisjonile tuleks teha ülesandeks võtta vastu vajalikud rakendusmeetmed;ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Käesolev direktiiv sätestab ühenduse minimaalsed kontrollmeetmed haiguste osas, mis mõjutavad käesolevas direktiivis nimetatud kahepoolmelisi limuseid.Artikkel 21. Käesolevas direktiivis kohaldatakse vajadusel direktiivi 91/67/EMÜ artiklis 2 ja direktiivi 91/492/EMÜ artiklis 2 [4] esitatud mõisteid.2. Lisaks määratleb "täheldatud ebatavaline suremust" äkilise suremusena, mis mõjutab ligikaudu 15 % varudest ja leiab aset lühikeste ajaperioodi jooksul kahe kontrolli vahelisel ajal (kinnitatakse 15 päeva jooksul). Haudejaamas peetakse suremust ebatavaliseks juhul, kui kasvataja ei saa vastseid ajavahemikus, mis hõlmab kudusid sigivate austrite erinevatest kogumitest. Poegade kasvatusettevõttes peetakse suremust ebatavaliseks juhul, kui äkiline märkimisväärne suremus esineb lühikese aja jooksul mitmes kasvatuskohas.Artikkel 3Liikmesriigid tagavad, et kõik kahepoolmelisi limuseid kasvatavad majandid:1. on ametiasutuse poolt registreeritud; nimetatud registreerimist peab pidevalt ajakohastama;2. peavad arvestust:a) majandisse toodavate elusate kahepoolmeliste limuste kohta, koos kogu informatsiooniga nende tarnimise, nende arvu või kaalu, nende suuruse ja päritolu kohta;b) majandist uuesti vettelaskmiseks lahkuvate kahepoolmeliste limuste kohta, koos kogu informatsiooniga nende lähetamise, nende arvu või kaalu, nende suuruse ja sihtkoha kohta;c) täheldatud ebatavalise suremuse kohta.Kõnesolevat registrit, mis on ametiasutuse nõudel igal ajal kontrollimiseks avatud, ajakohastatakse regulaarselt ning säilitatakse nelja aasta jooksul.Artikkel 41. Liikmesriigid tagavad, et kahepoolmeliste limuste majanditele, kasvatamise piirkondadele ja saaki andvatele looduslikele jõesängideele kohaldatakse järelvalve ning proovide võtmise programmi, et jälgida ebatavalise suremuse esinemist ning varude tervislikku seisundit.Lisaks sellele võib ametiasutus kohaldada eespool nimetatud programmi ka puhastusjaamadele ja säilitusmahutitele, millel on vee väljavool merre.Kui kõnesoleva programmi kohaldamisel täheldatakse mistahes ebatavalist suremust või kui ametiasutusel on informatsiooni, millele tuginedes võib kahtlustada haiguste olemasolu, võetakse järgmised meetmed:- koostatakse loetelu kohtadest, kus direktiivi 91/67/EMÜ A lisa II loetelus osutatud haigused esinevad, tingimusel et need haigused ei ole eespool nimetatud direktiivi alusel vastu võetud programmi objektiks,- koostatakse loetelu kohtadest, kus on täheldatud ebatavalist suremust D lisas osutatud haiguste esinemise tulemusena, või mille kohta ametiasutusel on informatsiooni, mille alusel on põhjust kahtlustada haiguste esinemist,- teostatakse esimeses ja teises taandes osutatud haiguste arenemise ja geograafilise leviku järelevalvet.2. Üksikasjalikud eeskirjad käesoleva artikli rakendamiseks ning muu hulgas lõikes 1 osutatud programmi sisseviimiseks kohaldatavad eeskirjad, eelkõige järelevalve sageduse ja ajakava, proovide võtmise protseduuri (statistiliselt representatiivse valimi) ja diagnoosimeetodite kohta võetakse vastu artiklis 10 sätestatud korras.Artikkel 51. Liikmesriigid tagavad, et artiklis 4 osutatud haiguse esinemise kahtlusest ning ebatavalisest suremusest kahepoolmeliste limuste majandites, kasvatuspiirkondades või saaki andvates looduslikes jõesängides või puhastusjaamades või säilitusmahutites, millel on vee väljavool merre, informeerivad krabide ja vähkide kasvatajad või muud seda täheldanud isikud võimalikult kiiresti ametiasutust.2. Lõikes 1 osutatud juhul peab liikmesriigi ametiastutus tagama, et:a) võetakse proovid uurimiseks heakskiidetud laboris;b) kuni punktis a osutatud uuringutulemuste saamiseni ei lahku ükski limus ilma ametiasutuse loata majandist, kasvatuspiirkonnast ega saaki andvast looduslikust jõesängist või puhastuskeskusest või säilitusmahutist, millel on vee väljavool merre, ülekandmiseks või uuesti vette laskmiseks teises majandis või veekeskkonnas.3. Kui lõike 2 punktis a osutatud uuringud ei viita patogeeni olemasolule, tühistatakse lõike 2 punktis b osutatud piirangud.4. Kui lõikes 2 osutatud uuringud näitavad ebatavalist suremust põhjustava patogeeni olemasolu ning nimetatud patogeen võib sellist suremust põhjustada, või kui avastatakse mõni artiklis 4 osutatud haiguse patogeen, peab ametiasutus viima läbi episootilise uuringu, et tuvastada saastumise võimalikud põhjused ning et uurida, kas majandist, kasvatuspiirkonnast või saaki andvast looduslikust jõesängist on ebatavalise suremuse täheldamisele eelnenud ajaperioodil lahkunud limuseid ülekandmiseks või uuesti vette laskmiseks mujal.Kui episootiline uuring näitab, et haigus on sisse viidud ühte või enamasse majandisse, kasvatuspiirkonda või saaki andvasse looduslikku jõesängi muu hulgas limuste ühest kohast teise viimise tulemusena, kohaldatakse lõikes 2 sätestatut.Siiski, erandina direktiivi 91/67/EMÜ artikli 3 lõike 1 punktist c võib ametiasutus oma territooriumil lubada kahepoolemeliste limuste liikumist teistesse majanditesse, kasvatuspiirkondadesse või saaki andvatesse looduslikesse jõesängidesse, mis on sama haigusega nakatunud.Vajadusel võidakse artiklis 10 sätestatud korras otsustada täiendavate meetmete võtmine.5. Ametiasutus tagab, et komisjoni ja teisi liikmesriike informeeritakse vastavalt kehtivale ühenduse korrale viivitamata, kui täheldatakse patogeeniga seonduva ebatavalise suremuse juhtudest, olukorra analüüsimiseks ja kontrollimiseks võetavatest meetmetest ning suremuse põhjusest.Artikkel 61. Proovide võtmine ning laboriuuringud kahepoolmeliste limuste ebatavalise suremuse põhjuse kindlaksmääramiseks viiakse läbi artiklis 10 sätestatud korras kehtestatud meetodeid kasutades.2. Liikmesriigid tagavad, et igas liikmesriigis määratakse üks riigi tugilabor, mille seadmed ning kvalifitseeritud personal võimaldab seal läbi viia lõikes 1 nimetatud katseid.3. Erandina lõikest 2 võivad liikmesriigid, kel puudub nimetatud küsimuses kompetentne riiklik labor, kasutada teise liikmesriigi antud küsimuses pädevat riiklikku laborit.4. Kahepoolmeliste limuste haiguste osas pädevate riigi tugilaborite loetelu on toodud lisas C.5. Riigi tugilaborid teevad koostööd artiklis 7 osutatud ühenduse referentlaboriga.Artikkel 71. Kahepoolmeliste limuste haiguste suhtes pädev ühenduse referentlabor on toodud lisas A.2. Ilma et see piiraks 26. juuni 1990. aasta otsust 90/424/EMÜ [5] (kulutuste kohta veterinaaria valdkonnas), ning eriti selle artiklit 28, on lõikes 1 osutatud labori ülesanded ja kohustused sätestatud B lisas.Artikkel 81. Komisjoni eksperdid võivad teha kohapealseid kontrolle, kui see on vajalik käesoleva direktiivi ühtseks kohaldamiseks. Niiviisi toimides võivad nad läbi viia mittediskrimineerivaid pistelisi kontrolle tagamaks, et pädev asutus teostab järelevalvet käesoleva direktiivi nõuete täitmise üle.Komisjon teatab liikmesriikidele kontrolli tulemustest.2. Lõikes 1 osutatud kontrollid viiakse läbi koostöös pädeva asutusega.3. Liikmesriik, kelle territooriumil kontrollimine toimub, tagab ekspertidele nende ülesande täitmiseks vajaliku abi.4. Käesoleva artikli üksikasjalikud rakenduseeskirjad võetakse vastu artiklis 10 sätestatud korras.Artikkel 9Nõukogu muudab vajadusel A lisa, tehes otsuse komisjoni ettepaneku põhjal kvalifitseeritud häälteenamusega.B, C ja D lisasid võib vajaduse korral muuta vastavalt artiklis 10 sätestatud korrale.Artikkel 101. Kui tuleb järgida käesolevas artiklis sätestatud korda, suunab otsusega 68/361/EMÜ [6] asutatud alalise veterinaarkomitee (edaspidi "komitee") eesistuja küsimused viivitamata nimetatud komiteele kas omal algatusel või liikmesriigi taotlusel.2. Võetavate meetmete eelnõu esitab komiteele komisjoni esindaja. Tähtaja jooksul, mille määrab eesistuja lähtuvalt küsimuse kiireloomulisusest, esitab komitee eelnõu kohta arvamuse. Arvamus esitatakse sellise häälteenamusega, nagu on sätestatud asutamislepingu artikli 148 lõikes 2 nõukogu otsuste vastuvõtmiseks komisjoni ettepaneku põhjal. Liikmesriikide esindajate hääli komitees arvestatakse kõnealuses artiklis sätestatud viisil. Esimees ei hääleta.3. a) Kui kavandatavad meetmed on komitee arvamusega kooskõlas, võtab komisjon need vastu.b) Kui kavandatud meetmed ei ole komitee arvamusega kooskõlas või kui komitee ei esita oma arvamust, esitab komisjon võetavate meetmete kohta viivitamata ettepaneku nõukogule. Nõukogu teeb otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega.Kui nõukogu ei ole otsust teinud kolme kuu jooksul alates nõukogu poole pöördumisest, võtab komisjon kavandatud meetmed vastu, välja arvatud juhul, kui nõukogu on lihthäälteenamusega teinud otsuse kõnealuste meetmete vastu.Artikkel 11Hiljemalt 31. detsembriks 1999 esitab komisjon nõukogule aruande, mille koostamisel on vajadusel kasutatud veterinaaria teaduskomitee abi, võttes arvesse käesoleva direktiivi rakendamisel omandatud kogemusi ning tehnilist ja teaduslikku arengut, tehes vajadusel muudatusettepanekud.Nõukogu langetab iga sellise ettepaneku suhtes otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega.Artikkel 121. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid 1. juuniks 1997. Liikmesriigid teatavad neist viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Alates lõikes 1 sätestatud kuupäevast võivad liikmesriigid vastavalt asutamislepingu üldnõuetele siiski säilitada või rakendada oma toodangu suhtes rangemaid sätteid kui on ette nähtud käesolevas direktiivis. Liikmesriigid teavitavad komisjoni kõnealustest meetmetest.3. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetavate siseriiklike põhiliste õigusnormide teksti.Artikkel 13Käesolev direktiiv jõustub 20. päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.Artikkel 14Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 22. detsember 1995Nõukogu nimeleesistujaL. Atienza Serna[1] EÜT C 285, 13.10.1994, lk 9.[2] EÜT C 109, 1.5.1995, lk 2.[3] EÜT L 46, 19.2.1991, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 95/22/EÜ (EÜT L 243, 11.10.1995, lk 1).[4] Nõukogu direktiiv 91/492/EMÜ, 15. juuli 1991, milles sätestatakse elusate kahepoolmeliste limuste tootmise ja turuleviimise tervishoiunõuded (EÜT L 268, 24.9.1991, lk 1). Direktiivi on muudetud 1994. aasta ühinemisaktiga.[5] EÜT L 224, 18.8.1990, lk 19. Direktiivi on viimati muudetud otsusega 94/370/EÜ (EÜT L 168, 2.7.1994, lk 31).[6] EÜT L 255, 18.10.1968, lk 23.--------------------------------------------------A LISAKAHEPOOLMELISTE LIMUSTE HAIGUSTE SUHTES PÄDEV ÜHENDUSE REFERENTLABORIFREMERBoîte Postale 13317390La TrembladePrantsusmaa--------------------------------------------------B LISAKAHEPOOLEMELISTE LIMUSTE HAIGUSTE JAOKS MÄÄRATUD ÜHENDUSE REFERENTLABORI ÜLESANDED JA KOHUSTUSEDÜhenduse referentlabori ülesanded ja kohustused on:1. kooskõlastada komisjoniga konsulteerides liikmesriikides kasutatavaid kahepoolmeliste limuste haiguste diagnostikameetodeid, eriti:a) koostada ja säilitada asjakohaseid patogeenide histoloogiliste nihete, tüvede või isolaatide kollektsiooni ning teha see liikmesriikide heakskiidetud laboritele kättesaadavaks;b) korraldada ühenduse tasandil diagnostikaprotseduuride regulaarseid võrdluskatseid;c) koguda ja kõrvutada andmeid ja teavet ühenduses kasutatavate diagnostikameetodite ja läbiviidud katsete tulemuste kohta;d) iseloomustada patogeenide isolaatide kõige kaasaegsemate ja asjakohasemate meetodite abil, et võimaldada mõista paremini haiguse episotoloogiat;e) jälgida asjakohaste haiguste järelevalve, episotoloogia ja ennetamise arengut kogu maailmas;f) säilitada oskusteavet asjakohase haiguse patogeenide kohta kiire eristusdiagnoosi võimaldamiseks;2. aidata aktiivselt kaasa haiguste puhangute diagnoosimisel liikmesriikides, uurides diagnoosi kinnituseks, iseloomustamiseks ja episootiliseks uurimiseks talle saadetud patogeeni isolaate;3. hõlbustada laboridiagnostikaekspertide väljaõpet või ümberõpet, pidades silmas diagnostikamenetluste ühtlustamist kogu ühenduses;4. teha eksootiliste haiguste diagnoosimismeetodite osas koostööd pädevate laboritega kolmandates riikides, kus sellised haigused on levinud.--------------------------------------------------C LISAKAHEPOOLMELISTE LIMUSTE HAIGUSTE RAHVUSLIKUD REFERENTLABORIDSaksamaa: | Bundesforschungsanstalt für Viruskrankheiten der Tiere Anstaltsteil Insel Riems D-0-2201 Insel Riems Germany |Hispaania: | Instituto de investigactiones marinas del C.S.I.C. C/Eduardo Cabello, No 6 36208 Vigo(Pontevedra)Spain |Prantsusmaa: | IFREMER Boîte postale 133 17390 La Tremblade France |Kreeka: | Κέντρο Κτηνιατριχών Ιδρυμάτων Θεσσαλονίχης Ινστιτούτο Λοιμωδών χαι Περαστιχών Νοσημάτων Τμήμα Παθολογίας Υδροβίων Οργανισμών 26ης Οχτωβρίου 80 54627 Οεσσλονίχη Greece |Iirimaa: | Fisheries Research Centre Abbotstown Castleknock Dublin 15 Ireland |Itaalia: | Istituto zooprofilattico sperimentale delle Venezie Sezione diagnostica di Basaldella di Campofornido Laboratorio di Ittiopatologia Via della Roggia, 92 33030 Basaldella di Campoformido(UD)Italy |Madalmaad: | Rijksinstituut voor visserijonderzoek (RIVO-DLO) Haringkade 1 Postbus 68 1970AB IJmuiden Netherlands |Ühendkuningriik: | Fish Diseases Laboratory The Nothe Weymouth Dorset DT4 8UB United Kingdom The Marine Laboratory PO box 101 Victoria Road Aberdeen AB9 8DB United Kingdom |--------------------------------------------------D LISAHaigused | Patogeenid | Tundlikud liigid |Haplosporidioos | Haplosporidium nelsoni | Crassostrea virginica |Haplosporidium costale | Crassostrea virginica |Perkinoos | Perkinsus marinus | Crassostrea virginica |Perkinsus olseni | Haliotis rubra |H. Laevigata |Mikrokütoos | Mikrokytos mackini | Crassostrea gigas |O. edulis |O. puelchana |O. denselomellosa |Tiostrea chilensis |Mikrokytos roughleyi | Saccostrea commercialis |Iridoviroos | austri purjukvastse purje haiguse viirus | Crassostrea gigas |Marteilioos | Marteilia sidneyi | Saccostrea commercialis |--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 2005/86/EÜ,  5. detsember 2005 , millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2002/32/EÜ (loomatoidus leiduvate soovimatute ainete kohta) I lisa kampekloori osas   (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               6.12.2005

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 318/16

         KOMISJONI DIREKTIIV 2005/86/EÜ,
   5. detsember 2005,
   millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2002/32/EÜ (loomatoidus leiduvate soovimatute ainete kohta) I lisa kampekloori osas
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. mai 2002. aasta direktiivi 2002/32/EÜ loomatoidus leiduvate soovimatute ainete kohta, (1) eriti artikli 8 lõiget 1,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Direktiivis 2002/32/EÜ on sätestatud, et niisuguste loomatoiduks ettenähtud toodete kasutamine, milles leiduvate soovimatute ainete tase ületab direktiivi I lisas sätestatud piirnorme, on keelatud.

               (2)

               Direktiivi 2002/32/EÜ vastuvõtmisel teatas komisjon, et I lisa sätted vaadatakse läbi ajakohastatud teaduslike riskihinnangute alusel ning arvesse võttes, et saastunud ja nõuetele mittevastavate loomatoiduks ettenähtud toodete mis tahes lahjendamine on keelatud.

               (3)

               Euroopa Toiduohutusameti (EFSA) teaduskomisjon, mis käsitleb toiduahelas olevaid saasteaineid, võttis komisjoni taotlusel 2. veebruaril 2005 vastu arvamuse seoses kampekloori kui soovimatu ainega loomasöödas.

               (4)

               Kampekloor on mittesüsteemne insektitsiid, mille kasutamine on suuremas osas riikidest lõpetatud. Kampekloori ühendid on keeruka koostisega, on tuvastatud vähemalt 202 eri ühendit. Kampekloori püsivuse ja keemiliste omaduste tõttu leidub seda endiselt keskkonnas.

               (5)

               Kui tehniliste segude oluliseks koostisosaks olevate mõningate ühendite (näiteks CHB 32) biotransformatsioon on suhteliselt kiire, siis teised ühendid (näiteks CHB 26, 50 ja 62) on tunduvalt püsivamad ja nende bioakumuleerumine toiduahelasse märkimisväärne. Ühendeid CHB 26, 50 ja 62 võib kasutada kampekloorisaaste indikaatoreina. CHB 32 esinemine näitab hiljutist saastet ning selle võiks võimalike pettuste tuvastamiseks lülitada järelevalveprogrammidesse.

               (6)

               Loomadele toidu kaudu mõjuva kampekloori peamised allikad on kalaõli ja kalajahu. Kalasööt (eelkõige lihatoidulistele liikidele) võib sisaldada märkimisväärses koguses kalajahu ja kalaõli. Muude loomade puhul kasutatakse kalajahu vähe, mistõttu söödast tulenev mõju on väiksem.

               (7)

               Kalad on kampekloori mürgisuse suhtes kõige vastuvõtlikumad. Kampekloori ülekandumine rasvaste kalade söödavatesse kudedesse on kõrge, kuna ülekandumine muude põllumajandusloomade puhul on madal. Kalad, eriti rasvased liigid, on peamine mõjuallikas inimestele, muud kokkupuuteallikad ei ole nii olulised.

               (8)

               On asjakohane asendada praegune kampekloori üldine piirnorm kõigis loomatoitudes kampekloori piirnormiga kalaõlis, kalajahus ja kalasöödas tagamaks, et need tooted ei kujuta mingit ohtu inimeste ega loomade tervisele. Sööda ohutus on paranenud, sest otse kaladele söödetud kalatoidu piirnormi on märkimisväärselt alandatud, ning see peaks veelgi paranema, kui tugevdatakse sihipärast kontrolli nende loomatoiduks ettenähtud toodete üle, mis on kampekloori peamiseks mõjuallikaks.

               (9)

               Kampekloori praegune üldine piirnorm ei kajasta praegust tavapärast loodusliku fooni saastatuse taset kalaõlis. On asjakohane kehtestada piirnorm kalaõlis, võttes arvesse loodusliku fooni tasemeid ning kahjustamata loomade ja inimeste tervist. Piirnorm tuleb uuesti üle vaadata seejärel, kui seda on saastatusest puhastamise menetlustes laiemalt kohaldatud.

               (10)

               Sellest tulenevalt peaks direktiivi 2002/32/EÜ vastavalt muutma.

               (11)

               Käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 2002/32/EÜ I lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi lisale.
   Artikkel 2
   1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 12 kuu jooksul käesoleva direktiivi jõustumise kuupäevast. Liikmesriigid teatavad komisjonile viivitamata nende õigus- ja haldusnormide teksti ning nende õigus- ja haldusnormide ja käesoleva direktiivi vahelise vastavuse tabeli kujul.
   Kui liikmesriigid võtavad need normid vastu, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide teksti.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamise päeva Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 5. detsember 2005

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Markos KYPRIANOU

      (1)  EÜT L 140, 30.5.2002, lk 10. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2005/8/EÜ (ELT L 27, 29.1.2005, lk 44).

      LISA
      Direktiivi 2002/32/EÜ I lisa muudetakse, asendades rea “19. Kampekloor (toksafeen)” järgmisega:

                     Soovimatud ained

                     Loomatoiduks mõeldud tooted

                     Piirnorm (mg/kg (ppm)) söötade puhul, mille niiskusesisaldus on 12 %

                     1

                     2

                     3

                                 “19.

                                 Kampekloor (toksafeen) – indikaatorühendite CHB 26, 50 ja 62 summa (1)

                                 —

                                 Kalad ja muud veeloomad, nendest valmistatud tooted ja nende kõrvalsaadused, välja arvatud kalaõli

                     0,02

                                 —

                                 Kalaõli (2)

                     0,2

                                 —

                                 Kalasööt (2)

                     0,05

         (1)  Numeratsioon vastavalt Parlarile, eesliitega kas “CHB” või “Parlar #”

                  —

                  :

                  CHB 26

                  :

                  2-endo,3-ekso,5-endo, 6-ekso, 8,8,10,10-oktoklorobornaan

                  —

                  :

                  CHB 50

                  :

                  2-endo,3-ekso,5-endo, 6-ekso, 8,8,9,10,10-nonaklorobornaan

                  —

                  :

                  CHB 62

                  :

                  2,2,5,5,8,9,9,10,10-nonaklorobornaan

         (2)  Tasemed vaadatakse piirnormi alandamise eesmärgil üle 31. detsembriks 2007.”


title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2005/35/EÜ, 7. september 2005, mis käsitleb laevade põhjustatud merereostust ning karistuste kehtestamist merereostusega seotud rikkumiste eest

text:
               30.9.2005

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 255/11

      EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2005/35/EÜ,
   7. september 2005,
   mis käsitleb laevade põhjustatud merereostust ning karistuste kehtestamist merereostusega seotud rikkumiste eest
   EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 80 lõiget 2,
   võttes arvesse komisjoni ettepanekut,
   võttes arvesse Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, (1)

   pärast konsulteerimist regioonide komiteega,
   toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (2)

   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Ühenduse meresõiduohutuse poliitika eesmärk on saavutada kõrge ohutuse ja keskkonnakaitse tase ning see põhineb arusaamisel, et kaupade mereveoga tegelevatel kõikidel osapooltel on kohustus tagada ühenduse vetes kasutatavate laevade vastavus kehtivatele eeskirjadele ja standarditele.

               (2)

               Kõigis liikmesriikides põhinevad olulised standardid saasteainete laevadelt merreheitmise kohta MARPOL 73/78 konventsioonil; siiski väga paljud ühenduse vetes liiklevad laevad eiravad neid eeskirju iga päev ilma parandusmeetmeid võtmata.

               (3)

               MARPOL 73/78 rakendamisel esineb liikmesriigiti erinevusi ja seega on vaja seda ühenduse tasandil ühtlustada; eelkõige esineb liikmesriikides märkimisväärseid erinevusi karistuste määramisel saasteainete laevadelt merreheitmise korral.

               (4)

               Hoiatavat laadi meetmed moodustavad ühenduse meresõiduohutuspoliitika lahutamatu osa, kuna need tagavad seose iga saastavaid kaupu meritsi vedava osapoole vastutuse ja talle määratavate võimalike karistuste vahel; tõhusa keskkonnakaitse saavutamiseks on vaja tõhusaid, hoiatavaid ja proportsionaalseid karistusi.

               (5)

               Selleks on oluline sobivate õigusaktide abil ühtlustada olemasolevad õigusnormid, eelkõige kõnealuse rikkumise täpse määratluse, erandjuhtumite ja karistuste miinimumeeskirjade ning vastutuse ja jurisdiktsiooni kohta.

               (6)

               Käesolevat direktiivi täiendab üksikasjalik eeskiri, mis käsitleb kriminaalkuritegusid, karistusi ja muid sätteid, mis sisalduvad nõukogu 12. juuli 2005. aasta raamotsuses 2005/667/JSK, millega tugevdatakse kriminaalõiguse raamistikku laevade põhjustatud reostuse vastaste õigusaktide jõustamisel. (3)

               (7)

               Naftareostusest ja teiste ohtlike või kahjulike ainete põhjustatud reostusest tuleneva tsiviilvastutuse ja kahjude hüvitamise rahvusvaheline kord ei paku piisavat hoiatavat mõju, et ohtliku lasti mereveoga seotud osapooled hoiduksid tegutsemast nõuetele mittevastavate tavade kohaselt; nõutavat hoiatavat mõju on võimalik saavutada üksnes karistuste kehtestamisega, mida kohaldatakse kõigi isikute suhtes, kes põhjustavad merereostust või aitavad sellele kaasa; karistusi ei peaks kohaldama mitte ainult reederi või laeva kapteni, vaid ka lasti omaniku, klassifikatsiooniühingu ja teiste seotud isikute suhtes.

               (8)

               Saasteainete merreheitmist laevadelt tuleks käsitleda rikkumisena, kui see on toime pandud tahtlikult või kergemeelsuse või tõsise hooletuse tõttu. Käesolevat direktiivi täiendava raamotsuse 2005/667/JSK ja selles määratletud tingimuste alusel käsitletakse neid rikkumisi kriminaalkuritegudena.

               (9)

               Karistused saasteainete laevadelt merreheitmise eest ei ole seotud asjassepuutuvate osapoolte tsiviilvastutusega ja seega ei kohaldata nende suhtes tsiviilvastutuse piiramist või suunamist käsitlevaid eeskirju, samuti ei piira need kahju tõhusat hüvitamist reostusjuhtumite ohvritele.

               (10)

               On vaja edasist tõhusat koostööd liikmesriikide vahel, et tagada saasteainete laevadelt merreheitmise õigeaegne avastamine ning õiguserikkujate kindlakstegemine. Sel põhjusel on Euroopa Meresõiduohutuse Ametil, mis on asutatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. juuni 2002. aasta määrusega (EÜ) nr 1406/2002, (4) keskne roll liikmesriikidega koostöö tegemisel, et arendada välja tehnilised lahendused ja pakkuda tehnilist abi käesoleva direktiivi rakendamisel ning et aidata komisjoni temale määratud ülesannete täitmisel käesoleva direktiivi tõhusaks rakendamiseks.

               (11)

               Merereostuse tõhusamaks ennetamiseks ja selle vastu võitlemiseks peaks looma tingimused sünergia tekkimiseks täitevasutuste (nagu riiklikud rannavalveteenistused) vahel. Selleks peaks komisjon läbi viima teostatavusuuringu saastamise vältimise ja sellele reageerimise eest vastutava Euroopa rannavalve loomise kohta, tuues selgelt välja kulud ja tulud. Uuringule peaks vajadusel järgnema ettepanek Euroopa rannavalve loomiseks.

               (12)

               Kui on olemas selged ja objektiivsed tõendid merreheitmise kohta, mis põhjustab suurt kahju või suure kahju tekkimise ohu, peaksid liikmesriigid edastama asja oma pädevatele asutustele 1982. aasta Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsiooni artikliga 220 kooskõlas oleva menetluse algatamiseks.

               (13)

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. novembri 2000. aasta direktiivi 2000/59/EÜ laevaheitmete ja lastijäätmete vastuvõtmise kohta sadamates (5) rakendamine on koos käesoleva direktiiviga laevade põhjustatud reostuse ennetamiseks võetavate meetmete peamine teostusvahend.

               (14)

               Käesoleva direktiivi rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused. (6)

               (15)

               Kuna käesoleva direktiivi eesmärke, nimelt laevade põhjustatud reostuse rahvusvaheliste standardite inkorporeerimist ühenduse õigusesse ja karistuste, mille hulka võivad kuuluda kriminaal- või halduskaristused, kehtestamist nende sätete rikkumise eest, et tagada kõrge ohutuse ja keskkonnakaitse tase meretranspordi valdkonnas, ei ole võimalik liikmesriikide tasandil täielikult saavutada ning kuna neid eesmärke on kergem saavutada ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Nimetatud artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv kaugemale sellest, mis on vajalik nimetatud eesmärkide saavutamiseks.

               (16)

               Käesolev direktiiv järgib täielikult Euroopa Liidu põhiõiguste hartat; kõikidele isikutele, keda kahtlustatakse rikkumise toimepanemises, peab olema tagatud õiglane ja erapooletu ülekuulamine ning karistused peavad olema proportsionaalsed,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Eesmärk
   1.   Käesoleva direktiivi eesmärk on laevade põhjustatud reostust reguleerivate rahvusvaheliste standardite sisseviimine ühenduse õigustikku ja kohaste karistuste tagamine jäätmete eest vastutavate isikute suhtes, nagu on viidatud artiklis 8, et parandada meresõiduohutust ja tõhustada merekeskkonna kaitset laevade põhjustatud reostuse eest.
   2.   Käesolev direktiiv ei takista liikmesriikidel võtta rangemaid meetmeid laevade põhjustatud merereostuse vastu kooskõlas rahvusvahelise õigusega.
   Artikkel 2
   Mõisted
   Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:

               1.

                  MARPOL 73/78 — 1973. aasta rahvusvaheline konventsioon laevade põhjustatud merereostuse vältimise kohta ja konventsiooni ajakohastatud 1978. aasta protokoll;

               2.

                  saasteained — MARPOLi 73/78 I lisaga (nafta) ja II lisaga (mahtlastina veetavad ohtlikud vedelkemikaalid) hõlmatud ained;

               3.

                  merreheitmine — MARPOL 73/78 artiklis 2 osutatud mis tahes põhjusel toimuv igasugune ainete merrelaskmine laevalt;

               4.

                  laev — mis tahes liiki merelaev, olenemata lipuriigist, mida kasutatakse merekeskkonnas, sealhulgas tiiburlaevad, õhkpadjal transpordivahendid, allveelaevad ja hõljukid.

         Artikkel 3
   Reguleerimisala
   1.   Käesolevat direktiivi kohaldatakse rahvusvahelise õiguse kohaselt saasteainete merreheitmise suhtes:

               a)

               liikmesriigi sisevetes, sealhulgas sadamates, niivõrd kui MARPOL on kohaldatav;

               b)

               liikmesriigi territoriaalmeres;

               c)

               rahvusvaheliseks meresõiduks kasutatavates väinades, mille osas kehtib transiidirežiim vastavalt ÜRO 1982. aasta mereõiguse konventsiooni III osa 2. jaole, liikmesriigi poolt selliste väinade üle teostatava jurisdiktsiooni ulatuses;

               d)

               liikmesriigi rahvusvahelise õiguse alusel kindlaks määratud majandusvööndis või võrdväärses vööndis; ja

               e)

               avamerel.

         2.   Käesolevat direktiivi kohaldatakse laevadelt, olenemata lipuriigist, pärinevate saasteainete merreheitmise suhtes, välja arvatud sõjalaevad, mereväe abilaevad või muud laevad, mille omanik või haldaja on riik ning mida kasutatakse ainult mitteärilistel riiklikel eesmärkidel.
   Artikkel 4
   Rikkumised
   Liikmesriigid tagavad, et laevadelt pärinevate saasteainete merre heitmist artikli 3 lõikes 1 osutatud aladel käsitletakse rikkumisena, kui see toimub tahtlikult või kergemeelsuse või tõsise hooletuse tõttu. Käesolevat direktiivi täiendava raamotsuse 2005/667/JSK ja selles määratletud tingimuste alusel käsitletakse neid rikkumisi kriminaalkuritegudena.
   Artikkel 5
   Erandid
   1.   Saasteainete merre heitmist artikli 3 lõikes 1 osutatud aladel ei käsitleta rikkumisena, kui see vastab MARPOL 73/78 I lisa 9. ja 10. reegli ning 11. reegli punktides a või c ning II lisa 5. reegli ning 6. reegli punktides a või c sätestatud tingimustele.
   2.   Saasteainete merre heitmist artikli 3 lõike 1 punktides c, d ja e osutatud aladel ei käsitleta reederi, kapteni ega kapteni vastutusel tegutseva laevapere poolse rikkumisena, kui see vastab MARPOL 73/78 I lisa 11. reegli punktis b või II lisa 6. reegli punktis b sätestatud tingimustele.
   Artikkel 6
   Liikmesriigi sadamas olevate laevade suhtes kohaldatavad nõuete täitmise tagamise meetmed
   1.   Kui eiramiste või saadud informatsiooni põhjal võib kahtlustada, et vabatahtlikult liikmesriigi sadamas või avamereterminalis viibiv laev on saasteaineid merre heitnud või heitmas artikli 3 lõikes 1 osutatud aladel, tagab nimetatud liikmesriik, et kooskõlas siseriiklike õigusaktidega viiakse läbi asjakohane kontroll, võttes arvesse Rahvusvahelises Mereorganisatsioonis (IMO) vastu võetud vastavaid suuniseid.
   2.   Kui lõikes 1 nimetatud kontrolli käigus selguvad asjaolud, mis osutavad rikkumisele artikli 4 tähenduses, teavitatakse sellest asjaomase liikmesriigi ja lipuriigi pädevaid ametiasutusi.
   Artikkel 7
   Läbisõitvate laevade suhtes rannikuäärsete riikide võetavad meetmed nõuete täitmise tagamiseks
   1.   Kui saasteainete arvatav merreheitmine toimub artikli 3 lõike 1 punktides b, c, d või e osutatud aladel ning merreheitmises kahtlustatav laev ei külasta sellise liikmesriigi sadamat, kes omab teavet arvatava merreheitmise kohta, kohaldatakse järgmist:

               a)

               kui järgmine külastatav sadam on teise liikmesriigi sadam, teeb asjaomane liikmesriik tihedat koostööd artikli 6 lõikes 1 osutatud kontrolli teostamisel ja asjakohaste meetmete üle otsustamisel mis tahes sellise merreheitmise suhtes;

               b)

               kui järgmine külastatav sadam on ühendusevälise riigi sadam, võtab liikmesriik kõik vajalikud meetmed, et tagada järgmise külastatava sadama teavitamine arvatavast merreheitmisest, ning taotleb, et selle sadama riik võtaks asjakohased meetmed sellise merreheitmise suhtes.

         2.   Kui on olemas selged ja objektiivsed tõendid, et laev, mis sõidab artikli 3 lõike 1 punktides b või d osutatud aladel, on artikli 3 lõike 1 punktis d osutatud alal toime pannud rikkumise, mis põhjustab ulatuslikku kahju või ulatusliku kahju tekkimise ohu asjaomaste liikmesriikide rannikualadele või seotud huvidele või artikkel 3 lõike 1 punktides b või d osutatud alade ressurssidele, esitab nimetatud liikmesriik, kui tõendid toetavad arvatava rikkumise toimepanemist, ÜRO 1982. aasta mereõiguse konventsiooni XII osa 7. jao alusel asja arutamiseks oma riigi pädevale ametiasutusele, eesmärgiga algatada menetlus, sealhulgas laeva kinnipidamine, vastavalt siseriiklikule õigusele.
   3.   Igal juhul tuleb teavitada lipuriigi ametiasutusi.
   Artikkel 8
   Karistused
   1.   Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et tagada tõhusate, proportsionaalsete ja hoiatavate karistuste, mille hulka võivad kuuluda ka kriminaal- või halduskaristused, kehtestamine rikkumiste puhul artikli 4 tähenduses.
   2.   Iga liikmesriik võtab vajalikud meetmed, et tagada lõikes 1 osutatud karistuste kohaldamine kõikide isikute suhtes, kes tunnistatakse vastutavaks rikkumise eest artikli 4 tähenduses.
   Artikkel 9
   Rahvusvahelise õiguse järgimine
   Liikmesriigid kohaldavad käesoleva direktiivi sätteid ilma välisriigi laevade vormilise või sisulise diskrimineerimiseta ja kooskõlas kohaldatava rahvusvahelise õigusega, sealhulgas ÜRO 1982. aasta mereõiguse konventsiooni XII osa 7. jaoga, ning nad teavitavad koheselt laeva lipuriiki ja teisi asjaomaseid riike käesoleva direktiivi kohaselt võetud meetmetest.
   Artikkel 10
   Täiendavad meetmed
   1.   Käesoleva direktiivi kohaldamisel teevad liikmesriigid ja komisjon koostööd, vajadusel tihedas koostöös Euroopa Meresõiduohutuse Ametiga ning võtavad arvesse otsusega nr 2850/2000/EÜ (7) sätestatud juhuslikule või tahtlikule merereostusele reageerimise tegevuskava, ja vajadusel direktiivi 2000/59/EÜ rakendamist, et:

               a)

               arendada välja käesoleva direktiivi tõhusaks rakendamiseks vajalikud infosüsteemid;

               b)

               kehtestada ühtsed tavad ja suunised olemasolevate rahvusvahelisel tasandil eksisteerivate tavade ja suuniste alusel, eelkõige:

                           —

                           laevade, mis heidavad saasteaineid merre käesolevat direktiivi rikkudes, seireks ja varajaseks identifitseerimiseks, kasutades vajadusel pardal olevaid seireseadmeid;

                           —

                           usaldusväärsed meetodid meres leiduvate saasteainete seostamiseks teatava laevaga; ja

                           —

                           käesoleva direktiivi nõuete täitmise tõhusaks tagamiseks.

         2.   Vastavalt määruses (EÜ) nr 1406/2002 määratletud ülesannetele on Euroopa Meresõiduohutuse Amet kohustatud:

               a)

               tegema liikmesriikidega koostööd tehniliste lahenduste arendamisel ja tehnilise abi pakkumisel käesoleva direktiivi rakendamiseks (tegevused nagu merreheitmise kindlakstegemine satelliitseire ja järelevalve abil);

               b)

               kooskõlas määruse (EÜ) nr 1406/2002 artikliga 3 abistama komisjoni käesoleva direktiivi rakendamisel, sh vajadusel visiitidega liikmesriikidesse.

         Artikkel 11
   Teostatavusuuring
   Komisjon peaks enne 2006. aasta lõppu Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitama teostatavusuuringu mere saastamise vältimise ja sellele reageerimise eest vastutava Euroopa rannavalve loomise kohta, tuues selgelt välja kulud ja tulud.
   Artikkel 12
   Aruandlus
   Iga kolme aasta järel saadavad liikmesriigid komisjonile aruande käesoleva direktiivi kohaldamise kohta pädevate ametiasutuste poolt. Nende aruannete põhjal esitab komisjon ühenduse aruande Euroopa Parlamendile ja nõukogule. Antud aruandes hindab komisjon muu hulgas ka käesoleva direktiivi ülevaatamise või selle reguleerimisala laiendamise vajadust. Lisaks kirjeldatakse aruandes liikmesriikide asjakohase kohtupraktika arengut ning kaalutakse võimalust luua asjakohase pretsedendiõiguse alane üldkasutatav andmebaas.
   Artikkel 13
   Komiteemenetlus
   1.   Komisjoni abistab laevade põhjustatud merereostuse vältimise ja meresõiduohutuse komitee (COSS), mis on asutatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. novembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 2099/2002 (8) artikliga 3.
   2.   Kui viidatakse käesolevale artiklile, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7, võttes arvesse selle artikli 8 sätteid.
   Otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikes 6 sätestatud perioodiks kehtestatakse üks kuu.
   Artikkel 14
   Teavitamine
   Komisjon teavitab komiteed, mis asutati otsuse nr 2850/2000/EÜ artikliga 4 regulaarselt kõigist ettepandud meetmetest ja teistest asjakohastest tegevustest, mis käsitlevad merereostusele reageerimist.
   Artikkel 15
   Muutmise kord
   COSS võib määruse (EÜ) nr 2099/2002 artikli 5 kohaselt ja vastavalt käesoleva määruse artiklis 13 osutatud korrale MARPOL 73/78 muudatused käesoleva direktiivi reguleerimisalast välja jätta.
   Artikkel 16
   Rakendamine
   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 1. märtsiks 2007 ning teatavad sellest viivitamata komisjonile.
   Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   Artikkel 17
   Jõustumine
   Käesolev direktiiv jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 18
   Adressaadid
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Strasbourg, 7. september 2005

            Euroopa Parlamendi nimel

            president

         J. BORELL FONTELLES

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         C. CLARKE

      (1)  ELT C 220, 16.9.2003, lk 72.

      (2)  Euroopa Parlamendi 13. jaanuari 2004. aasta arvamus (ELT C 92 E, 16.4.2004, lk 77), nõukogu 7. oktoobri 2004. aasta ühine seisukoht (ELT C 25 E, 1.2.2005, lk 29), Euroopa Parlamendi 23. veebruari 2005. aasta seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 12. juuli 2005. aasta otsus.

      (3)  Vt käesoleva ELT lk 164.

      (4)  EÜT L 208, 5.8.2002, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 724/2004 (ELT L 129, 29.4.2004, lk 1).

      (5)  EÜT L 332, 28.12.2000, lk 81. Direktiivi on muudetud direktiiviga 2002/84/EÜ (EÜT L 324, 29.11.2002, lk 53).

      (6)  EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.

      (7)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 2000 otsus nr 2850/2000/EÜ, millega luuakse ühenduse koostööraamistik juhusliku või tahtliku merereostuse valdkonnas (EÜT L 332, 28.12.2000, lk 1).Otsust on muudetud otsusega nr 787/2004/EÜ (ELT L 138, 30.4.2004, lk 12).

      (8)  ELT L 324, 29.11.2002, lk 1. Määrust on muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 415/2004 (ELT L 68, 6.3.2004, lk 10).

      LISA
      Kokkuvõte MARPOL 73/78 heitmete alastest reeglitest, mis käsitlevad nafta ja ohtlike vedelkemikaalide merreheitmist artikli 2 lõike 2 kohaselt
      I osa: Nafta (MARPOL 73/78, I lisa)
      MARPOL 73/78 I lisa mõistes tähendab “nafta” naftat mis tahes kujul, sealhulgas toornafta, küttenafta, sete, naftajäätmed ja rafineeritud naftasaadused (v.a naftakeemiatooted, mida reguleeritakse MARPOL 73/78 II lisa sätetega) ning “naftane segu” tähendab mis tahes naftasisaldusega segu.
      Väljavõtted MARPOL 73/78 I lisa vastavatest sätetest:

                  9. reegel: Nafta merreheitmise kontrollimine

                              1)

                              Käesoleva lisa 10. ja 11. reegli ning käesoleva reegli lõike 2 kohaselt on keelatud nafta või naftaste segude merreheitmine laevadelt, mille suhtes käesolevat lisa kohaldatakse, välja arvatud juhul, kui on täidetud kõik järgmised tingimused:

                                          a)

                                          naftatankeritelt, välja arvatud käesoleva lõike punktis b nimetatud laevadelt, kui:

                                                      i)

                                                      tanker ei asu eripiirkonnas;

                                                      ii)

                                                      tanker asub rohkem kui 50 meremiili kaugusel lähimast rannikust;

                                                      iii)

                                                      tanker liigub kursil;

                                                      iv)

                                                      naftat sisaldava merreheitmise hetkemäär ei ületa 30 liitrit meremiili kohta;

                                                      v)

                                                      merre heidetud nafta üldkogus ei ületa olemasolevate tankerite puhul 1/15000 lasti üldkogusest, millest jäägid tekkisid, ning uute tankerite korral 1/30000 lasti üldkogusest, millest jäägid tekkisid; ja

                                                      vi)

                                                      tanker rakendab käesoleva lisa 15. reeglile vastavat naftaheitmete seire- ja kontrollisüsteemi ning settemahuti kasutamise korda;

                                          b)

                                          400-tonnise või suurema kogumahutavusega laevadelt, v.a naftatankeritelt, ja masinaruumi pilssidest, v.a naftatankeri lastipumbaruumide pilssidest, kui heitmed ei ole segunenud naftalasti jääkidega:

                                                      i)

                                                      laev ei asu eripiirkonnas;

                                                      ii)

                                                      laev liigub kursil;

                                                      iii)

                                                      heitvee lahjendamata koostise naftasisaldus ei ületa 15 miljondikosa; ja

                                                      iv)

                                                      laev kasutab [seire-, kontrolli- ja filtreerimisseadmeid] vastavalt käesoleva lisa 16. reeglile.

                              2)

                              Kui väiksema kui 400-tonnise kogumahutavusega laev, v.a naftatanker, asub väljaspool eripiirkonda, tagab [lipuriigi] administratsioon, et laev on, niivõrd kui see on otstarbekas ja mõistlik, varustatud seadmetega, mis tagavad naftajääkide pardal hoidmise ja nende andmise vastuvõtuseadmetesse või merreheitmise kooskõlas käesoleva reegli lõike 1 punktis b toodud nõuetega.

                              3)

                              […]

                              4)

                              Käesoleva reegli lõike 1 sätteid ei kohaldata puhta või eraldatud ballasti suhtes või töötlemata naftasegude suhtes, mille lahjendamata koostises ei ületa nafta sisaldus 15 miljondikosa ning mis ei pärine lastipumbaruumi pilssidest ja ei ole segunenud naftalasti jääkidega.

                              5)

                              Mis tahes heide ei tohi sisaldada kemikaale ega teisi aineid, mille kogus või kontsentratsioon on merekeskkonnale ohtlik, ega kemikaale ja teisi aineid, mida kasutatakse käesolevas reeglis nimetatud merreheitmise tingimustest möödahiilimiseks.

                              6)

                              Naftajäägid, mida ei tohi merre heita vastavalt käesoleva reegli lõigetele 1, 2 ja 4, tuleb hoida pardal või anda ära vastuvõtuseadmetesse.

                              7)

                              […]

                  10. reegel: Meetodid eripiirkondades tegutsevate laevade põhjustatud naftareostuse vältimiseks

                              1)

                              Käesoleva lisa mõistes on eripiirkondadeks Vahemere piirkond, Läänemere piirkond, Musta mere piirkond, Punase mere piirkond, “lahtede piirkond”, Adeni lahe piirkond, Antarktika piirkond ja Euroopa vete loodepiirkond, [nagu määratletakse ja täpsustatakse hiljem]

                              2)

                              Kui käesoleva lisa 11. reeglis ei ole sätestatud teisiti:

                                          a)

                                          Igasugune nafta või naftase segu merre heitmine naftatankerilt või 400-tonnise või suurema kogumahutavusega laevalt, v.a naftatankerilt, on keelatud tankeri või laeva eripiirkonnas viibimise ajal.

                                          b)

                                          Igasugune nafta või naftasegu merre heitmine väiksema kui 400-tonnise kogumahutavusega laevalt, v.a naftatankerilt, on keelatud laeva eripiirkonnas viibimise ajal, välja arvatud juhul, kui lahjendamata naftasisaldus ei ületa 15 miljondikosa.

                              3)

                                          a)

                                          Käesoleva reegli lõike 2 sätteid ei kohaldata puhta või segregeeritud ballasti merreheitmise suhtes.

                                          b)

                                          Käesoleva reegli lõike 2 punkti a sätteid ei kohaldata masinaruumi töödeldud pilsivee suhtes eeldusel, et on täidetud kõik järgnevad tingimused:

                                                      i)

                                                      pilsivesi ei pärine lastipumbaruumi pilssidest;

                                                      ii)

                                                      pilsivesi ei ole segunenud naftalasti jääkidega;

                                                      iii)

                                                      laev liigub kursil;

                                                      iv)

                                                      lahjendamata heitvee naftasisaldus ei ületa 15 miljondikosa;

                                                      v)

                                                      laev kasutab nafta filtreerimisseadmed kooskõlas käesoleva lisa 16. reegli lõikega 5; ja

                                                      vi)

                                                      filtreerimissüsteem on varustatud seiskamisseadeldisega, mis tagab merreheitmise automaatse seiskamise, kui heitvee naftasisaldus ületab 15 miljondikosa.

                              4)

                                          a)

                                          Mis tahes heide ei tohi sisaldada kemikaale ega teisi aineid, mille kogus või tihedusaste on merekeskkonnale ohtlik, ega kemikaale ja teisi aineid, mida kasutatakse käesolevas reeglis nimetatud merreheitmise tingimustest möödahiilimiseks.

                                          b)

                                          Naftajäägid, mida ei tohi merre heita vastavalt käesoleva reegli lõigetele 2 või 3, tuleb hoida pardal või anda ära vastuvõtuseadmetesse.

                              5)

                              Käesolevas reeglis sätestatu ei takista reisil olevat laeva, kui ainult osa reisist toimub eripiirkonnas, heitmast heitvett merre väljaspool eripiirkonda vastavalt käesoleva lisa 9. reeglile.

                              6)

                              […]

                              7)

                              […]

                              8)

                              […]

                  11. reegel: Erandid

                  Käesoleva lisa 9. ja 10. reeglit ei kohaldata:

                              a)

                              nafta ja naftase segu merreheitmise suhtes, mis on vajalik laeva ohutuse tagamiseks või inimeste elu päästmiseks merel; või

                              b)

                              nafta ja naftase segu merreheitmise suhtes, mis on põhjustatud laeva või selle seadmete vigastusest:

                                          i)

                                          eeldusel, et pärast vigastuse ilmnemist või merreheitmise avastamist on tarvitusele võetud kõik mõistlikud ettevaatusabinõud merreheitmise vältimiseks või vähendamiseks; ja

                                          ii)

                                          välja arvatud juhul, kui reederi või kapteni tegevuse eesmärgiks oli kahju tekitada, või ta oli hoolimatu ja teadlik tõenäolise kahju tekkimisest; või

                              c)

                              kui [lipuriigi] administratsiooni poolt heaks kiidetud naftat sisaldavate ainete merreheitmine toimub eesmärgiga võidelda teatavate reostusjuhtumitega, et vähendada merereostusest tulenevat kahju. Igasugune selline merreheitmine toimub selle riigi valitsuse heakskiidul, kelle jurisdiktsioonis sellist merreheitmist teostada soovitakse.

            II osa: Ohtlikud vedelkemikaalid (MARPOL 73/78 II lisa)
      Väljavõtted MARPOL 73/78 II lisa vastavatest sätetest:

                  3. reegel: Ohtlike vedelkemikaalide kategoriseerimine ja loetelu

                              1)

                              Käesoleva lisa reeglite mõistes jagatakse ohtlikud vedelkemikaalid järgnevasse nelja kategooriasse:

                                          a)

                                          A-kategooria: Ohtlikud vedelkemikaalid, mis mahuti puhastamise või ballastist vabastamise käigus merreheitmise korral kujutaksid endast suurt ohtu kas mereressurssidele või inimtervisele või põhjustaksid tõsist kahju mere kasutamisele puhkeaja veetmiseks või muul seaduslikul otstarbel ning õigustavad seega rangete reostusvastaste meetmete kohaldamist.

                                          b)

                                          B-kategooria: Ohtlikud vedelkemikaalid, mis mahuti puhastamise või ballastist vabastamise käigus merreheitmise korral kujutaksid endast ohtu kas mereressurssidele või inimtervisele või põhjustaksid kahju mere kasutamisele puhkeaja veetmiseks või muul seaduslikul otstarbel ning õigustavad seega reostusvastaste erimeetmete kohaldamist.

                                          c)

                                          C-kategooria: Ohtlikud vedelkemikaalid, mis mahuti puhastamise või ballastist vabastamise käigus merreheitmise korral kujutaksid endast vähest ohtu kas mereressurssidele või inimtervisele või põhjustaksid vähest kahju mere kasutamisele puhkeaja veetmiseks või muul seaduslikul otstarbel ning nõuavad seega käitlemise eritingimuste kehtestamist.

                                          d)

                                          D-kategooria: Ohtlikud vedelkemikaalid, mis mahuti puhastamise või ballastist vabastamise käigus merreheitmise korral kujutaksid endast äratuntavat ohtu kas mereressurssidele või inimtervisele või põhjustaksid minimaalset kahju mere kasutamisele puhkeaja veetmiseks või muul seaduslikul otstarbel ning nõuavad seega mõningase tähelepanu pööramist käitlemistingimustele.

                              2)

                              […]

                              3)

                              […]

                              4)

                              […]

                        [Ainete kategoriseerimise edasised suunised, sealhulgas kategoriseeritud ainete loetelu on toodud MARPOL 73/78 II lisa 3. reegli lõigetes 2 — 4 ja 4. reeglis ning lisades]

                  5. reegel: Ohtlike vedelkemikaalide merreheitmine
                  A-, B- ja C-kategooria ainete merreheitmine väljaspool eripiirkondi ning D-kategooria ainete merreheitmine kõigis piirkondades
                  Kui käesoleva lisa 6. reeglis ei ole sätestatud teisiti:

                              1)

                              Käesoleva lisa 3. reegli lõike 1 punktis a määratletud A-kategooria ainete või ajutiselt nende hulka liigitatud ainete või selliseid aineid sisaldava ballastivee, mahuti pesuvee või muude jääkide või segude merreheitmine on keelatud. Kui selliseid aineid või segusid sisaldavaid mahuteid on vaja pesta, tuleb selle tulemusena tekkivad jäägid anda jääkide vastuvõtuseadmetesse kuni aine sisaldus vastuvõtuseadmesse antavas heitvees on 0,1 % või alla selle kaalust ning kuni mahuti on tühi, välja arvatud kollase ja valge fosfori puhul, mille korral peab jääkide kontsentratsioon olema 0,01 % kaalust. Pärast seda mahutisse lisatud vett võib merre heita, kui on täidetud kõik järgmised tingimused:

                                          a)

                                          laev liigub kursil kiirusega vähemalt 7 sõlme iseliikuvate laevade puhul või vähemalt 4 sõlme teisaldatavate laevade puhul;

                                          b)

                                          merreheitmine toimub allpool merepinda, võttes arvesse merevee sissevooluavade asukohti; ja

                                          c)

                                          merreheitmine toimub vähemalt 12 meremiili kaugusel lähimast maast ja vähemalt 25 m sügavuses vees.

                              2)

                              Käesoleva lisa 3. reegli lõike 1 punktis b määratletud B-kategooria ainete või ajutiselt nende hulka liigitatud ainete või selliseid aineid sisaldava ballastivee, mahuti pesuvee või muude jääkide või segude merreheitmine on keelatud, kui ei ole täidetud kõik alljärgnevad tingimused:

                                          a)

                                          laev liigub kursil kiirusega vähemalt 7 sõlme iseliikuvate laevade puhul või vähemalt 4 sõlme teisaldatavate laevade puhul;

                                          b)

                                          merreheitmise toimingud ja korra on [lipuriigi] administratsioon heaks kiitnud. Sellised toimingud ja kord põhinevad [IMO] välja töötatud standarditel ning tagavad, et heitvee kontsentratsioon ja merreheitmise kiirus on sellised, et aine kontsentratsioon laeva ahtri kiiluvees ei ületa 1 miljondikosa;

                                          c)

                                          igast mahutist ja sellega ühendatud torustikust merre heidetud lasti maksimumkogus ei tohi olla suurem käesoleva lõike punktis b osutatud korra kohaselt heaks kiidetud maksimumkogusest, mis ei tohi mingil juhul ületada 1 m3 või 1/3000 mahuti mahutavusest väljendatuna kuupmeetrites (m3, sõltuvalt kumb kahest on suurem;

                                          d)

                                          merreheitmine toimub allpool veepiiri, võttes arvesse merevee sissevooluavade asukohti; ja

                                          e)

                                          merreheitmine toimub vähemalt 12 meremiili kaugusel lähimast maast ja vähemalt 25 m sügavuses vees.

                              3)

                              Käesoleva lisa 3. reegli lõike 1 punktis c määratletud C-kategooria ainete või ajutiselt nende hulka liigitatud ainete või selliseid aineid sisaldava ballastivee, mahuti pesuvee või muude jääkide või segude merreheitmine on keelatud, kui ei ole täidetud kõik alljärgnevad tingimused:

                                          a)

                                          laev liigub kursil kiirusega vähemalt 7 sõlme iseliikuvate laevade puhul või vähemalt 4 sõlme teisaldatavate laevade puhul;

                                          b)

                                          merreheitmise protseduurid ja korra on [lipuriigi] administratsioon heaks kiitnud. Sellised protseduurid ja kord põhinevad [IMO] välja töötatud standarditel ning tagavad, et heitvee kontsentratsioon ja merreheitmise kiirus on sellised, et aine kontsentratsioon laeva ahtri kiiluvees ei ületa 10 miljondikosa;

                                          c)

                                          igast mahutist ja sellega ühendatud torustikust merre heidetud lasti maksimumkogus ei tohi olla suurem käesoleva lõike punktis b osutatud korra kohaselt heaks kiidetud maksimumkogusest, mis ei tohi mingil juhul ületada 3 m3 või 1/1000 mahuti mahutavusest väljendatuna kuupmeetrites (m3, sõltuvalt kumb kahest on suurem;

                                          d)

                                          merreheitmine toimub allpool veepiiri, võttes arvesse merevee sissevooluavade asukohti; ja

                                          e)

                                          merreheitmine toimub vähemalt 12 meremiili kaugusel lähimast maast ja vähemalt 25 m sügavuses vees.

                              4)

                              Käesoleva lisa 3. reegli lõike 1 punktis d määratletud D-kategooria ainete või ajutiselt nende hulka liigitatud ainete või selliseid aineid sisaldava ballastivee, mahuti pesuvee või muude jääkide või segude merreheitmine on keelatud, kui ei ole täidetud kõik alljärgnevad tingimused:

                                          a)

                                          laev liigub kursil kiirusega vähemalt 7 sõlme iseliikuvate laevade puhul või vähemalt 4 sõlme teisaldatavate laevade puhul;

                                          b)

                                          selliste segude kontsentratsioon ei ületa ühte aineosa kümne osa vee kohta; ja

                                          c)

                                          merreheitmine toimub vähemalt 12 meremiili kaugusel lähimast maast.

                              5)

                              Lastijääkide eemaldamiseks mahutist on lubatud kasutada [lipuriigi] administratsiooni heaks kiidetud tuulutamiskorda. Selline kord põhineb [Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni (IMO)] välja töötatud standarditel. Pärast seda mahutisse lisatud vesi loetakse puhtaks ja see ei kuulu käesoleva reegli lõigete 1, 2, 3 ja 4 reguleerimisalasse.

                              6)

                              Käesoleva lisa 4. reegli lõike 1 kohaselt kategoriseerimata, ajutiselt kategoriseerimata või hindamata ainete või selliseid aineid sisaldava ballastivee, mahuti pesuvee või muude jääkide või segude merreheitmine on keelatud.

                        A-, B- ja C-kategooria ainete merreheitmine eripiirkondades [MARPOL 73/78 II lisa 1. reegliga sätestatud piirkondades, sealhulgas Läänemeres]
                  Kui käesoleva lisa […] ja 6. reeglis ei ole sätestatud teisiti:

                              7)

                              Käesoleva lisa 3. reegli lõike 1 punktis a määratletud A-kategooria ainete või ajutiselt nende hulka liigitatud ainete või selliseid aineid sisaldava ballastivee, mahuti pesuvee või muude jääkide või segude merreheitmine on keelatud. Kui selliseid aineid või segusid sisaldavaid mahuteid on vaja pesta, tuleb selle tulemusena tekkivad jäägid anda vastuvõtuseadmetesse, mille olemasolu tagavad eripiirkonnaga piirnevad riigid kooskõlas käesoleva lisa 7. reegliga, kuni aine sisaldus vastuvõtuseadmesse antavas heitvees on mitte rohkem kui 0,05 % kaalust ning kuni mahuti on tühi, välja arvatud kollase ja valge fosfori puhul, mille korral peab jääkide kontsentratsioon olema 0,005 % kaalust. Pärast pesemist mahutisse lisatud vett võib merre heita, kui on täidetud kõik järgmised tingimused:

                                          a)

                                          laev liigub kursil kiirusega vähemalt 7 sõlme iseliikuvate laevade puhul või vähemalt 4 sõlme teisaldatavate laevade puhul;

                                          b)

                                          merreheitmine toimub allpool veepiiri, võttes arvesse merevee sissevooluavade asukohti; ja

                                          c)

                                          merreheitmine toimub vähemalt 12 meremiili kaugusel lähimast maast ja vähemalt 25 m sügavuses vees.

                              8)

                              Käesoleva lisa 3. reegli lõike 1 punktis b määratletud B-kategooria ainete või ajutiselt nende hulka liigitatud ainete või selliseid aineid sisaldava ballastivee, mahuti pesuvee või muude jääkide või segude merreheitmine on keelatud, kui ei ole täidetud kõik alljärgnevad tingimused:

                                          a)

                                          mahuti on eelnevalt pestud vastavalt [lipuriigi] administratsiooni heaks kiidetud korrale, mis põhineb IMO] välja töötatud standarditel, ning selle tulemusena tekkiv mahuti pesuvesi on antud vastuvõtuseadmetesse;

                                          b)

                                          laev liigub kursil kiirusega vähemalt 7 sõlme iseliikuvate laevade puhul või vähemalt 4 sõlme teisaldatavate laevade puhul;

                                          c)

                                          merreheitmise ja mahuti pesuvee käitlemise protseduurid ja korra on [lipuriigi] administratsioon heaks kiitnud. Sellised protseduurid ja kord põhinevad [IMO] välja töötatud standarditel ning tagavad, et heitvee kontsentratsioon ja merreheitmise kiirus on sellised, et aine kontsentratsioon laeva ahtri kiiluvees ei ületa 1 miljondikosa;

                                          d)

                                          merreheitmine toimub allpool veepiiri, võttes arvesse merevee sissevooluavade asukohti; ja

                                          e)

                                          merreheitmine toimub vähemalt 12 meremiili kaugusel lähimast maast ja vähemalt 25 m sügavuses vees.

                              9)

                              Käesoleva lisa 3. reegli lõike 1 punktis c määratletud C-kategooria ainete või ajutiselt nende hulka liigitatud ainete või selliseid aineid sisaldava ballastivee, mahuti pesuvee või muude jääkide või segude merreheitmine on keelatud, kui ei ole täidetud kõik alljärgnevad tingimused:

                                          a)

                                          laev liigub kursil kiirusega vähemalt 7 sõlme iseliikuvate laevade puhul või vähemalt 4 sõlme teisaldatavate laevade puhul;

                                          b)

                                          merreheitmise protseduurid ja korra on [lipuriigi] administratsioon heaks kiitnud. Sellised protseduurid ja kord põhinevad [IMO] välja töötatud standarditel ning tagavad, et heitvee kontsentratsioon ja merreheitmise kiirus on sellised, et aine kontsentratsioon laeva ahtri kiiluvees ei ületa 1 miljondikosa;

                                          c)

                                          igast mahutist ja sellega ühendatud torustikust merre heidetud lasti maksimumkogus ei tohi olla suurem käesoleva lõike punktis b osutatud korra kohaselt heaks kiidetud maksimumkogusest, mis ei tohi mingil juhul ületada 1 m3 või 1/3000 mahuti mahutavusest väljendatuna kuupmeetrites (m3, sõltuvalt kumb kahest on suurem;

                                          d)

                                          merreheitmine toimub allpool veepiiri, võttes arvesse merevee sissevooluavade asukohti; ja

                                          e)

                                          merreheitmine toimub vähemalt 12 meremiili kaugusel lähimast maast ja vähemalt 25 m sügavuses vees.

                              10)

                              Lastijääkide eemaldamiseks mahutist on lubatud kasutada [lipuriigi] administratsiooni heaks kiidetud ventileerimiskorda. Selline kord põhineb [IMO] välja töötatud standarditel. Pärast seda mahutisse lisatud vesi loetakse puhtaks ja see ei kuulu käesoleva reegli lõigete 7, 8 ja 9 reguleerimisalasse.

                              11)

                              Käesoleva lisa 4. reegli lõike 1 kohaselt kategoriseerimata, ajutiselt kategoriseerimata või hindamata ainete või selliseid aineid sisaldava ballastivee, mahuti pesuvee või muude jääkide või segude merreheitmine on keelatud.

                              12)

                              Käesolevas reeglis sätestatu ei takista laeva hoidmast pardal B- või C-kategooria lasti jääke ja selliseid jääke väljaspool eripiirkonda merre heitmast kooskõlas vastavalt käesoleva reegli lõigetega 2 ja 3.

                  6. reegel: Erandid

                  Käesoleva lisa 5. reeglit ei kohaldata:

                              a)

                              ohtlikke vedelkemikaalide või selliseid kemikaale sisaldavate segude merreheitmise suhtes, mis on vajalik laeva ohutuse tagamiseks või inimeste elu päästmiseks merel; või

                              b)

                              ohtlike vedelkemikaalide või selliseid kemikaale sisaldavate segude merreheitmise suhtes, mis on põhjustatud laeva või selle seadmete vigastusest:

                                          i)

                                          eeldusel, et pärast vigastuse ilmnemist või merreheitmise avastamist on tarvitusele võetud kõik mõistlikud ettevaatusabinõud merreheitmise vältimiseks või vähendamiseks; ja

                                          ii)

                                          välja arvatud juhul, kui reeder või kapten tegutses kahju tekitamise tahtlusega või kui ta tegutses kergemeelselt olles teadlik kahju tekkimise tõenäosusest; või

                              c)

                              kui [lipuriigi] administratsiooni heakskiidetud ohtlike vedelkemikaalide või selliseid kemikaale sisaldavate segude merreheitmine toimub eesmärgiga võidelda teatavate reostusjuhtumitega, et vähendada merereostusest tulenevat kahju. Igasugune selline merreheitmine toimub selle riigi valitsuse heakskiidul, kelle jurisdiktsioonis sellist merreheitmist teostada soovitakse.


title: Komisjoni direktiiv 95/49/EÜ, 26. september 1995, millega ajakohastatakse nende üksuste loetelu, mis on hõlmatud direktiiviga 91/296/EMÜ maagaasi edastamise kohta võrkude kauduEMPs kohaldatav tekst.

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31995L0049

Euroopa Liidu Teataja L 233 , 30/09/1995 Lk 0086 - 0087

		Komisjoni direktiiv 95/49/EÜ,26. september 1995,millega ajakohastatakse nende üksuste loetelu, mis on hõlmatud direktiiviga 91/296/EMÜ maagaasi edastamise kohta võrkude kaudu(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 31. mai 1991. aasta direktiivi 91/296/EMÜ maagaasi edastamise kohta võrkude kaudu, [1] muudetud komisjoni direktiiviga 94/49/EÜ, [2] eriti selle artikli 2 lõiget 2,ning arvestades, et:direktiiviga 91/296/EMÜ hõlmatud maagaasi kõrgsurve ülekandevõrgud ja nende eest liikmesriikides vastutavad üksused on loetletud nimetatud direktiivi lisas;pärast asjaomaste liikmesriikidega konsulteerimist ajakohastab komisjon vajaduse korral loetelu vastavalt direktiivis 91/296/EMÜ sätestatud eesmärkidele, võttes eriti arvesse selle direktiivi artikli 2 lõike 1 punkti a;gaasitööstuse areng Hispaanias ning kolme uue riigi, Austria, Soome ja Rootsi ühinemine Euroopa Liiduga toob kaasa loetelu ajakohastamise vajaduse;pärast asjaomaste liikmesriikidega konsulteerimist,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 91/296/EMÜ lisa asendatakse käesoleva direktiivi lisaga.Artikkel 2Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid enne 31. detsembrit 1995. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Artikkel 3Käesolev direktiiv jõustub Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 26. september 1995Komisjoni nimelkomisjoni liigeChristos Papoutsis[1] EÜT L 147, 12.6.1991, lk 37.[2] EÜT L 295, 16.11.1994, lk 16.--------------------------------------------------LISAGaasi kõrgsurve ülekandevõrkude ja nende eest vastutavate üksuste loeteluLiikmesriik | Üksus |Saksamaa | Bayerngas GmbH |BEB Erdgas und Erdöl GmbH |Erdgas Verkaufs-Gesellschaft mbH |Gas-Union GmbH |Mobil Erdgas — Erdöl GmbH |Ruhrgas AG |Saar Ferngas AG |Thyssengas GmbH |Vereinigte Elektrizitätswerke Westfalen AG (VEW) |Westfälische Ferngas AG |EWAG, Nürnberg |Gasversorgung Süddeutschland |Schleswag AG |Thüga AG |Verbundnetz Gas AG |Wingas GmbH |Belgia | Distrigaz SA |Taani | Dansk Naturgas A/S |Hispaania | Empresa Nacional de Gas SA (ENAGAS) |Gas Natural SDG, SA |Gas de Euskadi |Kreeka | DEPA |Luksemburg | SOTEG |Madalmaad | NV Nederlandse Gasunie |Itaalia | Snam SpA |Edison Gas SpA |Società Gasdotti del Mezzogiorno SpA |Prantsusmaa | Gaz de France |SNGSO |Compagnie française du méthane (CEFEM) |Ühendkuningriik | British Gas |Iirimaa | Irish Gas Board |Austria | ÖMV AG |Rootsi | Vattenfall Naturgas AB |Sydgas AB |Soome | Neste Oy |--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv 97/2/EÜ, 20. jaanuar 1997, millega muudetakse direktiivi 91/629/EMÜ, milles sätestatakse vasikate kaitse miinimumnõuded

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31997L0002

Euroopa Liidu Teataja L 025 , 28/01/1997 Lk 0024 - 0025

		Nõukogu direktiiv 97/2/EÜ,20. jaanuar 1997,millega muudetakse direktiivi 91/629/EMÜ, milles sätestatakse vasikate kaitse miinimumnõudedEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 43,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust [2]ning arvestades, et:vastavalt direktiivi 91/629/EMÜ [3] artiklile 6 esitas veterinaaria teaduskomitee 9. novembril 1995 arvamuse, mille alusel komisjon koostas aruande, mis esitati Euroopa Parlamendile ja nõukogule;kõnealuse aruande järelduste alusel on asjakohane muuta direktiivi 91/629/EMÜ teatavaid sätteid tagamaks, et eeskirjad põhinevad teaduslikul tõendusmaterjalil ega ületa ühise turukorralduse tõhusaks toimimiseks vajalikku;Euroopa Liidu lepingu lõppakti deklaratsiooniga nr 24 kutsutakse Euroopa Ühenduse institutsioone ja liikmesriike üles arvestama ühenduse õigusaktide koostamisel ja rakendamisel täiel määral loomade heaolu nõudeid;tootmise ratsionaalse arengu tagamiseks rahuldavates konkurentsitingimustes on vaja ühtlustada ühise turukorralduse raamistikus vasikapidamise tingimusi puudutavaid eeskirju; selles osas on teaduslikult tunnustatud, et vasikaid tuleb kasvatada karjas elava liigi vajadustele vastavas keskkonnas; seetõttu tuleks vasikaid kasvatada rühmadena; nii rühmas kui ka üksinda aedikus kasvatatavatel vasikatel peab olema piisavalt liikumisruumi, kontakti muu karjaga, neil peab olema võimalik normaalselt üles tõusta ja pikali heita;majanditele on vaja anda aega uute eeskirjade täitmiseks nõutavate muudatuste tegemiseks,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 91/629/EMÜ muudetakse järgmiselt.1. Artikli 3 lõige 3 asendatakse järgmisega:"3. Alates 1. jaanuarist 1998 kehtivad uutes või ümberehitatud ning pärast nimetatud kuupäeva kasutusele võetud majandite hoonete suhtes järgmised sätted:a) ükski vasikas ei tohi pärast kaheksanädalaseks saamist olla üksinda aedikus, kui veterinaararst ei ole kinnitanud, et tema tervis või käitumine nõuab ravi saamiseks isoleerimist. Üksikaediku laius peab olema vähemalt võrdne vasika seisuasendis mõõdetud turja kõrgusega ning pikkus vähemalt võrdne vasika pikkusega ninaotsast ristluu sabapoolse otsani korrutatuna 1,1-ga.Vasikate üksikaedikutel (välja arvatud haigete loomade isoleerimiseks mõeldud aedikud) ei tohi olla monoliitseid vaheseinu, vaid perforeeritud vaheseinad, mis võimaldavad vasikatel otsest pilk- ja puutekontakti;b) rühmades kasvatatavatel vasikatel peab iga vasika jaoks olema vaba ruumi, mis on vähemalt 1,5 m2 iga alla 150-kilogrammise eluskaaluga vasika kohta, vähemalt 1,7 m2 iga üle 150-kilogrammise, kuid alla 220-kilogrammise eluskaaluga vasika kohta, ning vähemalt 1,8 m2 iga üle 220-kilogrammise eluskaaluga vasika kohta.Käesoleva lõike sätteid ei kohaldata:- vähem kui kuue vasikaga majandite suhtes;- emaloomaga koos peetavate imevate vasikate suhtes.31. detsembrist 2006 kohaldatakse eespool esitatud sätteid kõikide majandite suhtes."2. Artikli 3 lõike 4 teine taane jäetakse välja.3. Artikli 4 lõige 2 jäetakse välja.4. Artiklis 6 asendatakse kuupäev "1. oktoobril 1997" kuupäevaga "1. jaanuaril 2006".Artikkel 21. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 31. detsembril 1997. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Alates lõikes 1 sätestatud kuupäevast võivad liikmesriigid vastavalt asutamislepingu üldsätetele siiski säilitada või kohaldada vasikate kaitseks rangemaid sätteid, kui on ette nähtud käesoleva direktiiviga. Liikmesriigid teavitavad kõigist sellistest meetmetest komisjoni.Artikkel 3Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 20. jaanuar 1997Nõukogu nimeleesistujaJ. Van Aartsen[1] EÜT C 85, 22.3.1996, lk 19.[2] EÜT C 320, 28.10.1996, lk 259.[3] EÜT L 340, 11.12.1991, lk 28.--------------------------------------------------