title: Komisjoni direktiiv 2002/94/EÜ, 9. detsember 2002, millega kehtestatakse nõukogu direktiivi 76/308/EMÜ (vastastikuse abi kohta teatavate lõivude, tollimaksude, maksude ja muude meetmetega seotud nõuete sissenõudmisel) teatavate sätete üksikasjalikud rakenduseeskirjad

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32002L0094

Euroopa Liidu Teataja L 337 , 13/12/2002 Lk 0041 - 0054

		Komisjoni direktiiv 2002/94/EÜ,9. detsember 2002,millega kehtestatakse nõukogu direktiivi 76/308/EMÜ (vastastikuse abi kohta teatavate lõivude, tollimaksude, maksude ja muude meetmetega seotud nõuete sissenõudmisel) teatavate sätete üksikasjalikud rakenduseeskirjadEUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 15. märtsi 1976. aasta direktiivi 76/308/EMÜ vastastikuse abi kohta teatavate lõivude, tollimaksude, maksude ja muude meetmetega seotud nõuete sissenõudmisel, [1] viimati muudetud direktiiviga 2001/44/EÜ, [2] ja eriti selle artiklit 22,ning arvestades järgmist:(1) Direktiivis 76/308/EMÜ sätestatud liikmesriikide pädevate asutuste vahelise vastastikuse abi süsteemi on muudetud järgmistes aspektides: taotluse esitanud asutusele esitatav teave, kohaldatavatest juriidilistest dokumentidest ja otsustest adressaadile teatamine, ettevaatusabinõude rakendamine ja taotluse saanud asutuse poolt nõude sissenõudmine taotluse esitanud asutuse nimel.(2) Seetõttu tuleks kõigi nende aspektidega seoses vastavalt muuta komisjoni 4. novembri 1977. aasta direktiivi 77/794/EMÜ, millega kehtestatakse direktiivi 76/308/EMÜ (vastastikuse abi kohta Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi rahastamissüsteemi kuuluvatest meetmetest tulenevate nõuete, põllumajandusmaksude ja tollimaksude ning käibemaksu sissenõudmisel) teatavate sätete üksikasjalikud rakenduseeskirjad, [3] viimati muudetud direktiiviga 86/489/EMÜ. [4](3) Lisaks sellele tuleks kehtestada üksikasjalikud eeskirjad vahendite kohta, mille abil asutused omavahel teavet vahetavad.(4) Selguse huvides tuleks direktiiv 77/794/EMÜ asendada.(5) Käesolevas direktiivis sätestatud meetmed on sissenõudmise komitee arvamusega kooskõlas,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:I PEATÜKKÜLDSÄTTEDArtikkel 1Käesoleva direktiiviga kehtestatakse direktiivi 76/308/EMÜ artikli 4 lõigete 2 ja 4, artikli 5 lõigete 2 ja 3, artiklite 7, 8, 9 ja 11, artikli 12 lõigete 1 ja 2, artikli 14, artikli 18 lõike 3 ja artikli 25 üksikasjalikud rakenduseeskirjad.Samuti kehtestatakse sellega üksikasjalikud eeskirjad, mis käsitlevad ümberarvestamist ja sissenõutud summade ülekandmist, abitaotluse esitamist õigustava minimaalse nõudesumma kehtestamist ja vahendeid, mille abil asutused omavahel teavet vahetavad.Artikkel 2Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:1) elektrooniline edastamine — edastamine elektrooniliste andmetöötlusseadmete (sh pakkimisseadmete) abil ja juhtmete või raadio kaudu, optiliselt või muude elektromagnetiliste vahendite abil;2) CCN/CSI võrk — ühine tegevusalus, mis põhineb ühisel teabevõrgul (CCN) ja ühisel süsteemiliidesel (CSI) ning mille ühendus on välja töötanud selleks, et tagada elektrooniline teabevahetus pädevate asutuste vahel tolli ja maksustamise alal.II PEATÜKKTEABETAOTLUSEDArtikkel 3Direktiivi 76/308/EMÜ artiklis 4 nimetatud teabetaotlus koostatakse kirjalikult kooskõlas käesoleva direktiivi I lisas esitatud näidisega. Kui taotlust ei saa edastada elektrooniliselt, peab sellel olema taotluse esitanud asutuse ametlik tempel ja kõnealuse asutuse ametniku allkiri, kes on nõuetekohaselt volitatud sellist taotlust esitama.Kui samalaadne taotlus on saadetud mõnele muule asutusele, esitab taotluse esitanud asutus selle asutuse nimetuse oma teabetaotluses.Artikkel 4Teabetaotlus võib olla seotud:1) võlgnikuga;2) isikuga, kes kohustub nõude rahuldama taotluse esitanud asutuse asukohaliikmesriigi kehtivate õigusnormide kohaselt;3) kolmanda isikuga, kelle valduses on punktis 1 või 2 nimetatud isikule kuuluvat vara.Artikkel 51. Taotluse saanud asutus teatab teabetaotluse kättesaamisest kirjalikult niipea kui võimalik ja igal juhul seitsme päeva jooksul alates taotluse kättesaamisest.2. Vajaduse korral palub taotluse saanud asutus kohe pärast taotluse saamist taotluse esitanud asutusel anda vajalikku lisateavet. Taotluse esitanud asutus esitab kogu vajaliku lisateabe, mis on talle tavaliselt kättesaadav.Artikkel 61. Taotluse saanud asutus edastab taotluse esitanud asutusele kogu taotletud teabe siis, kui ta selle saab.2. Kui üksikjuhtumi kohta mõistliku aja jooksul ei ole võimalik saada kogu taotletud teavet või osa sellest, teatab taotluse saanud asutus sellest taotluse esitanud asutusele, näidates ära põhjused.Igal juhul teatab taotluse saanud asutus kuue kuu möödumisel taotluse kättesaamisest teatamise kuupäevast taotluse esitanud asutusele taotletud teabe saamiseks tehtud uurimise tulemustest.Taotluse esitanud asutus võib saadud teabe alusel paluda taotluse saanud asutusel uurimist jätkata. See taotlus esitatakse kirjalikult kahe kuu jooksul pärast tehtud uurimise tulemusi sisaldava teate kättesaamist taotluse saanud asutuselt, kusjuures taotluse saanud asutus menetleb seda esialgse taotluse suhtes kehtivate sätete kohaselt.Artikkel 7Kui taotluse saanud asutus otsustab teabetaotlust mitte rahuldada, teatab ta taotluse esitanud asutusele kirjalikult keeldumise põhjustest, osutades direktiivi 76/308/EMÜ artikli 4 sätetele, millele ta tugineb. Taotluse saanud asutus saadab nimetatud teate kohe, kui on otsuse vastu võtnud, ja igal juhul kolme kuu jooksul pärast taotluse kättesaamisest teatamist.Artikkel 8Taotluse esitanud asutus võib saadetud teabetaotluse igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmisotsus edastatakse taotluse saanud asutusele kirjalikult.III PEATÜKKTEATAMISTAOTLUSEDArtikkel 9Direktiivi 76/308/EMÜ artiklis 5 nimetatud teatamistaotlus koostatakse kirjalikult kahes eksemplaris kooskõlas käesoleva direktiivi II lisas esitatud näidisega. Nimetatud taotlusel peab olema taotluse esitanud asutuse ametlik tempel ja kõnealuse asutuse ametniku allkiri, kes on nõuetekohaselt volitatud sellist taotlust esitama.Taotlusele lisatakse kaks koopiat sellest juriidilisest dokumendist või otsusest, millest teatamist taotletakse.Artikkel 10Teatamistaotlus võib olla seotud iga füüsilise või juriidilise isikuga, kellele vastavalt taotluse esitanud asutuse asukohaliikmesriigi kehtivatele õigusnormidele tuleb teatada igast teda mõjutavast juriidilisest dokumendist või otsusest.Kui seda ei ole märgitud juriidilises dokumendis või otsuses, millest teatamist taotletakse, viidatakse teatamistaotluses taotluse esitanud asutuse asukohaliikmesriigis kehtivatele eeskirjadele, mis käsitlevad nõude vaidlustamise või sissenõudmise korda.Artikkel 111. Taotluse saanud asutus teatab teatamistaotluse kättesaamisest kirjalikult niipea kui võimalik ja igal juhul seitsme päeva jooksul alates taotluse kättesaamisest.Kohe pärast teatamistaotluse saamist võtab taotluse saanud asutus teatamiseks vajalikke meetmeid oma asukohaliikmesriigi kehtivate õigusnormide kohaselt.Vajaduse korral, kuid ületamata teatamistaotluses märgitud teatamistähtaega, palub taotluse saanud asutus taotluse esitanud asutusel anda lisateavet.Taotluse esitanud asutus esitab kogu lisateabe, mis on talle tavaliselt kättesaadav.Taotluse saanud asutus ei sea mingil juhul kahtluse alla selle juriidilise dokumendi või otsuse kehtivust, millest teatamist taotletakse.2. Taotluse saanud asutus annab taotluse esitanud asutusele teada teatamiskuupäeva kohe pärast teatamist, tagastades talle taotluse ühe eksemplari, mille pöördel olev tõendi vorm on nõuetekohaselt täidetud.IV PEATÜKKSISSENÕUDMIST VÕI ETTEVAATUSABINÕUSID KÄSITLEVAD TAOTLUSEDArtikkel 121. Vastavalt direktiivi 76/308/EMÜ artiklites 6 ja 13 nimetatud sissenõudmist või ettevaatusabinõusid käsitlevad taotlused koostatakse kirjalikult kooskõlas käesoleva direktiivi III lisas esitatud näidisega.Sellistel taotlustel, mis sisaldavad kinnitust selle kohta, et direktiivis 76/308/EMÜ sätestatud vastastikuse abistamise menetluse alustamise tingimused on täidetud, peab olema taotluse esitanud asutuse ametlik tempel ja kõnealuse asutuse ametniku allkiri, kes on nõuetekohaselt volitatud sellist taotlust esitama.2. Sissenõudmist või ettevaatusabinõusid käsitleva taotlusega on kaasas täitmisele pööramist võimaldav juriidiline dokument. Kui ühe ja sama isikuga on seotud mitu nõuet, võib nende nõuete kohta anda välja üheainsa juriidilise dokumendi.Käesoleva direktiivi artiklite 13-20 kohaldamisel loetakse kõik ühe ja sama täitmisele pööramist lubava juriidilise dokumendiga hõlmatud nõuded üheks nõudeks.Artikkel 13Sissenõudmist või ettevaatusabinõusid käsitlevad taotlused võivad olla seotud iga artiklis 4 osutatud isikuga.Artikkel 141. Kui taotluse saanud asutuse asukohaliikmesriigi vääring erineb taotluse esitanud asutuse asukohaliikmesriigi vääringust, väljendab taotluse esitanud asutus sissenõutava summa mõlemas vääringus.2. Lõike 1 kohaldamisel kasutatav vahetuskurss on taotluse esitanud asutuse asukohaliikmesriigi ühel või mitmel kõige tüüpilisemal valuutaturul sissenõudmistaotluse allkirjastamise päeval registreeritud viimane müügikurss.Artikkel 151. Niipea kui võimalik ja igal juhul seitsme päeva jooksul pärast sissenõudmist või ettevaatusabinõusid käsitleva taotluse saamist teeb taotluse saanud asutus kirjalikus vormis järgmist:a) teatab taotluse kättesaamisest;b) palub taotluse esitanud asutusel taotlust täiendada, kui see ei sisalda direktiivi 76/308/EMÜ artiklis 7 osutatud andmeid.Taotluse esitanud asutus esitab kogu teabe, mis on talle kättesaadav.2. Kui taotluse saanud asutus ei võta vajalikke meetmeid direktiivi 76/308/EMÜ artiklis 8 sätestatud kolmekuulise tähtaja jooksul, teatab ta niipea kui võimalik ja igal juhul seitsme päeva jooksul pärast selle tähtaja lõppu taotluse esitanud asutusele kirjalikult asjaoludest, mille tõttu ta ei suutnud sellest tähtajast kinni pidada.Artikkel 16Kui üksikjuhtumi kohta mõistliku aja jooksul ei ole võimalik sisse nõuda kogu nõuet või osa sellest või rakendada ettevaatusabinõusid, teatab taotluse saanud asutus sellest taotluse esitanud asutusele, näidates ära põhjused.Hiljemalt iga kuuekuulise tähtaja lõpus, mis järgneb taotluse kättesaamisest teatamise päevale, teatab taotluse saanud asutus taotluse esitanud asutusele sissenõudmist või ettevaatusabinõusid käsitleva menetluse seisust.Taotluse saanud asutuselt saadud teabe põhjal võib taotluse esitanud asutus paluda sellel uuesti algatada sissenõudmist või ettevaatusabinõusid käsitleva menetluse. See taotlus esitatakse kirjalikult kahe kuu jooksul pärast selle menetluse tulemust sisaldava teate kättesaamist, kusjuures taotluse saanud asutus menetleb seda esialgse taotluse suhtes kehtivate sätete kohaselt.Artikkel 171. Kohe, kui taotluse esitanud asutus on saanud teada nõude või selle täitmisele pööramist võimaldava juriidilise dokumendi vaidlustamisest oma asukohaliikmesriigis, teatab ta sellest kirjalikult taotluse saanud asutusele.2. Kui taotluse saanud asutuse asukohaliikmesriigis kehtivad õigusnormid ja haldustavad ei võimalda rakendada direktiivi 76/308/EMÜ artikli 12 lõike 2 teise lõigu alusel taotletud ettevaatusabinõusid või sissenõudmist, teatab taotluse saanud asutus taotluse esitanud asutusele sellest niipea kui võimalik ja igal juhul ühe kuu jooksul alates lõikes 1 osutatud teate kättesaamisest.3. Kõikidest meetmetest, mis on võetud taotluse saanud asutuse asukohaliikmesriigis sissenõutud summade tagasimaksmiseks või hüvitamiseks seoses vaidlustatud nõuete sissenõudmisega direktiivi 76/308/EMÜ artikli 12 lõike 2 teise lõigu alusel, teatab taotluse saanud asutus taotluse esitanud asutusele kirjalikult kohe pärast nendest teadasaamist.Võimaluste piires kaasab taotluse saanud asutus taotluse esitanud asutuse summa tagasimaksmise ja hüvitise tasumise menetlusse. Taotluse saanud asutuse põhjendatud taotluse korral kannab taotluse esitanud asutus tagasimakstud summad ja tasutud hüvitised üle kahe kuu jooksul alates selle taotluse saamisest.Artikkel 181. Kui sissenõudmist või ettevaatusabinõusid käsitlev taotlus muutub nõude rahuldamise või tühistamise või muu põhjuse tõttu alusetuks, teatab taotluse esitanud asutus sellest viivitamata kirjalikult taotluse saanud asutusele, et viimane saaks võetavad meetmed katkestada.2. Kui sissenõudmist või ettevaatusabinõusid käsitleva taotlusega hõlmatud nõude summat kohandatakse mis tahes põhjusel, teavitab taotluse esitanud asutus taotluse saanud asutust viivitamata kirjalikult ja vajaduse korral annab välja uue täitmisele pööramist võimaldava juriidilise dokumendi.3. Kui kohandamine seisneb nõude summa vähendamises, jätkab taotluse saanud asutus sissenõudmiseks või ettevaatusabinõude rakendamiseks võetavaid meetmeid, kuid need meetmed piirduvad laekumata summaga.Kui ajal, mil taotluse saanud asutusele teatatakse nõude summa vähendamisest, on ta juba sisse nõudnud laekumata summast suurema summa, kuid artiklis 19 osutatud ülekandmismenetlust ei ole veel algatatud, maksab taotluse saanud asutus ülemäära makstud summa selleks õigustatud isikule tagasi.4. Kui kohandamine seisneb nõude summa suurendamises, esitab taotluse esitanud asutus taotluse saanud asutusele niipea kui võimalik sissenõudmist või ettevaatusnõusid käsitleva lisataotluse.Taotluse saanud asutus menetleb võimaluse korral seda lisataotlust taotluse esitanud asutuse esialgse taotlusega samal ajal. Kui käimasoleva menetluse seisu tõttu ei ole esialgse ja lisataotluse liitmine võimalik, on taotluse saanud asutus kohustatud rahuldama lisataotluse üksnes juhul, kui see hõlmab summat, mis on vähemalt sama suur kui artikli 25 lõikes 2 nimetatud summa.5. Nõude kohandatud summa ümberarvestamiseks taotluse saanud asutuse asukohaliikmesriigi vääringusse kasutab taotluse esitanud asutus oma esialgses taotluses kasutatud vahetuskurssi.Artikkel 19Taotluse saanud asutuse sissenõutud summad, sealhulgas vajaduse korral direktiivi 76/308/EMÜ artikli 9 lõikes 2 osutatud intress, kantakse üle taotluse esitanud asutusele taotluse saanud asutuse asukohaliikmesriigi vääringus. See ülekanne tehakse ühe kuu jooksul alates sissenõudmise päevast.Käesoleva direktiivi artikli 25 lõikes 2 osutatud alammäärast väiksemate summade ülekandmiseks võivad liikmesriikide pädevad asutused kokku leppida teistsuguse korra.Artikkel 20Olenemata summadest, mille taotluse saanud asutus on kogunud direktiivi 76/308/EMÜ artikli 9 lõikes 2 osutatud intressina, loetakse nõue rahuldatuks võrdeliselt taotluse saanud asutuse asukohaliikmesriigi vääringus väljendatud sissenõutud summaga käesoleva direktiivi artikli 14 lõikes 2 osutatud vahetuskursi alusel.V PEATÜKKTEABEEDASTUSArtikkel 211. Kogu käesoleva direktiivi kohaselt kirjalikult esitatav teave edastatakse võimaluse korral üksnes elektrooniliselt, välja arvatud:a) direktiivi 76/308/EMÜ artiklis 5 osutatud teatamistaotlus ja juriidiline dokument või otsus, millest teatamist taotletakse;b) vastavalt direktiivi 76/308/EMÜ artiklites 6 ja 13 osutatud sissenõudmist või ettevaatusabinõusid käsitlev taotlus, samuti täitmisele pööramist võimaldav juriidiline dokument.2. Liikmesriikide pädevad asutused võivad kokku leppida, et loobuvad lõikes 1 osutatud taotluste ja juriidiliste dokumentide edastamisest paberkandjal.Artikkel 22Iga liikmesriik määrab keskasutuse, kellel lasub põhivastutus elektroonilise teabevahetuse eest muude liikmesriikidega. See asutus ühendatakse CCN/CSI võrku.Kui liikmesriigis määratakse käesoleva direktiivi kohaldamiseks mitu asutust, vastutab keskasutus nende asutuste ja muude liikmesriikide keskasutuste vahelise elektroonilise teabeedastuse eest täies ulatuses.Artikkel 231. Kui liikmesriikide pädevad asutused säilitavad teavet elektroonilistes andmekogudes ja vahetavad seda teavet elektrooniliselt, võtavad nad kõik vajalikud meetmed tagamaks, et kogu käesoleva direktiivi kohaselt mis tahes kujul edastatavat teavet käsitletakse konfidentsiaalsena.Kõnealuse teabe suhtes kehtib ametisaladuse hoidmise kohustus ja kaitse, mis laieneb samalaadsetele andmetele need saava liikmesriigi siseriiklike õigusnormide kohaselt.2. Lõikes 1 osutatud teavet võivad kasutada üksnes direktiivi 76/308/EMÜ artiklis 16 osutatud isikud ja asutused.Sellist teavet võib kasutada direktiivi 76/308/EMÜ artiklis 2 osutatud lõivude, tollimaksude, maksude ja muude meetmete sissenõudmiseks.Isikud, keda on nõuetekohaselt volitanud Euroopa Komisjoni julgeoleku akrediteerimisasutus, võivad kasutada seda teavet üksnes niivõrd, kuivõrd see on vajalik CCN/CSI võrgu hooldamiseks, käitamiseks ja arendamiseks.3. Kui liikmesriikide pädevad asutused vahetavad teavet elektrooniliselt, võtavad nad kõik vajalikud meetmed tagamaks, et kogu teabevahetus toimub nõuetekohaste volituste alusel.Artikkel 24Taotluse saanud asutus edastab taotluse esitanud asutusele teabe ja muud andmed taotluse saanud asutuse asukohaliikmesriigi riigikeeles või ühes selle riigikeeltest või mõnes muus taotluse esitanud asutuse ja taotluse saanud asutuse vahel kokkulepitud keeles.VI PEATÜKKABITAOTLUSTE VASTUVÕETAVUS JA TAGASILÜKKAMINEArtikkel 251. Taotluse esitanud asutuse abitaotlus võib hõlmata kas üht või mitut nõuet, kui need nõutakse sisse ühelt ja samalt isikult.2. Kui direktiivi 76/308/EMÜ artiklis 2 loetletud ühe või mitme asjakohase nõude kogusumma on väiksem kui 1500 eurot, ei või abitaotlust esitada.Artikkel 26Kui taotluse saanud asutus otsustab direktiivi 76/308/EMÜ artikli 14 esimese lõigu alusel abitaotluse tagasi lükata, teatab ta taotluse esitanud asutusele kirjalikult tagasilükkamise põhjustest. Taotluse saanud asutus saadab nimetatud teate kohe pärast otsuse vastuvõtmist ja igal juhul kolme kuu jooksul alates abitaotluse saamisest.VII PEATÜKKKULUDE HÜVITAMISE KORDArtikkel 27Iga liikmesriik määrab vähemalt ühe ametniku, kes on nõuetekohaselt volitatud kokku leppima kulude hüvitamise korra suhtes direktiivi 76/308/EMÜ artikli 18 lõike 3 kohaselt.Artikkel 281. Kui taotluse saanud asutus otsustab paluda kulude hüvitamise korra rakendamist, teatab ta taotluse esitanud asutusele kirjalikult asjaoludest, mille tõttu ta arvab, et nõude sissenõudmisega kaasnevad erilised raskused või väga suured kulud või et see on seotud organiseeritud kuritegevuse vastu võitlemisega.Taotluse saanud asutus lisab nende kulude üksikasjaliku hinnangu, mille hüvitamist ta taotluse esitanud asutuselt palub.2. Taotluse esitanud asutus teatab kulude hüvitamise taotluse kättesaamisest kirjalikult niipea kui võimalik ja igal juhul seitsme päeva jooksul alates taotluse kättesaamisest.Kahe kuu jooksul alates kõnealuse taotluse kättesaamisest teatamisest teatab taotluse esitanud asutus taotluse saanud asutusele, kas ja mil määral ta nõustub väljapakutud hüvitamiskorraga.3. Kui taotluse esitanud asutus ja taotluse saanud asutus ei jõua kulude hüvitamise korras kokkuleppele, jätkab taotluse saanud asutus sissenõudmismenetlust harilikul viisil.VIII PEATÜKKLÕPPSÄTTEDArtikkel 29Iga liikmesriik teatab komisjonile igal aastal enne 15. märtsi ja võimalust mööda elektrooniliselt direktiivis 76/308/EMÜ sätestatud menetluste rakendamisest ja eelmisel kalendriaastal saavutatud tulemustest käesoleva direktiivi IV lisas esitatud näidise kohaselt.Artikkel 30Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 30. aprillil 2003. Liikmesriigid teatavad neist viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Artikkel 31Komisjon teatab muudele liikmesriikidele meetmetest, mis iga liikmesriik on võtnud käesoleva direktiivi rakendamiseks.Iga liikmesriik teatab muudele liikmesriikidele ja komisjonile käesoleva direktiivi kohaldamiseks pädevate asutuste ja direktiivi 76/308/EMÜ artikli 18 lõike 3 kohase korra suhtes kokku leppima volitatud ametnike nimed ja aadressid.Artikkel 32Direktiiv 77/794/EMÜ tunnistatakse kehtetuks.Viiteid kehtetuks tunnistatud direktiivile tõlgendatakse viidetena käesolevale direktiivile.Artikkel 33Käesolev direktiiv jõustub 20. päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.Artikkel 34Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 9. detsember 2002Komisjoni nimelkomisjoni liigeFrederik Bolkestein[1] EÜT L 73, 19.3.1976, lk 18.[2] EÜT L 175, 28.6.2001, lk 17.[3] EÜT L 333, 24.12.1977, lk 11.[4] EÜT L 283, 4.10.1986, lk 23.--------------------------------------------------I LISA+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------II LISA+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------III LISA+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------IV LISA+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv, 20. juuli 1970, sööda ametlikuks kontrolliks vajalike ühenduse proovivõtu- ja analüüsimeetodite kehtestamise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31970L0373

Euroopa Liidu Teataja L 170 , 03/08/1970 Lk 0002 - 0003 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 3 Lk 0061  Taanikeelne eriväljaanne: Seeria I Peatükk 1970(II) Lk 0471  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 3 Lk 0061  Ingliskeelne eriväljaanne: Seeria I Peatükk 1970(II) Lk 0535  Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 03 Köide 5 Lk 0156  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 03 Köide 4 Lk 0016  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 03 Köide 4 Lk 0016

		Nõukogu direktiiv,20. juuli 1970,sööda ametlikuks kontrolliks vajalike ühenduse proovivõtu- ja analüüsimeetodite kehtestamise kohta(70/373/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 43 ja 100,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse assamblee arvamust,võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamustning arvestades, et:sööda tootmisel, turustamisel ja kasutamisel on äärmiselt oluline koht Euroopa Majandusühenduses;põllumajanduses sõltub loomakasvatustoodang olulisel määral sobivate kvaliteetsete söötade kasutamisest;söötasid käsitlevate eeskirjade olemasolu on oluline põllumajanduse tootlikkuse suurendamiseks;ühenduse meetmete võtmise tõttu Euroopa Majandusühenduses kasutatud söötade kvaliteedi ja koostise suhtes on vaja kehtestada ühtsed proovivõtu- ja analüüsimeetodid, mida liikmesriikide pädevad asutused kasutaksid ametlike kontrollide tegemisel;lisaks peavad kontrolliks kasutatavad proovivõtu- ja analüüsimeetodid, mis on kooskõlas kehtima jäävate riiklike standarditega, olema ühenduse kõigis osades samad;mõned liikmesriigid rakendavad juba ametlikke proovivõtu- ja analüüsimeetodeid ning need erinevad üksteisest osaliselt põhimõtete poolest; kõnealused meetodid mõjutavad otseselt ühisturu kujunemist ja toimimist ning tuleks seetõttu ühtlustada;ühtsete meetodite sisseseadmine on vaid tehnilist ja teaduslikku laadi rakendusmeede; kõnealuste meetodite arendamiseks, parandamiseks ja tõhustamiseks on vaja kiiret menetlust; kõnealuste meetmete vastuvõtmise hõlbustamiseks tuleks ette näha menetlus, millega luuakse liikmesriikide ja komisjoni vahel tihe koostöö alalise söödakomitee raames,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed kindlustamaks, et söötade kvaliteeti ja koostist reguleerivate õigusnormide nõuetele vastavuse ametlik kontroll tehakse artiklis 2 osutatud direktiivide kohaselt kehtestatud ühenduse proovivõtu- ja analüüsimeetodite abil.Artikkel 2Artiklis 1 osutatud meetodid kehtestatakse direktiiviga artiklis 3 sätestatud korras, võttes arvesse teaduslike ja tehniliste teadmiste praegust taset ja tunnustatud meetodeid.Nende direktiividega kehtestatakse asjakohased ajalised piirangud kõnealuste meetmete inkorporeerimiseks siseriiklikesse õigusnormidesse.Artikkel 31. Käesolevas artiklis ettenähtud korra kohaselt suunab eesistuja kas omal algatusel või liikmesriigi esindaja taotlusel asjakohased küsimused nõukogu 20. juuli 1970. aasta otsusega [1] asutatud alalisele söödakomiteele (edaspidi "komitee").2. Võetavate meetmete eelnõu esitab komiteele komisjoni esindaja. Komitee esitab oma arvamuse eelnõu kohta aja jooksul, mille määrab esimees vastavalt küsimuse kiireloomulisusele. Arvamused võetakse vastu kaheteistkümne poolthäälega, liikmesriikide hääli arvestatakse asutamislepingu artikli 148 lõikes 2 sätestatud korras. Eesistuja ei hääleta.3. a) Kui kavandatavad meetmed on komitee arvamusega kooskõlas, võtab komisjon need vastu.b) Kui kavandatavad meetmed ei ole komitee arvamusega kooskõlas või kui komitee ei ole arvamust esitanud, esitab komisjon võetavate meetmete kohta viivitamata ettepaneku nõukogule. Nõukogu teeb otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega.c) Kui nõukogu ei ole otsust teinud kolme kuu jooksul alates ettepaneku tegemisest, võtab komisjon ettepandud meetmed vastu.Artikkel 4Artikli 3 sätteid kohaldatakse kaheksateistkümne kuu jooksul alates küsimuse komiteele suunamise kuupäevast vastavalt artikli 3 lõikele 1 või mõnele muule vastavale sättele.Artikkel 5Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid ühe aasta jooksul alates käesoleva direktiivi teatavakstegemisest. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Artikkel 6Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 20. juuli 1970Nõukogu nimelpresidentW. Scheel[1] EÜT L 170, 3.8.1970, lk 1.--------------------------------------------------


title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2001/81/EÜ, 23. oktoober 2001, teatavate õhusaasteainete siseriiklike ülemmäärade kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32001L0081

Euroopa Liidu Teataja L 309 , 27/11/2001 Lk 0022 - 0030

		Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2001/81/EÜ,23. oktoober 2001,teatavate õhusaasteainete siseriiklike ülemmäärade kohtaEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 175 lõiget 1,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [2]võttes arvesse regioonide komitee arvamust, [3]toimides asutamislepingu artiklis 251 ettenähtud menetluse kohaselt [4] vastavalt lepituskomisjonis 2. augustil 2001 heakskiidetud ühistekstilening arvestades järgmist:(1) 1. veebruari 1993. aasta resolutsioonis ühenduse keskkonna ja säästliku arengu poliitikat ja tegevust käsitleva programmi kohta [5] kiitsid nõukogu ja nõukogus kokkutulnud Euroopa Liidu liikmesriikide valitsuste esindajad heaks viienda keskkonnaalase tegevusprogrammi üldise lähenemisviisi ja strateegia, mille kohaselt ei ole ühenduses lubatud ületada hapestamise kriitilisi saastekoormusi ega kriitilisi saastetasemeid. Programm näeb ette, et kõik inimesed peaksid olema tõhusalt kaitstud õhusaaste põhjustatud terviseriskide eest ning lubatud saastetasemete määramisel tuleks arvestada keskkonnakaitse nõudeid. Programmis nõutakse Maailma Tervishoiuorganisatsiooni (WHO) suunistes esitatud väärtuste muutmist kohustuslikeks ühenduse tasandil.(2) Liikmesriigid on alla kirjutanud Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) piiriülese õhusaaste kauglevi konventsiooni 1. detsembri 1999. aasta Göteborgi protokollile hapestamise, eutrofeerumise ja troposfääriosooni vähendamise kohta.(3) Euroopa Ühenduse keskkonnapoliitika ja säästva arengu alase tegevusprogrammi "Säästvuse suunas" läbivaatamist käsitlevas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. septembri 1998. aasta otsuses nr 2179/98/EÜ [6] tõdeti, et erilist tähelepanu tuleks pöörata strateegia väljatöötamisele ja rakendamisele, mis tagab hapestavate, eutrofeerivate ja fotokeemiliste õhusaasteainete kriitiliste saastekoormuste järgimise.(4) Nõukogu 21. septembri 1992. aasta direktiiviga 92/72/EMÜ osooni tekitatud õhusaaste kohta [7] nähakse ette, et komisjon esitab nõukogule aruande fotokeemilise saaste hindamise kohta ühenduses, millega kaasnevad ettepanekud, mis komisjon peab vajalikuks teha troposfääriosooni tekitatud õhusaaste kontrollimiseks ning vajaduse korral osooni eellaste heitkoguste vähendamiseks.(5) Suures osas ühenduses avaldab hapestavate ja eutrofeerivate ainete sadestumiste kõrge tase kahjulikku mõju keskkonnale. Kõigis liikmesriikides ületatakse olulisel määral väärtusi, mis on ette nähtud Maailma Tervishoiuorganisatsiooni suunistes inimeste tervise ja taimede kaitseks fotokeemilise saaste eest.(6) Seetõttu tuleks kriitiliste saastekoormuste ületamine järkjärgult lõpetada ning kinni pidada suunistele vastavatest tasemetest.(7) Praegu ei ole tehniliselt võimalik täita pikaajalisi eesmärke, et kõrvaldada hapestamise kahjulik mõju ning vähendada inimese ja keskkonna troposfääriosooniga kokkupuudet Maailma Tervishoiuorganisatsiooni suunistele vastavate väärtusteni. Seetõttu on vaja sätestada keskkonna hapestamise ja troposfääriosooni kohta vahe-eesmärgid, millele hakkavad tuginema asjakohased saaste vähendamise meetmed.(8) Keskkonnaalaste vahe-eesmärkide püstitamisel ning nende saavutamismeetmete väljatöötamisel tuleks arvesse võtta tehnilist teostatavust ning sellega seotud kulusid ja tulusid. Meetmed peaksid tagama, et iga võetud abinõu oleks tasuv ühenduse kui terviku seisukohalt, ning arvestama vajadust vältida ülemääraste kulutuste tekkimist igale üksikule liikmesriigile.(9) Piiriülene saastus soodustab hapestamist, pinnase eutrofeerumist ja troposfääriosooni tekkimist ning selle tõrjumine nõuab ühenduse kooskõlastatud meetmeid.(10) Hapestamist ja troposfääriosooni mõjuga kokkupuudet tekitavate saasteainekoguste vähendamine alandab ka pinnase eutrofeerumist.(11) Vääveldioksiidi, lämmastikoksiidide, lenduvate orgaaniliste ühendite ja ammoniaagi siseriiklike ülemmäärade kehtestamine igale liikmesriigile on keskkonnaalaste vahe-eesmärkide saavutamise majanduslikult tõhus viis. Heitkoguste ülemmäärad annavad ühendusele ja liikmesriikidele võimaluse vahe-eesmärkide täitmise viisid paindlikult kindlaks määrata.(12) Liikmesriigid peaksid vastutama heitkoguste siseriiklike ülemmäärade rakendusmeetmete eest. Heitkoguste ülemmääradest kinnipidamise edukust on vaja hinnata. Seetõttu tuleks koostada siseriiklikud heitkoguste vähendamise programmid ning kanda nendest ette komisjonile; programmid peaksid sisaldama teavet heitkoguste ülemmäärade järgimiseks vastuvõetud või kavandatavate meetmete kohta.(13) Hapestavate ja eutrofeerivate saasteainete ning osooni eellaste heitkoguste piiramine, mis on käesoleva direktiivi eesmärk, ei ole liikmesriikide vahendite abil piisavas ulatuses võimalik saaste riigipiire ületava laadi tõttu, vaid on paremini saavutatav ühenduse tasandil EÜ asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuspõhimõtte ning eelkõige ettevaatuspõhimõtte kohaselt; proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv kaugemale sellest, mis on vajalik kõnesoleva eesmärgi saavutamiseks.(14) Tuleks õigel ajal saada ülevaade liikmesriikide edusammudest heitkoguste ülemmääradest kinnipidamisel ning sellest, kui suures ulatuses võiks ülemmäärade rakendamine täita keskkonnaalaseid vahe-eesmärke kogu ühenduses. Ülevaates tuleks kajastada ka teaduse ja tehnika arengut, ühenduse õiguse edasiarendamist ning heitkoguste vähendamisi väljaspool ühendust, muu hulgas erilist tähelepanu pöörates kandidaatriikide edusammudele. Kõnealust ülevaadet silmas pidades peaks komisjon täiendavalt uurima heitkoguste ülemmääradega seotud kulusid ja tulusid, sealhulgas tasuvust, piirkulusid ja -tulusid, sotsiaal-majanduslikku toimet ning kõiki konkurentsivõimele avaldatavaid mõjutusi. Ülevaates tuleks arvesse võtta ka käesoleva direktiivi reguleerimisala piirangud.(15) Komisjon peaks sel eesmärgil koostama Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande ning tegema vajaduse korral asjakohased ettepanekud käesoleva direktiivi muutmiseks, kusjuures oleksid arvesse võetud kõik asjaomaste ühenduse õigusaktide sätted, muu hulgas ka need, millega nähakse ette asjaomaste saasteallikate heitkoguste piirväärtused ja tootestandardid, ning laevade ja õhusõidukite heitmeid käsitlevad rahvusvahelised määrused.(16) Meretransport suurendab oluliselt vääveldioksiidi ja lämmastikoksiidide heitkoguseid ning samuti õhusaasteainete kontsentratsioone ja sadestumisi ühenduses. Seetõttu tuleks selliseid heitkoguseid vähendada. Nõukogu 26. aprilli 1999. aasta direktiivi 1999/32/EÜ (mis käsitleb väävlisisalduse vähendamist teatavates vedelkütustes ja millega muudetakse nõukogu direktiivi 93/12/EMÜ) [8] artikli 7 lõikega 3 seatakse komisjonile ülesandeks uurida, milliseid meetmeid on võimalik võtta hapestamise vähendamiseks, mis tuleneb muude kui kõnealuse direktiivi artikli 2 lõikes 3 nimetatud merekütuste põletamisest.(17) Liikmesriigid peaksid püüdma võimalikult kiiresti ratifitseerida laevadelt pärineva merereostuse vältimise rahvusvahelise konventsiooni (MARPOL) VI lisa.(18) Hapestamise ja osoonisaaste piiriülese iseloomu tõttu peaks komisjon jätkuvalt uurima vajadust välja töötada ühenduse ühtlustatud meetmed, ilma et see piiraks nõukogu 24. septembri 1996. aasta direktiivi 96/61/EÜ (saaste kompleksse vältimise ja kontrolli kohta) [9] artikli 18 kohaldamist, et ära hoida konkurentsi moonutamine, ning seejuures arvesse võtma meetmete tulude ja kulude tasakaalu.(19) Käesolevat direktiivi tuleks kohaldada, ilma et see piiraks kõnealuste saasteainete konkreetsetest allikatest lähtuvate heitkoguste reguleerimist käsitlevate ühenduse õigusaktide ning nõukogu direktiivi 96/61/EÜ sätete kohaldamist, mis käsitlevad heitkoguste piirväärtusi ja parima võimaliku tehnika kasutamist.(20) Heitkoguste ülemmääradest kinnipidamist on vaja kontrollida, koostades emissiooni andmekogusid, mille andmed peavad olema välja arvutatud rahvusvaheliselt kokkulepitud metoodika kohaselt ning millest tuleb korrapäraselt ette kanda komisjonile ja Euroopa Keskkonnaagentuurile (EEA).(21) Liikmesriigid peaksid kehtestama eeskirjad karistuste kohta käesoleva direktiivi sätete rikkumiste eest ja tagama nende eeskirjade rakendamise. Need sanktsioonid peaksid olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad.(22) Käesoleva direktiivi rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta direktiivile 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused. [10](23) Komisjon ja liikmesriigid peaksid tegema rahvusvahelist koostööd käesoleva direktiiviga ettenähtud eesmärkide saavutamisel,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1EesmärkKäesoleva direktiivi eesmärk on piirata hapestavate ja eutrofeerivate saasteainete ning osooni eellaste heitkoguseid, et parandada keskkonna ja inimeste tervise kaitset ühenduses hapestamise, pinnase eutrofeerumise ja troposfääriosooni kahjulikust mõjust tuleneva ohu eest ning liikuda pikaajaliste eesmärkide poole mitte ületada kriitilisi saastetasemeid ja -koormusi ning kaitsta tõhusalt kõiki inimesi õhusaaste tekitatud teada olevate terviseriskide eest, kehtestades selleks heitkoguste siseriiklikud ülemmäärad, kusjuures võrdleva hindamise kriteeriumideks võtta aastad 2010 ja 2020, ning koostades järjekindlalt artiklites 4 ja 10 ettenähtud ülevaateid.Artikkel 2ReguleerimisalaKäesolevat direktiivi kohaldatakse kõigi heitkoguste suhtes, mis artikli 4 kohaselt lähtuvad inimtegevuse tulemusena tekkivatest saasteallikatest liikmesriikide territooriumidel ja nende majanduspiirkondades.See ei hõlma:a) rahvusvahelisest mereliiklusest pärit heitmeid;b) õhusõidukite heitmeid, välja arvatud maandumis- ja starditsükli heitmed;c) Hispaania osas heitmeid Kanaari saartel;d) Prantsusmaa osas heitmeid ülemeredepartemangudes;e) Portugali osas heitmeid Madeiral ja Assooridel.Artikkel 3MõistedKäesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:a) AOT 40 — summaarne erinevus 80 μg/m3 (= 40 ppb) taset ületavate troposfääriosooni ühe tunni keskmiste kontsentratsioonide ja 80 μg/m3 vahel, kasutades üksnes neid väärtusi, mis mõõdetakse maist juunini igal aastal;b) AOT 60 — summaarne erinevus 120 μg/m3 (= 60 ppb) taset ületavate troposfääriosooni ühe tunni keskmiste kontsentratsioonide ja 120 μg/m3 vahel, kasutades väärtusi, mis mõõdetakse kogu aasta jooksul;c) kriitiline saastekoormus — kvantitatiivne hinnang kokkupuute kohta ühe või mitme saasteainega, millel allpool seda taset vastavalt praegustele teadmistele puudub märkimisväärne kahjulik toime keskkonna tundlikele osadele;d) kriitiline saastetase — saasteainete kontsentratsioon atmosfääris, millest kõrgem tase võib vastavalt praegustele teadmistele olla otseselt kahjulik vastuvõtjatele, nagu on inimesed, taimed, ökosüsteemid või ained;e) heide — aine eraldumine punkt- või hajureostusallikast atmosfääri;f) võrguruut — ruut mõõtmetega 150 km × 150 km, mida kasutatakse kriitiliste koormuste kaardistamisel Euroopa ulatuses, ning samuti õhusaasteainete heitkoguste ja sadestumiste kontrollimisel õhusaaste edasikandumise seire ja hindamise Euroopa koostööprogrammi (EMEP) alusel;g) maandumis- ja starditsükkel — tsükkel, mille moodustavad iga käitamismooduli järgmised ajavahemikud: maandumislähenemine 4,0 minutit; ruleerimine/tühikäik 26,0 minutit, start 0,7 minutit; tõus 2,2 minutit;h) heitkoguse siseriiklik ülemmäär — aine suurim lubatud kogus kilotonnides, mis võib liikmesriikides eralduda kalendriaasta jooksul;i) lämmastikoksiidid ja NOx — lämmastikoksiid ja lämmastikdioksiid, väljendatuna lämmastikdioksiidina;j) troposfääriosoon — osoon troposfääri kõige madalamas osas;k) lenduvad orgaanilised ühendid ja LOÜ — kõik inimtegevuse tulemusena tekkivad orgaanilised ühendid, välja arvatud metaan, mis võivad päikesevalguse toimel lämmastikoksiididega reageerides tekitada fotokeemilisi oksüdante.Artikkel 4Heitkoguste siseriiklikud ülemmäärad1. Liikmesriigid vähendavad hiljemalt 2010. aastaks selliste saasteainete nagu vääveldioksiid (SO2), lämmastikoksiidid (NOx), lenduvad orgaanilised ühendid (LOÜ) ja ammoniaak (NH3) siseriiklikke aastaseid heitkoguseid kogusteni, mis ei ületa I lisas sätestatud heitkoguste ülemmäärasid, kusjuures võetakse arvesse kõik pärast artiklis 9 nimetatud aruannete esitamist ühenduse meetmetes tehtud muudatused.2. Liikmesriigid tagavad, et I lisas ettenähtud heitkoguste ülemmäärasid ei ületata ühelgi aastal pärast 2010. aastat.Artikkel 5Keskkonnaalased vahe-eesmärgidI lisas esitatud heitkoguste siseriiklike ülemmäärade eesmärk on üldjoontes saavutada 2010. aastaks kogu ühenduses keskkonnaalaste eesmärkide vahe-eesmärgid üldiselt järgmises ulatuses:a) HapestamineKriitilisi koormusi ületavad alad vähenevad vähemalt 50 % võrra (igas võrguruudus) 1990. aasta olukorraga võrreldes.b) Tervist mõjutav kokkupuude troposfääriosoonigaInimese tervise seisukohalt kriitilist taset ületava troposfääriosooni koormust (AOT 60 = 0) vähendatakse kõigis võrguruutudes kahe kolmandiku võrra 1990. aasta näitajatega võrreldes. Peale selle ei tohi troposfääriosooni koormus üheski võrguruudus ületada absoluutset ülempiiri 2,9 ppm.h.c) Taimkatet mõjutav kokkupuude troposfääriosoonigaPõllukultuuride ja poolloodusliku taimkatte seisukohalt kriitilist taset ületava troposfääriosooni koormust (AOT 40 = 3 ppm.h) vähendatakse kõigis võrguruutudes ühe kolmandiku võrra 1990. aasta olukorraga võrreldes. Peale selle ei tohi troposfääriosooni koormus üheski võrguruudus ületada absoluutset ülempiiri 10 ppm.h, väljendatuna kriitilise taseme ületamisena 3 ppm.h.Artikkel 6Siseriiklikud programmid1. Liikmesriigid koostavad hiljemalt 1. oktoobriks 2002 programmid artiklis 4 nimetatud siseriiklike saasteainekoguste järkjärguliseks vähendamiseks, et hiljemalt 2010. aastaks oleks võimalik kinni pidada vähemalt I lisas ettenähtud siseriiklikest heitkoguste ülemmääradest.2. Siseriiklikud programmid sisaldavad teavet vastuvõetud ja kavandatavate strateegiate ja meetmete kohta ning kvantifitseeritud kalkulatsioone kõnealuste strateegiate ja meetmete mõju kohta saasteainete heitkogustele 2010. aastal. Esitatakse andmed eeldatavate oluliste muutuste kohta riigisiseste heitkoguste geograafilises jaotumises.3. Liikmesriigid vaatavad siseriiklikud programmid üle ja ajakohastavad need vastavalt vajadusele 1. oktoobriks 2006.4. Liikmesriigid teevad lõigete 1, 2 ja 3 kohaselt koostatud programmid kättesaadavaks üldsusele ja asjaomastele organisatsioonidele, nagu näiteks keskkonnaorganisatsioonid. Käesoleva lõike kohaselt avalikkusele ning organisatsioonidele antav teave peab olema selge, mõistetav ja kergesti kättesaadav.Artikkel 7Emissiooni andmekogud ja prognoosid1. Liikmesriigid koostavad ning ajakohastavad igal aastal artiklis 4 nimetatud saasteainete siseriiklikud emissiooni andmekogud ja emissiooni prognoosid 2010. aastaks.2. Liikmesriigid kasutavad emissiooni andmekogude ja prognooside koostamisel III lisas esitatud meetodeid.3. Komisjon koostab Euroopa Keskkonnaagentuuri abiga ning koostöös liikmesriikidega ja nendelt saadud teabe põhjal artiklis 4 nimetatud saasteainete andmekogud ja prognoosid. Andmekogud ja prognoosid tehakse üldsusele kättesaadavaks.4. III lisa kohaselt kasutatud metoodikat ajakohastatakse artikli 13 lõikes 2 sätestatud korras.Artikkel 8Liikmesriikide aruanded1. Liikmesriigid esitavad hiljemalt iga aasta 31. detsembriks komisjonile ja Euroopa Keskkonnaagentuurile artikli 7 kohaselt koostatud aruande siseriiklike emissiooni andmekogude ja 2010. aasta emissiooni prognooside kohta. Nad esitavad lõplikud emissiooni andmekogud üle-eelmise aasta kohta ning esialgsed emissiooni andmekogud eelmise aasta kohta. Emissiooni prognoosid sisaldavad andmeid, mis võimaldavad kvantitatiivselt hinnata prognooside aluseks võetud põhilisi sotsiaal-majanduslikke eeldusi.2. Liikmesriigid informeerivad hiljemalt 31. detsembriks 2002 komisjoni artikli 6 lõigete 1 ja 2 kohaselt koostatud programmidest.Liikmesriigid informeerivad hiljemalt 31. detsembriks 2006 komisjoni artikli 6 lõike 3 kohaselt koostatud ajakohastatud programmidest.3. Komisjon edastab saadud siseriiklikud programmid teistele liikmesriikidele ühe kuu jooksul nende kättesaamisest arvates.4. Komisjon määrab artikli 13 lõikes 2 ettenähtud korras kindlaks tingimused, mis tagavad järjekindla ja läbipaistva siseriiklikest programmidest aruandmise.Artikkel 9Komisjoni aruanded1. Komisjon esitab 2004. ja 2008. aastal aruande Euroopa Parlamendile ja nõukogule I lisas sätestatud heitkoguste siseriiklike ülemmäärade rakendamise edukuse kohta ning artiklis 5 ettenähtud keskkonnaalaste vahe-eesmärkide saavutamise tõenäolise ulatuse kohta 2010. aastaks, samuti selle kohta, kui suures ulatuses oleks võimalik artiklis 1 ettenähtud pikaajalisi eesmärke täita aastaks 2020. Aruannetes on majanduslik hinnang, kaasa arvatud tasuvuse, tulude, piirkulude ja -tulude ning heitkoguste siseriiklike ülemmäärade rakendamise sotsiaal-majandusliku mõju kohta konkreetsetele liikmesriikidele ja sektoritele. Aruanded sisaldavad ka ülevaadet käesoleva direktiivi reguleerimisala piirangutest, nagu on määratletud artiklis 2, ning hinnangut heitkoguste täiendava vähendamise võimaliku ulatuse kohta, et saavutada artiklis 5 ettenähtud keskkonnaalased vahe-eesmärgid. Aruannetes võetakse arvesse liikmesriikide artikli 8 lõigete 1 ja 2 kohaselt koostatud aruanded ning muu hulgas ka:a) kõik ühenduse uued õigusaktid, mis võivad olla vastu võetud asjaomastest saasteallikatest lähtuvate heitkoguste piirväärtuste ja tootestandardite sätestamiseks;b) parimad võimalikud tehnika arengusuunad direktiivi 96/61/EÜ artiklis 16 ettenähtud teabevahetuse alal;c) suurtest põletusseadmetest lähtuvate vääveldioksiidi ja lämmastikoksiidide heitkoguste vähendamise eesmärgid 2008. aastaks, millest liikmesriigid on ette kandnud vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2001. aasta direktiivile 2001/80/EÜ teatavatest suurtest põletusseadmetest õhku eralduvate saasteainete piiramise kohta; [11]d) heitkoguste vähendamised ja vähendamiskohustused kolmandates riikides, kusjuures erilist tähelepanu pööratakse kandidaatriikides võetavatele meetmetele ning võimalustele heitkoguseid täiendavalt vähendada ühendusele lähedal asuvates piirkondades;e) kõik ühenduse uued õigusaktid ja rahvusvahelised määrused, milles käsitletakse laevade ja õhusõidukite põhjustatud heitkoguseid;f) transpordi areng ning kõik täiendavad meetmed transpordist lähtuvate heitkoguste kontrollimiseks;g) arengusuunad põllumajanduse valdkonnas, loomakasvatusalased prognoosid ja heitkoguste vähendamise meetodite edasiarendused põllumajandussektoris;h) kõik energiaturu olulised muutused liikmesriigis ning uued prognoosid, mis kajastavad liikmesriikide meetmeid kliimamuutusega seotud rahvusvaheliste kohustuste täitmisel;i) hinnang kriitiliste koormuste jooksvate ja eeldatavate ületamiste kohta ning Maailma Tervishoiuorganisatsiooni suunistes esitatud troposfääriosooni väärtused;j) võimalus kindlaks määrata kavandatav vahe-eesmärk, et vähendada pinnase eutrofeerumist;k) uued teaduslikud ja tehnilised andmed, kaasa arvatud mõõtemääramatus:i) siseriiklikes emissiooni andmekogudes;ii) sisestatud võrdlusandmetes;iii) teabes saasteainete piiriülese kauglevi ja sadestumise kohta;iv) kriitilistes koormustes ja tasemetes;v) kasutatud mudelis;ning hinnang sellest tulenevale mõõtemääramatusele heitkoguste siseriiklikes ülemmäärades, mis on vajalikud artiklis 5 mainitud keskkonnaalaste vahe-eesmärkide täitmiseks;l) vajadus vältida ülemääraste kulude tekkimist igale üksikule liikmesriigile;m) modelleerimisarvestuste ning hapestamis-, eutrofeerumis- ja troposfääriosoonivaatluste võrdlemine mudelite täiustamise eesmärgil;n) asjakohaste majandushoobade kasutamine, kui see on vajalik.2. Komisjon esitab 2012. aastal Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande I lisas esitatud ülemmäärade järgimise kohta ning edusammude kohta artiklis 5 nimetatud keskkonnaalaste vahe-eesmärkide ning artiklis 1 nimetatud pikaajaliste eesmärkide saavutamisel. Komisjoni aruandes võetakse arvesse liikmesriikide artikli 8 lõigete 1 ja 2 kohaselt esitatud aruanded ning lõike 1 punktides a–n loetletud asjaolud.Artikkel 10Läbivaatamine1. Artiklis 9 nimetatud aruannetes võetakse arvesse artikli 9 lõikes 1 loetletud tegurid. Iga aruande koostamisel vaatab komisjon läbi käesoleva direktiivi, lähtudes kõnealustest teguritest, edusammudest 2010. aastaks ettenähtud heitkoguste ülemmääradest kinnipidamisel, teaduse ja tehnika arengust ning olukorrast käesoleva direktiivi vahe-eesmärkide ja kriitilistest koormustest ning tasemetest kinnipidamise pikaajaliste eesmärkide saavutamisel, samuti Maailma Tervishoiuorganisatsiooni õhukvaliteedi juhistasemest osooni osas.2. Läbivaatamisel, mis peab olema lõpetatud 2004. aastal, antakse hinnang II lisas sätestatud kogu ühenduse soovituslikele heitkoguste ülemmääradele. Kõnealuste soovituslike ülemmäärade hindamine võetakse ühena teguritest arvesse täiendavate tasuvusmeetmete analüüsimisel, mis võidakse võtta kõigi asjakohaste saasteainete heitkoguste vähendamiseks, et saavutada artiklis 5 ettenähtud keskkonnaalased vahe-eesmärgid kogu ühenduses aastaks 2010.3. Kõik aruanded sisaldavad heitkoguste siseriiklike ülemmäärade arvestuslike kulude ja tulude täiendavat uurimist, mis on arvutatud tehnika tasemele vastavate näidiste ja parimate olemasolevate andmete põhjal, et saada võimalikult väike mõõtemääramatus, samuti võetakse arvesse Euroopa Liidu laienemise edusamme ning alternatiivsete meetodite võimalusi artiklis 9 loetletud tegureid silmas pidades.4. Eesmärgiga ära hoida konkurentsi moonutamine ning arvesse võttes tulude ja kulude tasakaalu, uurib komisjon täiendavalt vajadust välja töötada ühenduse ühtlustatud meetmed selliste majandussektorite ja toodete jaoks, mis soodustavad kõige enam hapestamist, eutrofitseerumist ja troposfääriosooni tekkimist, ilma et see piiraks direktiivi 96/61/EÜ artikli 18 kohaldamist.5. Artiklis 9 nimetatud aruannetele lisatakse vajaduse korral ettepanekud:a) I lisas ettenähtud siseriiklike ülemmäärade muutmiseks, et saavutada artiklis 5 nimetatud keskkonnaalased vahe-eesmärgid, ja/või kõnealuste keskkonnaalaste vahe-eesmärkide muutmiseks;b) võimalike täiendavate heitkoguste vähendamiseks, et oleks võimalik käesolevas direktiivis ettenähtud pikaajaliste eesmärkide täitmine 2020. aastaks;c) meetmete kohta, mis tagavad ülemmääradest kinnipidamise.Artikkel 11Koostöö kolmandate riikidegaEdendamaks artiklis 1 ettenähtud eesmärgi saavutamist ning ilma et see piiraks asutamislepingu artikli 300 kohaldamist, teevad komisjon ja liikmesriigid vajaduse korral kolmandate riikide ning asjaomaste rahvusvaheliste organisatsioonidega, nagu on Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjon (UN/ECE), Rahvusvaheline Mereorganisatsioon (IMO) ja Rahvusvaheline Tsiviillennundusorganisatsioon (ICAO), kahe- ja mitmepoolset koostööd, kaasa arvatud teabevahetus tehnilise ja teadusliku uurimis- ja arendustöö valdkonnas selleks, et luua paremad võimalused heitkoguste vähendamiseks.Artikkel 12Aruanded laevadest ja õhusõidukitest lähtuvate heitkoguste kohta1. Komisjon kannab 2002. aasta lõpuks Euroopa Parlamendile ja nõukogule ette, kui suures ulatuses rahvusvahelisest laevaliiklusest lähtuvad heitmed soodustavad hapestamist, eutrofeerumist ja troposfääriosooni tekkimist ühenduses.2. Komisjon kannab 2004. aasta lõpuks Euroopa Parlamendile ja nõukogule ette, kui suures ulatuses õhusõidukitest lähtuvad heitmed, välja arvatud maandumis- ja starditsükli heitmed, soodustavad hapestamist, eutrofeerumist ja troposfääriosooni tekkimist ühenduses.3. Igas aruandes esitatakse meetmete programm, mida saaks vajaduse korral rakendada rahvusvahelisel ja ühenduse tasandil heitkoguste vähendamiseks asjaomases sektoris ning mille alusel Euroopa Parlament ja nõukogu asja edaspidi käsitleb.Artikkel 13Komitee1. Komisjoni abistab direktiivi 96/62/EÜ artikli 12 alusel moodustatud komitee, edaspidi "komitee".2. Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 4 ja 7, võttes arvesse selle artiklis 8 sätestatut.Otsuse 1999/468/EÜ artikli 4 lõikes 3 nimetatud tähtajaks kehtestatakse kolm kuud.3. Komitee võtab vastu oma töökorra.Artikkel 14SanktsioonidLiikmesriigid määravad kindlaks sanktsioonid, mida kohaldatakse käesoleva direktiivi kohaselt vastuvõetud siseriiklike sätete rikkumise korral. Need sanktsioonid peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad.Artikkel 15Õigusaktide ülevõtmine1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid enne 27. novembrit 2002. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike põhiliste õigusnormide teksti.Artikkel 16JõustumineKäesolev direktiiv jõustub Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval.Artikkel 17AdressaadidKäesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Luxembourg, 23. oktoober 2001Euroopa Parlamendi nimelpresidentN. FontaineNõukogu nimeleesistujaA. Neyts-Uyttebroeck[1] EÜT C 56 E, 29.2.2000, lk 34.[2] EÜT C 51, 23.2.2000, lk 11.[3] EÜT C 317, 6.11.2000, lk 35.[4] Euroopa Parlamendi 15. märtsi 2000. aasta arvamus (EÜT C 377, 29.12.2000, lk 159), nõukogu 7. novembri 2000. aasta ühine seisukoht (EÜT C 375, 28.12.2000, lk 1) ja Euroopa Parlamendi 14. märtsi 2001. aasta otsus (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata). Euroopa Parlamendi 20. septembri 2001. aasta otsus ja nõukogu 27. septembri 2001. aasta otsus.[5] EÜT C 138, 17.5.1993, lk 1.[6] EÜT L 275, 10.10.1998, lk 1.[7] EÜT L 297, 13.10.1992, lk 1.[8] EÜT L 121, 11.5.1999, lk 13.[9] EÜT L 257, 10.10.1996, lk 26.[10] EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.[11] EÜT L 309, 27.11.2001, lk 1.--------------------------------------------------I LISASO2, NOx, LOÜ ja NH3 heitkoguste siseriiklikud ülemmäärad 2010. aastaks [1]Riik | SO2 kilotonnides | NOx kilotonnides | LOÜ kilotonnides | NH3 kilotonnides |Austria | 39 | 103 | 159 | 66 |Belgia | 99 | 176 | 139 | 74 |Taani | 55 | 127 | 85 | 69 |Soome | 110 | 170 | 130 | 31 |Prantsusmaa | 375 | 810 | 1050 | 780 |Saksamaa | 520 | 1051 | 995 | 550 |Kreeka | 523 | 344 | 261 | 73 |Iirimaa | 42 | 65 | 55 | 116 |Itaalia | 475 | 990 | 1159 | 419 |Luksemburg | 4 | 11 | 9 | 7 |Madalmaad | 50 | 260 | 185 | 128 |Portugal | 160 | 250 | 180 | 90 |Hispaania | 746 | 847 | 662 | 353 |Rootsi | 67 | 148 | 241 | 57 |Ühendkuningriik | 585 | 1167 | 1200 | 297 |EÜ 15 | 3850 | 6519 | 6510 | 3110 |[1] Need heitkoguste siseriiklikud ülemmäärad on välja töötatud artiklis 5 ettenähtud keskkonnaalaste vahe-eesmärkide üldjoontes täitmiseks. Nende eesmärkide saavutamine peaks vähendama pinnase eutrofeerumist nii ulatuslikult, et ühenduse maa-ala, kus biogeense lämmastiku sadestumine ületab kriitilised koormused, väheneb umbes 30 % võrreldes 1990. aastaga--------------------------------------------------II LISASO2, NOx ja LOÜ heitkoguste ülemmäärad (tuhandetes tonnides)| SO2 kilotonnides | NOx kilotonnides | LOÜ kilotonnides |EÜ 15 | 3634 | 5923 | 5581 |Need heitkoguste ülemmäärad on välja töötatud artiklis 5 ettenähtud keskkonnaalaste vahe-eesmärkide saavutamiseks kogu ühenduses aastaks 2010.--------------------------------------------------III LISAEmissiooni andmekogude ja prognooside koostamise meetodidLiikmesriigid koostavad emissiooni andmekogud ja prognoosid piiriülese õhusaaste kauglevi konventsiooni alusel kokkulepitud meetodeid kasutades ning on kohustatud kõnealuste andmekogude ja prognooside ettevalmistamisel kasutama EMEP/CORINAIRi [1] ühisteatmikku.[1] Euroopa Keskkonnaagentuuri õhusaaste andmekogu.--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv 2004/67/EÜ, 26. aprill 2004, mis käsitleb maagaasitarnete kindluse tagamise meetmeidEMPs kohaldatav tekst.

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32004L0067

Euroopa Liidu Teataja L 127 , 29/04/2004 Lk 0092 - 0096

		Nõukogu direktiiv 2004/67/EÜ,26. aprill 2004,mis käsitleb maagaasitarnete kindluse tagamise meetmeid(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100,võttes arvesse komisjoni ettepanekut [1],võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [2],pärast konsulteerimist regioonide komiteega,võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust [3]ning arvestades järgmist:(1) Maagaasi (gaasi) tähtsus ühenduse energiavarustuses muutub üha suuremaks ning rohelise raamatu "Kindla energiavarustuse Euroopa strateegia suunas" kohaselt on pikaajalise prognoosi järgi oodata Euroopa Liidu sõltuvuse suurenemist välisallikatest imporditud gaasist.(2) Pärast Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. juuni 1998. aasta direktiivi 98/30/EÜ maagaasi siseturu eeskirjade kohta [4] ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2003. aasta direktiivi 2003/55/EÜ maagaasi siseturu ühiseeskirjade kohta ning direktiivi 98/30/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta [5] on ühenduse gaasiturg liberaliseerunud. Sellest tulenevalt võivad mis tahes gaasitarnete vähenemist põhjustavate raskustega kaasneda tõsised häired ühenduse majandustegevuses ning selle tõttu on tekkinud kasvav vajadus tagada gaasitarnete kindlus.(3) Gaasi siseturu väljakujunemisega tekib vajadus luua tarnekindluse kohane minimaalne ühine lähenemisviis, eelkõige sellise turu nõudmistega kokkusobivate läbipaistvate ja mittediskrimineerivate tarnekindluse põhimõtete abil, et vältida turumoonutusi. Seepärast on tarnekindluse tagamiseks ja siseturu heaks toimimiseks otsustava tähtsusega kõikide turul tegutsejate rollide ja kohustuste selge määratlemine.(4) Ettevõtetele kehtestatud tarnekindluse kohustused ei tohiks kahjustada siseturu sujuvat toimimist ning olla gaasiturul tegutsejatele põhjendamatuks ja ebaproportsionaalseks koormuseks, sealhulgas turu uustulnukatele ja väikestele turul tegutsejatele.(5) Ühenduse kasvavat gaasiturgu arvestades on oluline gaasi tarnekindluse säilitamine, eelkõige kodutarbijate jaoks.(6) Tarnekindluse kohustuste täitmiseks on tootmisharul ja asjakohasuse korral ka liikmesriikidel võimalik kasutada suurt hulka vahendeid. Üheks vahendiks minimaalsete tarnekindluse normide saavutamisele kaasaaitamiseks võiks olla liikmesriikide vahelised kahepoolsed lepingud, võttes kohaselt arvesse asutamislepingut ja teiseseid õigusakte, eelkõige direktiivi 2003/55/EÜ artikli 3 lõiget 2.(7) Gaasivarude minimaalsed suunavad suurused võiks määrata kas riiklikul tasandil või tootmisharu poolt. On selge, et sellega ei tohiks kaasneda täiendavaid investeerimiskohustusi.(8) Arvestades gaasitarnete kindlustamise tähtsust, st pikaajaliste lepingute alusel, peaks komisjon liikmesriikide aruannete alusel jälgima gaasituru arenguid.(9) Kasvava gaasinõudluse rahuldamiseks ning gaasi tarneallikate hulga suurendamiseks gaasi siseturu konkurentsivõimelisuse tingimusena tuleb ühendusel järgnevatel kümnenditel kasutada oluliselt rohkem gaasi, millest suur osa saadakse kaugelasuvatest allikatest ja mida transporditakse pikkade vahemaade tagant.(10) Ühendusel on tugev ühine huvi koos gaasi tarnivate ja transiidiriikidega jätkuvate investeeringute tagamiseks gaasitarnete infrastruktuuris.(11) Pikaajalistel lepingutel on olnud ja on jätkuvalt väga tähtis osa Euroopa gaasitarnete kindlustamisel. Kehtivate lepingute tase on ühenduse tasandil piisav ning arvatakse, et sellised lepingud aitavad jätkuvalt oluliselt kaasa gaasitarnetele üldiselt, sest ettevõtted kaasavad selliseid lepinguid jätkuvalt oma tarneportfelli.(12) Märkimisväärset edu on saavutatud likviidsete kauplemisplatvormide arendamisel ja riiklikul tasandil kehtestatud gaasituru vabastusprogrammide abil. Arvatavalt on selline suundumus jätkuv.(13) Oluline on tõelise solidaarsuse loomine liikmesriikide vahel erakorraliste varustamise olukordades ja liikmesriigid on üha enam vastastikuses sõltuvuses tarnekindlusest.(14) Käesolev direktiiv ei mõjuta liikmesriikide suveräänseid õigusi nende loodusvaradele.(15) Tuleks moodustada gaasi koordineerimisrühm, mis aitaks kaasa tarnekindluse meetmete koordineerimisele ühenduse tasandil oluliste tarnehäirete korral ning mis võib abistada liikmesriike riiklikul tasandil võetud meetmete koordineerimisel. Lisaks sellele peaks koordineerimisrühm tegelema regulaarse gaasitarnete kindluse alase teabevahetusega ning käsitlema olulisemate tarnehäiretega seotud asjaolusid.(16) Liikmesriigid peaksid vastu võtma ja avaldama eriolukordi reguleerivad riiklikud sätted.(17) Käesolev direktiiv peaks sätestama olulisemate tarnehäirete korral kohaldatavad eeskirjad. Sellise tarnehäire prognoositav kestus peaks olema märkimisväärne: vähemalt kaheksa nädalat.(18) Seoses olulisemate tarnehäirete käsitlemisega, peaks käesolev direktiiv ette nägema kolmeastmelisel lähenemisviisil põhineva mehhanismi. Esimene aste hõlmab tootmisharu vastumeetmeid tarnehäirele. Kui need ei olnud piisavad, võtavad tarnehäire lõpetamiseks meetmeid liikmesriigid. Meetmeid ühenduse tasandil tuleks võtta alles siis, kui esimesel ja teisel astmel võetud meetmed ei ole andnud vajalikke tulemusi.(19) Kuna käesoleva direktiivi eesmärki, nimelt gaasitarnete piisava kindluse tagamist eelkõige olulisemate tarnehäirete korral, aidates ühtlasi kaasa gaasi siseturu heale toimimisele, ei ole liikmesriikidel kõikidel juhtudel võimalik vajalikus ulatuses saavutada, eriti pidades silmas liikmesriikide suurenevat vastastikust sõltuvust gaasitarnete kindlusest, mistõttu oleks meetmete ulatust ja mõju arvestades eesmärki võimalik paremini saavutada ühenduse tasandil, võib ühendus seetõttu võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuspõhimõttega. Nimetatud artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv kaugemale sellest, kui on vaja kõnesoleva eesmärgi saavutamiseks,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1EesmärkKäesoleva direktiiviga kehtestatakse meetmed gaasitarnete kindluse piisava taseme tagamiseks. Need meetmed aitavad kaasa ka gaasi siseturu nõuetekohasele toimimisele. Direktiiviga kehtestatakse ühine raamistik, mille vahendusel liikmesriigid määratlevad üldise, läbipaistva ja mittediskrimineeriva tarnete kindluse põhimõtted, mis sobivad gaasi konkurentsivõimelise siseturu vajadustega, ning määrab kindlaks erinevate turul tegutsejate üldised rollid ja vastutused ning spetsiifiliste mittediskrimineerivate menetluste rakendamise gaasitarnete kindluse tagamiseks.Artikkel 2MõistedKäesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:1. gaasi pikaajaline tarneleping – gaasi tarneleping kehtivusajaga üle 10 aasta;2. oluline tarnehäire – olukord, milles ühendusel on oht kaotada rohkem kui 20 % oma gaasitarnetest kolmandatest riikidest ning olukorda ei ole ühenduse tasandil tõenäoliselt võimalik riiklike meetmetega piisavalt mõjutada.Artikkel 3Gaasitarnete kindlustamise põhimõtted1. Oma üldiste põhimõtete kehtestamisel gaasitarnete piisava kindluse tagamiseks määratlevad liikmesriigid erinevate gaasiturul tegutsejate rollid ja kohustused nende põhimõtete saavutamiseks ning määravad kindlaks minimaalsed tarnekindluse normid, mida kõnealuse liikmesriigi gaasiturul tegutsejad peavad järgima. Kõnealuseid norme rakendatakse mittediskrimineerivalt ja läbipaistvalt ning need avaldatakse.2. Liikmesriigid astuvad asjakohaseid samme, et käesolevas direktiivis viidatud meetmed ei koormaks põhjendamatult ja ebaproportsionaalselt gaasiturul tegutsejaid ning et need sobiksid gaasi konkurentsivõimelise siseturu vajadustega.3. Gaasitarnete kindluse tagamiseks kasutatavate vahendite mittetäielik nimekiri on esitatud lisas.Artikkel 4Tarnekindlus spetsiifiliste tarbijate jaoks1. Liikmesriigid tagavad, et tarned nende territooriumil asuvatele kodutarbijatele on vajalikus ulatuses kaitstud vähemalt järgmistel juhtudel:a) riiklike gaasitarnete osaline katkemine, arvestades riiklikke asjaolusid liikmesriikide poolt kindlaks määratud ajavahemikus;b) väga madalad temperatuurid riiklikult kindlaks määratud ajavahemikus;c) erandlikult kõrge gaasinõudlusega ajavahemikud statistiliselt kindlaksmääratud kõige külmemal ajal viimase 20 aasta vältel.Nendele kriteeriumidele on käesolevas direktiivis viidatud kui "tarnekindluse normidele".2. Liikmesriigid võivad laiendada lõike 1 ulatust eelkõige väikeste ja keskmise suurusega ettevõtetele ja muudele tarbijatele, kes ei saa gaasitarbimiselt üle minna muudele energiaallikatele, sealhulgas meetmetega oma riikliku elektrivarustuse kindluse tagamiseks, kui see sõltub gaasitarnetest.3. Lisas esitatud mittetäielik nimekiri sisaldab näiteid vahenditest, mida võib kasutada tarnekindluse normide täitmiseks.4. Liikmesriigid võivad oma territooriumi geoloogilisi tingimusi ning majanduslikku ja tehnilist teostatavust kohaselt arvestades võtta täiendavalt vajalikke meetmeid, et tagada nende territooriumil asuvate gaasihoidlate sobiva ulatusega abi tarnekindluse normide täitmiseks.5. Piisava omavaheline ühenduse korral võivad liikmesriigid võtta koostöös teiste liikmesriikidega asjakohaseid meetmeid, sealhulgas kahepoolsete lepingutena, et täita tarnekindluse normid teises liikmesriigis asuvate gaasihoidlate abil. Need meetmed, eriti kahepoolsed lepingud, ei tohi kahjustada gaasi siseturu nõuetekohast toimimist.6. Liikmesriigid võivad tarnekindluse tagamiseks määrata või nõuda tootmisharult minimaalsete suuniseesmärkide määramist võimaliku tulevase abi saamiseks hoidlatelt, mis asuvad liikmesriigis või väljaspool. Need eesmärgid avaldatakse.Artikkel 5Aruandlus1. Liikmesriigi poolt vastavalt direktiivi 2003/55/EÜ artiklile 5 avaldatav aruanne peab hõlmama ka järgmist:a) vastavalt artiklitele 3 ja 4 võetud meetmete mõju kõikide gaasiturul tegutsejate konkurentsivõimelisusele;b) gaasihoidlate varumismahud;c) nende territooriumil loodud ja registreeritud ettevõtete poolt sõlmitud pikaajaliste gaasitarnete lepingute maht, eriti nende jääkkestus, võttes aluseks asjaomaste ettevõtete poolt esitatud teabe, kuid arvates välja äriliselt tundliku teabe ning gaasituru likviidsusaste;d) normatiivne raamistik piisavate ergutuste loomiseks uute investeeringute tegemiseks gaasi uuringutesse, tootmisesse, hoidmisesse, veeldustöötlemisse ja transportimisse, arvestades direktiivi 2003/55/EÜ artiklit 22 liikmesriigi rakendatud ulatuses.2. Komisjon käsitleb seda teavet vastavalt direktiivi 2003/55/EÜ artiklile 31 avaldatavates aruannetes, arvestades selle direktiivi mõju ühendusele tervikuna ning gaasi siseturu üldist tõhusust ja kindlat toimimist.Artikkel 6Järelevalve1. Komisjon teostab artikli 5 lõikes 1 viidatud aruannete alusel järelevalvet järgmises ulatuses:a) uute pikaajaliste gaasitarnete impordilepingute hulk kolmandate riikidega;b) gaasitarnete piisava likviidsusastme olemasolu;c) gaasihoidlate turuvalmis gaasikoguse ja väljaandmismahu tasemed;d) liikmesriikide riiklike gaasisüsteemide omavahelise seotuse tase;e) prognoositav gaasitarnete olukord ühenduse spetsiifilistel geograafilistel aladel olenevalt nõudlusest, varustamise autonoomsusest ja kasutatavatest varustusallikatest ühenduse tasandil.2. Kui komisjon leiab, et ühenduse gaasivarustus ei ole pikaajalise prognoosi kohase gaasinõudluse rahuldamiseks piisav, võib komisjon esitada asutamislepinguga kooskõlas ettepanekuid.3. Komisjon esitab 19. maiks 2008 Euroopa Parlamendile ja nõukogule lõpliku aruande käesoleva artikli kohaldamisel saadud kogemuse kohta.Artikkel 7Gaasi koordineerimisrühm1. Käesolevaga asutatakse tarnekindluse meetmete koordineerimise hõlbustamiseks gaasi koordineerimisrühm (koordineerimisrühm).2. Koordineerimisrühm koosneb liikmesriikide esindajatest, asjaomaste tootmisharu ja tarbijate esindusorganitest komisjoni eesistumisel.3. Koordineerimisrühm võtab vastu oma töökorra.Artikkel 8Riiklikud eriolukorra meetmed1. Liikmesriigid valmistavad eelnevalt ette ja asjakohasuse korral ajakohastavad riiklikud eriolukorra meetmed ning edastavad sellekohase teabe komisjonile. Liikmesriigid avaldavad oma eriolukorra riiklikud meetmed.2. Liikmesriigi eriolukorra meetmed tagavad asjakohasuse korral turul tegutsejatele piisava võimaluse esmasteks vastutegevusteks eriolukorras.3. Kui artikli 4 lõikest 1 ei tulene teisti, võivad liikmesriigid esitada koordineerimisrühma eesistujale teabe sündmuste kohta, mida liikmesriikide arvates ei saa sündmuste ulatuse ja erandliku olemuse tõttu riiklike meetmetega piisavalt mõjutada.Artikkel 9Ühenduse mehhanism1. Sündmuse korral, mis võib tõenäoliselt areneda märkimisväärse kestusega oluliseks tarnehäireks, või liikmesriigi poolt vastavalt artikli 8 lõikele 3 viidatud sündmuse korral kutsub komisjon liikmesriigi taotlusel või oma algatusel koordineerimisrühma kokku niipea kui võimalik.2. Koordineerimisrühm viib läbi uurimise ning aitab asjakohasuse korral liikmesriike olulise tarnehäirega seoses riiklikul tasandil võetud meetmete koordineerimisel.3. Oma ülesannete täitmisel arvestab koordineerimisrühm täielikult:a) gaasi tootmisharu poolt olulisele tarnehäirele esmase vastustegevusena võetud meetmeid;b) liikmesriikide võetud meetmeid, näiteks vastavalt artiklile 4 võetud meetmeid, sealhulgas asjakohaseid kahepoolseid lepinguid.4. Kui lõikes 3 viidatud riiklikul tasandil võetud meetmed ei ole lõikes 1 viidatud sündmuse mõjude kõrvaldamiseks piisavad, võib komisjon koordinatsioonirühmaga konsulteerides anda liikmesriikidele juhiseid edasiste meetmete kohta olulisest tarnehäirest eriti mõjutatud liikmesriikide abistamiseks.5. Kui vastavalt lõikele 4 riiklikul tasandil võetud meetmed ei ole lõikes 1 viidatud sündmuse mõjude kõrvaldamiseks piisavad, võib komisjon esitada nõukogule ettepaneku edasiste vajalike meetmete kohta.6. Kõik selles artiklis viidatud ühenduse tasandil võetavad meetmed sisaldavad sätteid õiglase ja erapooletu kompensatsiooni tagamise kohta võetavate meetmetega seotud ettevõtetele.Artikkel 10Järelevalve ja rakendamine1. Silmas pidades liikmesriikide poolset käesoleva direktiivi rakendamise laadi, esitab komisjon 19. maiks 2008 aruande vastavalt artiklitele 3 ja 4 kasutatud vahendite tõhususe ning nende mõju kohta gaasi siseturule ja gaasi siseturu konkurentsi arengule.2. Kõnealuse järelevalve tulemusi silmas pidades võib komisjon anda asjakohasuse korral soovitusi või teha ettepanekuid edasiste meetmete kohta tarnekindluse suurendamiseks.Artikkel 11ÜlevõtmineLiikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigusnormid 19. maiks 2006. Liikmesriigid edastavad nende õigusnormide tekstid ning nende õigusnormide ja käesoleva direktiivi vastavustabeli viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Artikkel 12JõustumineKäesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.Artikkel 13Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Luxembourg, 26. aprill 2004Nõukogu nimeleesistujaJ. Walsh[1] EÜT C 331 E, 31.12.2002, lk 262.[2] ELT C 133, 6.6.2003, lk 16.[3] Arvamus on Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata.[4] EÜT L 204, 21.7.1998, lk 1.[5] EÜT L 176, 15.7.2003, lk 57.--------------------------------------------------LISAArtikli 3 lõikes 3 ja artikli 4 lõikes 3 viidatud vahendite mittetäielik nimekiri gaasitarnete kindluse suurendamiseks- gaasihoidlate turuvalmis gaasikogus,- gaasihoidlate väljaandmismaht,- torutranspordi vajaliku jõudluse saavutamine gaasitarnete ümbersuunamiseks tarnehäirest mõjutatud piirkondadesse,- likviidsed kauplemisvõimelised gaasiturud,- süsteemi paindlikkus,- katkestatava nõudluse arendamine,- alternatiivsete asenduskütuste kasutamine tööstusettevõtetes ja elektritootmisettevõtetes,- piiriülesed mahud,- naaberliikmesriikide ülekandesüsteemide ettevõtjate koostöö koordineeritud varustamiseks,- koordineeritud varustamise alased tegevused jaotussüsteemide ja ülekandesüsteemide ettevõtjate vahel,- omamaine gaasitootmine,- tootmise paindlikkus,- importimise paindlikkus,- gaasitarnete allikate hulga suurendamine,- pikaajalised lepingud,- investeeringud gaasi importimise infrastruktuuri taasgaasistamise terminalide ja torutranspordi kaudu.--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv, 13. juuni 1988, millega muudetakse teatud seemne ja paljundusmaterjali turustamist reguleerivaid direktiive, sätestamaks eeskirjad vähem rangetele nõuetele vastava seemne ja paljundusmaterjali kohta käivate sätete kohaldamiseks

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31988L0332

Euroopa Liidu Teataja L 151 , 17/06/1988 Lk 0082 - 0083 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 26 Lk 0212  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 26 Lk 0212

		Nõukogu direktiiv,13. juuni 1988,millega muudetakse teatud seemne ja paljundusmaterjali turustamist reguleerivaid direktiive, sätestamaks eeskirjad vähem rangetele nõuetele vastava seemne ja paljundusmaterjali kohta käivate sätete kohaldamiseks(88/332/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 43,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust [2]ning arvestades, et:järgmised direktiivid, millega kehtestatakse nõuded seemne ja paljundusmaterjali turustamise kohta, hõlmavad sätteid, millega liikmesriikidel võidakse lubada teatud aja jooksul turustada sellise kategooria seemet või paljundusmaterjali, mis vastab vähem rangetele nõudmistele, või sellisesse sorti kuuluvat seemet või paljundusmaterjali, mis ei ole kantud ühistesse põllumajanduslike ja köögiviljasortide kataloogidesse või vastavatesse siseriiklikesse sordikataloogidesse:- nõukogu 14. juuni 1966. aasta direktiiv 66/400/EMÜ peediseemne turustamise kohta, [3] viimati muudetud direktiiviga 88/95/EMÜ, [4]- nõukogu 14. juuni 1966. aasta direktiiv 66/401/EMÜ söödakultuuride seemne turustamise kohta, [5] viimati muudetud direktiiviga 87/480/EMÜ, [6]- nõukogu 14. juuni 1966. aasta direktiiv 66/402/EMÜ teraviljaseemne turustamise kohta, [7] viimati muudetud direktiiviga 87/120/EMÜ, [8]- nõukogu 14. juuni 1966. aasta direktiiv 66/403/EMÜ seemnekartuli turustamise kohta, [9] viimati muudetud direktiiviga 87/374/EMÜ, [10]- nõukogu 14. juuni 1966. aasta direktiiv 66/404/EMÜ metsapaljundusmaterjali turustamise kohta, [11] viimati muudetud määrusega (EMÜ) nr 3768/85, [12]- nõukogu 9. aprilli 1968. aasta direktiiv 68/193/EMÜ viinamarjade vegetatiivse paljundusmaterjali turustamise kohta, [13] viimati muudetud direktiiviga 86/155/EMÜ, [14]- nõukogu 30. juuni 1969. aasta direktiiv 69/208/EMÜ õli- ja kiudtaimede seemne turustamise kohta, [15] viimati muudetud direktiiviga 87/480/EMÜ,- nõukogu 29. septembri 1970. aasta direktiiv 70/458/EMÜ köögiviljaseemne turustamise kohta, [16] viimati muudetud direktiiviga 87/481/EMÜ; [17]nimetatud sätete tõhusama toimimise tagamiseks võib olla otstarbekas võtta vastu eeskirjad nende kohaldamiseks;kõnesolevad eeskirjad on otstarbekas võtta vastu alalise põllumajanduse, aianduse ja metsanduse seemnete ja paljundusmaterjali komitee menetlusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 66/400/EMÜ artiklile 17 lisatakse järgmine lõige:"3. Lõike 1 kohaldamise eeskirjad võib vastu võtta artiklis 21 sätestatud korras."Artikkel 2Direktiivi 66/401/EMÜ artiklile 17 lisatakse järgmine lõige:"3. Lõike 1 kohaldamise eeskirjad võib vastu võtta artiklis 21 sätestatud korras."Artikkel 3Direktiivi 66/402/EMÜ artiklile 17 lisatakse järgmine lõige:"3. Lõike 1 kohaldamise eeskirjad võib vastu võtta artiklis 21 sätestatud korras."Artikkel 4Direktiivi 66/403/EMÜ artiklile 16 lisatakse järgmine lõige:"3. Lõike 1 kohaldamise eeskirjad võib vastu võtta artiklis 19 sätestatud korras."Artikkel 5Direktiivi 66/404/EMÜ artiklile 15 lisatakse järgmine lõige:"3. Lõike 1 kohaldamise eeskirjad võib vastu võtta artiklis 17 sätestatud korras."Artikkel 6Direktiivi 68/193/EMÜ artiklile 14 lisatakse järgmine lõige:"3. Lõike 1 kohaldamise eeskirjad võib vastu võtta artiklis 17 sätestatud korras."Artikkel 7Direktiivi 69/208/EMÜ artiklile 16 lisatakse järgmine lõige:"3. Lõike 1 kohaldamise eeskirjad võib vastu võtta artiklis 20 sätestatud korras."Artikkel 8Direktiivi 70/458/EMÜ artiklile 33 lisatakse järgmine lõige:"3. Lõike 1 kohaldamise eeskirjad võib vastu võtta artiklis 40 sätestatud korras."Artikkel 9Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Luxembourg, 13. juuni 1988Nõukogu nimeleesistujaI. Kiechle[1] EÜT C 287, 14.11.1986, lk 4.[2] EÜT C 7, 12.1.1987, lk 298.[3] EÜT 125, 11.7.1966, lk 2290/66.[4] EÜT L 56, 2.3.1988, lk 42.[5] EÜT 125, 11.7.1966, lk 2298/66.[6] EÜT L 273, 26.9.1987, lk 43.[7] EÜT 125, 11.7.1966, lk 2309/66.[8] EÜT L 49, 18.2.1987, lk 39.[9] EÜT 125, 11.7.1966, lk 2326/66.[10] EÜT L 362, 31.12.1985, lk 8.[11] EÜT 125, 11.7.1966, lk 2320/66.[12] EÜT L 197, 18.7.1987, lk 36.[13] EÜT L 93, 17.4.1968, lk 15.[14] EÜT L 118, 7.5.1986, lk 23.[15] EÜT L 169, 10.7.1969, lk 3.[16] EÜT L 225, 12.10.1970, lk 7.[17] EÜT L 273, 26.9.1987, lk 45.--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 2008/88/EÜ, 23. september 2008 , millega muudetakse nõukogu direktiivi 76/768/EMÜ kosmeetikatoodete kohta nimetatud direktiivi II ja III lisa kohandamiseks tehnika arenguga (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               24.9.2008

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 256/12

      KOMISJONI DIREKTIIV 2008/88/EÜ,
   23. september 2008,
   millega muudetakse nõukogu direktiivi 76/768/EMÜ kosmeetikatoodete kohta nimetatud direktiivi II ja III lisa kohandamiseks tehnika arenguga
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,
   võttes arvesse nõukogu 27. juuli 1976. aasta direktiivi 76/768/EMÜ liikmesriikides kosmeetikatoodete kohta vastuvõetud õigusaktide ühtlustamise kohta, (1) eriti selle artikli 8 lõiget 2,
   olles konsulteerinud tarbekaupade teaduskomiteega,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Pärast teadusliku uurimuse „Püsijuuksevärvide kasutamine ja oht haigestuda kusepõievähki” avaldamist 2001. aastal jõudis kosmeetikatoodete ja tarbijatele mõeldud toiduks mittekasutatavate toodete teaduskomitee, mis on komisjoni otsusega 2004/210/EÜ (2) asendatud tarbekaupade teaduskomiteega (edaspidi „teaduskomitee”), järeldusele, et võimalik oht on murettekitav. Teaduskomitee soovitas komisjonil täiendavalt kontrollida kemikaalide kasutamist juuksevärvides.

               (2)

               Samuti soovitas teaduskomitee koostada juuksevärvide ohutuse hindamiseks üldstrateegia, sealhulgas juuksevärvide kosmeetiliste koostisainete võimaliku genotoksilisuse või mutageensuse katsetamise nõuded.

               (3)

               Pärast teaduskomitee arvamusega tutvumist leppis komisjon liikmesriikide ja huvirühmadega kokku juuksevärvide koostisainete reguleerimise üldstrateegias, mille kohaselt peavad tootjad esitama teaduskomiteele hindamiseks teaduslikud andmed juuksevärvide koostisainete kohta.

               (4)

               Sellised ained, mille ohutuse kohta ei ole esitatud selliseid ajakohastatud andmeid, mis võimaldaksid nõuetekohase riskianalüüsi läbiviimist, tuleks kanda direktiivi 76/768/EMÜ II lisasse.

               (5)

               Mõnede kemikaalide kasutamine juuksevärvides on keelatud kas teaduskomitee arvamuse põhjal või vastavate ohutusandmete puudumise tõttu. Praegu vaatluse all olevad kemikaalid on hoolikalt valitud, et need oleksid koos reguleeritud, kuna nad on loetletud IV lisas. Kuna teaduskomiteele ei ole määratud tähtajaks esitatud riskianalüüsi tegemiseks ohutusandmeid nende ainete kasutamise kohta juuksevärvides, puuduvad tõendid, mille alusel saaks kõnealuste ainete kasutamist juuksevärvides pidada inimeste tervisele ohutuks.

               (6)

               Sellised ained, mille kohta puuduvad ohutusandmed, nagu 1-hüdroksü-2,4-diaminobenseen (2,4-diaminofenool) ja selle divesinikkloriidi sool; 1,4-dihüdroksübenseen (hüdrokinoon); [4-[[4-aniliin-1-naftüül][4-(dimetüülamino)fenüül]metüleen]tsükloheksa-2,5-dieen-1-ülideen]dimetüülammooniumkloriid (Basic Blue 26); dinaatrium-3-[(2,4-dimetüül-5-sulfonatofenüül)aso]-4-hüdroksünaftaleen-1-sulfonaat (Ponceau SX) ja 4-[(4-aminofenüül)(4-iminotsükloheksa-2,5-dieen-1-ülideen)metüül]-o-toluidiin ja selle hüdrokloriidi sool (Basic Violet 14), mis on praegu loetletud IV lisas ja juuksevärvide koostisainetena III lisa 1. ja 2. osas, jäetakse III lisast välja ja nende kasutamine II lisas nimetatud juuksevärvides keelatakse.

               (7)

               Seepärast tuleks direktiivi 76/768/EMÜ vastavalt muuta.

               (8)

               Käesoleva direktiiviga ette nähtud meetmed on kooskõlas kosmeetikatoodete alalise komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 76/768/EMÜ II ja III lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi lisale.
   Artikkel 2
   1.   Hiljemalt 14. veebruariks 2009 võtavad liikmesriigid vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid. Nad edastavad kõnealuste normide teksti ning kõnealuste normide ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.
   Liikmesriigid kohaldavad neid norme alates 14. augustist 2009.
   Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastu võetud põhiliste õigusnormide teksti.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 23. september 2008

            Komisjoni nimel

            asepresident

         Günter VERHEUGEN

      (1)  EÜT L 262, 27.9.1976, lk 169.

      (2)  ELT L 66, 4.3.2004, lk 45.

      LISA
      Direktiivi 76/768/EMÜ muudetakse järgmiselt:

                  1)

                  II lisasse lisatakse viitenumbrid 1329–1369 järgmiselt:

                              Viitenumber

                              Keemiline nimetus/INCI nimetus

                              „1329

                              4-[(4-aminofenüül)(4-iminotsükloheksa-2,5-dieen-1-ülideen)metüül]-o-toluidiin (CASi nr 3248-93-9; EINECSi nr 221-832-2) ja selle vesinikkloriid (Basic Violet 14; CI 42510) (CASi nr 632-99-5; EINECSi nr 211-189-6), kasutamiseks juuksevärvides

                              1330

                              4-(2,4-dihüdroksüfenüülaso)benseensulfoonhape (CASi nr 2050-34-2; EINECSi nr 218-087-0) ja selle naatriumsool (Acid Orange 6; CI 14270) (CASi nr 547-57-9; EINECSi nr 208-924-8), kasutamiseks juuksevärvides

                              1331

                              3-hüdroksü-4-(fenüülaso)-2-naftohape (CASi nr 27757-79-5; EINECSi nr 248-638-0) ja selle kaltsiumsool (Pigment Red 64:1; CI 15800) (CASi nr 6371-76-2; EINECSi nr 228-899-7), kasutamiseks juuksevärvides

                              1332

                              2-(6-hüdroksü-3-okso-(3H)-ksanteen-9-üül)bensoehape, fluorestseiin (CASi nr 2321-07-5; EINECSi nr 219-031-8) ja selle dinaatriumsoolad (Acid yellow 73 sodium salt; CI 45350) (CASi nr 518-47-8; EINECSi nr 208-253-0), kasutamiseks juuksevärvides

                              1333

                              4′,5′-dibromo-3′,6′-dihüdroksüspiro[isobensofuraan-1(3H),9′-[9H]ksanteen]-3-oon, 4′,5′-dibromofluorestseiin (Solvent Red 72) (CASi nr 596-03-2; EINECSi nr 209-876-0) ja selle dinaatriumsool (CI 45370) (CASi nr 4372-02-5; EINECSi nr 224-468-2), kasutamiseks juuksevärvides

                              1334

                              2-(3,6-dihüdroksü-2,4,5,7-tetrabromoksanteen-9-üül)-bensoehape, 2′,4′,5′,7′-tetrabromofluorestseiin (Solvent Red 43) (CASi nr 15086-94-9; EINECSi nr 239-138-3), selle dinaatriumsool (Acid Red 87; CI 45380) (CASi nr 17372-87-1; EINECSi nr 241-409-6) ja selle alumiiniumsool (Pigment Red 90:1 Aluminium lake) (CASi nr 15876-39-8; EINECSi nr 240-005-7), kasutamiseks juuksevärvides

                              1335

                              9-(2-karboksüfenüül)-3-(2-metüülfenüül)amino)-6-((2-metüül-4-sulfofenüül)amino)ksantüülium, sisesool (CASi nr 10213-95-3); ja selle naatriumsool (Acid Violet 9; CI 45190) (CASi nr 6252-76-2; EINECSi nr 228-377-9), kasutamiseks juuksevärvides

                              1336

                              3′,6′-dihüdroksü-4′,5′-dijodospiro(isobensofuraan-1(3H),9′-[9H]ksanteen)-3-oon; (Solvent Red 73) (CASi nr 38577-97-8; EINECSi nr 254-010-7) ja selle naatriumsool (Acid Red 95; CI 45425) (CASi nr 33239-19-9; EINECSi nr 251-419-2), kasutamiseks juuksevärvides

                              1337

                              2′,4′,5′,7′-tetrajodofluorestseiin (CASi nr 15905-32-5; EINECSi nr 240-046-0), selle dinaatriumsool (Acid Red 51; CI 45430) (CASi nr 16423-68-0; EINECSi nr 240-474-8) ja selle alumiiniumsool (Pigment Red 172 Aluminium lake)(CASi nr 12227-78-0; EINECSi nr 235-440-4), kasutamiseks juuksevärvides

                              1338

                              1-hüdroksü-2,4-diaminobenseen (2,4-diaminofenool) (CASi nr 95-86-3; EINECSi nr 202-459-4 ) ja selle divesinikkloriid (2,4-Diaminophenol HCl) (CASi nr 137-09-7; EINECSi nr 205-279-4), kasutamiseks juuksevärvides

                              1339

                              1,4-dihüdroksübenseen (Hydroquinone) (CASi nr 123-31-9; EINECSi nr 204-617-8), kasutamiseks juuksevärvides

                              1340

                              [4-[[4-aniliin-1-naftüül][4-(dimetüülamino)fenüül]metüleen]tsükloheksa-2,5-dieen-1-ülideen]dimetüülammooniumkloriid (Basic Blue 26; CI 44045) (CASi nr 2580-56-5; EINECSi nr 219-943-6), kasutamiseks juuksevärvides

                              1341

                              dinaatrium-3-[(2,4-dimetüül-5-sulfonatofenüül)aso]-4-hüdroksünaftaleen-1-sulfonaat (Ponceau SX; CI 14700) (CASi nr 4548-53-2; EINECSi nr 224-909-9), kasutamiseks juuksevärvides

                              1342

                              trinaatriumtris[5,6-dihüdro-5-(hüdroksüimino)-6-oksonaftaleen-2-sulfonato(2-)-N5,O6]ferraat(3-) (Acid Green 1; CI 10020) (CASi nr 19381-50-1; EINECSi nr 243-010-2), kasutamiseks juuksevärvides

                              1343

                              4-(fenüülaso)resortsinool (Solvent Orange 1; CI 11920) (CASi nr 2051-85-6; EINECSi nr 218-131-9) ja selle soolad, kasutamiseks juuksevärvides

                              1344

                              4-[(4-etoksüfenüül)aso]naftool (Solvent Red 3; CI 12010) (CASi nr 6535-42-8; EINECSi nr 229-439-8) ja selle soolad, kasutamiseks juuksevärvides

                              1345

                              1-[(2-kloro-4-nitrofenüül)aso]-2-naftool (Pigment Red 4; CI 12085) (CASi nr 2814-77-9; EINECSi nr 220-562-2) ja selle soolad, kasutamiseks juuksevärvides

                              1346

                              3-hüdroksü-N-(o-tolüül)-4-[(2,4,5-triklorofenüül)aso]naftaleen-2-karboksamiid (Pigment Red 112; CI 12370) (CASi nr 6535-46-2; EINECSi nr 229-440-3) ja selle soolad, kasutamiseks juuksevärvides

                              1347

                              N-(5-kloro-2,4-dimetoksüfenüül)-4-[[5-[(dietüülamino)sulfonüül]-2-metoksüfenüül]aso]-3-hüdroksünaftaleen-2-karboksamiid (Pigment Red 5; CI 12490) (CASi nr 6410-41-9; EINECSi nr 229-107-2) ja selle soolad, kasutamiseks juuksevärvides

                              1348

                              dinaatrium-4-[(5-kloro-4-metüül-2-sulfonatofenüül)aso]-3-hüdroksü-2-naftoaat (Pigment Red 48; CI 15865) (CASi nr 3564-21-4; EINECSi nr 222-642-2), kasutamiseks juuksevärvides

                              1349

                              kaltsium-3-hüdroksü-4-[(1-sulfonato-2-naftüül)aso]-2-naftoaat (Pigment Red 63:1; CI 15880) (CASi nr 6417-83-0; EINECSi nr 229-142-3), kasutamiseks juuksevärvides

                              1350

                              trinaatrium-3-hüdroksü-4-(4′-sulfonatonaftüülaso)naftaleen-2,7-disulfonaat (Acid Red 27; CI 16185) (CASi nr 915-67-3; EINECSi nr 213-022-2), kasutamiseks juuksevärvides

                              1351

                              2,2′-[(3,3′-dikloro[1,1′-bifenüül]-4,4′-diüül)bis(aso)]bis[N-(2,4-dimetüülfenüül)-3-oksobutüüramiid] (Pigment Yellow 13; CI 21100) (CASi nr 5102-83-0; EINECSi nr 225-822-9), kasutamiseks juuksevärvides

                              1352

                              2,2′-[tsükloheksülideenbis[(2-metüül-4,1-fenüleen)aso]]bis[4-tsükloheksüülfenool] (Solvent Yellow 29; CI 21230) (CASi nr 6706-82-7; EINECSi nr 229-754-0), kasutamiseks juuksevärvides

                              1353

                              1-((4-fenüülaso)fenüülaso)-2-naftool (Solvent Red 23; CI 26100) (CASi nr 85-86-9; EINECSi nr 201-638-4), kasutamiseks juuksevärvides

                              1354

                              tetranaatrium-6-amino-4-hüdroksü-3-[[7-sulfonato-4-[(4-sulfonatofenüül)aso]-1-naftüül]aso]naftaleen-2,7-disulfonaat (Food Black 2; CI 27755) (CASi nr 2118-39-0; EINECSi nr 218-326-9), kasutamiseks juuksevärvides

                              1355

                              etaanamiinium, N-(4-((4-(dietüülamino)fenüül)(2,4-disulfofenüül)metüleen)-2,5-tsükloheksadieen-1-ülideen)-N-etüül-, hüdroksiid, sisesool, naatriumsool (Acid Blue 1; CI 42045) (CASi nr 129-17-9; EINECSi nr 204-934-1), kasutamiseks juuksevärvides

                              1356

                              etaanamiinium, N-(4-((4-(dietüülamino)fenüül)(5-hüdroksü-2,4-disulfofenüül)metüleen)-2,5-tsükloheksadieen-1-ülideen)-N-etüül-, hüdroksiid, sisesool, kaltsiumsool (2:1) (Acid Blue 3; CI 42051) (CASi nr 3536-49-0; EINECSi nr 222-573-8), kasutamiseks juuksevärvides

                              1357

                              divesinik (etüül)[4-[4-[etüül(3-sulfonatobensüül)amino](4-hüdroksü-2-sulfonatobenshüdrülideen]tsükloheksa-2,5-dieen-1-ülideen](3-sulfonatobensüül)ammoonium, dinaatriumsool (Fast Green FCF; CI 42053) (CASi nr 2353-45-9; EINECSi nr 219-091-5), kasutamiseks juuksevärvides

                              1358

                              1,3-isobensofuraandioon, metüülkinoliini ja kinoliini reaktsioonisaadused; CI 47000) (CASi nr 8003-22-3; EINECSi nr 232-318-2), kasutamiseks juuksevärvides

                              1359

                              nigrosiin (CI 50420) (CASi nr 8005-03-6), kasutamiseks juuksevärvides

                              1360

                              8,18-dikloro-5,15-dietüül-5,15-dihüdrodiindolo[3,2-b:3′,2′-m]trifenodioksasiin (Pigment Violet 23; CI 51319) (CASi nr 6358-30-1; EINECSi nr 228-767-9), kasutamiseks juuksevärvides

                              1361

                              1,2-dihüdroksüantrakinoon (Pigment Red 83; CI 58000) (CASi nr 72-48-0; EINECSi nr 200-782-5), kasutamiseks juuksevärvides

                              1362

                              trinaatrium-8-hüdroksüpüreen-1,3,6-trisulfonaat (Solvent Green 7) CI 59040) (CASi nr 6358-69-6; EINECSi nr 228-783-6), kasutamiseks juuksevärvides

                              1363

                              1-hüdroksü-4-(p-toluidino)antrakinoon (Solvent Violet 13) CI 60725) (CASi nr 81-48-1; EINECSi nr 201-353-5), kasutamiseks juuksevärvides

                              1364

                              1,4-bis(p-tolüülamino)antrakinoon (Solvent Green 3); CI 61565) (CASi nr 128-80-3; EINECSi nr 204-909-5), kasutamiseks juuksevärvides

                              1365

                              6-kloro-2-(6-kloro-4-metüül-3-oksobenso[b]tieen-2(3H)-ülideen)-4-metüülbenso[b]tiofeen-3(2H)-oon (VAT Red 1; CI 73360) (CASi nr 2379-74-0; EINECSi nr 219-163-6), kasutamiseks juuksevärvides

                              1366

                              5,12-dihüdrokino[2,3-b]akridiin-7,14-dioon (Pigment Violet 19) CI 73900) (CASi nr 1047-16-1; EINECSi nr 213-879-2), kasutamiseks juuksevärvides

                              1367

                              (29H,31H-ftalotsüaninato(2-)-N29,N30,N31,N32)vask (Pigment Blue 15; CI 74160) (CASi nr 147-14-8; EINECSi nr 205-685-1), kasutamiseks juuksevärvides

                              1368

                              dinaatrium-[29H,31H-ftalotsüaniindisulfonato(4-)-N29,N30,N31,N32]kupraat(2-) (Direct Blue 86) CI 74180) (CASi nr 1330-38-7; EINECSi nr 215-537-8), kasutamiseks juuksevärvides

                              1369

                              polüklorovaskftalotsüaniin (Pigment Green 7; CI 74260) (CASi nr 1328-53-6; EINECSi nr 215-524-7), kasutamiseks juuksevärvides”

                  2)

                  III lisa muudetakse järgmiselt:

                              a)

                              1. osast jäetakse välja viitenumber 10;

                              b)

                              1. osa viitenumbri 14 veerust c jäetakse välja punkt a;

                              c)

                              2. osast jäetakse välja viitenumbrid 57, 59 ja 60.