title: Nõukogu direktiiv, 20. mai 1975, põllu- või metsamajanduslikele ratastraktoritele paigaldatud sädesüütemootorite tekitatud raadiohäirete summutamist käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31975L0322

Euroopa Liidu Teataja L 147 , 09/06/1975 Lk 0028 - 0037 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 4 Lk 0113  Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 3 Lk 0080  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 4 Lk 0113  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 4 Lk 0107  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 13 Köide 4 Lk 0107

		Nõukogu direktiiv,20. mai 1975,põllu- või metsamajanduslikele ratastraktoritele paigaldatud sädesüütemootorite tekitatud raadiohäirete summutamist käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta(75/322/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [2]ning arvestades, et:tehnilised nõuded, millele traktorid peavad siseriiklike seaduste alusel vastama, on muu hulgas seotud raadiohäirete summutamisega;kõnealused nõuded on liikmesriigiti erinevad; seepärast on vajalik, et kõik liikmesriigid võtaksid lisaks olemasolevatele eeskirjadele või nende asemel vastu samad nõuded, eelkõige selleks, et oleks võimalik kohaldada iga traktoriliigi suhtes EMÜ tüübikinnitusmenetlust, mis kehtestati nõukogu 4. märtsi 1974 aasta direktiiviga 74/150/EMÜ [3] põllu- või metsamajanduslike ratastraktorite tüübikinnitust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 11. Põllu- või metsamajanduslik traktor on mis tahes rataste või roomikutega varustatud mootorsõiduk, millel on vähemalt kaks telge ja mille tähtsaim omadus on veojõud ning mis on spetsiaalselt kavandatud vedama, lükkama, kandma või kasutama teatavaid põllu- või metsamajanduses kasutatavaid tööriistu, masinaid või haagiseid. Selle võib varustada koorma või reisijate veoks.2. Käesolevat direktiivi kohaldatakse üksnes eelmises lõikes määratletud traktorite suhtes, mis on varustatud õhkrehvidega ning millel on kaks telge ja sädesüütemootor ja mille maksimaalne valmistajakiirus on 6–25 km/h.Artikkel 2Ükski liikmesriik ei tohi keelduda EMÜ või siseriikliku tüübikinnituse andmisest traktorile mootori sädesüütesüsteemide tekitatud raadiohäiretega seotud põhjustel, kui sellised traktorid on varustatud lisades esitatud nõuetele vastavate häiresummutusseadmetega.Artikkel 3Ükski liikmesriik ei tohi traktori registreerimisest, müümisest või kasutuselevõtmisest või kasutamisest keelduda või seda keelata mootori sädesüütesüsteemide tekitatud raadiohäiretega seotud põhjustel, kui sellised traktorid on varustatud lisades esitatud nõuetele vastavate häiresummutusseadmetega.Artikkel 4Tüübikinnituse andnud liikmesriik võtab vajalikud meetmed, et teda teavitataks I lisa punktis 2.2 nimetatud osa või karakteristiku muutmisest. Kõnealuse liikmesriigi pädevad asutused otsustavad muudetud traktoriliigi uue katsetamise ning uue katseprotokolli koostamise vajaduse üle. Kui selliste katsete käigus selgub, et käesoleva direktiivi nõudeid ei täideta, ei kiideta muudatust heaks.Artikkel 5Muudatused, mis on vajalikud lisa nõuete kohandamiseks tehnika arenguga, võetakse vastu direktiivi 74/150/EMÜ artiklis 13 ettenähtud korras.Artikkel 61. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigusnormid 18 kuu jooksul alates direktiivi teatavakstegemisest ning teatavad sellest viivitamata komisjonile.2. Liikmesriigid tagavad, et käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike põhiliste õigusnormide tekst edastatakse komisjonile.Artikkel 7Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 20. mai 1975Nõukogu nimeleesistujaR. Ryan[1] EÜT C 160, 18.12.1969, lk 29.[2] EÜT C 48, 16.4.1969, lk 21.[3] EÜT L 84, 28.3.1974, lk 10.--------------------------------------------------I LISA [1]MÕISTED, EMÜ TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE, MÄRGISTUS, EMÜ TÜÜBIKINNITUS, NÕUDED, KATSED, TOODANGU VASTAVUS(1.) 2. MÕISTEDKäesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:(2.1) 2.2. Traktoriliik raadiohäirete summutamise osas – traktorid, mis ei erine selliste oluliste tunnuste poolest nagu:2.2.1. Mootoriruumi ja sellele lähima sõitjateruumi osa moodustava kereosa kuju ja koostismaterjalid.2.2.2. Mootoriliik (kahe- või neljataktiline, silindrite arv ja maht, karburaatorite arv, klappide paigutus, mootori maksimaalne võimsus ja vastav pöördemoment).2.2.3. Süüteahela osade asetus või mudel (süütepool, jaotur, süüteküünlad, varjestus jne).2.2.4. Mootoriruumis asuvate metallosade asetus (nt kütteseadmed, varuratas, õhufilter jne).2.3. Raadiohäirete piiramine – raadiohäirete vähendamine raadio- ja teleülekannete sagedustel tasemeni, mille puhul sõidukist väljaspool olevate vastuvõtjate töös ei esine märgatavaid häireid; see tingimus on täidetud, kui häiretase on punktis 6.2.2 sätestatud piiridest madalam;2.4. Raadiohäirete summutusseadmed – traktori süütesüsteemi tekitatud raadiohäirete piiramiseks vajalike osade täielik kogum. Raadiohäirete summutusseadmed hõlmavad ka maandusribasid ja eelkõige raadiohäirete summutamisega seotud varjestusosasid;2.5. Eri liiki häiresummutusseadmed – seadmekomplektid, mis erinevad järgmiste oluliste tunnuste poolest:2.5.1. Nende osadel on erinevad kaubanimed või -märgid.2.5.2. Osa "kõrgsageduskarakteristikud" on erinevad või nende osadel on erinev kuju või suurus.2.5.3. Vähemalt ühe osa tööpõhimõtted on erinevad.2.5.4. Nende osad on monteeritud erinevalt.2.6. Summutusseadme osa – üks summutusseadme üksikosadest.3. EMÜ TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE3.1. Traktori EMÜ tüübikinnituse taotluse raadiohäirete summutamise osas esitab sõiduki tootja või tema volitatud esindaja.3.2. Sellele lisatakse järgmised dokumendid kolmes eksemplaris ja järgmised andmed:3.2.1. Traktoriliigi kirjeldus vastavalt punktile 2.2 koos mootoriruumi koostejoonise või fotoga. Esitada tuleb mootori- ja traktoriliigi numbrid ja/või tähised.3.2.2. Raadiohäirete summutusseadme nõuetekohaselt märgistatud osade loetelu.3.2.3. Iga osa detailne joonis, et seda oleks lihtne paigaldada ja identifitseerida.3.2.4. Üksikasjalikud andmed alalisvoolutakistuse nimiväärtuse kohta ja resistiivsete süütejuhtmete korral nende nimitakistus meetri kohta.3.3. Lisaks sellele lisatakse EMÜ tüübikinnituse taotlusele raadiohäirete summutusseadme näidis.3.4. Tüübikinnituskatsete eest vastutavale tehnilisele teenistusele esitatakse kinnitatava traktoriliigi representatiivsõiduk.4. MÄRGISTUS4.1. Raadiohäirete summutusseadmete osadel peab olema:4.1.1. Seadme ja selle osade tootja kaubanimi või -märk.4.1.2. Tootja esitatud kaubanduslik kirjeldus.4.2. Märgistus korratakse raadiohäirete summutuskaablitel kuni iga kaheteistkümne sentimeetri järel.4.3. Märgistus peab olema selgesti loetav ja kustumatu.5. TÜÜBIKINNITUS(5.1.) (5.2.) 5.3. EMÜ tüübikinnitustunnistusele lisatakse IV lisas esitatud näidisele vastav vorm.(5.4.) (5.5.) (5.6.) 6. TEHNILISED NÕUDED6.1. Üldised nõudedRaadiohäirete summutusseadme osad kavandatakse, ehitatakse ja paigaldatakse nii, et traktor vastaks tavalistes kasutustingimustes käesoleva direktiivi nõuetele.6.2. Raadiohäiretega seotud nõuded6.2.1. MõõtemeetodKinnitamiseks esitatud traktoriliigi tekitatud häirivat kiirgust mõõdetakse II lisas kirjeldatud meetodi abil.6.2.2. Kontrollväärtused6.2.2.1. Kvaasitipu mõõtmistel saadavad kiirguse kontrollväärtused on 50 μV/m 40–75 MHz sagedusalas ja 50–120 μV/m 75–250 MHz sagedusalas ning see väärtus kasvab lineaarselt sagedustel üle 75 MHz.6.2.2.2. Kui mõõtmised tehakse tipumõõteseadmetega, jagatakse ühikuna μV/m väljendatud näidud kümnega.6.2.3. Raadiohäirete summutamise osas kinnitamiseks esitatud traktoriliigi mõõdetud väärtused võivad olla kuni 20 % alla kontrollväärtuste.7. KATSEDPunkti 6 nõuetele vastavust kontrollitakse vastavalt II lisas esitatud meetodile.(8.) 9. TOODANGU VASTAVUS(9.1) 9.2. Kui seeriast võetud traktori vastavus on kontrollitud, loetakse toode käesoleva direktiivi nõuetele vastavaks, kui mõõtmistulemused on kuni 25 % punktis 6.2.2 ettenähtud kontrollväärtustest kõrgemad.9.3. Kui vähemalt üks seeriast võetud traktoril mõõdetud tase ületab punktis 6.2.2 ettenähtud kontrollväärtuse enam kui 25 % võrra, võib tootja taotleda, et mõõtmised tehakse vähemalt kuuel seeriast võetud traktoril. Iga sagedusala tulemusi tõlgendatakse III lisas esitatud statistilise meetodi abil.[1] Lisade tekst vastab nõukogu 20. juuni 1972. aasta direktiivile 72/245/EMÜ mootorsõidukitele paigaldatud sädesüütemootorite tekitatud raadiohäirete summutamist käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (EÜT L 152, 6.7.1972, lk 15).--------------------------------------------------II LISAKÕRGEPINGE-SÜÜTESEADMETE TEKITATUD RAADIOHÄIRETE MÕÕTMISE MEETOD1. MÕÕTESEADMEDMõõteseadmed vastavad Rahvusvahelise Raadiohäirete Erikomisjoni (CISPR) väljaande nr 2 (esimene trükk, 1961) nõuetele või väljaandes nr 5 (esimene trükk, 1967) esitatud tipumõõteseadmete suhtes kohaldatavatele nõuetele.Märkus:Kui kasutatavad seadmed ei vasta täielikult CISPR nõuetele, tuleb erinevused selgesti esile tuua.2. TULEMUSTE VÄLJENDAMINE120B.3. MÕÕTEALAMõõteala peab olema raadiolaineid peegeldava pinnata tasaala ellipsi sees, mille suurtelg on 20 m ja väiketelg 17,3 m. Antenn ja mootori kese peavad asuma ellipsi peateljel ja traktori sümmeetriatasand on paralleelne väiketeljega. Antenn ning antennile lähima mootorikülje ja peatelje lõikepunkt peavad asuma ellipsi fookuses. Mõõtekompleks või katsekabiin või sõiduk, milles mõõtekompleks asub, võib olla ellipsi sees, kuid horisontaalselt vähemalt 3 m kaugusel antennist ja mõõdetavast traktorist vastupidises suunas. Lisaks sellele tuleb tagada, et ei esineks kõrvalisi helisid ja signaale, mis võivad mõõtmistulemusi oluliselt mõjutada; seepärast tehakse enne ja pärast mõõtmisi seisatud mootoriga kontroll, mida võib lugeda rahuldavaks üksnes juhul, kui näidud on kontrollnäitudest vähemalt 10 dB suuremad.4. TRAKTOR4.1. Sisse lülitatud võivad olla ainult mootori tööks vajalikud lisaelektriseadmed.4.2. Mootor peab olema normaalsel töötemperatuuril. Iga mõõtmise puhul kasutatakse mootorit järgmiselt:Silindrite arv | Mõõtemeetod |Tipp | Kvaasitipp |Üks | Tühikäigust kõrgem | 2500 p/min |Mitu | Tühikäigust kõrgem | 1500 p/min |4.3. Mõõtmisi ei tehta vihma käes seisval sõidukil ega 10 minuti jooksul pärast vihmasaju lõppemist.5. ANTENN5.1. KõrgusDipooli keskkoht on 3 m kõrgusel maapinnast.5.2. MõõtekaugusHorisontaalkaugus antennist traktori lähima metallosani on 10 m.5.3. Antenni asend traktori suhtesAntenn paigaldatakse kõigepealt traktori vasakule poolele ja seejärel paremale poolele kahte mõõteasendisse nii, et antenn on paralleelne traktori sümmeetriatasandiga ja ühel joonel mootoriga. (Vt käesoleva lisa liidet.)5.4. Antenni asendIgas mõõtepunktis tuleb näidud võtta dipooli horisontaal- ja vertikaalasendis. (Vt käesoleva lisa liidet.)5.5. NäidudSagedusel, millel mõõtmised tehti, võetakse tunnusnäiduna kõige rohkem neli näitu.6. SAGEDUSEDMõõtmised tehakse vahemikus 40–250 MHz. Traktor vastab tõenäoliselt nõutavatele summutusnormidele kogu sagedusala ulatuses, kui ta vastab nendele nõuetele järgmise kuue sageduse puhul: 45, 65, 90, 150, 180 ja 220 (± 5 MHz). (Tolerants 5 MHz kehtib kõigi kuue valitud sageduse suhtes ning võimaldab vältida nimisagedustel töötavate saatjate tekitatud häireid.)--------------------------------------------------LiideANTENNI ASEND TRAKTORI SUHTESNäidis+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------III LISARAADIOHÄIRETE SUMMUTAMISE KONTROLLIMISE STATISTILINE MEETODx+ kS≤ L,kusx- = n traktori puhul saadud tulemuste aritmeetiline keskminen = 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |k = 1,42 | 1,35 | 1,30 | 1,27 | 1,24 | 1,21 | 1,20 |k = Sn = n traktori puhul saadud tulemuste standardhälveSn2 Σ/n − 1x = üksiktulemusL = ettenähtud piirväärtusx- ja L väljendamisel kasutatakse ühikut dB (μV/m).Kui esimese n traktori valim ei vasta nõuetele, katsetatakse teise n traktori valimiga ning koondtulemustena arvestatakse 2n traktori valimi tulemusi.--------------------------------------------------IV LISA+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 2003/31/EÜ, 11. aprill 2003, millega muudetakse nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ toimeainete 2,4-DB, beeta-tsüflutriini, tsüflutriini, iprodiooni, linurooni, maleiinhappe hüdrasiidi ja pendimetaliini lisamisegaEMPs kohaldatav tekst

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32003L0031

Euroopa Liidu Teataja L 101 , 23/04/2003 Lk 0003 - 0009

		Komisjoni direktiiv 2003/31/EÜ,11. aprill 2003,millega muudetakse nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ toimeainete 2,4-DB, beeta-tsüflutriini, tsüflutriini, iprodiooni, linurooni, maleiinhappe hüdrasiidi ja pendimetaliini lisamisega(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 15. juuli 1991. aasta direktiivi 91/414/EMÜ taimekaitsevahendite turuleviimise kohta, [1] viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2003/23/EÜ, [2] eriti selle artikli 6 lõiget 1,ning arvestades järgmist:(1) Komisjoni 11. detsembri 1992. aasta määrusega (EMÜ) nr 3600/92, millega nähakse ette taimekaitsevahendite turuleviimist käsitleva nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ artikli 8 lõikes 2 osutatud tööprogrammi esimese etapi üksikasjalikud rakenduseeskirjad, [3] viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 2266/2000, [4] seatakse sisse nende toimeainete loetelu, mida tuleb hinnata, pidades silmas nende võimalikku kandmist direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse. See loetelu hõlmab 2,4-DB-d, beeta-tsüflutriini, tsüflutriini, iprodiooni, linurooni, maleiinhappe hüdrasiidi ja pendimetaliini.(2) Nende toimeainete mõju inimeste tervisele ja keskkonnale on mitmete taotlejate kavandatud kasutusviiside puhul hinnatud vastavalt määruse (EMÜ) nr 3600/92 sätetele. Komisjoni 27. aprilli 1994. aasta määrusega (EÜ) nr 933/94, millega sätestatakse taimekaitsevahendite toimeained ja määratakse referentliikmesriigid komisjoni määruse (EMÜ) nr 3600/92 rakendamiseks, [5] viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 2230/95, [6] määrati järgmised referentliikmesriigid, kes esitasid määruse (EMÜ) nr 3600/92 artikli 7 lõike 1 punkti c kohaselt komisjonile vastavad hindamisaruanded: 2,4-DB: referentliikmesriik on Kreeka, kogu asjakohane teave esitati 30. aprillil 1996; beeta-tsüflutriin: referentliikmesriik on Saksamaa, kogu asjakohane teave esitati 4. novembril 1996; tsüflutriin: referentliikmesriik on Saksamaa, kogu asjakohane teave esitati 4. novembril 1996; iprodioon: referentliikmesriik on Prantsusmaa, kogu asjakohane teave esitati 18. juulil 1996; linuroon: referentliikmesriik on Ühendkuningriik, kogu asjakohane teave esitati 31. oktoobril 1996; maleiinhappe hüdrasiid: referentliikmesriik on Taani, kogu asjakohane teave esitati 5. septembril 1997; pendimetaliin: referentliikmesriik on Hispaania, kogu asjakohane teave esitati 20. mail 1998.(3) Liikmesriigid ja komisjon on need hindamisaruanded alalises toiduahela ja loomatervishoiu komitees läbi vaadanud.(4) Pidades silmas võimalikku ebasoodsat otsust 2,4-DB ja pendimetaliini kohta, korraldas komisjon vastavalt direktiivi 91/414/EMÜ artikli 6 lõikele 4 peamise andmete esitaja ning referentliikmesriigiga 7. mail 1998 ja 4. juunil 1999. kolmepoolsed kohtumised. Mõlema aine puhul esitas peamine andmete esitaja algselt kerkinud probleemide lahendamiseks täiendavaid andmeid.(5) Kõigi toimeainete läbivaatamine lõpetati 3. detsembril 2002 ning vormistati komisjoni aruannetena 2,4-DB, beeta-tsüflutriini, tsüflutriini, iprodiooni, linurooni, maleiinhappe hüdrasiidi ja pendimetaliini kohta.(6) 2,4-DB, linurooni, maleiinhappe hüdrasiidi ja pendimetaliini läbivaatamisel ei tekkinud vastamata küsimusi ega probleeme, mida oleks tulnud taimede teaduskomiteega arutada.(7) Aruanne beeta-tsüflutriini ja tsüflutriini kohta ning täpsemad andmed mõlema toimeaine kohta esitati eraldi konsulteerimiseks ka taimede teaduskomiteele. Komiteel paluti kommenteerida sobilikku meetodit, mida tuleks kasutada toidu kaudu omastamise riski hindamisel, ning kinnitada, et olemasolevate keskkonnamürgisusega seotud andmete põhjal tuleks lubada kasutamine üksnes kasvuhoonetes ja seemnete töötlemiseks. Oma arvamustes, [7] [8] tegi komitee ettepaneku hinnata beeta-tsüflutriini ja tsüflutriini puhul lisaks taimekaitsevahendite puhul tavapärasele pikaajalisel toidu kaudu omastamisel esineva riski hindamisele ka lühiajalisel toidu kaudu omastamisel esinevat akuutset riski, et hinnata nende võimalikke neurotoksilisi omadusi. Komitee kinnitas, et kasutamist seemnepuhtimissegudes ja kasvuhoonetes (välja arvatud kasulike lülijalgsete kasutamise korral) võib pidada sihtrühma mittekuuluvatele maismaa- ja veeorganismidele ohutuks sellise kasutamise eritingimuste ning beeta-tsüflutriini ja tsüflutriini liikumatuse tõttu mullas. Lisaks sellele nõustub komitee liikmesriikide poolt hinnangu andmise jooksul tehtud järeldustega, mille kohaselt ei ole beeta-tsüflutriini ja tsüflutriini põldudele pritsimine direktiivi 91/414/EMÜ VI lisas nõutud kriteeriumide kohaselt piisavalt ohutu. Pärast taimede teaduskomitee arvamuse esitamist sätestati lühiajalisel toidu kaudu omastamisel esineva riski hindamine ning arutati seda liikmesriikidega. Jõuti järeldusele, et jääkide lühiajaline omastamine ei ületa tõenäoliselt lubatud taset.(8) Aruanne ja täpsemad andmed iprodiooni kohta esitati eraldi konsulteerimiseks ka taimede teaduskomiteele. Komiteel paluti kommenteerida arvutussisaldust keskkonnas mulla ja põhjavee puhul ning referentliikmesriigi pakutud ainega kokkupuutumise vastuvõetavat ulatust. Oma arvamuses [9] nõustus komitee, et on piisavalt teavet aine leostumise hindamiseks mullas, mille pH-tase on suurem kui 6. Ent leostumise hindamine mullas, mille pH-tase on väiksem kui 6, vajab lähemat tähelepanu, kuna mulla puhul, mille pH-tase on väiksem kui 6, võib mõnedes realistlikes ohualtites olukordades esineda leostumist suurema kui 0,1 μg/l kontsentratsioonitaseme juures. Komisjon ei pidanud vajalikuks täiendava turvalisuskoefitsiendi kasutamist ainega kokkupuutumise vastuvõetava ulatuse määramiseks. Teaduskomitee tähelepanekuid võeti arvesse käesolevas direktiivis ja läbivaatusaruandes.(9) Mitmete uuringute põhjal on selgunud, et 2,4-DB-d, beeta-tsüflutriini, tsüflutriini, iprodiooni, linurooni, maleiinhappe hüdrasiidi või pendimetaliini sisaldavad taimekaitsevahendid võib lugeda direktiivi 91/414/EMÜ artikli 5 lõike 1 punktides a ja b ning artikli 5 lõikes 3 sätestatud nõuetele üldiselt vastavaks, eriti nende kasutamisviiside puhul, mida uuriti ja mida komisjoni aruandes üksikasjalikult kirjeldati. Seepärast on asjakohane kanda kõnealused toimeained I lisasse, et tagada kõigis liikmesriikides neid toimeaineid sisaldavate taimekaitsevahendite lubade väljaandmine vastavalt kõnealuse direktiivi sätetele.(10) Komisjoni läbivaatusaruannet on vaja selleks, et liikmesriigid rakendaksid nõuetekohaselt mitmeid direktiivis 91/414/EMÜ sätestatud ühtseid põhimõtteid. Seepärast on asjakohane sätestada, et liikmesriigid tagavad läbivaatuse lõpliku aruande, välja arvatud konfidentsiaalse teabe, kättesaadavuse või teevad selle tutvumiseks kättesaadavaks kõigile huvitatud isikutele.(11) Enne toimeaine I lisasse kandmist tuleks ette näha mõistlik ajavahemik, et liikmesriigid ja huvitatud isikud saaksid valmistuda toimeaine lisamisest tulenevate uute nõuete täitmiseks.(12) Pärast toimeaine lisamist tuleks ette näha mõistlik ajavahemik, et liikmesriikidel oleks võimalik rakendada neid direktiivi 91/414/EMÜ sätteid, mis on seotud 2,4-DB-d, beeta-tsüflutriini, tsüflutriini, iprodiooni, linurooni, maleiinhappe hüdrasiidi või pendimetaliini sisaldavate taimekaitsevahenditega, ning eelkõige vaadata läbi olemasolevad load, et tagada direktiivi 91/414/EMÜ I lisas nende toimeainete kohta sätestatud tingimuste täitmine. Pikem ajavahemik tuleks ette näha iga taimekaitsevahendi täieliku toimiku esitamiseks ja hindamiseks vastavalt direktiivis 91/414/EMÜ sätestatud ühtsetele põhimõtetele.(13) Seepärast on asjakohane direktiivi 91/414/EMÜ vastavalt muuta.(14) Käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu komitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 91/414/EMÜ I lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi lisale.Artikkel 2Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 30. juuniks 2004. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Liikmesriigid kohaldavad neid norme alates 1. juulist 2004.Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Artikkel 31. Liikmesriigid vaatavad läbi kõigi 2,4-DB-d, beeta-tsüflutriini, tsüflutriini, iprodiooni, linurooni, maleiinhappe hüdrasiidi või pendimetaliini sisaldavate taimekaitsevahendite load, et tagada direktiivi 91/414/EMÜ I lisas nende toimeainete kohta kehtestatud tingimuste täitmine. Vajaduse korral ja hiljemalt 30. juuniks 2004 muudavad liikmesriigid neid lubasid või tühistavad need.2. Iga lubatud taimekaitsevahendi puhul, mis sisaldab 2,4-DB-d, beeta-tsüflutriini, tsüflutriini, iprodiooni, linurooni, maleiinhappe hüdrasiidi või pendimetaliini ainsa toimeainena või ühena mitmest toimeainest, mis kõik on hiljemalt 31. detsembriks 2003 kantud direktiivi 91/414/EMÜ I lisa loetelusse, viivad liikmesriigid vastavalt direktiivi 91/414/EMÜ VI lisas sätestatud ühtsetele põhimõtetele ja kõnealuse direktiivi III lisa nõuetele vastava toimiku põhjal läbi toote uue hindamise. Selle hindamise põhjal määravad nad kindlaks, kas toode vastab direktiivi 91/414/EMÜ artikli 4 lõike 1 punktides b, c, d ja e kehtestatud tingimustele. Vajaduse korral ja hiljemalt 31. detsembriks 2007 muudavad liikmesriigid neid lubasid või tühistavad need.Artikkel 4Käesolev direktiiv jõustub 1. jaanuaril 2004.Artikkel 5Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 11. aprill 2003Komisjoni nimelkomisjoni liigeDavid Byrne[1] EÜT L 230, 19.8.1991, lk 1.[2] ELT L 81, 28.3.2003, lk 39.[3] EÜT L 366, 15.12.1992, lk 10.[4] EÜT L 259, 13.10.2000, lk 27.[5] EÜT L 107, 28.4.1994, lk 8.[6] EÜT L 225, 22.9.1995, lk 1.[7] Taimede teaduskomitee arvamus beeta-tsüflutriini kandmise kohta nõukogu taimekaitsevahendite turuletoomist käsitleva direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse. (Taimede teaduskomitee arvamus, 28. jaanuar 2000.)[8] Taimede teaduskomitee arvamus tsüflutriini kandmise kohta nõukogu taimekaitsevahendite turuletoomist käsitleva direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse. (Taimede teaduskomitee arvamus, 28. jaanuar 2000.)[9] Taimede teaduskomitee arvamus komisjoni iprodiooniga seotud konkreetsete küsimuste kohta nõukogu taimekaitsevahendite turuletoomist käsitleva direktiivi 91/414/EMÜ kontekstis. SCP/IPRODIO/002–lõplik, vastu võetud 31. jaanuaril 2002.--------------------------------------------------LISA"Direktiivi 91/414/EMÜ I lisa tabeli lõppu lisatakse järgmised kandedNr | Üldnimetus, tunnuskood | Rahvusvahelise Puhta Keemia ja Rakenduskeemia Liidu (IUPAC) nimetus | Puhtus | Jõustumine | Lisamise aegumine | Erisätted |47 | 2,4-DB CASi nr 94-82-6 CIPACi nr 83 | 4-(2,4-diklorofenoksü)võihape | 940 g/kg | 1. jaanuar 2004 | 31. detsember 2013 | Lubatakse kasutada ainult herbitsiidina. VI lisas sätestatud ühtsete põhimõtete rakendamisel võetakse arvesse alalise toiduahela ja loomatervishoiu komitees 3. detsembril 2002 vormistatud 2,4-DB läbivaatusaruande järeldusi ning eriti selle I ja II liidet. Selle üldhindamise käigus peavad liikmesriigid: pöörama erilist tähelepanu põhjavee kaitsmisele, kui toimeainet kasutatakse tundlike muldade ja/või kliimatingimustega piirkondades. Kui see on asjakohane, tuleb rakendada meetmeid riskide vähendamiseks. |48 | Beeta-tsüflutriin CASi nr 68359-37-5 (kindlaks tegemata stereokeemilise koostisega) CIPACi nr 482 | (1RS,3RS;1RS,3SR)-3-(2,2-diklorovinüül)-2,2- dimetüültsüklopropaankarboksüülhape(SR)-α-tsüano-(4-fluoro-3-fenoksüfenüül)metüülester | 965 g/kg | 1. jaanuar 2004 | 31. detsember 2013 | Lubatakse kasutada ainult insektitsiidina. Muud kasutusviisid kui kasutamine ilutaimedel kasvuhoonetes ja seemnepuhtimissegudes ei ole hetkel leidnud piisavalt toetust ega ole osutunud vastuvõetavaks VI lisas nõutud kriteeriumide alusel. Selliste kasutusviiside lubamise toetamiseks tuleb koguda andmeid ja teavet, mis tõestaksid nende vastuvõetavust inimestest tarbijatele ja keskkonnale, ning esitada need liikmesriikidele. See kehtib eriti andmete kohta, mis võimaldavad üksikasjalikult hinnata riske, mis kaasnevad välitingimustes lehestikul kasutamisega ja söögiks kasvatatavate põllukultuuride lehestikul kasutamisega toidu kaudu omastamise seisukohast. VI lisas sätestatud ühtsete põhimõtete rakendamisel võetakse arvesse alalise toiduahela ja loomatervishoiu komitees 3. detsembril 2002 vormistatud beeta-tsüflutriini läbivaatusaruande järeldusi ning eriti selle I ja II liidet. Selle üldhindamise käigus peavad liikmesriigid: pöörama erilist tähelepanu sihtrühma mittekuuluvate lülijalgsete kaitsmisele. Lubamise tingimused peaksid hõlmama asjakohaseid meetmeid riskide vähendamiseks. |49 | Tsüflutriin CASi nr 68359-37-5 (kindlaks tegemata stereokeemilise koostisega) CIPACi nr 385 | (RS)-α-tsüano-4-fluoro-3-fenoksübensüül-(1RS,3RS;1RS,3SR)-3-(2,2-diklorovinüül)-2,2-dimetüültsüklopropaankarboksülaat | 920 g/kg | 1. jaanuar 2004 | 31. detsember 2013 | Lubatakse kasutada ainult insektitsiidina. Muud kasutusviisid kui kasutamine ilutaimedel kasvuhoonetes ja seemnepuhtimissegudes ei ole hetkel leidnud piisavalt toetust ega ole osutunud vastuvõetavaks VI lisas nõutud kriteeriumide alusel. Selliste kasutusviiside lubamise toetamiseks tuleb koguda andmeid ja teavet, mis tõestaksid nende vastuvõetavust inimestest tarbijatele ja keskkonnale, ning esitada need liikmesriikidele. See kehtib eriti andmete kohta, mis võimaldavad üksikasjalikult hinnata riske, mis kaasnevad välitingimustes lehestikul kasutamisega ja söögiks kasvatatavate põllukultuuride lehestikul kasutamisega toidu kaudu omastamise seisukohast. VI lisas sätestatud ühtsete põhimõtete rakendamisel võetakse arvesse alalise toiduahela ja loomatervishoiu komitees 3. detsembril 2002 vormistatud tsüflutriini läbivaatusaruande järeldusi ning eriti selle I ja II liidet. Selle üldhindamise käigus peavad liikmesriigid: pöörama erilist tähelepanu sihtrühma mittekuuluvate lülijalgsete kaitsmisele. Lubamise tingimused peaksid hõlmama asjakohaseid meetmeid riskide vähendamiseks. |50 | Iprodioon CASi nr 36734-19-7 CIPACi nr 278 | 3-(3,5-diklorofenüül)-N-isopropüül-2,4-dioksoimidasoliin-1-karboksimiid | 960 g/kg | 1. jaanuar 2004 | 31. detsember 2013 | Lubatakse kasutada ainult fungitsiidina. VI lisas sätestatud ühtsete põhimõtete rakendamisel võetakse arvesse alalise toiduahela ja loomatervishoiu komitees 3. detsembril 2002 vormistatud iprodiooni läbivaatusaruande järeldusi ning eriti selle I ja II liidet. Selle üldhindamise käigus liikmesriigid: peaksid pöörama erilist tähelepanu põhjavee võimalikule saastamisele, kui toimeainet kasutatakse ulatuslikult tundlikes kliimatingimustes (eriti turbas kasutamise puhul) happelisel mullal (pH-tase väiksem kui 6);peavad hoolikalt arvestama veeselgrootute jaoks kaasneva riskiga, kui toimeainet kasutatakse pinnaveega otseselt piirnevatel aladel. Kui see on asjakohane, tuleb rakendada meetmeid riskide vähendamiseks. |51 | Linuroon CASi nr 330-55-2 CIPACi nr 76 | 3-(3,4-diklorofenüül)-1-metoksü-1-metüülkarbamiid | 900 g/kg | 1. jaanuar 2004 | 31. detsember 2013 | Lubatakse kasutada ainult herbitsiidina. VI lisas sätestatud ühtsete põhimõtete rakendamisel võetakse arvesse alalise toiduahela ja loomatervishoiu komitees 3. detsembril 2002 vormistatud linurooni läbivaatusaruande järeldusi ning eriti selle I ja II liidet. Selle üldhindamise käigus peavad liikmesriigid: pöörama erilist tähelepanu metsikutele imetajatele, sihtrühma mittekuuluvatele lülijalgsetele ja veeorganismidele. Kui see on asjakohane, peaksid lubamise tingimused hõlmama meetmeid riskide vähendamiseks;pöörama erilist tähelepanu toimeainet käsitlevate inimeste kaitsmisele. |52 | Maleiinhappe hüdrasiid CASi nr 123-33-1 CIPACi nr 310 | 6-hüdroksü-2H-püridasiin-3-oon | 940 g/kg Toimeaine peab vastama nõukogu direktiivile 79/117/EMÜ, muudetud nõukogu direktiiviga 90/533/EMÜ. | 1. jaanuar 2004 | 31. detsember 2013 | Lubatakse kasutada ainult kasvuregulaatorina. VI lisas sätestatud ühtsete põhimõtete rakendamisel võetakse arvesse alalise toiduahela ja loomatervishoiu komitees 3. detsembril 2002 vormistatud maleiinhappe hüdrasiidi läbivaatusaruande järeldusi ning eriti selle I ja II liidet. Selle üldhindamise käigus peavad liikmesriigid: pöörama erilist tähelepanu sihtrühma mittekuuluvate lülijalgsete kaitsmisele ning tagama, et kui see on asjakohane, hõlmavad lubamise tingimused meetmeid riskide vähendamiseks;pöörama erilist tähelepanu põhjavee võimalikule saastamisele, kui toimeainet kasutatakse tundlike muldade ja/või kliimatingimustega piirkondades. Kui see on asjakohane, tuleb rakendada meetmeid riskide vähendamiseks. |53 | Pendimetaliin CASi nr 40487-42-1 CIPACi nr 357 | N-(1-etüülpropüül)-2,6-dinitro-3,4-ksülideen | 900 g/kg | 1. jaanuar 2004 | 31. detsember 2013 | Lubatakse kasutada ainult herbitsiidina. VI lisas sätestatud ühtsete põhimõtete rakendamisel võetakse arvesse alalise toiduahela ja loomatervishoiu komitees 3. detsembril 2002 vormistatud pendimetaliini läbivaatusaruande järeldusi ning eriti selle I ja II liidet. Selle üldhindamise käigus peavad liikmesriigid: pöörama erilist tähelepanu veeorganismide ja sihtrühma mittekuuluvate maismaataimede kaitsmisele. Kui see on asjakohane, peavad lubamise tingimused hõlmama meetmeid riskide vähendamiseks;pöörama erilist tähelepanu võimalusele, et toimeaine kantakse õhu kaudu lühikese vahemaa taha. |--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 94/69/EÜ, 19. detsember 1994, millega kohandatakse kahekümne esimest korda tehnika arenguga nõukogu direktiivi 67/548/EMÜ ohtlike ainete liigitamist, pakendamist ja märgistamist käsitlevate õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta

text:
Avis juridique important

|

31994L0069

Official Journal L 381 , 31/12/1994 P. 0001 - 1485 Finnish special edition: Chapter 13 Volume 28 P. 0003  Swedish special edition: Chapter 13 Volume 28 P. 0003

KOMISJONI DIREKTIIV 94/69/EÜ,19. detsember 1994,millega kohandatakse kahekümne esimest korda tehnika arenguga nõukogu direktiivi 67/548/EMÜ ohtlike ainete liigitamist, pakendamist ja märgistamist käsitlevate õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohtaEUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 27. juuni 1967. aasta direktiivi 67/548/EMÜ ohtlike ainete liigitamist, pakendamist ja märgistamist käsitlevate õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta,[1] viimati muudetud komisjoni direktiiviga 93/101/EÜ,[2] eriti selle artiklit 28,ning arvestades, et:direktiivi 67/548/EMÜ I lisa sisaldab ohtlike ainete loetelu koos iga aine liigitamise ja märgistamise korra üksikasjadega;praegused teadus- ja tehnikaalased teadmised on näidanud, et I lisas sisalduvat ohtlike ainete loetelu tuleks kohandada ja täiendada, eelkõige selleks, et lisada mõned komplekssed söest ja naftast saadud ained, ning sellest tulenevalt on vaja muuta I lisa eessõna, et lisada komplekssete söest ja naftast saadud ainete ning vastavate valmististe identifitseerimise ja märgistamisega seotud märkused ja üksikasjad;käesoleva direktiivi sätted on kooskõlas ohtlike ainete ja valmististe tehniliste kaubandustõkete kõrvaldamist käsitlevaid direktiive tehnika arenguga kohandava komitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 67/548/EMÜ I lisa muudetakse järgmiselt.1. I lisa eessõna asendatakse käesoleva direktiivi I lisa eessõnaga.2. Direktiivi 67/548/EMÜ I lisa vastavad kanded asendatakse käesoleva direktiivi I lisa kannetega.3. Käesoleva direktiivi II lisa kanded lisatakse esmakordselt direktiivi 67/548/EMÜ I lisale.Artikkel 2Liikmesriigid rakendavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikke õigus- ja haldusnorme hiljemalt 1. septembril 1996. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise korra võtavad vastu liikmesriigid.Artikkel 3Käesolev direktiiv jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.Brüssel, 19. detsember 1994Komisjoni nimelkomisjoni liigeYannis PALEOKRASSASI LISAI LISA EESSÕNASissejuhatusI lisa on ohtlike ainete indeks, mille jaoks on käesoleva direktiivi artikli 4 lõikes 3 sätestatud korras kokku lepitud ühtlustatud liigitamine ja märgistamine ühenduse tasandil.Kannete nummerdamineI lisa kanded on järjestatud vastavalt selle elemendi aatomnumbrile, mis on aine omaduste seisukohalt kõige määravam. Vastavalt aatomnumbrile järjestatud keemiliste elementide loetelu on esitatud tabelis A. Orgaanilised ained on asetatud oma mitmekesisuse tõttu tavalistesse klassidesse, nagu on esitatud tabelis B.Iga aine indeksnumber koosneb ABC-RST-VW-Y tüüpi numbrireast, kus:- ABC on kas ainele kõige iseloomulikuma keemilise elemendi aatomnumber (millele eelneb vajadusel üks või kaks nulli, et täita vabad kohad) või tavaline orgaaniliste ainete klassi number,- RST on aine järjekorranumber ABC-reas,- VW tähistab esinemiskuju, millena ainet toodetakse või turustatakse,- Y on kontrollarv, mis arvutatakse vastavalt ISBNi (International Standard Book Number) meetodile.Näiteks naatriumkloraadi indeksnumber on 017-005-00-9.Euroopa kaubanduslike keemiliste ainete loetelus (EINECS) (EÜT C 146 A, 15.6.1990) olevate ohtlike ainete kohta on toodud ka EINECSi number. Sellele vastav arv on esitatud seitsmekohalises XXX-XXX-X-tüüpi süsteemis, mis algab alates 200-001-8.Käesolevas direktiivis esitatud ohtlike ainete kohta on lisatud vastavate ainete Euroopa teatavakstehtud ainete loetelu (ELINCS) number. Sellele vastav arv on esitatud seitsmekohalises XXX-XXX-X-tüüpi süsteemis, mis algab alates 400-010-9.Samuti on lisatud Chemical Abstracts Service'i (CAS) number, et aidata kannet kindlaks teha. Tuleks tähele panna, et EINECSi number sisaldab nii aine veevabasid kui ka hüdraatunud vorme ning veevabadel ja hüdraatunud vormidel on sageli erinevad CASi numbrid. CASi number lisatakse ainult veevaba vormi puhul ja seetõttu ei kirjelda esitatud CASi number alati kannet sama täpselt kui EINECSi number.EINECSi, ELINCSi ega CASi numbreid ei kasutata tavaliselt kannete puhul, mis hõlmavad enam kui kolme üksikut ainet.Aine kindlaksmääramise hõlbustamiseks esitatakse ka täpselt määratletud ainete struktuur.NomenklatuurVõimaluse korral määratletakse ohtlikud ained nende EINECSi või ELINCSi nimetuse järgi. Ained, mis ei ole esitatud EINECSi või ELINCSi loeteludes, määratletakse rahvusvaheliselt tunnustatud keemilist nime kasutades (nt ISO, IUPAC). Mõnel juhul lisatakse täiendav üldkasutatav nimi.Tavaliselt ei mainita lisandeid, lisaaineid ega vähemtähtsaid komponente, kui neil ei ole märkimisväärset osa aine liigitamisel.Mõningaid aineid kirjeldatakse A ja B seguna. Need kanded viitavad ühele konkreetsele segule. Mõnel juhul, kui on vajalik iseloomustada turuleviidud ainet, määratletakse segu peamiste ainete vahekord.Mõningaid aineid kirjeldatakse protsendimäärana esitatud puhtusastme abil. Suurema aktiivse materjali sisaldusega ained ei ole I lisa kannetega hõlmatud ja neil võib esineda teisi ohtlikke omadusi (nt plahvatusohtlikkus). Kui esitatakse konkreetsed kontsentratsioonipiirid, kasutatakse neid kandes esitatud aine või ainete kohta. Eelkõige kannete puhul, mis vastavad ainete segudele või protsendimäärana esitatud puhtusastme abil kirjeldatud ainetele, kohaldatakse piire I lisas kirjeldatud ainete, mitte puhta aine suhtes.Artikli 23 lõike 2 punktiga a sätestatakse, et I lisas esitatud ainete puhul peab etiketil kasutatav aine nimetus olema üks lisas esitatud märgistustest. Teatud ainete puhul on nurksulgudes esitatud lisateave, et aidata ainet kindlaks määrata. Seda lisateavet ei tule kanda etiketile.Teatud kanded viitavad lisanditele. Näiteks indeks nr 607-190-00-X: metüülakrüülamidometoksüatsetaat (sisaldab  0,1 % akrüülamiidi). Sellistel juhtudel moodustab sulgudes esitatud viide osa nimest ja see tuleb kanda etiketile.Teatud kanded viitavad ainete rühmadele. Näiteks indeks nr 006-007-00-5: "vesiniktsüaniid ( soolad), välja arvatud komplekstsüaniidid, näiteks ferrotsüaniidid, ferritsüaniidid ja elavhõbeda oksütsüaniid". Nende kannetega hõlmatud üksikainete puhul tuleb kasutada EINECSi nimetust või mõnda muud rahvusvaheliselt tunnustatud nime.Kannete formaatIga I lisas esineva aine kohta esitatakse järgmine teave:a) liigitus:i) liigitamine kujutab endast aine liigitamist ühte või mitmesse ohukategooriasse vastavalt käesoleva direktiivi artikli 2 lõikele 2 ja talle ohule osutava riskilause või -lausete omistamist. Liigitamine ei mõjuta mitte ainult märgistamist, vaid ka teisi ohtlikke aineid käsitlevaid seadusi ja reguleerivaid meetmeid;ii) iga ohukategooria liigitus esitatakse tavaliselt lühendina, mis esindab ohukategooriat koos asjakohase riskilause või -lausetega. Teatavatel juhtudel (nt tuleohtlike või sensibiliseerivate ainetena liigitatud ained ja mõned keskkonnaohtlike ainetena liigitatud ained) kasutatakse ainult riskilauset;iii) iga ohukategooria lühendid on järgmised:- plahvatusohtlik: E- oksüdeeriv: O- eriti tuleohtlik: F+- väga tuleohtlik: F- tuleohtlik: R10- väga mürgine: T+- mürgine: T- kahjulik: Xn- sööbiv: C- ärritav: Xi- sensibiliseeriv: R42 ja/või R43- kantserogeenne: Carc. Cat.[3]- mutageenne: Mut. Cat.1- reproduktiivset funktsiooni kahjustav: Repr. Cat.1- keskkonnaohtlik: N või/ja R52, R53, R59;iv) muude omaduste (vt märgistamisjuhise jagusid 2.2.6 ja 3.2.8) kirjeldamiseks omistatud täiendavad riskilaused esitatakse, kuigi need ei ole ametlikult liigituse osad;b) etikett, mis sisaldab:i) II lisa kohaselt ainele määratud tähte (vt artikli 23 lõike 2 punkti c). Seda kasutatakse sümboli lühendina ja sellega osutatakse ohtlikkusele (kui see on määratud);ii) riskilauseid, mida tähistatakse arvude jada ja selle ees asuva tähega "R", mis viitab konkreetsete ohtude laadile vastavalt III lisale (vt artikli 23 lõike 2 punkt d). Arve eraldab kas:- sidekriips (-), et tähistada konkreetsete ohtude (R) kohta käivaid eraldi märkeid, või- kaldkriips (/), et tähistada ühes lauses kombineeritud märget konkreetsete ohtude kohta vastavalt III lisale;iii) ohutuslauseid, mida tähistatakse arvude jada ja selle ees asuva tähega "S", mis viitab soovitatavatele ettevaatusabinõudele vastavalt IV lisale (vt artikli 23 lõike 2 punkt e). Ka sel juhul eraldatakse arvud kas side- või kaldkriipsuga; soovitatavate ettevaatusabinõude tähendus esitatakse IV lisas. Esitatud ohutuslauseid kohaldatakse ainult ainete suhtes; valmististe jaoks valitakse laused vastavalt tavalistele eeskirjadele.Tuleb tähele panna, et teatavate ohtlike ainete ja valmististe müümisel rahvale on kohustuslik kasutada teatavaid S-lauseid.S1, S2 ja S45 on kohustuslikud kõikidele rahvale müüdavatele väga mürgistele, mürgistele ja sööbivatele ainetele ja valmististele.S2 ja S46 on kohustuslikud kõikidele rahvale müüdavatele ohtlikele ainetele ja valmististele, välja arvatud need, mis on liigitatud keskkonnaohtlike ainetena.Ohutuslaused S1 ja S2 on esitatud I lisa sulgudes ja neid võib etiketilt ära jätta ainult siis, kui ainet või valmistist müüakse tööstuslikuks kasutamiseks;c) kontsentratsioonipiirid ja nendega seotud liigitamine, mis on vajalikud ainet sisaldava ohtlike valmististe liigitamiseks vastavalt direktiivile 88/379/EMÜ.Kui pole märgitud teisiti, on kontsentratsioonipiiriks aine massiprotsent, mis on arvutatud valmistise kogumassi suhtes.Kui kontsentratsioonipiire ei ole esitatud, on kontsentratsioonipiirid terviseriskide hindamise tavapärase meetodi rakendamise puhul direktiivi 88/379/EMÜ I lisas sätestatud piirid.Üldised selgitavad märkusedAinete rühmadI lisas esitatakse mitmed rühmakanded. Sellisel juhul kohaldatakse liigitamis- ja märgistamisnõudeid kõikide kirjeldusega hõlmatud ainete suhtes, kui need viiakse turule ja kui need on loetletud EINECSi või ELINCSi loeteludes. Kui rühmakandega hõlmatud aine esineb mõne teise aine lisandina, võetakse aine märgistamisel arvesse rühmakandes kirjeldatud liigitamis- ja märgistamisnõudeid.Mõnel juhul on liigitamis- ja märgistamisnõuded konkreetsete ainete jaoks, mis võivad olla hõlmatud rühmakandega. Sellistel juhtudel esitatakse aine puhul eraldi I lisa kanne ja rühmakande juurde märgitakse lause "välja arvatud käesolevas lisas mujal kirjeldatud".Kui ei ole määratletud teisiti, hõlmavad I lisa kanded soolade (mis tahes nimetuse all) kohta nii veevabasid kui ka hüdraatunud vorme.ELINCSi numbriga ainedI lisas esitatud ELINCSi numbriga ained on tehtud teatavaks käesoleva direktiivi sätete alusel. Tootja või importija, kes ei ole varem neid aineid teatavaks teinud, peab viitama käesoleva direktiivi sätetele, kui ta kavatseb neid aineid turustada.Ainete kindlaksmääramise ja märgistamisega seotud märkuste selgitusIndeksnumbri järel esitatud märkuste tähendus on järgmine:Märkus A:Aine nimetus peab esinema etiketil ühe I lisas esitatud märgistuse kujul (vt artikli 23 lõike 2 punkt a).I lisas kasutatakse mõnikord üldkirjeldusi, näiteks " ühendid" või " soolad". Sellisel juhul peab tootja või mis tahes muu isik, kes sellist ainet turustab, märkima etiketile korrektse nimetuse, võttes täpselt arvesse eessõna peatükki "Nomenklatuur":Näide: BeCl2 puhul: berülliumkloriid.Märkus B:Mõningaid aineid (happed, alused jne) turustatakse erineva kontsentratsiooniga vesilahustena ja seetõttu tuleb need lahused erinevalt märgistada, kuna oht erinevate kontsentratsioonide puhul on erinev.I lisa märkusega B kannetel on järgmist tüüpi üldine märgistus: "lämmastikhape %".Sellisel juhul peab tootja või mis tahes muu isik, kes seda ainet vesilahusena turustab, märkima etiketile lahuse kontsentratsiooni protsendimäärana.Näide: lämmastikhape 45 %.Kui pole teisiti märgitud, eeldatakse, et kontsentratsioon arvutatakse massiprotsendina.Lisaandmete (nt tihedus, Baumé kraadid) või kirjeldavate lausete (nt suitsev või jää-) kasutamine on lubatud.Märkus C:Mõningaid orgaanilisi aineid võib turustada kas spetsiifiliste isomeeride kujul või mitme isomeeri seguna.I lisas kasutatakse aeg-ajalt järgmist tüüpi üldmääratlust: "ksülenool".Sellisel juhul peab tootja või mis tahes muu isik, kes seda ainet turustab, märkima etiketile, kas see aine on teatav isomeer (a), või isomeeride segu (b).Näide: a) 2,4-dimetüülfenoolb) ksülenool (isomeeride segu).Märkus D:Teatavaid aineid, mis võivad kergesti iseeneslikult polümeeruda või laguneda, turustatakse tavaliselt stabiliseeritud kujul. Sellel kujul on need loetletud käesoleva direktiivi I lisas.Siiski turustatakse neid aineid mõnikord ka stabiliseerimata kujul. Sellisel juhul peab tootja või mis tahes muu isik, kes seda ainet turustab, märkima etiketile aine nimetuse ja selle järele sõna "stabiliseerimata".Näide: metakrüülhape (stabiliseerimata).Märkus E:Inimeste tervisele spetsiifilise mõjuga aineid (vt VI lisa 4. peatükk), mis on liigitatud kantserogeenseteks, mutageenseteks ja/või reproduktiivset funktsiooni kahjustavateks 1. ja 2. kategoorias, kirjeldatakse märkusega E, kui need on liigitatud kui väga mürgised (T+), mürgised (T) või kahjulikud (Xn). Nende ainete puhul eelneb sõna "samuti" riskilausetele R20, R21, R22, R23, R24, R25, R26, R27, R28, R39, R40 ja R48 ning kõikidele nende riskilausete kombinatsioonidele.Näited:R45-23 "Võib põhjustada vähktõbe. Samuti mürgine sissehingamisel"R46-27/28 "Võib põhjustada pärilikke geneetilisi kahjustusi. Samuti väga mürgine nahale sattumisel ja allaneelamisel".Märkus F:See aine võib sisaldada stabilisaatorit. Kui stabilisaator muudab aine ohtlikke omadusi, nagu on näidatud I lisas esitatud etiketil, tuleb etikett koostada vastavalt ohtlike valmististe märgistamise eeskirjadele.Märkus G:Seda ainet võib turustada plahvatusohtlikul kujul; sellisel juhul tuleb seda hinnata asjakohaseid katsemeetodeid kasutades ja etiketil tuleb osutada aine plahvatusohtlikkusele.Märkus H:Selle aine liigitust ja etiketti kasutatakse ohtliku/ohtlike omadus(t)e puhul, mida tähistatakse riskilause(te)ga koos näidatud ohukategooria(te)ga. Käesoleva direktiivi artikli 6 nõudeid kõnealuse aine tootjatele, levitajatele ja importijatele kohaldatakse kõikidele muudele liigitamise ja märgistamise aspektidele. Lõplik etikett peab vastama käesoleva direktiivi VI lisa 7. jaos esitatud nõuetele. Käesolev märkus kehtib teatavate söest ja naftast saadud ainete kohta ja teatavate I lisas esitatud ainerühmade kannete kohta.Märkus J:Ainet ei pea liigitama kantserogeenseks, kui saab tõendada, et aine sisaldab alla 0,1 massiprotsendi benseeni (EINECSi nr 200-753-7). Käesolev märkus kehtib ainult teatavate I lisas esitatud komplekssete söest ja naftast saadud ainete puhul.Märkus K:Ainet ei pea liigitama kantserogeenseks, kui saab tõendada, et aine sisaldab alla 0,1 massiprotsendi 1,3-butadieeni (EINECSi nr 203-450-8). Kui ainet ei liigitata kantserogeenseks, kohaldatakse selle suhtes vähemalt S-lauseid (2-)9-16. Käesolev märkus kehtib ainult teatavate I lisas esitatud komplekssete naftast saadud ainete puhul.Märkus L:Ainet ei pea liigitama kantserogeenseks, kui saab tõendada, et aine sisaldab alla 3 % DMSO-ekstrakti, mõõdetuna IP 346-meetodiga. Käesolev märkus kehtib ainult teatavate I lisas esitatud komplekssete naftast saadud ainete puhul.Märkus M:Ainet ei pea liigitama kantserogeenseks, kui saab tõendada, et see aine sisaldab alla 0,005 massiprotsendi benso[a]-püreeni (EINECSi nr 200-028-5). Käesolev märkus kehtib ainult teatavate I lisas esitatud komplekssete söest saadud ainete puhul.Märkus N:Ainet ei pea liigitama kantserogeenseks, kui on teada aine rafineerimise kõik etapid ja kui on võimalik tõendada, et see aine, millest see on toodetud, ei ole kantserogeen. Käesolev märkus kehtib ainult teatavate I lisas esitatud komplekssete naftast saadud ainete puhul.Märkus P:Ainet ei pea liigitama kantserogeenseks, kui saab tõendada, et aine sisaldab alla 0,1 massiprotsendi benseeni (EINECSi nr 200-753-7).Kui aine liigitatakse kantserogeenseks, kohaldatakse ka märkust E.Kui ainet ei liigitata kantserogeenseks, kohaldatakse selle suhtes vähemalt S-lauseid (2-)23-24-62.Käesolev märkus kehtib ainult teatavate I lisas esitatud komplekssete naftast saadud ainete puhul.Valmististe märgistamisega seotud märkuste selgitusKontsentratsioonipiiridest paremal asuvate märkuste tähendus on järgmine:Märkus 1:Märgitud kontsentratsioon või selle puudumisel direktiivis 88/379/EMÜ esitatud üldised kontsentratsioonid on metallilise elemendi massiprotsent, mis on arvutatud valmistise kogumassi suhtes.Märkus 2:Märgitud isotsüanaadi kontsentratsioon on vaba monomeeri massiprotsent, mis on arvutatud valmistise kogumassi suhtes.Märkus 3:Märgitud kontsentratsioon on vees lahustunud kromaatioonide massiprotsent, mis on arvutatud valmistise kogumassi suhtes.Märkus 4:Neid aineid sisaldavaid valmistisi ei ole vaja liigitada kahjulikeks allaneelamisel, kui vedelal valmistisel on rotatsioonilise viskosimeetria abil vastavalt ISO-standardile 3219 või samaväärse meetodiga mõõdetult kineetiline viskoossus suurem kui 7×10-6 m2/sek temperatuuril 40 oC.Neid aineid sisaldavate valmististe suhtes direktiivi 88/379/EMÜ konventsioonilist meetodit kohaldades ei tohiks neid aineid kokku segada ainetega, mis nende akuutse surmava toime tõttu on liigitatud väga mürgisteks, mürgisteks või kahjulikeks, ja mida esineb nende individuaalsest kontsentratsioonipiirist väiksemas kontsentratsioonis. Neid tuleks aga kokku segada teiste, sissehingamisohu alusel liigitatavate ainetega, kui ühtki neist ei esine rohkem kui 10 % nende individuaalsest kontsentratsioonipiirist; seda piiri kasutatakse aditiivsusreeglite kohaldamisel.Neid aineid ja neid valmistisi sisaldavaid aineid ei ole vaja sissehingamisohu alusel liigitada allaneelamisel ohtlikeks, kui neid turustatakse aerosoolpakendis või pitseeritud pihustiga varustatud pakendis.[multilingual part]II LISA[multilingual part][1] EÜT L 196, 16.8.1967, lk 1.[2] EÜT L 13, 15.1.1994, lk 1. Vt ka direktiivi 93/105/EÜ (EÜT L 294, 30.11.1993, lk 21).[3] Vajadusel märgitakse ära kantserogeenne, mutageenne või reproduktiivset funktsiooni kahjustav kategooria (st 1, 2, või 3).


title: Komisjoni direktiiv, 18. aprill 1979, millega kohandatakse tehnika arenguga nõukogu direktiivi 71/320/EMÜ (teatavate kategooriate mootorsõidukite ja nende haagiste piduriseadmeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta)

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31979L0489

Euroopa Liidu Teataja L 128 , 26/05/1979 Lk 0012 - 0021 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 9 Lk 0241  Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 8 Lk 0123  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 9 Lk 0241  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 10 Lk 0084  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 13 Köide 10 Lk 0084

		Komisjoni direktiiv,18. aprill 1979,millega kohandatakse tehnika arenguga nõukogu direktiivi 71/320/EMÜ (teatavate kategooriate mootorsõidukite ja nende haagiste piduriseadmeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta)(79/489/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 6. veebruari 1970. aasta direktiivi 70/156/EMÜ mootorsõidukite ja nende haagiste tüübikinnitust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, [1] viimati muudetud direktiiviga 78/547/EMÜ, [2] eriti selle artikleid 11, 12 ja 13,võttes arvesse nõukogu 26. juuli 1971. aasta direktiivi 71/320/EMÜ teatava kategooria mootorsõidukite ja nende haagiste piduriseadmeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, [3] viimati muudetud komisjoni direktiiviga 75/524/EMÜ, [4]ning arvestades, et:kogemusi ja tehnika taset silmas pidades on nüüd võimalik nõudeid karmistada ning muuta need tegelikele katsetingimustele paremini vastavateks;käesoleva direktiivi sätted on kooskõlas mootorsõidukikaubanduses tehniliste tõkete kõrvaldamist käsitlevate direktiivide tehnika arengule kohandamise komitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 11. Direktiivi 71/320/EMÜ I, II, III, IV, V, VI ja IX lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi lisale.2. Kuni rataste lukustumisvastaste süsteemidega seotud erisätete jõustumiseni allutatakse kõnealuste süsteemidega varustatud M1-, M2-, M3-, N1-, N2-, N3-, O3-ja O4-kategooria sõidukid direktiivi 71/320/EMÜ, nagu seda on viimati muudetud käesoleva direktiiviga, sätetele.Artikkel 21. Alates 1. jaanuarist 1980 ei tohi liikmesriigid piduriseadmetega seotud põhjustel:- keelduda mootorsõiduki tüübile EMÜ tüübikinnituse andmisest või direktiivi 70/156/EMÜ artikli 10 lõike 1 viimases taandes ettenähtud tüübikinnitustunnistuse koopia väljastamisest ega siseriikliku tüübikinnituse andmisest ega- keelata sõidukite kasutuselevõtmist,kui kõnealuse sõidukitüübi või kõnealuste sõidukite piduriseadmed vastavad käesoleva direktiiviga muudetud direktiivi 71/320/EMÜ sätetele.2. Alates 1. oktoobrist 1980 liikmesriigid:- ei väljasta enam sõidukitüübile direktiivi 70/156/EMÜ artikli 10 lõike 1 viimases taandes nimetatud tüübikinnitustunnistuse koopiat, kui sõidukitüübi piduriseadmed ei vasta direktiivi 71/320/EMÜ, nagu seda on viimati muudetud käesoleva direktiiviga, sätetele,- võivad keelduda siseriikliku tüübikinnituse andmisest sõidukitüübile, mille piduriseadmed ei vasta direktiivi 71/320/EMÜ, nagu seda on viimati muudetud käesoleva direktiiviga, sätetele.3. Alates 1. oktoobrist 1981 võivad liikmesriigid keelata mis tahes sõidukite kasutuselevõtmise, kui nende piduriseadmed ei vasta direktiivi 71/320/EMÜ, nagu seda on viimati muudetud käesoleva direktiiviga, sätetele.4. Olenemata lõigetest 1–3 rakendavad liikmesriigid käesoleva direktiiviga muudetud direktiivi 71/320/EMÜ IV lisa punkti 1.2.1 sätteid alles alates 1. oktoobrist 1983.5. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigusnormid enne 1. jaanuari 1980 ning teatavad sellest viivitamata komisjonile.Artikkel 3Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 18. aprill 1979Komisjoni nimelkomisjoni liigeÉtienne Davignon[1] EÜT L 42, 23.2.1970, lk 1.[2] EÜT L 168, 26.6.1978, lk 39.[3] EÜT L 202, 6.9.1971, lk 37.[4] EÜT L 236, 8.9.1975, lk 3.--------------------------------------------------LISADirektiivi 71/320/EMÜ (nagu seda on muudetud direktiiviga 74/132/EMÜ ja direktiiviga 75/524/EMÜ) muudatusedI. ÜLDSÄTTED MÕÕTÜHIKUTE KOHTADirektiivi 71/320/EMÜ ja selle muutmise direktiivide sätteid muudetakse vastavalt direktiivi 71/354/EMÜ (nagu seda on viimati muudetud mõõtühikuid käsitleva direktiiviga 76/770/EMÜ) sätetele.Sellega seoses tehakse direktiivide 71/320/EMÜ, 74/132/EMÜ ja 75/524/EMÜ lisades järgmised muudatused:- sõna "kaal" asendatakse sõnaga "mass" ning sõnad "maksimumkaal" ja "kogukaal" asendatakse sõnadega "täismass",- jõu, pöördemomendi, momendi ja rõhu väärtusi väljendatakse järgmistes ühikutes:jõud: njuuton (N),pöördemoment ja moment: njuutonmeeter (Nm),rõhk: baar (baar).Enne käesoleva direktiivi jõustumist kasutatud ühikute ümberarvestamiseks eespool nimetatud ühikutesse kasutatakse järgmisi ümardatud väärtusi:jõud: 1 kgf või 1 kg = 10 N,pöördemoment ja moment: 1 mkgf või 1 mkg = 10 Nm,rõhk: 1 kgf/cm2 või 1 kg/cm2 = 1 baar.Vajadusel tuleb kõnealuste lisadega ettenähtud arvutustes kasutada sõiduki massile või selle massi osadele (nt teljekoormused) vastavaid jõude.II. ERISÄTTEDI LISA : MÕISTED, EHITUS- JA PAIGALDUSNÕUDEDPunkti 2.2.1.2.4 lõppu lisatakse järgmine tekst:"käesolevat sätet ei kohaldata, kui abikontrollseadis võimaldab vähemalt osaliselt käivitada sõidupidurisüsteemi, nagu on sätestatud II lisa punktis 2.1.3.6."Punkti 2.2.1.2.7 esimene lause sõnastatakse ümber järgmiselt:"Teatavad osad, näiteks pedaal ja selle laager, piduri peasilinder ja selle kolb/kolvid (hüdrosüsteem), juhtklapp/ventiil (hüdro- ja/või pneumosüsteem), hoovastik pedaali ja piduri peasilindri või juhtklapi vahel, pidurisilindrid ja nende kolvid (hüdro- ja/või pneumosüsteem), pidurite kang- ja nukkagregaadid, tõenäoliselt ei purune, kui need on piisavate mõõtmetega, kergesti kättesaadavad tehniliseks hoolduseks ning vastavad turvaomaduste poolest vähemalt samadele nõuetele, nagu on ette nähtud sõiduki muude oluliste osade (näiteks roolihoovastiku) puhul."Punkt 2.2.1.13 sõnastatakse ümber järgmiselt:"2.2.1.13. Igal talletatud energia abil käivitatava sõidupiduriga sõidukil peab juhul, kui ettenähtud rikkepidurdustõhusust ei ole selle piduri abil võimalik talletatud energiat kasutamata saavutada, olema hoiatusseadis (lisaks manomeetrile, kui see on paigaldatud), mis optilise või helisignaali abil teatab varuenergia langusest süsteemi mis tahes osas tasemeni, mille puhul on mahutit täitmata ja sõiduki koormustingimustest olenemata võimalik rakendada sõidupiduri kontrollseadist viiendat korda pärast nelja täielikku pidurdamist ning saavutada ettenähtud rikkepidurdustõhusus (kui sõidupiduri jõuülekandes ei ole rikkeid ning pidurid on võimalikult täpselt reguleeritud). Hoiatusseadis peab olema otse ja püsivalt ahelasse ühendatud. Mootori tavapärasel töötamisel ning riketeta pidurisüsteemi puhul hoiatusseadis signaali ei anna, välja arvatud ajal, mis kulub energiamahuti/energiamahutite täitmiseks pärast mootori käivitamist."Punkti 2.2.1.19.2 lõppu lisatakse järgmine tekst:"kui selliseks pidurdamiseks kasutatakse tavapäraselt puhkeasendis ventiili, siis võib sellise ventiili paigaldada ainult juhul, kui juht saab tööriistu kasutamata selle nõuetekohast toimimist kas juhikabiinist või sõidukist väljaspool kergesti kontrollida."II LISA : PIDURDAMISKATSED JA PIDURISEADMETE TÕHUSUSPunkti 1.3.2.1 esimene rida sõnastatakse ümber järgmiselt:"O2-, O3- ja O4-kategooria haagiste sõidupidureid katsetatakse selliselt, et…"Punkti 2.1.3.5 järele lisatakse järgmine uus punkt 2.1.3.6:"2.1.3.6. Kontrollimaks vastavust I lisa punkti 2.2.1.2.4 nõuetele, tuleb väljasuretatud mootoriga läbi viia O-tüübi katse punktiga 2.1.1 vastava sõidukikategooria jaoks ettenähtud kiirusel. Keskmine täisaeglustus seisupiduri või sõidupiduri abijuhtimisseadise rakendamisel ning aeglustus vahetult enne sõiduki peatumist peab olema vähemalt 1,5 m/s2. Katse viiakse läbi täismassiga sõidukiga ning see loetakse nõuetele vastavaks, kui ühel korral saavutatakse kõnealune pidurdustõhusus. Pidurdusseadisele mõjuv jõud ei tohi olla suurem ettenähtud väärtustest. M1- või N1-kategooria sõidukite puhul, mis on varustatud sõidupidurist erineva hõõrdkattega seisupiduriga, võib katse tootja taotluse korral läbi viia kiirusel 60 km/h. Sel juhul ei tohi keskmine täisaeglustus olla alla 2,0 m/s2; aeglustus vahetult enne sõiduki peatumist ei tohi olla alla 1,5 m/s2."Punkt 2.2.1.3 sõnastatakse ümber järgmiselt:"2.2.1.3. O3-kategooria sõidukite katsetamistingimused. Kehtivad samad tingimused nagu O2-kategooria sõidukite puhul."Punkt 2.2.1.4.1 sõnastatakse ümber järgmiselt:"2.2.1.4.1. Kehtivad samad tingimused nagu O2-kategooria suhtes; peale selle tuleb kõnealustele sõidukitele teha II tüübi katsetus."Punkt 2.3.2 sõnastatakse ümber järgmiselt:"2.3.2. Suruõhkpiduriseadmetega sõidukite puhul loetakse punkti 2.3.1 nõuded täidetuks, kui sõiduk vastab III lisas ettenähtud tingimustele."III LISAPealkiri on järgmine:"SURUÕHKPIDURISÜSTEEMIDEGA SÕIDUKITE REAKTSIOONIAJA MÕÕTMISE VIIS"Punkt 1.3 sõnastatakse ümber järgmiselt:"1.3. Käesoleva lisa sätete rakendamiseks määratud ajad ümardatakse sekundi lähima kümnendikosani. Kui sekundi sajandikosale vastav arv on viis või üle selle, siis reaktsiooniaeg ümardatakse järgmise suurima kümnendikosani."Endine punkt 1.4 tunnistatakse kehtetuks.Punkti 2.4 viimane lause jäetakse välja.Punkt 2.5 sõnastatakse ümber järgmiselt:"2.5. Mootorsõidukitel, millel on haagiste piduriühendused, tuleb mõõta lisaks punkti 1.1 nõuetele reaktsiooniaeg 2,5 m pikkuse ja 13 mm siseläbimõõduga toru otsas, mis ühendatakse sõidupidurisüsteemi juhtimistorustiku ühenduspeaga. Kõnealuse katse ajal ühendatakse mahuti mahuga 385 ± 5 cm3 (mis loetakse samaväärseks 2,5 m pikkuse, 13 mm siseläbimõõdu ja 6,5baarise rõhu all oleva toru mahuga) toitetorustiku ühenduspeaga.Vedukeid poolhaagisega ühendavad torud peavad olema painduvad. Ühenduspead peavad seetõttu asuma kõnealuste painduvate torude otsa juures. Torude pikkus ja siseläbimõõt märgitakse IX lisas kirjeldatud näidisele vastava dokumendi punkti 14.6."Punkti 3.2 teine lause jäetakse välja.Punkt 3.3.1 sõnastatakse ümber järgmiselt:"3.3.1. Mahuti mahuga 30 liitrit, mis täidetakse rõhuni 6,5 baari enne iga katset ning ei täideta uuesti ühegi katse ajal. Simulaatoril on pidurdusseadise väljalaskeava juures avaus läbimõõduga 4,0–4,3 mm. Toru maht koos ühenduspeaga, mõõdetuna avausest ülespoole, on 385 ± 5 cm3 (loetakse võrdseks 2,5 m pikkuse ja 13 mm siseläbimõõduga toru mahuga, milles rõhk on 6,5 baari). Juhtimistorustiku punktis 3.3.3 nimetatud rõhkusid mõõdetakse vahetult avause taga."Punkt 3.3.2 sõnastatakse ümber järgmiselt:"3.3.2. Pidurdusseadis peab olema projekteeritud nii, et tester ei mõjuta selle toimimist kasutamise ajal."Punkti 3.3.2 järele lisatakse järgmised uued punktid 3.3.3 ja 3.3.4:"3.3.3. Simulaator tuleb, näiteks avause valiku abil punkti 3.3.1 kohaselt, reguleerida nii, et rõhu tõusule 0,65 baarilt 4,9 baarile (vastavalt 10 ja 75 % nimirõhust 6,5 baari) kuluv aeg oleks 0,2 ± 0,01 sekundit, kui simulaatoriga ühendatakse 385 ± 5 cm3 paak. Kui 1155 ± 15 cm3 mahuti asendatakse eespool nimetatud mahutiga, siis peab aeg, mis kulub rõhu tõusule 0,65 baarilt 4,9 baarile, olema täiendava reguleerimiseta 0,38 ± 0,02 sekundit. Kõnealuse kahe väärtuse vahel peab rõhk tõusma peaaegu lineaarselt. Mahutid ühendatakse ühenduspeaga lõdvikuid kasutamata ning nende siseläbimõõt peab olema vähemalt 10 mm.3.3.4. Käesoleva lisa liites sisalduval joonisel on esitatud simulaatori õige konfiguratsiooni ja kasutamise näidis."Punkt 3.4 sõnastatakse ümber järgmiselt:"3.4. Simulaatori poolt juhtimistorustikus tekitatava rõhu 0,65 baarini jõudmise hetkest haagise piduri tööseadme rõhu moodustumiseni 75 % asümptootilisest väärtusest ei tohi kuluda üle 0,4 sekundi."Punkti 3.4 järele lisatakse järgmine uus punkt 4:"4. SURVEKATSEÜHENDUSED4.1. Pidurisüsteemi igal eraldi seisval ahelal peab olema survekatseühendus reaktsiooniaja seisukohast kõige ebasoodsama asendiga pidurisilindrile kõige lähemal kohal.4.2. Survekatseühendused peavad vastama ISO standardile 3583/1975."LIIDE: Simulaatori joonis asendatakse järgmisega:LIIDESIMULAATORI NÄIDIS (VT III LISA, PUNKT 3):1. Simulaatori paigaldamine+++++ TIFF +++++2. Haagise katsetamine+++++ TIFF +++++A = toiteühendus sulgeventiiligaC1 = simulaatori rõhulüliti, seatud rõhule 0,65 baari ja 4,9 baariC2 = rõhulüliti, mis on ühendatud haagise piduri tööseadmega ning toimib rõhul 75 % piduri tööseadme CF asümptootilisest rõhustCF = pidurisilinderL = avausest O ülespoole kulgev ning ühenduspead TC hõlmav toru, mille sisemaht on 385 ± 5 cm3 rõhu all 6,5 baariM = manomeeterO = avaus läbimõõduga vähemalt 4 mm, kuid mitte rohkem kui 4,3 mmPP = survekatseühendusR1 = 30 liitrine õhupaak tühjenduskraanigaR2 = kalibreerimismahuti mahuga 385 ± 5 cm3, kaasa arvatud selle ühenduspea TCR3 = kalibreerimismahuti mahuga 1155 ± 15 cm3, kaasa arvatud selle ühenduspea TCRA = sulgeventiilTA = toitetorustiku ühenduspeaTC = juhtimistorustiku ühenduspeaV = piduri juhtseadeVRU = avariirelee ventiilIV LISA : SURUÕHKPIDURITE ENERGIAMAHUTID JA ENERGIAALLIKADPunkt 1.2.1 sõnastatakse ümber järgmiselt:"1.2.1. Mootorsõidukite õhkpidurimahutid peavad olema projekteeritud nii, et pärast kaheksat täielikku pidurdamist ei oleks rõhk õhkpidurimahutis väiksem kui rõhk, mis on vajalik rikkepidurisüsteemi puhul ettenähtud tõhususe saavutamiseks."Punkti 2.5 järele lisatakse järgmine uus punkt 3:"3. SURVEKATSEÜHENDUSED3.1. Survekatseühendus paigaldatakse kohale, mis asub käesoleva lisa punkti 2.4 tähenduses kõige ebasoodsama asendiga mahuti lähedal.3.2. Survekatseühendused peavad vastama ISO standardile 3583/1975."V LISA : VEDRUAKUDPunkti 2.3 lõppu lisatakse järgmine tekst:"Käesolev punkt ei kehti haagiste kohta."Punkt 2.4 sõnastatakse ümber järgmiselt:"2.4. Mootorsõidukitel peab süsteem olema projekteeritud nii, et pidureid oleks võimalik rakendada ja vabastada vähemalt kolm korda, kui algrõhk vedruakuga pidurikambris võrdub maksimaalse ettenähtud rõhuga. Haagiste puhul peab olema võimalik pidurid vabastada vähemalt kolm korda pärast haagise lahtiühendamist, kusjuures enne lahtiühendamist peab rõhk toitetorustikus olema 6,5 baari. Kõnealused tingimused on täidetud, kui pidurid on võimalikult lähedale reguleeritud. Peale selle peab olema võimalik rakendada ja vabastada seisupidureid I lisa punkti 2.2.2.10 kohaselt, kui haagis on vedukiga ühendatud."Punkti 2.5 lõppu lisatakse järgmine tekst:"haagiste puhul on kõnealune rõhk (pm) rõhk, mis saadakse pärast nelja sõidupiduri täisjõuga vajutust vastavalt IV lisa punktile 1.3. Algrõhk peab olema 6,5 baari."Punkti 2.6 lõppu lisatakse järgmine tekst:"Käesolev säte ei kehti haagiste kohta."VI LISA : SEISUPIDURDUS PIDURISILINDRITE MEHAANILISE LUKUSTAMISE TEELPunkti 2.1 lõppu lisatakse järgmine tekst:"Käesolev säte ei kehti haagiste kohta. Haagiste puhul võib mehaanilisele lukustumisele vastav rõhk olla kuni 4 baari. Seisupidurdust peab olema võimalik tekitada pärast mis tahes riket haagise sõidupidurisüsteemis. Peale selle peab olema võimalik pidurid vabastada vähemalt kolm korda pärast haagise lahtiühendamist, kusjuures rõhk toitetorustikus peab enne lahtiühendamist olema 6,5 baari. Kõnealused tingimused on täidetud, kui pidurid on võimalikult lähedale reguleeritud. Lisaks peab olema võimalik rakendada ja vabastada seisupidurisüsteemi I lisa punkti 2.2.2.10 kohaselt, kui haagis on vedukiga ühendatud."Punkti 2.4 järele lisatakse järgmine uus punkt 2.5:"2.5. Juhtseadis peab pärast käivitamist sooritama järgmised üksteisele järgnevad toimingud: rakendab pidurid, tekitades seisuparkimiseks vajaliku pidurdustõhususe, lukustab pidurid kõnealuses asendis ning võtab seejärel ära pidurdusjõu."IX LISAPealkiri on järgmine:"NÄIDISEMÜ TÜÜBIKINNITUSTUNNISTUSE LISA PIDURITE KOHTA(Nõukogu 6. veebruari 1970. aasta direktiivi 70/156/EMÜ mootorsõidukite ja nende haagiste tüübikinnitust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artikli 4 lõige 2 ja artikkel 10)Võttes arvesse direktiivi 79/489/EMÜ alusel tehtud muudatusi."Punktiga 14.3 seonduv allmärkus 3 sõnastatakse ümber järgmiselt:"3 Kohaldatakse ainult O2-, O3- ja O4-kategooria sõidukite suhtes."Punkt 14.6 sõnastatakse ümber järgmiselt:"14.6. Lõdvikute reaktsiooniaeg ja mõõtmed14.6.1. Pidurisilindri reaktsiooniaeg……..sek14.6.2. Reaktsiooniaeg juhtimistorustiku ühenduspea juures……….sek14.6.3. Poolhaagiste vedukite lõdvikud:- pikkus: m,- siseläbimõõt: mm."Punktile 17 lisatakse uus punkt 17a2:"17a2 II lisa punkti 1.1.4.2 liite punktiga 7.3 ettenähtud andmed."Komisjoni 25. juuli 1975. aasta direktiivi 75/524/EMÜ lisaII lisa punkti 1.1.4.2 liide:PIDURDUSTÕHUSUSE JAGUNEMINE SÕIDUKI TELGEDE VAHEL.Punkt 3.1.2 sõnastatakse ümber järgmiselt:"3.1.2. Õhkpiduritega O3- või O4-kategooria haagiste vedamiseks ettenähtud sõiduki puhul peab kontrollseadise täielikul rakendamisel rõhk toitetorustiku ühenduspea juures olema vahemikus 6,5–8 baari ja juhtimistorustiku ühenduspea juures 6–7,5 baari ning see ei tohi oleneda sõiduki koormusest. Need rõhud peavad haagisest eraldatud vedukil olema tõestatavalt mõõdetavad."Punkt 6 sõnastatakse ümber järgmiselt:"6. TINGIMUSED, MIS TULEB TÄITA RIKKE PUHUL PIDURDUSJÕUDUDE JAOTUSSÜSTEEMISKui käesolevas liites ettenähtud nõuete täitmiseks kasutatakse eri seadet (näiteks sõiduki vedrustuse mehaanilist kontrolli), siis on kõnealuse seadme või selle juhtimisseadise rikke korral võimalik sõiduk peatada mootorsõidukite rikkepidurduse puhul kindlaksmääratud tingimustel; suruõhkpiduritega haagise vedamiseks kinnitatud sõidukite puhul peab olema võimalik saavutada juhtimistorustiku ühenduspea juures käesoleva liite punktis 3.1.2 kindlaksmääratud vahemikule vastav rõhk. Haagiste ja poolhaagiste puhul peab seadme kontrollseadise rikke korral olema võimalik saada pidurdusjõu väärtus, mis moodustab vähemalt 30 % kõnealuse sõiduki sõidupiduri ettenähtud tõhususest."Punkt 7 sõnastatakse ümber järgmiselt:"7. MÄRGISED7.1. Sõidukid, välja arvatud need M1-kategooria sõidukid, mis vedrustuse abil mehaaniliselt reguleeritava seadme tõttu vastavad käesoleva liite nõuetele, peavad olema varustatud märgistega, millel on esitatud seadme kasulik käigupikkus sõiduki tühi- ja täismassile vastavate asendite vahel, ning kogu lisateave, mis võimaldab kontrollida seadme seadistust.7.1.1. Kui piduri koormusanduri reguleerimine vedrustuse abil toimub mõnel muul viisil, peab sõiduki märgis sisaldama teavet, mis võimaldab kontrollida seadme seadistust.7.2. Kui vastavus käesoleva liite nõuetele saavutatakse õhusurvet reguleeriva seadme abil, siis tuleb sõiduki märgisele kanda teljekoormused maapinnal, seadme väljalaskerõhu nimiväärtus ja sisselaskerõhk, mis on vähemalt 80 % maksimaalsest tootja poolt ettenähtud sisselaskerõhust järgmiste koormuste puhul:7.2.1. Seadet reguleeriva/reguleerivate telje/telgede suurim tehniliselt lubatud teljekoormus.7.2.2. Teljekoormus/teljekoormused, mis vastab/vastavad töökorras sõiduki massile, nagu on määratletud direktiivi 70/156/EMÜ I lisa punktis 2.6.7.2.3. Teljekoormus/teljekoormused, mis vastavad ligilähedaselt ettenähtud kerega töökorras sõidukile, kusjuures punktis 7.2.2 mainitud teljekoormus/teljekoormused vastab/vastavad sõidukile, millel on kabiiniga rung.7.2.4. Tootja poolt ettenähtud teljekoormus/teljekoormused, mis võimaldavad kontrollida seadme seadistust kasutamise ajal, kui koormus/koormused erineb/erinevad punktides 7.2.1, 7.2.2 ja 7.2.3 nimetatud koormustest.7.3. IX lisa punkt 17a2 peab sisaldama andmeid, mis võimaldavad kontrollida vastavust punktide 7.1 ja 7.2 nõuetele.7.4. Punktides 7.1 ja 7.2 nimetatud märgised peavad olema kustumatult kinnitatud nähtavale kohale. Suruõhkpiduritega varustatud sõiduki mehaaniliselt reguleeritava seadme märgise näidis on esitatud joonisel 5."Punkt 8 sõnastatakse ümber järgmiselt:"8. SURVEKATSEÜHENDUSEDPunktis 7.2 nimetatud seadmeid sisaldavatele pidurisüsteemidele paigaldatakse seadme survetorule enne ja pärast seadet ISO standardile 3583/1975 vastavad survekatseühendused."Endine punkt 8 muutub punktiks 9.Joonistel 2 ja 4a asendatakse ordinaadis tähis"TRPM"tähisega"TRPR"Joonise 4B järele lisatakse järgmine joonis 5:JOONIS 5:PIDURIKOORMUSE MÕÕTJA(vt punkt 7.4)+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------