title: Nõukogu direktiiv 2003/86/EÜ, 22. september 2003, perekonna taasühinemise õiguse kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32003L0086

Euroopa Liidu Teataja L 251 , 03/10/2003 Lk 0012 - 0018

		Nõukogu direktiiv 2003/86/EÜ,22. september 2003,perekonna taasühinemise õiguse kohtaEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 63 lõike 3 punkti a,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [2]võttes arvesse Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [3]võttes arvesse regioonide komitee arvamust [4]ning arvestades järgmist:(1) Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala järkjärguliseks rajamiseks näeb Euroopa Ühenduse asutamisleping ette, et tuleb võtta meetmeid nii isikute vaba liikumise tagamiseks koos nendega otseselt seotud kõrvalmeetmetega välispiirikontrolli, varjupaiga ja sisserände kohta kui ka meetmeid varjupaiga, sisserände ja kolmandate riikide kodanike õiguste kaitse valdkonnas.(2) Perekonna taasühinemist käsitlevad meetmed tuleks vastu võtta kooskõlas kohustusega kaitsta perekonda ja austada pereelu, mis on sätestatud paljudes rahvusvahelise õiguse aktides. Käesolev direktiiv austab põhiõigusi ning peab kinni põhimõtetest, mida tunnustab eelkõige inimõiguste ja põhivabaduste kaitse Euroopa konventsiooni artikkel 8 ning Euroopa Liidu põhiõiguste harta.(3) Euroopa Ülemkogu tõdes oma 15. ja 16. oktoobri 1999. aasta erakorralisel istungil Tamperes vajadust ühtlustada kolmandate riikide kodanike riiki lubamise ja elukoha tingimusi käsitlevaid siseriiklikke õigusakte. Sellega seoses tõdes ülemkogu eriti, et Euroopa Liit peaks tagama seaduslikult liikmesriikide territooriumil elavate kolmandate riikide kodanike õiglase kohtlemise ning et tõhusama integreerumispoliitika abil tuleks taotleda nendele kodanikele Euroopa Liidu kodanikega võrreldavate õiguste ja kohustuste andmist. Vastavalt sellele palus Euroopa Ülemkogu võtta nõukogul komisjoni ettepanekute põhjal kiiresti vastu asjakohased õigusaktid. Tamperes määratletud eesmärkide saavutamise vajadust kinnitas Euroopa Ülemkogu taas Laekenis 14. ja 15. detsembril 2001.(4) Perekonna taasühinemine on vajalik pereelu võimaldamiseks. See aitab liikmesriigis viibivate kolmandate riikide kodanike integreerumist hõlbustades ühiskonnakultuurilise stabiilsuse loomist ja samuti majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse edendamist, mis on asutamislepingus sätestatud põhieesmärk.(5) Liikmesriigid peaksid jõustama käesoleva direktiivi sätted diskrimineerimata sealjuures soo, rassi, nahavärvi, rahvuse või ühiskondliku päritolu, geneetiliste eripärade, keele, usu või veendumuste, poliitiliste või muude arvamuste, vähemusrahvuse hulka kuulumise, varandusliku seisundi, sünni, puuete, vanuse või seksuaalse sättumuse alusel.(6) Perekonna kaitseks ning pereelu loomiseks või hoidmiseks tuleks ühiste kriteeriumide põhjal määrata kindlaks perekonna taasühinemise õiguse kasutamise materiaalsed tingimused.(7) Liikmesriikidel peaks olema võimalus kohaldada käesolevat direktiivi ka siis, kui kogu perekond siseneb nende territooriumile üheaegselt.(8) Eraldi tähelepanu tuleks pöörata pagulaste olukorrale, arvestades põhjusi, mille tõttu nad on sunnitud oma riigist põgenema ja mis takistas neid seal normaalset pereelu elamast. Seepärast tuleks perekonna taasühinemise õiguse kasutamiseks kehtestada soodsamad tingimused.(9) Perekonna taasühinemine peaks olema igal juhul võimalik perekonna tuumiku, st abikaasa ja alaealiste laste puhul.(10) Liikmesriigid peavad ise otsustama, kas nad soovivad lubada perekonna taasühinemist vahetult ülenevatele sugulastele, täiskasvanud vallalistele lastele, vallalistele või registreeritud elukaaslastele ning polügaamse abielu korral teise abikaasa alaealistele lastele ja perekonna taasühinemist taotlevale isikule. Kui liikmesriik lubab nimetatud isikute perekondade taasühinemist, siis ei piira see nende liikmesriikide, mis ei tunnusta peresidemete olemasolu käesoleva sättega hõlmatud juhtudel, võimalust mitte kohelda neid isikuid pereliikmetena selles osas, mis puudutab asjakohastes EÜ õigusaktides sätestatud pereliikmete õigust elada mõnes teises liikmesriigis.(11) Perekonna taasühinemise õigust tuleks kasutada asjakohases kooskõlas liikmesriikide poolt tunnustatavate väärtushinnangute ja põhimõtetega, austades eriti naiste ja laste õigusi; selle põhjal on õigustatud polügaamsete leibkondade taasühinemise taotluste suhtes võimalike piiravate meetmete võtmine.(12) Võimalus piirata üle 12aastaste laste, kelle peamine elukoht ei ole perekonna taasühinemist taotleva isiku juures, perekonnaga taasühinemise õigust on mõeldud selleks, et kajastada selliste laste võimet integreeruda noorelt, ning tagab, et nad omandavad koolis vajaliku hariduse ja keeleoskuse.(13) Tuleks kehtestada eeskirjad, mis reguleerivad perekonna taasühinemise ning pereliikmete elamisloa taotluste läbivaatamise menetlusi. Need menetlused peaksid olema tõhusad ja juhitavad, võttes arvesse liikmesriikide haldusasutuste tavalist töökoormust, ning samuti läbipaistvad ja õiglased, et asjaomastel isikutel oleks vajalik õiguskindlus.(14) Perekonna taasühinemist võib nõuetekohaselt põhjendatud alustel keelata. Eriti ei tohiks oma perekonna taasühinemist sooviv isik ohustada avalikku korda või julgeolekut. Mõiste "avalik kord" võib hõlmata süüdimõistmist raske kuriteo eest. Sellega seoses tuleb märkida, et mõisted "avalik kord" ja "avalik julgeolek" hõlmavad kõiki juhte, mil kolmanda riigi kodanik kuulub terrorismi toetavasse ühendusse, toetab sellist ühendust või on ekstremistlike taotlustega.(15) Pereliikmete integreerumist tuleks edendada. Selleks tuleks neile asjakohastel tingimustel anda perekonna taasühinemist taotlevast isikust sõltumatu seisund, eriti kui tegemist on abi- või kooselu lõppemisega, ning juurdepääs üld- ja kutseharidusele ning tööturule samadel tingimustel isikuga, kellega nad taasühinevad.(16) Kuna ühtsete eeskirjade järgi kasutatava perekonna taasühinemise õiguse kehtestamist kolmandate riikide kodanikele kui ettepandud meetmete eesmärki ei ole võimalik täielikult saavutada liikmesriikidel endil ning see oleks meetmete ulatuse ja mõju tõttu paremini saavutatav ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuspõhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.(17) Vastavalt Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukohta käsitleva protokolli artiklitele 1 ja 2 ning ilma, et see piiraks selle protokolli artiklit 4, ei osale Ühendkuningriik ja Iirimaa käesoleva direktiivi vastuvõtmisel ning seetõttu ei ole see direktiiv Ühendkuningriigile ja Iirimaale siduv ja seda ei kohaldata nende suhtes.(18) Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud Taani seisukohta käsitleva protokolli artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva direktiivi vastuvõtmisel, mistõttu see ei ole tema suhtes siduv ega tema suhtes kohaldatav,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:I PEATÜKKÜldsättedArtikkel 1Käesoleva direktiivi eesmärk on määrata kindlaks perekonna taasühinemise õiguse kasutamise tingimused kolmandate riikide kodanikele, kes elavad seaduslikult liikmesriikide territooriumil.Artikkel 2Käesolevas direktiivis:a) kolmanda riigi kodanik – isik, kes ei ole liidu kodanik asutamislepingu artikli 17 lõike 1 tähenduses;b) pagulane – kolmanda riigi kodanik või kodakondsuseta isik, kes on tunnistatud pagulaseks Genfi 28. juuli 1951. aasta pagulasseisundi konventsiooni, muudetud New Yorgis 31. jaanuaril 1967 allakirjutatud protokolliga, tähenduses;c) perekonna taasühinemist taotlev isik – kolmanda riigi kodanik, kes elab seaduslikult liikmesriigis ja kes taotleb oma pereliikmete taasühinemist temaga või kelle pereliikmed taotlevad taasühinemist temaga;d) perekonna taasühinemine – liikmesriigis seaduslikult elava kolmanda riigi kodaniku pereliikmete sisenemine sellesse liikmesriiki ja seal elamine, et perekond jääks kokku, olenemata sellest, kas peresuhted tekkisid enne või pärast kõnealuse kolmanda riigi kodaniku sisenemist sellesse liikmesriiki;e) elamisluba – liikmesriigi ametiasutuste poolt kooskõlas nõukogu 13. juuni 2002. aasta määruse (EÜ) nr 1030/2002, millega kehtestatakse ühtne elamisloavorm kolmandate riikide kodanikele, [5] artikli 1 lõike 2 punkti a sätete kohaselt väljastatav luba selle kohta, et kolmanda riigi kodanik tohib seaduslikult viibida selle liikmesriigi territooriumil;f) saatjata alaealine – alla kaheksateistkümne aastane kolmanda riigi kodanik või kodakondsuseta isik, kes saabub mõne liikmesriigi territooriumile ilma seadusjärgselt või tavakohaselt tema eest vastutava täisealiseta seni kuni selline isik on ta tegelikult oma hoole alla võtnud, või alaealine, kes on üksi jäetud pärast mõne liikmesriigi territooriumile saabumist.Artikkel 31. Käesolevat direktiivi kohaldatakse, kui perekonna taasühinemist taotleval isikul on liikmesriigi väljastatud ühe- või mitmeaastase kehtivusajaga elamisluba ja samas on tal põhjust eeldada, et ta saab alalise elamisõiguse, kui tema pereliikmed on kolmandate riikide kodanikud, nende õiguslikust seisundist olenemata.2. Käesolevat direktiivi ei kohaldata, kui perekonna taasühinemist taotlev isik:a) taotleb pagulasseisundi tunnustamist ja tema taotluse suhtes ei ole veel lõplikku otsust tehtud;b) tohib liikmesriigis elada ajutise kaitse alusel või samal alusel elamisloa taotlemisega ning ootab otsust oma seisundi kohta;c) tohib liikmesriigis elada mõne teisese kaitsevormi alusel vastavalt liikmesriikide rahvusvahelistele kohustustele, siseriiklikele õigusaktidele või tavadele või taotleb elamisluba samal alusel ning ootab otsust oma seisundi kohta.3. Käesolevat direktiivi ei kohaldata liidu kodanike pereliikmete suhtes.4. Käesolev direktiiv ei piira järgmiste õigusaktide soodsamaid sätteid:a) ühenduse või ühenduse ja tema liikmesriikide ning kolmandate riikide vahelised kahe- ja mitmepoolsed lepingud;b) 18. oktoobri 1961. aasta Euroopa sotsiaalharta, 3. mai 1987. aasta muudetud Euroopa sotsiaalharta ning 24. novembri 1977. aasta võõrtöötajate õigusliku seisundi Euroopa konventsioon.5. Käesolev direktiiv ei mõjuta liikmesriikide võimalusi soodsamate sätete vastuvõtmisel või säilitamisel.II PEATÜKKPereliikmedArtikkel 41. Liikmesriigid lubavad vastavalt käesolevale direktiivile ning IV peatükis sätestatud tingimustele oma territooriumile siseneda ja seal elada järgmistel pereliikmetel:a) perekonna taasühinemist taotleva isiku abikaasa;b) perekonna taasühinemist taotleva isiku ning tema abikaasa alaealised lapsed, sealhulgas lapsed, kes on adopteeritud asjaomase liikmesriigi pädeva asutuse otsuse alusel või selle liikmesriigi rahvusvahelistest kohustustest tulenevalt automaatsele täitmisele pööratava otsuse alusel või otsuse alusel, mida tuleb vastavalt rahvusvahelistele kohustustele tunnustada;c) perekonna taasühinemist taotleva isiku alaealised lapsed, kaasa arvatud lapsendatud lapsed, kui perekonna taasühinemist taotlev isik on nende eestkostja ning lapsed on tema ülalpidamisel. Liikmesriigid võivad lubada oma perekonnaga taasühineda lastel, kes on ühisel eestkostel, tingimusel et teine eestkostja on andnud oma nõusoleku;d) abikaasa alaealised lapsed, kaasa arvatud lapsendatud lapsed, kui abikaasa on nende eestkostja ning lapsed on tema ülalpidamisel. Liikmesriigid võivad lubada oma perekonnaga taasühineda lastel, kes on ühisel eestkostel, tingimusel et teine eestkostja on andnud oma nõusoleku.Käesolevas artiklis osutatud alaealised lapsed peavad olema asjaomase liikmesriigi õiguse järgsest täiseast nooremad ning vallalised.Erandina võib liikmesriik üle 12aastaste laste puhul, kes saabuvad tema territooriumile ülejäänud pereliikmetest sõltumatult, kontrollida enne käesoleva direktiivi kohase oma territooriumile sissesõidu- ja elamisloa andmist, kas need lapsed vastavad käesoleva direktiivi rakendamise kuupäeva seisuga tema kehtivates õigusaktides ettenähtud integreerumistingimusele.2. Liikmesriigid võivad seaduse või määrusega lubada vastavalt käesolevale direktiivile ning tingimusel, et IV peatükis sätestatud tingimused on täidetud, oma territooriumile siseneda ja seal elada järgmistel pereliikmetel:a) perekonna taasühinemist taotleva isiku või tema abikaasa vahetult ülenevad lähisugulased, kui nad on perekonna taasühinemist taotleva isiku või tema abikaasa ülalpidamisel ning ei saa päritolumaal oma sugulastelt piisavat tuge;b) perekonna taasühinemist taotleva isiku või tema abikaasa täiskasvanud vallalised lapsed, kui nad ei ole oma terviseseisundist tulenevatel objektiivsetel põhjustel võimelised ise enda eest hoolitsema.3. Liikmesriigid võivad seaduse või määrusega lubada vastavalt käesolevale direktiivile ning tingimusel, et IV peatükis sätestatud tingimused on täidetud, siseneda oma territooriumile ja elada seal perekonna taasühinemist taotleva isiku kolmanda riigi kodanikust vallalisel elukaaslasel, kellega perekonna taasühinemist taotleval isikul on nõuetekohaselt tõendatud püsisuhe, või kolmanda riigi kodanikul, kes on perekonna taasühinemist taotleva isikuga artikli 5 lõike 2 kohases registreeritud kooselus, ning vallalistel alaealistel lastel, sealhulgas lapsendatud lastel, ning vallalistel täiskasvanud lastel, kes ei ole oma terviseseisundist tulenevatel objektiivsetel põhjustel võimelised iseenda eest hoolitsema.Liikmesriigid võivad otsustada, et registreeritud elukaaslasi tuleb perekonna taasühinemise puhul kohelda võrdselt abikaasadega.4. Polügaamse abielu korral, kui perekonna taasühinemist taotleval isikul on juba abikaasa, kes elab temaga koos liikmesriigi territooriumil, ei anna kõnealune liikmesriik luba teise abikaasa taasühinemiseks perekonna taasühinemist taotleva isiku perekonnaga.Erandina lõike 1 punktis c sätestatust võivad liikmesriigid piirata perekonna taasühinemist taotleva isiku ja tema teise abikaasa alaealiste laste taasühinemist perekonnaga.5. Parema integreerumise tagamiseks ja sundabielude ärahoidmiseks võivad liikmesriigid perekonna taasühinemist taotleva isiku ja tema abikaasa puhul nõuda, et nad mõlemad oleksid jõudnud teatavasse miinimumikka ja kõige rohkem 21aastased, enne kui abikaasal on võimalik taasühinemist taotleva isikuga ühineda.6. Erandina võivad liikmesriigid vastavalt oma käesoleva direktiivi rakendamise kuupäeval kehtivatele õigusaktidele nõuda, et alaealiste laste korral tuleb perekonna taasühinemise taotlus esitada enne, kui laps saab 15aastaseks. Kui taotlus esitatakse pärast lapse 15aastaseks saamist, lubavad liikmesriigid, kes otsustavad käesolevat erandit kohaldada, nendel lastel oma territooriumile siseneda ja seal elada muudel kui perekonna taasühinemisega seotud põhjustel.III PEATÜKKTaotluste esitamine ja läbivaatamineArtikkel 51. Liikmesriigid määravad kindlaks, kas perekonna taasühinemise õiguse kasutamiseks esitatava taotluse tema territooriumile sisenemise ja seal elamise kohta esitab kõnealuse liikmesriigi pädevatele asutustele perekonna taasühinemist taotlev isik või tema pere liige või liikmed.2. Taotlusele tuleb lisada peresuhteid ning artiklites 4 ja 6 ning vajaduse korral artiklites 7 ja 8 sätestatud tingimuste täidetust tõendavad dokumendid ning pereliikme(te) reisidokumentide tõestatud koopiad.Liikmesriigid võivad selleks, et koguda tõendeid peresuhete olemasolu kohta, vestelda vajaduse korral perekonna taasühinemist taotleva isiku ja tema pereliikmetega ning viia läbi muid vajalikke uurimisi.Perekonna taasühinemist taotleva isiku vallalise elukaaslase kohta esitatud taotluse läbivaatamisel käsitlevad liikmesriigid peresuhete tõestusena selliseid asjaolusid, nagu ühine laps, varasem kooselu, kooselu registreeritus, ning mis tahes muid usaldusväärseid tõendusmaterjale.3. Taotlusi esitatakse ja vaadatakse läbi, kui pereliikmed elavad väljaspool selle liikmesriigi territooriumi, kus elab perekonna taasühinemist taotlev isik.Erandina võib liikmesriik asjakohastel asjaoludel võtta taotlusi vastu siis, kui pereliikmed juba viibivad tema territooriumil.4. Liikmesriigi pädevad asutused teatavad taotluse esitajale oma otsusest kirjalikult võimalikult kiiresti ja igal juhul hiljemalt üheksa kuud pärast taotluse esitamise kuupäeva.Taotluse läbivaatamise keerukusega seotud erandlikel asjaoludel võib esimeses lõigus osutatud tähtaega pikendada.Eitav otsus tuleb põhjendada. Esimeses lõigus ettenähtud tähtaja jooksul otsuse tegemata jätmisest tulenevad tagajärjed määratakse kindlaks asjaomase liikmesriigi siseriiklikes õigusaktides.5. Taotluse läbivaatamisel võtavad liikmesriigid piisavalt arvesse alaealiste laste parimaid huvisid.IV PEATÜKKPerekonna taasühinemise õiguse kasutamise nõudedArtikkel 61. Liikmesriigid võivad pereliikmete taotluse nende territooriumil sisenemise ja seal elamise kohta tagasi lükata seoses avaliku korra, avaliku julgeoleku või rahva tervisega.2. Liikmesriigid võivad pereliikme elamisloa tühistada või keelduda selle pikendamisest seoses avaliku korra, avaliku julgeoleku või rahva tervisega.Vastavat otsust tehes kaalub liikmesriik lisaks artiklis 17 sätestatule pereliikme poolt avaliku korra või avaliku julgeoleku vastu sooritatud õiguserikkumise raskust või laadi või selle isikuga seotud ohte.3. Liikmesriigi pädev asutus ei tohi jätta pereliikme elamisluba pikendamata või kohustada teda oma territooriumilt lahkuma üksnes sellepärast, et ta on pärast elamisloa väljastamist jäänud haigeks või saanud kehalise puude.Artikkel 71. Perekonna taasühinemise taotluse esitamisel võib asjaomane liikmesriik taotluse esitajalt nõuda tõendeid selle kohta, et perekonna taasühinemist taotleval isikul on:a) samas piirkonnas elava sarnase perekonna jaoks normaalseks peetav majutus, mis vastab asjaomase liikmesriigi üldistele tervishoiu- ja ohutusnormidele;b) ennast ja pereliikmeid kattev haiguskindlustus kõikide riskide vastu, mis on harilikult hõlmatud ka asjaomase liikmesriigi enda kodanike puhul;c) stabiilne ja korrapärane sissetulek, millega ta suudab iseennast ja oma pereliikmeid ilma asjaomase liikmesriigi sotsiaalabisüsteemi abita ülal pidada. Liikmesriigid hindavad kõnealuse sissetuleku laadi ja korrapärasust ning võivad seejuures võtta arvesse siseriiklike palkade ja pensionide miinimumtaset ja pereliikmete arvu.2. Liikmesriigid võivad kooskõlas siseriikliku õigusega nõuda kolmandate riikide kodanikelt, et need täidaksid integratsioonimeetmeid.Artiklis 12 osutatud pagulaste ja/või nende pereliikmete puhul tohib esimeses lõigus osutatud integratsioonimeetmeid rakendada alles siis, kui asjaomastele isikutele on luba perekonna taasühinemiseks antud.Artikkel 8Liikmesriigid võivad perekonna taasühinemist taotleva isiku puhul nõuda, et see oleks enne oma pereliikmetega ühinemist nende territooriumil viibinud teatava aja, kuid mitte rohkem kui kaks aastat.Erandina võib liikmesriik juhul, kui tema käesoleva direktiivi vastuvõtmise kuupäeval kehtivad perekonna taasühinemist käsitlevad õigusaktid võtavad arvesse tema vastuvõtuvõimet, näha ette kuni kolmeaastase ooteaja alates perekonna taasühinemise taotluse esitamisest kuni pereliikmetele elamisloa väljastamiseni.V PEATÜKKPagulaste perekondade taasühinemineArtikkel 91. Käesolevat peatükki kohaldatakse liikmesriikide poolt tunnustatavate pagulaste perekondade taasühinemise suhtes.2. Liikmesriigid võivad käesolevat peatükki kohaldada üksnes nende pagulaste suhtes, kellel olid peresuhted olemas enne nende sisenemist liikmesriikide territooriumile.3. Käesolev peatükk ei piira ühtki pereliikmetele pagulasseisundi andmist käsitlevat eeskirja.Artikkel 101. Artiklit 4 kohaldatakse pereliikmete määratluse suhtes, kuid selle lõike 1 kolmandat lõiku ei kohaldata pagulaste laste suhtes.2. Liikmesriigid võivad perekonna taasühinemise loa anda muudele kui artiklis 4 osutatud pereliikmetele, kui nad on pagulase ülalpidamisel.3. Kui pagulane on saatjata alaealine, siis liikmesriigid:a) lubavad perekonnaga taasühinemiseks oma territooriumile siseneda ja seal elada pagulase vahetult ülenevatel lähisugulastel, kohaldamata artikli 4 lõike 2 punktis a sätestatud tingimusi;b) võivad lubada perekonnaga taasühinemiseks oma territooriumile siseneda ja seal elada pagulase eestkostjal või mis tahes muul pereliikmel, kui pagulasel ei ole vahetult ülenevaid sugulasi või neid ei ole võimalik leida.Artikkel 111. Artiklit 5 kohaldatakse taotluse esitamise ja läbivaatamise suhtes vastavalt käesoleva artikli lõikele 2.2. Kui pagulasel ei ole võimalik esitada peresuhet tõendavaid ametlikke dokumente, võtavad liikmesriigid arvesse muid tõendeid selle suhte olemasolu kohta, mida tuleb hinnata kooskõlas siseriikliku õigusega. Eitavat otsust ei tohi rajada üksnes tõendavate dokumentide puudumisele.Artikkel 121. Erandina artiklist 7 ei nõua liikmesriigid pagulaselt ega/või tema pereliikme(te)lt nende ja artikli 4 lõikes 1 osutatud pereliikmete kohta esitatud taotluste korral tõendamist, et pagulane vastab artiklis 7 sätestatud nõuetele.Ilma et see piiraks liikmesriikide rahvusvahelisi kohustusi, võivad liikmesriigid juhul, kui perekonna taasühinemine on võimalik kolmandas riigis, millega perekonna taasühinemist taotleval isikul ja/või tema pereliikmel on erisidemed, nõuda esimeses lõigus osutatud tõendamist.Liikmesriigid võivad pagulaselt nõuda artikli 7 lõikes 1 osutatud tingimuste täitmist, kui perekonna taasühinemise taotlust ei esitata kolme kuu jooksul pärast pagulasseisundi andmist.2. Erandina artiklist 8 ei nõua liikmesriigid pagulaselt, et see oleks enne oma pereliikmetega ühinemist elanud teatava aja nende territooriumil.VI PEATÜKKPereliikmete sisenemine liikmesriikide territooriumile ja seal elamineArtikkel 131. Kohe, kui perekonna taasühinemise taotlus on rahuldatud, lubab asjaomane liikmesriik vastaval pereliikmel või vastavatel pereliikmetel oma territooriumile siseneda ja seal elada. Selle puhul tagab asjaomane liikmesriik nendele isikutele kõik võimalused nõutavate viisade hankimiseks.2. Asjaomane liikmesriik annab kõnealustele pereliikmetele vähemalt üheaastase ajutise elamisloa. Elamisluba on võimalik pikendada.3. Pereliikme(te)le antud elamisload ei kehti põhimõtteliselt kauem kui perekonna taasühinemist taotleva isiku elamisluba.Artikkel 141. Perekonna taasühinemist taotleva isiku pereliikmetel on temaga sarnaselt õigus:a) haridusele;b) saada tööd ja tegutseda füüsilisest isikust ettevõtjana;c) saada kutsenõustamist, alg- ja täiendkoolitust ning ümberõpet.2. Liikmesriigid võivad kooskõlas siseriikliku õigusega võtta vastu otsuse tingimuste kohta, mille alusel pereliikmed võivad teha tasustatavat tööd või tegutseda füüsilisest isikust ettevõtjana. Nende tingimustega võib kindlaks määrata tähtaja, mis ei ole mitte mingil juhul pikem kui 12 kuud ja mille ajal võivad liikmesriigid uurida oma tööturul valitsevat olukorda, enne kui annavad pereliikmetele loa teha tasustatavat tööd või tegutseda füüsilisest isikust ettevõtjana.3. Liikmesriigid võivad tasustatava töö tegemise või füüsilisest isikust ettevõtjana tegutsemise õigust piirata vahetult ülenevate lähisugulaste või täiskasvanud vallaliste laste puhul, kelle suhtes kohaldatakse artikli 4 lõiget 2.Artikkel 151. Hiljemalt viis aastat pärast liikmesriigis elamist ja tingimusel, et pereliikmele ei ole elamisluba antud muudel kui perekonna taasühinemisega seotud põhjustel, on perekonna taasühinemist taotleva isiku abikaasal või vallalisel elukaaslasel ning täisikka jõudnud lapsel õigus vajadusel taotluse esitamise korral oma, taasühinemist taotleva isiku elamisloast sõltumatule elamisloale.Liikmesriigid võivad esimeses lõigus osutatud elamisloa andmist abikaasale või vallalisele elukaaslasele piirata peresuhte katkemise korral.2. Liikmesriigid võivad eraldi elamisloa anda täiskasvanud lastele ja vahetult ülenevatele sugulastele, kelle suhtes kohaldatakse artikli 4 lõiget 2.3. Lesestumise, lahutuse, lahuselu või vahetult üleneva või alaneva lähisugulase surma korral võib vajadusel taotluse esitamise korral väljastada eraldi elamisloa isikutele, kes on liikmesriigi territooriumile sisenenud seoses perekonna taasühinemisega. Liikmesriigid kehtestavad sätted, mis tagavad eraldi elamisloa andmise eriti raskete asjaolude korral.4. Eraldi elamisloa andmise ja kehtivusaja tingimused kehtestatakse vastavalt siseriiklikule õigusele.VII PEATÜKKKaristused ja õiguskaitsevahendidArtikkel 161. Liikmesriigid võivad perekonnaga taasühinemiseks nende territooriumile sisenemise ja seal elamise taotluse rahuldamata jätta või vajaduse korral pereliikme elamisloa tühistada või selle pikendamisest keelduda järgmistel asjaoludel:a) kui käesolevas direktiivis sätestatud tingimused ei ole või ei ole enam täidetud.Elamisluba pikendades võtavad liikmesriigid olukorras, kus taasühinemist taotleval isikul ei ole liikmesriigi sotsiaalabisüsteemi abita artikli 7 lõike 1 punktis c osutatud piisavat sissetulekut, arvesse pereliikmete panust leibkonna sissetulekutesse;b) kui taasühinemist taotleval isikul ja tema pereliikme(te)l ei ole enam tegelikku abielu- või peresuhet;c) kui leitakse, et taasühinemist taotlev isik või tema vallaline elukaaslane on abielus või püsisuhtes kellegi teisega.2. Liikmesriigid võivad perekonnaga taasühinemiseks nende territooriumile sisenemise ja seal elamise taotluse rahuldamata jätta või vajaduse korral pereliikme elamisloa tühistada või selle pikendamisest keelduda samuti siis, kui tõendatakse, et:a) on kasutatud väära või eksitavat teavet, vale- või võltsdokumente, sooritatud pettusena kvalifitseeritav muu õiguserikkumine või kasutatud muid ebaseaduslikke vahendeid;b) abielu või kooselu on sõlmitud või lapsendamine vormistatud üksnes selleks, et asjaomane isik saaks liikmesriigi territooriumile siseneda ja seal elada.Liikmesriigid võivad käesoleva punktiga seoses hindamist läbi viies arvestada eriti asjaolu, et abielu või kooselu sõlmiti või lapsendamine vormistati pärast seda, kui taasühinemist taotlevale isikule väljastati elamisluba.3. Liikmesriigid võivad pereliikme elamisloa tühistada või selle pikendamisest keelduda, kui taasühinemist taotleva isiku elamisluba lõpeb ning pereliikmel ei ole veel artikli 15 kohast eraldi elamisluba.4. Liikmesriigid võivad viia läbi erikontrolle, kui on põhjust kahtlustada, et tegemist on lõikes 2 määratletud pettuse või mugavusabielu või -kooselu või -lapsendamisega. Erikontrolle võib samuti viia läbi pereliikmete elamislubade pikendamise korral.Artikkel 17Liikmesriigid võtavad perekonna taasühinemise taotluste rahuldamata jätmisel või elamislubade tühistamisel või nende pikendamisest keeldumisel või taasühinemist taotleva isiku või tema pereliikmete riigist välja saatmisel asjakohaselt arvesse isiku peresuhete laadi ja kestust ning tema liikmesriigis elamise kestust, ning samuti pere-, kultuuri- ja ühiskonnasidemete olemasolu tema päritolumaaga.Artikkel 18Liikmesriigid tagavad, et taasühinemist taotleval isikul ja/või tema pereliikmetel on õigus vaidlustada otsus, mille alusel perekonna taasühinemise taotlus rahuldamata jäetakse või elamisluba tühistatakse või selle pikendamisest keeldutakse või mille alusel riigist välja saadetakse.Esimeses lõigus osutatud õiguse kasutamise menetluse ja pädevuse kehtestavad asjaomased liikmesriigid.VIII PEATÜKKLõppsättedArtikkel 19Komisjon annab korrapäraselt ja esimest korda hiljemalt 3. oktoobril 2007 Euroopa Parlamendile ja nõukogule aru käesoleva direktiivi kohaldamisest liikmesriikides ning teeb vajaduse korral muudatusettepanekuid. Artiklite 3, 4, 7, 8 ja 13 puhul tehakse muudatusettepanekuid tähtsuse järjekorras.Artikkel 20Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 3. oktoobriks 2005. Liikmesriigid teatavad nendest viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Artikkel 21Käesolev direktiiv jõustub Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.Artikkel 22Vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingule on käesolev direktiiv adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 22. september 2003Nõukogu nimeleesistujaF. Frattini[1] EÜT C 116 E, 26.4.2000, lk 66 jaEÜT C 62 E, 27.2.2001, lk 99.[2] EÜT C 135, 7.5.2001, lk 174.[3] EÜT C 204, 18.7.2000, lk 40.[4] ELT C 73, 26.3.2003, lk 16.[5] EÜT L 157, 15.6.2002, lk 1.--------------------------------------------------


title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2011/92/EL, 13. detsember 2011 , teatavate riiklike ja eraprojektide keskkonnamõju hindamise kohta  EMPs kohaldatav tekst

text:
               28.1.2012

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 26/1

         EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2011/92/EL,
   13. detsember 2011,
   teatavate riiklike ja eraprojektide keskkonnamõju hindamise kohta
   (kodifitseeritud tekst)
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 192 lõiget 1,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
   olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
   võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
   pärast konsulteerimist Regioonide Komiteega,
   toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2)

   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Nõukogu 27. juuni 1985. aasta direktiivi 85/337/EMÜ teatavate riiklike ja eraprojektide keskkonnamõju hindamise kohta (3) on korduvalt oluliselt muudetud (4). Selguse ja otstarbekuse huvides tuleks kõnealune direktiiv kodifitseerida.

               (2)

               Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 191 kohaselt põhineb liidu keskkonnapoliitika ettevaatuspõhimõttel, ennetusmeetmete põhimõttel ja põhimõtetel, et keskkonnakahjustused tuleks esmalt kõrvaldada nende tekkekohas ja et saastaja maksab. Keskkonnale avaldatavat mõju tuleks arvesse võtta kogu tehnilise kavandamise ja otsustamise võimalikult varajases etapis.

               (3)

               Tuleks ühtlustada need keskkonnamõju hindamise põhimõtted, mis on eeskätt seotud hindamisega hõlmatavate projektide, arendajate põhikohustuste ja hindamise sisuga. Liikmesriigid võivad kehtestada keskkonna kaitsmiseks rangemaid eeskirju.

               (4)

               Samuti on vaja saavutada üks liidu eesmärkidest keskkonnakaitse ja elukvaliteedi alal.

               (5)

               Liidu keskkonnakaitsealased õigusaktid sisaldavad sätteid riigiasutuste ja muude asutuste poolt selliste otsuste tegemise kohta, millel võib olla oluline mõju keskkonnale ning inimeste tervisele ja heaolule.

               (6)

               Tuleks kehtestada keskkonnamõju hindamise üldpõhimõtted, et täiendada ja koordineerida suure keskkonnamõjuga riiklikke ja eraprojekte reguleerivaid teostusloa andmise menetlusi.

               (7)

               Tõenäolise olulise keskkonnamõjuga riiklike ja eraprojektide teostusluba tuleks anda ainult pärast nende projektide tõenäolise olulise keskkonnamõju eelnevat hindamist. Sellisel hindamisel tuleks lähtuda arendaja esitatud asjakohasest teabest, mida võivad täiendada kõnealuse projektiga võimalikult seotud asutused ja asjaomane üldsus.

               (8)

               Teatavat liiki projektidel on oluline keskkonnamõju ja need projektid peaksid üldjuhul olema hõlmatud süstemaatilise hindamisega.

               (9)

               Muud liiki projektidel ei tarvitse alati olla olulist keskkonnamõju ja neid projekte tuleks hinnata siis, kui liikmesriigid leiavad, et need avaldavad keskkonnale tõenäoliselt olulist mõju.

               (10)

               Liikmesriigid võivad kehtestada künniseid või tingimusi piiritlemaks, milliseid sellistest projektidest tuleks hinnata nende olulise keskkonnamõju tõttu. Liikmesriike ei tohiks kohustada uurima eraldi kõiki töid, mis ei ületa kõnealuseid künniseid või ei täida kõnealuseid valikutingimusi.

               (11)

               Selliste künniste või tingimuste kehtestamisel või projektide ühekaupa uurimisel, piiritlemaks, milliseid töid tuleks hinnata nende olulise keskkonnamõju tõttu, peaksid liikmesriigid arvesse võtma käesolevas direktiivis sätestatud asjakohaseid valikutingimusi. Subsidiaarsuspõhimõtte kohaselt suudavad just liikmesriigid neid tingimusi üksikjuhtumitel kõige paremini kohaldada.

               (12)

               Hinnatavate projektide korral tuleks seoses projekti ja selle mõjuga anda teatavat miinimumteavet.

               (13)

               On asjakohane kehtestada kord, mille alusel arendajal oleks võimalik saada pädevate asutuste arvamus hindamiseks koostatava ja esitatava teabe sisu ja ulatuse kohta. Selle korra raames võivad liikmesriigid nõuda, et arendaja pakuks muu hulgas välja muud lahendusvõimalused selliste projektide osas, mille kohta ta kavatseb esitada taotluse.

               (14)

               Projekti keskkonnamõju tuleks hinnata selleks, et võtta arvesse soovi kaitsta inimeste tervist, mõjutada parema keskkonna abil elukvaliteeti, tagada liikide mitmekesisus ning säilitada ökosüsteemi kui peamise eluressursi paljunemisvõime.

               (15)

               Võtmaks arvesse rahvusvahelisel tasandil toimunud muutusi, on soovitav kehtestada karmimaid sätteid, mis käsitlevad keskkonnamõju piiriülest hindamist. Euroopa Ühendus allkirjastas 25. veebruaril 1991 piiriülese keskkonnamõju hindamise konventsiooni ja ratifitseeris selle 24. juunil 1997.

               (16)

               Üldsuse tõhus kaasamine otsuste tegemisse võimaldab üldsusel väljendada ja otsustajatel arvesse võtta arvamusi ja probleeme, mis võivad olla selliste otsuste puhul asjakohased, ning suurendada otsustamisprotsessi vastutustundlikkust ja läbipaistvust, panustada üldsuse teadlikkusesse keskkonnaküsimustes ning avaldada toetust vastuvõetavatele otsustele.

               (17)

               Osavõttu, sealhulgas ühenduste, organisatsioonide ja rühmade osavõttu ning eelkõige keskkonnakaitset toetavate valitsusväliste organisatsioonide osavõttu tuleb seega toetada, edendades muu hulgas üldsusele pakutavat keskkonnaalast haridust.

               (18)

               Euroopa Ühendus kirjutas alla ÜRO Euroopa Majandusorganisatsiooni keskkonnateabele juurdepääsu, keskkonnaasjade üle otsustamises üldsuse osalemise ning neis asjus kohtu poole pöördumise konventsioonile („Århusi konventsioon”) 25. juunil 1998 ja ratifitseeris selle 17. veebruaril 2005.

               (19)

               Århusi konventsiooni eesmärkide hulgas on soov tagada keskkonnaküsimuste üle otsustamisel üldsuse kaasamise õigus, et aidata kaitsta iga inimese õigust elada keskkonnas, mille kvaliteet on tervise ja heaolu tagamiseks piisav.

               (20)

               Århusi konventsiooni artiklis 6 sätestatakse üldsuse kaasamine otsuste tegemisse, mis on seotud konventsiooni I lisas loetletud tegevustega ning muude tegevustega, mida ei ole kõnealuses lisas loetletud, kuid millel võib olla oluline mõju keskkonnale.

               (21)

               Århusi konventsiooni artikli 9 lõigetes 2 ja 4 sätestatakse juurdepääs kohtu- ja muudele menetlustele, et vaidlustada otsuste, seaduste või tegevusetuse sisulist ja protseduurilist seaduslikkust seoses konventsiooni artikli 6 kohase üldsuse kaasamisega.

               (22)

               Käesolevat direktiivi ei tule kohaldada selliste projektide suhtes, mille üksikasjad võetakse vastu konkreetse siseriikliku õigusaktiga, sest käesoleva direktiivi eesmärgid, sealhulgas teabe andmine, saavutatakse seadusandliku tegevuse kaudu.

               (23)

               Lisaks võib erandjuhtudel olla asjakohane vabastada konkreetne projekt käesoleva direktiiviga sätestatud hindamismenetlusest, kui komisjonile ja asjaomasele üldsusele antakse asjakohane teave.

               (24)

               Kuna liikmesriigid ei suuda käesoleva direktiivi eesmärke piisavalt saavutada ning need on oma ulatuse ja mõju tõttu paremini saavutatavad liidu tasandil, võib liit vastu võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kooskõlas nimetatud artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõttega ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.

               (25)

               Viiteid kehtetuks tunnistatud direktiivile käsitatakse viidetena käesolevale direktiivile kooskõlas V lisa B osas esitatud vastavustabeliga,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   1.   Käesolevat direktiivi kohaldatakse tõenäoliselt olulise keskkonnamõjuga riiklike ja eraprojektide keskkonnamõju hindamise suhtes.
   2.   Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:

               a)

               „projekt”:

                           —

                           ehitiste või muude käitiste püstitamine või kavade teostamine,

                           —

                           muu sekkumine looduskeskkonda ja maastikku, kaasa arvatud maavarade kaevandamine;

               b)

               „arendaja” – eraprojekti loa taotleja või projekti algatav riigiasutus;

               c)

               „teostusluba” – pädeva asutuse või pädevate asutuste otsus, mis annab arendajale õiguse projekti teostamiseks;

               d)

               „üldsus” – üks või mitu füüsilist või juriidilist isikut ja vastavalt siseriiklikele õigusaktidele või tavadele nende ühendused, organisatsioonid või rühmad;

               e)

               „asjaomane üldsus” – üldsus, keda artikli 2 lõikes 2 osutatud keskkonnaalaste otsuste tegemise kord mõjutab või võib mõjutada, või üldsus, kelle huvidega see on seotud; selle määratluse puhul arvestatakse, et selline huvi on keskkonnakaitset edendavatel valitsusvälistel organisatsioonidel, kes vastavad siseriiklike õigusaktidega sätestatud nõuetele;

               f)

               „pädev asutus” või „pädevad asutused” – asutus või asutused, mille liikmesriigid on määranud vastutavaks käesolevast direktiivist tulenevate kohustuste täitmise eest.

         3.   Liikmesriigid võivad otsustada igal üksikjuhul, kui siseriiklikes õigusaktides on nii sätestatud, mitte kohaldada käesolevat direktiivi riigi julgeoleku huvisid teenivate projektide suhtes, kui nad leiavad, et sellisel kohaldamisel võib olla nendele huvidele kahjulik mõju.
   4.   Käesolevat direktiivi ei kohaldata selliste projektide suhtes, mille üksikasjad võetakse vastu konkreetse siseriikliku õigusaktiga, sest käesoleva direktiivi eesmärgid, sealhulgas teabe andmine, saavutatakse seadusandliku tegevuse kaudu.
   Artikkel 2
   1.   Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed, tagamaks, et enne loa andmist nõutakse keskkonda muu hulgas oma laadi, mahu või asukoha tõttu oluliselt mõjutada võivatelt projektidelt teostusluba ja hinnatakse nende mõju. Sellised projektid on piiritletud artiklis 4.
   2.   Keskkonnamõju hindamise võib lisada liikmesriikide projektide loamenetlusse või kui see ei ole võimalik, muudesse menetlustesse või käesoleva direktiivi eesmärkide täitmiseks kehtestatud menetlustesse.
   3.   Liikmesriigid võivad käesoleva direktiivi ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. jaanuari 2008. aasta direktiivi 2008/1/EÜ saastuse kompleksse vältimise ja kontrolli kohta (5) nõuete täitmiseks ette näha üheainsa menetluse.
   4.   Ilma et see piiraks artikli 7 kohaldamist, võivad liikmesriigid erandjuhul teha teatava projekti puhul täieliku või osalise erandi käesoleva direktiivi sätetest.
   Sel juhul toimivad liikmesriigid järgmiselt:

               a)

               kaaluvad, kas kohane oleks mõni muu hindamisviis;

               b)

               teevad asjaomasele üldsusele kättesaadavaks punktis a nimetatud muu hindamisviisi põhjal saadud teabe, erandi tegemise otsusega seotud teabe ja erandi tegemise põhjused;

               c)

               teatavad komisjonile enne loa andmist erandi tegemise põhjendused, vajaduse korral koos oma kodanikele kättesaadavaks tehtud teabega.

         Komisjon edastab saadud dokumendid viivitamata teistele liikmesriikidele.
   Komisjon annab nõukogule ja Euroopa Parlamendile käesoleva lõike kohaldamisest aru üks kord aastas.
   Artikkel 3
   Keskkonnamõju hindamisel piiritletakse projekti otsene ja kaudne mõju järgmiste teguritega ja kirjeldatakse ja hinnatakse seda sobival viisil ning asjaolude ja artiklite 4–12 kohaselt:

               a)

               inimesed, loomad ja taimed,

               b)

               pinnas, vesi, õhk, ilmastik ja maastik,

               c)

               aineline vara ja kultuuripärand,

               d)

               punktides a, b, ja c osundatud tegurite vastastikune mõju.

         Artikkel 4
   1.   Kui artikli 2 lõikest 4 ei tulene teisiti, hinnatakse I lisas loetletud töid artikli 5–10 kohaselt.
   2.   Kui artikli 2 lõikest 4 ei tulene teisiti, teevad liikmesriigid II lisas loetletud projektide puhul kindlaks, kas projekti hinnatakse artiklite 5–10 kohaselt. Liikmesriigid teevad selle kindlaks järgneva abil:

               a)

               üksikjuhtumite uurimine
               või

               b)

               endi kehtestatud künnised või tingimused.

         Liikmesriigid võivad teha otsuse kohaldada mõlemaid alapunktides a ja b nimetatud võimalusi.
   3.   Lõike 2 alusel üksikjuhtumeid uurides või künniseid või tingimusi kehtestades võetakse arvesse asjakohaseid III lisas sätestatud valikutingimusi.
   4.   Liikmesriigid tagavad, et pädevate asutuste lõike 2 kohane otsus avalikustatakse.
   Artikkel 5
   1.   Projektide puhul, mille keskkonnamõju tuleb artikli 4 alusel hinnata käesoleva artikli ja artiklite 6–10 kohaselt, võtavad liikmesriigid vajalikud meetmed, tagamaks, et arendaja esitab sobivas vormis IV lisas piiritletud teabe, kui:

               a)

               liikmesriigid leiavad, et see teave on loaandmismenetluse teatavas järgus ning teatava projekti või teatavat liiki projekti ja tõenäoliselt mõjutatavate keskkonnategurite erijooni silmas pidades asjakohane;

               b)

               liikmesriigid leiavad, et on asjakohane nõuda arendajalt sellise teabe koostamist, võttes muu hulgas arvesse olemasolevaid teadmisi ja hindamisviise.

         2.   Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, tagamaks, et kui arendaja seda enne teostusloa taotluse esitamist nõuab, esitab pädev asutus arvamuse selle kohta, millist teavet peab kavandaja lõike 1 kohaselt esitama. Pädev asutus peab enne oma arvamuse esitamist nõu arendaja ja artikli 6 lõikes 1 osutatud ametiasutustega. Asjaolu, et pädev asutus on käesoleva lõike alusel esitanud arvamuse, ei takista teda arendajalt hiljem täiendavat teavet nõudmast.
   Liikmesriigid võivad nõuda, et pädevad asutused esitaksid selle arvamuse, olenemata sellest, kas arendaja seda nõuab.
   3.   Lõike 1 kohaselt arendaja esitatav teave sisaldab vähemalt:

               a)

               projekti kirjeldust, mis sisaldab teavet projekti koha, laadi ja mahu kohta;

               b)

               olulise kahjuliku mõju vältimiseks, vähendamiseks ja võimaluse korral kõrvaldamiseks ettenähtud meetmete kirjeldust;

               c)

               andmeid, mida on vaja nende põhimõjude piiritlemiseks ja hindamiseks, mida projekt keskkonnale tõenäoliselt avaldab;

               d)

               lühikirjeldust muudest peamistest lahendusvõimalustest, mida arendaja on uurinud, ja sellise valiku peamisi põhjusi, võttes arvesse keskkonnamõju;

               e)

               punktides a-d osundatud teabe üldarusaadavat kokkuvõtet.

         4.   Vajaduse korral tagavad liikmesriigid, et asjakohast teavet omavad asutused esitavad selle teabe arendajale, pidades eelkõige silmas artiklit 3.
   Artikkel 6
   1.   Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed tagamaks, et asutustele, kes on oma teatavate keskkonnaülesannete tõttu tulevikus projektiga tõenäoliselt seotud, antakse võimalus avaldada oma arvamust arendaja esitatud teabe ja teostusloa taotluse kohta. Selleks määravad liikmesriigid asutused, kellega tuleb nõu pidada kas üldiselt või olukorrakohaselt. Artikli 5 kohaselt kogutud teave edastatakse kõnealustele asutustele. Nõupidamise üksikasjaliku korra kehtestavad liikmesriigid.
   2.   Üldsust teavitatakse kas avalike teadaannete abil või muul kohasel viisil, näiteks olemasolu korral elektroonilise ajakirjanduse abil, järgmistest küsimustest artikli 2 lõikes 2 osutatud keskkonnaalaste otsuste tegemise korra varases etapis ja hiljemalt siis, kui teavet saab nõuetekohaselt esitada:

               a)

               teostusloa taotlus;

               b)

               tõsiasi, et projekti keskkonnamõju tuleb hinnata, ja vajadusel tõsiasi, et selle suhtes kohaldatakse artiklit 7;

               c)

               üksikasjad pädevate asutuste kohta, kes vastutavad otsuse tegemise eest, asutuste kohta, kust saab asjakohast teavet, asutuste kohta, kellele võib esitada märkusi ja küsimusi ning märkuste ja küsimuste edastamise ajakava koha;

               d)

               võimaliku otsuse laad ja olemasolu korral otsuse eelnõu;

               e)

               teadaanne artikli 5 kohaselt kogutud teabe kättesaadavuse kohta;

               f)

               teadaanne selle kohta, millal, kus ja kuidas tehakse asjakohane teave kättesaadavaks;

               g)

               üksikasjad käesoleva artikli lõike 5 kohase üldsuse kaasamise korra kohta.

         3.   Liikmesriigid tagavad, et üldsusele tehakse mõistlike tähtaegade piires kättesaadavaks järgmine:

               a)

               mis tahes artikli 5 kohaselt kogutud teave;

               b)

               kooskõlas siseriiklike õigusaktidega peamised aruanded ja nõuanded, mis on pädevale asutusele või pädevatele asutustele esitatud ajal, mil asjaomast üldsust teavitati käesoleva artikli lõike 2 kohaselt;

               c)

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2003. aasta direktiivi 2003/4/EÜ (keskkonnateabele avaliku juurdepääsu kohta) (6) sätete kohaselt muu kui käesoleva artikli lõikes 2 nimetatud teave, mis on vajalik otsuse tegemiseks vastavalt käesoleva direktiivi artiklile 8 ja mis saab kättesaadavaks alles pärast seda, kui asjaomast üldsust on käesoleva artikli lõike 2 kohaselt teavitatud.

         4.   Asjaomasele üldsusele antakse õigeaegsed ja tõhusad võimalused võtta osa artikli 2 lõikes 2 nimetatud keskkonnaalaste otsuste tegemise korrast ning selleks antakse üldsusele õigus esitada pädevale asutusele või pädevatele asutustele märkusi ja arvamusi, kui selleks on enne teostusloa taotluse kohta otsuse tegemist veel võimalus.
   5.   Üldsuse teavitamise (näiteks müürilehtede kasutamine teatavas ümbruskonnas, avaldamine kohalikes ajalehtedes) ning asjaomase üldsusega konsulteerimise (näiteks kirjalike esildiste või avalike küsitluste teel) üksikasjaliku korra määravad kindlaks liikmesriigid.
   6.   Menetluse eri etappideks nähakse ette mõistlikud tähtajad, jättes piisavalt aega üldsuse teavitamiseks ja asjaomase üldsuse ettevalmistuseks ja tõhusaks kaasamiseks keskkonnaalaste otsuste tegemisse vastavalt käesoleva artikli sätetele.
   Artikkel 7
   1.   Kui liikmesriik teab, et mõni projekt tõenäoliselt avaldab olulist keskkonnamõju mõnes teises liikmesriigis, või kui tõenäoliselt oluliselt mõjutatav liikmesriik seda taotleb, esitab liikmesriik, kelle territooriumil kavatsetakse projekti teostada, mõjutatavale liikmesriigile võimalikult kiiresti ja hiljemalt oma üldsuse teavitamise ajal muu hulgas:

               a)

               projekti kirjelduse ja kogu olemasoleva teabe selle võimaliku piiriülese mõju kohta;

               b)

               teabe võimaliku otsuse laadi kohta.

         Liikmesriik, kelle territooriumil kavatsetakse projekti teostada, jätab teisele liikmesriigile piisavalt aega teatada oma soovist osaleda artikli 2 lõikes 2 nimetatud keskkonnaalase otsuse tegemise menetluses, kusjuures ta võib esitada ka käesoleva artikli lõikes 2 osutatud teabe.
   2.   Kui lõike 1 kohaselt teavet saav liikmesriik teatab oma soovist osaleda artikli 2 lõikes 2 nimetatud keskkonnaalase otsuse tegemise menetluses, esitab liikmesriik, kelle territooriumil kavatsetakse projekti teostada, kui ta seda juba teinud ei ole, mõjutatavale liikmesriigile artikli 6 lõike 2 kohaselt nõutava ja artikli 6 lõike 3 punktide a ja b kohaselt kättesaadavaks tehtud teabe.
   3.   Kuivõrd see on asjakohane, teevad asjaomased liikmesriigid ka järgmist:

               a)

               hoolitsevad selle eest, et lõigetes 1 ja 2 osutatud teave tehtaks mõistliku aja jooksul kättesaadavaks artikli 6 lõikes 1 osutatud ametiasutustele ja tõenäoliselt oluliselt mõjutatava liikmesriigi territooriumil olevale asjaomasele üldsusele, ja

               b)

               tagavad, et artikli 6 lõikes 1 osutatud asutustele ja asjaomasele üldsusele antakse võimalus enne projekti teostusloa andmist esitada mõõduka aja jooksul oma arvamus esitatud teabe kohta selle liikmesriigi pädevale asutusele, kelle territooriumil kavatsetakse projekt teostada.

         4.   Asjaomased liikmesriigid peavad nõu muu hulgas projekti võimaliku piiriülese mõju ja sellise mõju vähendamiseks või kõrvaldamiseks ettenähtud meetmete üle ja lepivad kokku mõistliku pikkusega nõupidamistähtajas.
   5.   Käesoleva artikli rakendamise üksikasjaliku korra võivad kindlaks määrata liikmesriigid ning see peab võimaldama asjaomasel üldsusel mõjutatava liikmesriigi territooriumil võtta tõhusalt osa projektiga seotud artikli 2 lõikes 2 nimetatud keskkonnaalaste otsuste tegemise menetlusest.
   Artikkel 8
   Teostusloa menetlemisel tuleb arvesse võtta nõupidamise tulemusi ja artiklite 5, 6 ja 7 kohaselt kogutud teavet.
   Artikkel 9
   1.   Kui teostusloa andmise või andmatajätmise otsus on tehtud, teatab pädev asutus või teatavad pädevad asutused sellest üldsusele asjakohases korras ja avalikustavad järgmise teabe:

               a)

               otsuse sisu ja kõik sellele lisatud tingimused;

               b)

               otsuse aluseks olevad peamised põhjused ja kaalutlused pärast üldsuse väljendatud murede ja arvamustega tutvumist, sealhulgas teave üldsuse kaasamise korra kohta;

               c)

               vajaduse korral kirjeldus olulise kahjuliku mõju vältimise, vähendamise ja võimaluse korral kõrvaldamise meetmetest.

         2.   Pädevad asutused teavitavad kõiki liikmesriike, kellega on artikli 7 kohaselt nõu peetud, ning edastavad neile käesoleva artikli lõikes 1 osutatud teabe.
   Asjaomased liikmesriigid tagavad, et see teave tehtaks nende territooriumi asjaomasele üldsusele nõutaval viisil kättesaadavaks.
   Artikkel 10
   Käesoleva direktiivi sätted ei mõjuta pädevate asutuste kohustust järgida siseriiklike õigusnormide ja kinnistunud õiguslike tavadega ettenähtud piiranguid, mis käsitlevad äri- ja tööstussaladusi, sealhulgas intellektuaalomandit, ja avalike huvide kaitset.
   Artikli 7 kohaldamisel rakendatakse teabe edastamise suhtes teisele liikmesriigile ja teabe vastuvõtmise suhtes sellises teises liikmesriigis piiranguid, mis kehtivad liikmesriigis, kus projekti kavandatakse.
   Artikkel 11
   1.   Liikmesriigid tagavad, et kooskõlas siseriikliku õigussüsteemiga oleks asjaomasel üldsusel:

               a)

               kellel on küllaldane huvi või teisel juhul;

               b)

               kelle õigust on kahjustatud, kui liikmesriigi menetlusseadus seab selle eeltingimuseks,

         juurdepääs kaebuste lahendamisele kohtus või mõnes muus sõltumatus ja erapooletus organis, mis on seaduslikult asutatud, et vaidlustada otsuste, seaduste ja tegevusetuse sisulist või protseduurilist seaduslikkust seoses käesoleva direktiivi sätete kohase üldsuse kaasamisega.
   2.   Liikmesriigid määravad kindlaks, mis etapis võib otsuseid, seadusi või tegevusetust vaidlustada.
   3.   Liikmesriigid määravad kindlaks, mis moodustab küllaldase huvi ja õiguse kahjustatuse, kooskõlas eesmärgiga anda asjaomasele üldsusele laialdane juurdepääs õiguskaitsele. Sel eesmärgil loetakse käesoleva artikli lõike 1 punkti a tähenduses piisavaks kõikide valitsusväliste organisatsioonide huvi, kui need vastavad artikli 1 lõikes 2 loetletud nõuetele. Samuti loetakse, et sellistel organisatsioonidel on õigusi, mida saab kahjustada käesoleva artikli lõike 1 punkti b tähenduses.
   4.   Käesoleva artikli sätted ei välista eelnevat läbivaatamise menetluse võimalust haldusasutuse ees ega mõjuta nõuet ammendada läbivaatamismenetlus halduskorras enne asja kohtusse läbivaatamisele saatmist, kui siseriiklike õigusaktide alusel on selline nõue olemas.
   Iga selline menetlus on erapooletu, õiglane, õigeaegne ja mitte üle jõu käivalt kulukas.
   5.   Käesoleva artikli sätete tõhususe soodustamiseks tagavad liikmesriigid, et üldsusele tehtaks kättesaadavaks praktiline teave halduslikus või kohtulikus korras läbivaatamismenetluste kasutamise võimaluse kohta.
   Artikkel 12
   1.   Liikmesriigid ja komisjon vahetavad teavet käesoleva direktiivi kohaldamisel omandatud kogemuste kohta.
   2.   Eelkõige teatavad liikmesriigid komisjonile kõikidest tingimustest ja/või künnistest, mis on kõnealuste projektide valiku suhtes artikli 4 lõike 2 kohaselt kehtestatud.
   3.   Selle teabevahetuse alusel esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule vajaduse korral lisaettepanekuid, pidades silmas käesoleva direktiivi kohaldamise tagamist piisavalt koordineeritud viisil.
   Artikkel 13
   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide teksti.
   Artikkel 14
   Direktiiv 85/337/EMÜ, mida on muudetud V lisa A osas loetletud direktiividega, tunnistatakse kehtetuks; see ei mõjuta liikmesriikide kohustusi, mis on seotud V lisa B osas esitatud direktiivide ülevõtmise tähtpäevadega.
   Viiteid kehtetuks tunnistatud direktiivile käsitatakse viidetena käesolevale direktiivile kooskõlas VI lisas esitatud vastavustabeliga.
   Artikkel 15
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 16
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Strasbourg, 13. detsember 2011

            Euroopa Parlamendi nimel

            president

         J. BUZEK

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         M. SZPUNAR

      (1)  ELT C 248, 25.8.2011, lk 154.

      (2)  Euroopa Parlamendi 13. septembri 2011. aasta seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 15. novembri 2011. aasta otsus.

      (3)  EÜT L 175, 5.7.1985, lk 40.

      (4)  Vt VI lisa A osa.

      (5)  ELT L 24, 29.1.2008, lk 8.

      (6)  ELT L 41, 14.2.2003, lk 26.

      I LISA

         ARTIKLI 4 LÕIKES 1 OSUTATUD PROJEKTID

                  1.

                  Naftatöötlusettevõtted (välja arvatud ettevõtted, kus toornaftast valmistatakse üksnes määrdeid) ja päevas vähemalt 500 tonni sütt või bituumenkilti gaasistavad või vedeldavad rajatised.

                  2.

                              a)

                              Soojuselektrijaamad ja muud põletusrajatised, mille soojatootlikkus on vähemalt 300 megavatti;

                              b)

                              tuumaelektrijaamad ja muud tuumareaktorid, sealhulgas nende jaamade või reaktorite lammutamine või kasutusest kõrvaldamine (1) (välja arvatud lõhustuvate ja lähteainete tootmiseks ja muundamiseks mõeldud uurimisrajatised, mille suurim pidev soojusvõimsus ei ületa 1 kilovatti).

                  3.

                              a)

                              Rajatised kasutatud tuumkütuse töötlemiseks;

                              b)

                              rajatised:

                                          i)

                                          tuumkütuse tootmiseks või rikastamiseks,

                                          ii)

                                          kasutatud tuumkütuse või väga radioaktiivsete jäätmete töötlemiseks,

                                          iii)

                                          kasutatud tuumkütuse lõpphoiustamiseks,

                                          iv)

                                          üksnes radioaktiivsete jäätmete lõpphoiustamiseks,

                                          v)

                                          üksnes kasutatud tuumkütuse või radioaktiivsete jäätmete ladustamiseks (kavandatud rohkem kui kümneks aastaks) mujal kui tekkekohas.

                  4.

                              a)

                              Tehased malmi ja terase esmaseks sulatuseks;

                              b)

                              rajatised muude toormetallide kui raud tootmiseks maakidest, rikastatud maakidest või teisestest toormetest metallurgiliste, keemiliste või elektrolüütiliste menetlustega.

                  5.

                  Rajatised asbesti tootmiseks ning asbesti ja asbesti sisaldavate toodete töötlemiseks ja muundamiseks, kui neis toodetakse: asbesttsemendist valmistooteid üle 20 000 tonni aastas, hõõrdematerjale üle 50 tonni valmistooteid aastas ja muid tooteid, milles kasutatakse üle 200 tonni asbesti aastas.

                  6.

                  Keemiatehased ehk rajatised, nimelt need, mis on mõeldud ainete tööstuslikuks tootmiseks keemiliste muundamismenetluste abil, kus on mitu üksust, mille toimimine on üksteisega seotud, ja kus toodetakse:

                              a)

                              orgaanilisi põhikemikaale;

                              b)

                              anorgaanilisi põhikemikaale;

                              c)

                              fosfor-, lämmastik- või kaaliumväetisi (liht- või ühendväetised);

                              d)

                              põhilisi taimekaitsevahendeid ja -mürke;

                              e)

                              ravimitoormeid keemilise või bioloogilise menetlusega;

                              f)

                              lõhkeaineid.

                  7.

                              a)

                              Pikamaavedudeks vajalike raudteede ja vähemalt 2 100 m peamaandumisrajaga lennuväljade (2) ehitamine;

                              b)

                              kiirteede ehitamine (3);

                              c)

                              vähemalt neljarajaliste uute teede ehitamine või kõige rohkem kaherajaliste olemasolevate teede ümberkavandamine ja/või laiendamine vähemalt neljarajaliseks, kui uus tee või ümberkavandatud ja/või laiendatud teelõik on vähemalt 10 km pikk.

                  8.

                              a)

                              Siseveeteed ja siseveeliikluseks mõeldud sadamad enam kui 1 350 tonnistele laevadele;

                              b)

                              kaubasadamad, maaga ühendatud laadimis- ja mahalaadimiskaid ja välisadamad (välja arvatud parvlaevakaid) enam kui 1 350 tonnistele laevadele.

                  9.

                  Rajatised ohtlike jäätmete põletamiseks, keemiliseks töötlemiseks, nagu on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. novembri 2008. aasta direktiivi 2008/98/EÜ (mis käsitleb jäätmeid) (4) I lisa rubriigis D9, või osutatud direktiivi artikli 3 punktis 2 defineeritud lõppladustamiseks.

                  10.

                  Üle 100-tonnise päevavõimsusega rajatised tavajäätmete põletamiseks või keemiliseks töötlemiseks, nagu on määratletud direktiivi 2008/98/EÜ I lisa rubriigis D9.

                  11.

                  Põhjaveevõtu- või kunstlikud põhjaveemoodustussüsteemid, kui võetud või moodustatud vee kogus on vähemalt 10 miljonit kuupmeetrit aastas.

                  12.

                              a)

                              Rajatised veevarude ülekandmiseks vesikondade vahel, kui ülekandmise eesmärk on vältida võimalikku veepuudust ja ülekantava vee kogus on üle 100 miljoni kuupmeetri aastas;

                              b)

                              kõikidel muudel juhtudel rajatised veevarude ülekandmiseks vesikondade vahel, kui vesikonna vooluhulk, kust vett võetakse, on mitme aasta keskmisena üle 2 miljardi kuupmeetri aastas ja ülekantava vee kogus on vooluhulgast üle 5 %.

                        Kummalgi juhul ei loeta siia joogivee edastamist toru kaudu.

                  13.

                  Heitveetöötlusrajatised, mille võimsus on üle 150 000 inimekvivalendi, nagu on määratletud nõukogu 21. mai 1991. aasta direktiivi 91/271/EMÜ (asulareovee puhastamise kohta) (5) artikli 2 punktis 6.

                  14.

                  Nafta ja maagaasi tootmine kaubanduslikul otstarbel, kui nafta tootmismaht on üle 500 tonni päevas ja maagaasi tootmismaht üle 500 000 m3 päevas.

                  15.

                  Tammid ja muud rajatised vee kinnihoidmiseks või alaliseks säilitamiseks, kui kinnihoitav või säilitatav uus või täiendav veekogus on üle 10 miljoni kuupmeetri.

                  16.

                  Torujuhtmed läbimõõduga üle 800 mm ja pikkusega üle 40 km:

                              a)

                              gaasi, nafta või kemikaalide edastamiseks;

                              b)

                              geoloogilise säilitamise eesmärgil süsinikdioksiidi voolu edastamiseks, kaasa arvatud nendega seotud pumbajaamad.

                  17.

                  Kanalad ja sigalad, kus on üle:

                              a)

                              85 000 nuumkanakoha või 60 000 munakanakoha;

                              b)

                              3 000 nuumseakoha (üle 30 kg) või

                              c)

                              900 emisekoha.

                  18.

                  Tööstusrajatised:

                              a)

                              paberimassi tootmiseks puidust või samalaadsetest kiudainetest;

                              b)

                              paberi ja papi tootmiseks, mille tootmisvõimsus on üle 200 tonni päevas.

                  19.

                  Pealmaakaevandused pindalaga üle 25 hektari või turbakaevandused pindalaga üle 150 hektari.

                  20.

                  Elektri-õhuliinide ehitamine, mille pinge on vähemalt 220 kV ja pikkus üle 15 km.

                  21.

                  Vähemalt 200 000 tonnise mahuga rajatised nafta, naftakeemia- või keemiatoodete ladustamiseks.

                  22.

                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiivi 2009/31/EÜ, milles käsitletakse süsinikdioksiidi geoloogilist säilitamist (6) kohased säilitamiskohad.

                  23.

                  Rajatised käesoleva lisa kohaldamisalasse kuuluvatest rajatistest lähtuva süsinikdioksiidi voolu kogumiseks geoloogilise säilitamise eesmärgil vastavalt direktiivile 2009/31/EÜ või kui süsinikdioksiidi kogumise aastane kogumaht on vähemalt 1,5 megatonni.

                  24.

                  Käesolevas lisas loetletud projektide mis tahes muudatus või laiendamine, kui niisugune muudatus või laiendamine ise ei ületa käesolevas lisas sätestatud võimalikke künniseid.

         (1)  Tuumaelektrijaamad ja muud tuumareaktorid ei ole enam kõnealused rajatised, kui kogu tuumakütus ja muud radioaktiivselt saastunud ained on rajatise asukohast alaliselt kõrvaldatud.

         (2)  Käesoleva direktiivi kohaldamisel tähendab „lennujaam” lennujaama, mis vastab määratlusele, mis sisaldub 1944. aasta Chicago konventsioonis, millega asutati Rahvusvaheline Tsiviillennunduse organisatsioon (lisa 14).

         (3)  Käesoleva direktiivi kohaldamisel tähendab „kiirtee” teed, mis vastab peamisi rahvusvahelisi liiklussooni käsitlevas 15. novembri 1975. aasta Euroopa kokkuleppes sisalduvale määratlusele.

         (4)  ELT L 312, 22.11.2008, lk 3.

         (5)  EÜT L 135, 30.5.1991, lk 40.

         (6)  ELT L 140, 5.6.2009, lk 114.

      II LISA

         ARTIKLI 4 LÕIKES 2 OSUTATUD PROJEKTID

      1.   PÕLLUMAJANDUS, METSAKASVATUS JA AKVAKULTUUR

                  a)

                  Maakorraldusprojektid;

                  b)

                  projektid harimata maa või poollooduslike alade intensiivpõllunduseks;

                  c)

                  põllumajanduslikud veeprojektid, sealhulgas niisutus- ja kuivendusprojektid;

                  d)

                  esmakordne metsastamine ja raadamine maakasutusviisi muutmiseks;

                  e)

                  rajatised intensiivkarjakasvatuseks (I lisaga hõlmamata projektid);

                  f)

                  intensiivkalakasvatus;

                  g)

                  merepõhja muutmine maaks.

            2.   KAEVANDAMINE

                  a)

                  Pealmaakaevandamine ja turbatootmine (I lisaga hõlmamata projektid);

                  b)

                  allmaakaevandamine;

                  c)

                  maavarade kaevandamine mere- või jõepõhjast;

                  d)

                  süvapuurimine, eelkõige:

                              i)

                              puurimine maasoojuse kasutamiseks,

                              ii)

                              puurimine tuumajäätmete ladustamiseks,

                              iii)

                              puurimine veevarude kasutamiseks,

                        välja arvatud puurimine pinnase püsivuse uurimiseks;

                  e)

                  maapealsed tööstusrajatised söe, nafta, maagaasi ja maakide ning bituumenkildi tootmiseks.

            3.   ENERGIATÖÖSTUS

                  a)

                  Tööstusrajatised elektri auru ja sooja vee tootmiseks (I lisaga hõlmamata projektid);

                  b)

                  tööstusrajatised gaasi auru ja sooja vee edastamiseks; elektri edastamine õhuliinide kaudu (I lisaga hõlmamata projektid);

                  c)

                  maagaasi maapealne ladustamine;

                  d)

                  põlevate gaaside maa-alune ladustamine;

                  e)

                  fossiilkütuste maapealne ladustamine;

                  f)

                  söe ja pruunsöe tööstuslik kangideks pressimine;

                  g)

                  rajatised radioaktiivsete jäätmete töötlemiseks ja ladustamiseks (kui need on I lisaga hõlmamata);

                  h)

                  hüdroelektrijaamad;

                  i)

                  tuuleelektrijaamad;

                  j)

                  rajatised käesoleva direktiivi I lisa kohaldamisalasse mittekuuluvatest rajatistest lähtuva süsinikdioksiidi voolu kogumiseks geoloogilise säilitamise eesmärgil vastavalt direktiivile 2009/31/EÜ.

            4.   METALLIDE TOOTMINE JA TÖÖTLEMINE

                  a)

                  Rajatised malmi või terase tootmiseks (esmane või teisene sulatamine), sealhulgas pidevvaluks;

                  b)

                  rajatised raudmetallide töötlemiseks:

                              i)

                              kuumvaltsimiseks,

                              ii)

                              vasaratega sepistamiseks,

                              iii)

                              sulametallist kaitsekatete paigaldamiseks;

                  c)

                  raudmetallide valukojad;

                  d)

                  rajatised, kus sulatatakse, sealhulgas sulandatakse mitteraudmetalle, välja arvatud väärismetallid, kuid kaasa arvatud teisesed tooted (puhastamine, valamine jne);

                  e)

                  rajatised metallide ja plastide pindtöötluseks elektrolüütilise või keemilise menetlusega;

                  f)

                  mootorsõidukite tootmine ja kokkupanemine ning sõidukimootorite tootmine;

                  g)

                  laevatehased;

                  h)

                  rajatised õhusõidukite ehitamiseks ja parandamiseks;

                  i)

                  raudteetarvikute tootmine;

                  j)

                  kokkusurumine lõhkeainete abil;

                  k)

                  rajatised metallimaakide särdamiseks ja paagutamiseks.

            5.   MINERAALITÖÖSTUS

                  a)

                  Koksiahjud (söe utmine);

                  b)

                  tsemenditehased;

                  c)

                  rajatised asbesti tootmiseks ja asbesttoodete valmistamiseks (I lisaga hõlmamata projektid);

                  d)

                  rajatised klaasi, sealhulgas klaaskiudude valmistamiseks;

                  e)

                  rajatised mineraalainete sulatamiseks, sealhulgas mineraalkiudude valmistamiseks;

                  f)

                  keraamiliste toodete, eelkõige katusekivide, telliste, tulekindlate telliste, kahhelkivide, kiviesemete või portselani valmistamine põletamise teel.

            6.   KEEMIATÖÖSTUS (I LISAGA HÕLMAMATA PROJEKTID)

                  a)

                  Vahesaaduste töötlemine ja kemikaalide tootmine;

                  b)

                  taimekaitsevahendite ja ravimite, värvide ja lakkide, elastomeeride ja peroksiidide tootmine;

                  c)

                  rajatised nafta, naftakeemia- ja keemiatoodete ladustamiseks.

            7.   TOIDUAINETÖÖSTUS

                  a)

                  Taime- ja loomaõlide ja -rasvade tootmine;

                  b)

                  loomsete ja taimsete toodete pakendamine ja hoidistamine;

                  c)

                  piimatoodete tootmine;

                  d)

                  õlle- ja linnasetootmine;

                  e)

                  maiustuste ja siirupi tootmine;

                  f)

                  tapamajad;

                  g)

                  rajatised tärklise tööstuslikuks valmistamiseks;

                  h)

                  kalajahu- ja kalaõlivabrikud;

                  i)

                  suhkruvabrikud.

            8.   TEKSTIILI-, NAHA-, PUIDU- JA PABERITÖÖSTUS

                  a)

                  Tööstusrajatised paberi ja papi tootmiseks (I lisaga hõlmamata projektid);

                  b)

                  tehased kiudude või tekstiili eeltöötluseks (nagu pesemine, pleegitamine ja leelislahusega töötlemine) või värvimiseks;

                  c)

                  tehased nahkade parkimiseks;

                  d)

                  rajatised tselluloosi töötlemiseks ja tootmiseks.

            9.   KUMMITÖÖSTUS
      Elastomeertoodete valmistamine ja töötlemine.
      10.   INFRASTRUKTUURIPROJEKTID

                  a)

                  Tööstuspiirkondade arendusprojektid;

                  b)

                  linnaarendusprojektid, sealhulgas kaubanduskeskuste ja parklate ehitamine;

                  c)

                  raudteede ning ühendvedudeks vajalike ümberlaadimisrajatiste ja -jaamade ehitamine (I lisaga hõlmamata projektid);

                  d)

                  lennuväljade ehitamine (I lisaga hõlmamata projektid);

                  e)

                  teede, sadamate ja sadamarajatiste, sealhulgas kalasadamate ehitamine (I lisaga hõlmamata projektid);

                  f)

                  I lisaga hõlmamata siseveeteede ehitamine, kanalite ja tulvatõrjerajatiste ehitamine;

                  g)

                  tammid ja muud vee kinnihoidmiseks või pikaajaliseks säilitamiseks mõeldud rajatised (I lisaga hõlmamata projektid);

                  h)

                  trammiteed, kõrgendatud ja maa-alused raudteed, rippteed ja samalaadsed eriteed, mida kasutatakse üksnes või peaasjalikult reisijate veoks;

                  i)

                  nafta- ja gaasitorujuhtmetega seotud rajatised ning geoloogilise säilitamise eesmärgil süsinikdioksiidi voolu edastamiseks mõeldud torujuhtmed (I lisaga hõlmamata projektid);

                  j)

                  pikkade akveduktide ehitamine;

                  k)

                  rannikurajatised ärauhtumise vältimiseks ja rannikut muutvad projektid nagu kaldavallide, muulide ja sadamatammide ja muude merekaitserajatiste ehitamine, välja arvatud selliste rajatiste hooldamine ja ümberehitamine;

                  l)

                  I lisaga hõlmamata põhjaveevõtu- või kunstlikud põhjaveemoodustussüsteemid;

                  m)

                  I lisaga hõlmamata rajatised veevarude ülekandmiseks vesikondade vahel.

            11.   MUUD PROJEKTID

                  a)

                  Alalised mootorsõidukite võidusõidu- ja katserajad;

                  b)

                  jäätmekõrvaldusrajatised (I lisaga hõlmamata projektid);

                  c)

                  heitveetöötlusrajatised (I lisaga hõlmamata projektid);

                  d)

                  setteladestuskohad;

                  e)

                  metallijäätmete, sealhulgas kasutamiskõlbmatute sõidukite ladustamine;

                  f)

                  mootorite, turbiinide ja reaktorite katsetuspingid;

                  g)

                  rajatised tehismineraalkiudude tootmiseks;

                  h)

                  rajatised lõhkeainete taastamiseks või hävitamiseks;

                  i)

                  rajatised loomakorjuste käitlemiseks.

            12.   TURISM JA VABA AEG

                  a)

                  Suusarajad, -tõstukid, köisteed ja nendega seotud rajatised;

                  b)

                  jahisadamad;

                  c)

                  linnast väljas asuvad puhkekülad ja vabaajavõimalustega hotellikompleksid ning nendega seotud rajatised;

                  d)

                  alalised telkimisplatsid ja sõidukelamulaagrid;

                  e)

                  lõbustuspargid.

                  13.

                  a)

                  Juba loa saanud või valminud või käimasolevate I või käesolevas lisas loetletud projektide muutmine või laiendamine, kui see võib keskkonda oluliselt kahjustada (I lisaga hõlmamata muudatus või laiendus);

                  b)

                  I lisas loetletud projektid, mida tehakse üksnes või peaasjalikult uute menetluste või toodete arendamiseks või katsetamiseks ja mis ei kesta üle kahe aasta.

      III LISA

         ARTIKLI 4 LÕIKES 3 OSUTATUD VALIKUTINGIMUSED

      1.   PROJEKTIDE LAAD
      Projektide laadi hindamisel tuleb eelkõige silmas pidada:

                  a)

                  projekti mahtu;

                  b)

                  koosmõju muude projektidega;

                  c)

                  loodusvarade kasutamist;

                  d)

                  jäätmeteket;

                  e)

                  saastavust ja häiringuid;

                  f)

                  õnnetusohtu, pidades eelkõige silmas kasutatavaid aineid või menetlusi.

            2.   PROJEKTIDE ASUKOHT
      Nende geograafiliste alade keskkonnatundlikkuse hindamisel, mida projektid tõenäoliselt mõjutavad, tuleb eelkõige silmas pidada:

                  a)

                  praegust maakasutust;

                  b)

                  ala loodusvarade suhtelist küllust, omadusi ja taastumisvõimet;

                  c)

                  looduskeskkonna vastuvõtuvõimet, pöörates erilist tähelepanu järgmistele aladele:

                              i)

                              märgalad,

                              ii)

                              rannikuvööndid,

                              iii)

                              mägi- ja metsapiirkonnad,

                              iv)

                              looduskaitsealad ja -pargid,

                              v)

                              liikmesriikide õigusnormide alusel liigitatud või kaitstavad alad; Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. novembri 2009. aasta direktiivi 2009/147/EÜ (loodusliku linnustiku kaitse kohta) (1) ja nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiivi 92/43/EMÜ (looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta) (2) kohaselt liikmesriikide määratud erikaitsealad,

                              vi)

                              alad, kus liidu õigusaktidega kehtestatud keskkonnakvaliteedi standardeid on juba ületatud,

                              vii)

                              tiheda asustusega alad,

                              viii)

                              ajaloo-, kultuuri- või muinasväärtusega maastikud.

            3.   VÕIMALIKU MÕJU LAAD
      Projektide võimalikku olulist mõju tuleb hinnata punktides 1 ja 2 sätestatud tingimuste põhjal, pidades eelkõige silmas:

                  a)

                  mõju ulatust (geograafiline ala ja mõjutatavate elanike arv);

                  b)

                  piiriülest mõju;

                  c)

                  mõju tugevust ja mitmekülgsust;

                  d)

                  mõju tõenäosust;

                  e)

                  mõju kestust, sagedust ja pöörduvust.

         (1)  ELT L 20, 26.1.2010, lk 7.

         (2)  EÜT L 206, 22.7.1992, lk 7.

      IV LISA

         ARTIKLI 5 LÕIKES 1 OSUTATUD TEAVE

                  1.

                  Projekti kirjeldus, mis sisaldab eelkõige:

                              a)

                              kogu projekti füüsiliste omaduste ning ehitamise ja kasutamisega seotud maakasutusvajaduste kirjeldust;

                              b)

                              tootmismenetluste põhiomaduste, näiteks kasutatavate ainete laadi ja koguse kirjeldust;

                              c)

                              väljapakutud projekti tulemuste kasutamisel eeldatavasti tekkivaid jääke ja heitmeid (vee-, õhu- ja pinnasereostus, müra, vibratsioon, valgus, soojus, kiirgus jne) käsitlevat hinnangut liikide ja koguste kaupa.

                  2.

                  Selliste muude peamiste lahendusvõimaluste lühikirjeldus, mida arendaja on uurinud, ja sellise valiku peamised põhjused, võttes arvesse keskkonnamõju.

                  3.

                  Kirjeldus, mis käsitleb keskkonna neid tegureid, mida väljapakutud projekt tõenäoliselt oluliselt mõjutab, sealhulgas eelkõige elanikkonda, loomastikku, taimestikku, pinnast, vett, õhku, ilmastikku, ainelist vara, sealhulgas ehituskunsti- ja muinaspärandit, maastikku, ja eespool nimetatud tegurite omavahelist mõju.

                  4.

                  Kirjeldus (1) väljapakutud projekti tõenäolisest olulisest keskkonnamõjust, mis tuleneb:

                              a)

                              projektist endast;

                              b)

                              loodusvarade kasutamisest;

                              c)

                              saasteainete heitmetest, häiringute tekitamisest ja jäätmete kõrvaldamisest.

                  5.

                  Arendaja koostatud kirjeldus punktis 4 osutatud keskkonnamõju eelhindamiseks kasutatud võtetest.

                  6.

                  Oluliste keskkonnakahjustuste vältimiseks, vähendamiseks ja võimaluse korral kõrvaldamiseks ettenähtud meetmete kirjeldus.

                  7.

                  Üldarusaadav kokkuvõte punktides 1–6 sätestatud teabest.

                  8.

                  Selliste võimalike raskuste (tehnilised puudused või oskusteabe puudumine) kirjeldus, mis arendajal tekkisid nõutava teabe koostamisel.

         (1)  See kirjeldus peaks hõlmama nii projekti otsest kui ka kaudset, teisest, kuhjuvat, väikese, keskmise ja suure kestusega, alalist ja ajutist, head ja halba mõju.

      V LISA
      A   OSA

         Kehtetuks tunnistatud direktiiv koos muudatuste loeteluga

      (Artikkel 14)

                  Nõukogu direktiiv 85/337/EMÜ
                  (EÜT L 175, 5.7.1985, k 40)

                  Nõukogu direktiiv 97/11/EÜ
                  (EÜT L 73, 14.3.1997, lk 5)

                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2003/35/EÜ
                  (ELT L 156, 25.6.2003, lk 17)

                  Ainult artikkel 3

                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/31/EÜ
                  (ELT L 140, 5.6.2009, lk 114).

                  Ainult artikkel 31

            B   OSA

         Siseriiklikku õigusesse ülevõtmise tähtpäevade loetelu

      (Artikkel 14)

                  Direktiiv

                  Ülevõtmise tähtpäev

                  85/337/EMÜ

                  3. juuli 1988

                  97/11/EÜ

                  14. märts 1999

                  2003/35/EÜ

                  25. juuni 2005

                  2009/31/EÜ

                  25. juuni 2011

      VI LISA

         Vastavustabel

                  Direktiiv 85/337/EMÜ

                  Käesolev direktiiv

                  Artikli 1 lõige 1

                  Artikli 1 lõige 1

                  Artikli 1 lõike 2 esimene lõik

                  Artikli 1 lõike 2 sissejuhatav osa

                  Artikli 1 lõike 2 teise lõigu sissejuhatav osa

                  Artikli 1 lõike 2 punkti a sissejuhatav osa

                  Artikli 1 lõike 2 teise lõigu esimene taane

                  Artikli 1 lõike 2 punkti a esimene taane

                  Artikli 1 lõike 2 teise lõigu teine taane

                  Artikli 1 lõike 2 punkti a teine taane

                  Artikli 1 lõike 2 kolmas lõik

                  Artikli 1 lõike 2 punkt b

                  Artikli 1 lõike 2 neljas lõik

                  Artikli 1 lõike 2 punkt c

                  Artikli 1 lõike 2 viies lõik

                  Artikli 1 lõike 2 punkt d

                  Artikli 1 lõike 2 kuues lõik

                  Artikli 1 lõike 2 punkt e

                  Artikli 1 lõige 3

                  Artikli 1 lõike 2 punkt f

                  Artikli 1 lõige 4

                  Artikli 1 lõige 3

                  Artikli 1 lõige 5

                  Artikli 1 lõige 4

                  Artikli 2 lõige 1

                  Artikli 2 lõige 1

                  Artikli 2 lõige 2

                  Artikli 2 lõige 2

                  Artikli 2 lõige 2a

                  Artikli 2 lõige 3

                  Artikli 2 lõige 3

                  Artikli 2 lõige 4

                  Artikli 3 sissejuhatav osa

                  Artikli 3 sissejuhatav osa

                  Artikli 3 esimene taane

                  Artikli 3 punkt a

                  Artikli 3 teine taane

                  Artikli 3 punkt b

                  Artikli 3 kolmas taane

                  Artikli 3 punkt c

                  Artikli 3 neljas taane

                  Artikli 3 punkt d

                  Artikkel 4

                  Artikkel 4

                  Artikli 5 lõige 1

                  Artikli 5 lõige 1

                  Artikkel 5 lõige 2

                  Artikli 5 lõige 2

                  Artikli 5 lõike 3 sissejuhatav osa

                  Artikli 5 lõike 3 sissejuhatav osa

                  Artikli 5 lõike 3 esimene taane

                  Artikli 5 lõike 3 punkt a

                  Artikli 5 lõike 3 teine taane

                  Artikli 5 lõike 3 punkt b

                  Artikli 5 lõike 3 kolmas taane

                  Artikli 5 lõike 3 punkt c

                  Artikli 5 lõike 3 neljas taane

                  Artikli 5 lõike 3 punkt d

                  Artikli 5 lõike 3 viies taane

                  Artikli 5 lõike 3 punkt e

                  Artikli 5 lõige 4

                  Artikli 5 lõige 4

                  Artikkel 6

                  Artikkel 6

                  Artikli 7 lõike 1 sissejuhatav osa

                  Artikli 7 lõike 1 esimese lõigu sissejuhatav osa

                  Artikli 7 lõike 1 punkt a

                  Artikli 7 lõike 1 esimese lõigu punkt a

                  Arti 7 lõike 1 punkt b

                  Artikli 7 lõike 1 esimese lõigu punkt b

                  Artikli lõike 1 lõpuosa

                  Artikli 7 lõike 1 teine lõik

                  Artikli 7 lõiked 2–5

                  Artikli 7 lõiked 2–5

                  Artikkel 8

                  Artikkel 8

                  Artikli 9 lõike 1 sissejuhatav osa

                  Artikli 9 sissejuhatav osa

                  Artikli 9 lõike 1 esimene taane

                  Artikli 9 lõike 1 punkt a

                  Artikli 9 lõike 1 teine taane

                  Artikli 9 lõike 1 punkt b

                  Artikli 9 lõike 1 kolmas taane

                  Artikli 9 lõike 1 punkt c

                  Artikli 9 lõige 2

                  Artikli 9 lõige 2

                  Artikkel 10

                  Artikkel 10

                  Artikli 10a esimene lõik

                  Artikli 11 lõige 1

                  Artikli 10a teine lõik

                  Artikli 11 lõige 2

                  Artikli 10a kolmas lõik

                  Artikli 11 lõige 3

                  Artikli 10a neljas ja viies lõik

                  Artikli 11 lõike 4 esimene ja teine lõik

                  Artikli 10a kuues lõik

                  Artikli 11 lõige 5

                  Artikli 11 lõige 1

                  Artikli 12 lõige 1

                  Artikli 11 lõige 2

                  Artikli 12 lõige 2

                  Artikli 11 lõige 3

                  —

                  Artikli 11 lõige 4

                  Artikli 12 lõige 3

                  Artikli 12 lõige 1

                  —

                  Artikli 12 lõige 2

                  Artikkel 13

                  —

                  Artikkel 14

                  —

                  Artikkel 15

                  Artikkel 14

                  Artikkel 16

                  I lisa punkt 1

                  I lisa punkt 1

                  I lisa punkti 2 esimene taane

                  I lisa punkti 2 alapunkt a

                  I lisa punkti 2 teine taane

                  I lisa punkti 2 alapunkt b

                  I lisa punkti 3 alapunkt a

                  I lisa punkti 3 alapunkt a

                  I lisa punkti 3 alapunkti b sissejuhatav osa

                  I lisa punkti 3 alapunkti b sissejuhatav osa

                  I lisa punkti 3 alapunkti b esimene taane

                  I lisa punkti 3 alapunkti b alapunkt i

                  I lisa punkti 3 alapunkti b teine taane

                  I lisa punkti 3 alapunkti b alapunkt ii

                  I lisa punkti 3 alapunkti b kolmas taane

                  I lisa punkti 3 alapunkti b alapunkt iii

                  I lisa punkti 3 alapunkti b neljas taane

                  I lisa punkti 3 alapunkti b alapunkt iv

                  I lisa punkti 3 alapunkti b viies taane

                  I lisa punkti 3 alapunkti b alapunkt v

                  I lisa punkti 4 esimene taane

                  I lisa punkti 4 alapunkt a

                  I lisa punkti 4 teine taane

                  I lisa punkti 4 alapunkt b

                  I lisa punkt 5

                  I lisa punkt 5

                  I lisa punkti 6 sissejuhatav osa

                  I lisa punkti 6 sissejuhatav osa

                  I lisa punkti 6 alapunkt i

                  I lisa punkti 6 alapunkt a

                  I lisa punkti 6 alapunkt ii

                  I lisa punkti 6 alapunkt b

                  I lisa punkti 6 alapunkt iii

                  I lisa punkti 6 alapunkt c

                  I lisa punkti 6 alapunkt iv

                  I lisa punkti 6 alapunkt d

                  I lisa punkti 6 alapunkt v

                  I lisa punkti 6 alapunkt e

                  I lisa punkti 6 alapunkt vi

                  I lisa punkti 6 alapunkt f

                  I lisa punktid 7–15

                  I lisa punktid 7–15

                  I lisa punkti 16 sissejuhatav osa

                  I lisa punkti 16 sissejuhatav osa

                  I lisa punkti 16 esimene taane

                  I lisa punkti 16 alapunkt a

                  I lisa punkti 16 teine taane

                  I lisa punkti 16 alapunkt b

                  I lisa punktid 17–21

                  I lisa punktid 17–21

                  I lisa punkt 22

                  I lisa punkt 24

                  I lisa punkt 23

                  I lisa punkt 22

                  I lisa punkt 24

                  I lisa punkt 23

                  II lisa punkt 1

                  II lisa punkt 1

                  II lisa punkti 2 alapunktid a, b ja c

                  II lisa punkti 2 alapunktid a, b ja c

                  II lisa punkti 2 alapunkti d sissejuhatav osa

                  II lisa punkti 2 alapunkti d sissejuhatav osa

                  II lisa punkti 2 alapunkti d esimene taane

                  II lisa punkti 2 alapunkti d alapunkt i

                  II lisa punkti 2 alapunkti d teine taane

                  II lisa punkti 2 alapunkti d alapunkt ii

                  II lisa punkti 2 alapunkti d kolmas taane

                  II lisa punkti 2 alapunkti d alapunkt iii

                  II lisa punkti 2 alapunkti d lõpuosa

                  II lisa punkti 2 alapunkti d lõpuosa

                  II lisa punkti 2 alapunkt e

                  II lisa punkti 2 alapunkt e

                  II lisa punktid 3–12

                  II lisa punktid 3–12

                  II lisa punkti 13 esimene taane

                  II lisa punkti 13 alapunkt a

                  II lisa punkti 13 teine taane

                  II lisa punkti 13 alapunkt b

                  III lisa punkti 1 sissejuhatav osa

                  III lisa punkti 1 sissejuhatav osa

                  III lisa punkti 1 esimene taane

                  III lisa punkti 1 alapunkt a

                  III lisa punkti 1 teine taane

                  III lisa punkti 1 alapunkt b

                  III lisa punkti 1 kolmas taane

                  III lisa punkti 1 alapunkt c

                  III lisa punkti 1 neljas taane

                  III lisa punkti 1 alapunkt d

                  III lisa punkti 1 viies taane

                  III lisa punkti 1 alapunkt e

                  III lisa punkti 1 kuues taane

                  III lisa punkti 1 alapunkt f

                  III lisa punkti 2 sissejuhatav osa

                  III lisa punkti 2 sissejuhatav osa

                  III lisa punkti 2 esimene taane

                  III lisa punkti 2 alapunkt a

                  III lisa punkti 2 teine taane

                  III lisa punkti 2 alapunkt b

                  III lisa punkti 2 kolmanda taande sissejuhatav osa

                  III lisa punkti 2 alapunkti c sissejuhatav osa

                  III lisa punkti 2 kolmanda taande punkt a

                  III lisa punkti 2 alapunkti c alapunkt i

                  III lisa punkti 2 kolmanda taande punkt b

                  III lisa punkti 2 alapunkti c alapunkt ii

                  III lisa punkti 2 kolmanda taande punkt c

                  III lisa punkti 2 alapunkti c alapunkt iii

                  III lisa punkti 2 kolmanda taande punkt d

                  III lisa punkti 2 alapunkti c alapunkt iv

                  III lisa punkti 2 kolmanda taande punkt e

                  III lisa punkti 2 alapunkti c alapunkt v

                  III lisa punkti 2 kolmanda taande punkt f

                  III lisa punkti 2 alapunkti c alapunkt vi

                  III lisa punkti 2 kolmanda taande punkt g

                  III lisa punkti 2 alapunkti c alapunkt vii

                  III lisa punkti 2 kolmanda taande punkt h

                  III lisa punkti 2 alapunkti c alapunkt viii

                  III lisa punkti 3 sissejuhatav osa

                  III lisa punkti 3 sissejuhatav osa

                  III lisa punkti 3 esimene taane

                  III lisa punkti 3 alapunkt a

                  III lisa punkti 3 teine taane

                  III lisa punkti 3 alapunkt b

                  III lisa punkti 3 kolmas taane

                  III lisa punkti 3 alapunkt c

                  III lisa punkti 3 neljas taane

                  III lisa punkti 3 alapunkt d

                  III lisa punkti 3 viies taane

                  III lisa punkti 3 alapunkt e

                  IV lisa punkti 1 sissejuhatav osa

                  IV lisa punkti 1 sissejuhatav osa

                  IV lisa punkti 1 esimene taane

                  IV lisa punkti 1 alapunkt a

                  IV lisa punkti 1 teine taane

                  IV lisa punkti 1 alapunkt b

                  IV lisa punkti 1 kolmas taane

                  IV lisa punkti 1 alapunkt c

                  IV lisa punktid 2 ja 3

                  IV lisa punktid 2 ja 3

                  IV lisa punkti 4 sissejuhatav osa

                  IV lisa punkti 4 esimese lõigu sissejuhatav osa

                  IV lisa punkti 4 esimene taane

                  IV lisa punkti 4 esimese lõigu punkt a

                  IV lisa punkti 4 teine taane

                  IV lisa punkti 4 esimese lõigu punkt b

                  IV lisa punkti 4 kolmas taane

                  IV lisa punkti 4 esimese lõigu punkt c

                  IV lisa punkti 4 lõpuosa

                  IV lisa punkt 5

                  IV lisa punkt 5

                  IV lisa punkt 6

                  IV lisa punkt 6

                  IV lisa punkt 7

                  IV lisa punkt 7

                  IV lisa punkt 8

                  —

                  V lisa

                  —

                  VI lisa