title: Komisjoni direktiiv, 13. aprill 1981, millega muudetakse direktiivi 79/490/EMÜ, millega kohandatakse tehnika arengule nõukogu direktiivi 70/221/EMÜ liikmesriikide mootorsõidukite ja nende haagiste vedelkütusepaake ja tagumisi allasõidutõkkeid käsitlevate õigusaktide ühtlustamise kohta

text:
Avis juridique important

|

31981L0333

Official Journal L 131 , 18/05/1981 P. 0004 - 0005 Finnish special edition: Chapter 13 Volume 11 P. 0116  Spanish special edition: Chapter 13 Volume 11 P. 0177  Swedish special edition: Chapter 13 Volume 11 P. 0116  Portuguese special edition Chapter 13 Volume 11 P. 0177

KOMISJONI DIREKTIIV,13. aprill 1981,millega muudetakse direktiivi 79/490/EMÜ, millega kohandatakse tehnika arengule nõukogu direktiivi 70/221/EMÜ liikmesriikide mootorsõidukite ja nende haagiste vedelkütusepaake ja tagumisi allasõidutõkkeid käsitlevate õigusaktide ühtlustamise kohta(81/333/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 6. veebruari 1970. aasta direktiivi 70/156/EMÜ mootorsõidukite ja nende haagiste tüübikinnitust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta,1 viimati muudetud komisjoni direktiiviga 80/1267/EMÜ,2 eriti selle artiklit 13,võttes arvesse nõukogu 20. märtsi 1970. aasta direktiivi 70/221/EMÜ mootorsõidukite ja nende haagiste vedelkütusepaake ja tagumisi allasõidutõkkeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta,3 viimati muudetud direktiiviga 79/490/EMÜ,4 eriti selle artiklit 3ning arvestades, et:kogemus on näidanud, et M1, M2, M3, N1, O1 ja O2 kategooria sõidukite tagumisi allasõidutõkkeid käsitleva direktiivi 79/490/EMÜ lisa punkti II.5.2 praegune sõnastus on küllaltki ebaselge laiuse osas, mille ulatuses peab nõue olema täidetud; kusjuures see võib põhjustada erinevate nõudmiste esitamist erinevate standardiametite poolt, tekitades riski vastuolude tekkimiseks nõukogu direktiiviga 74/483/EMÜ (M1 kategooria sõidukite välispinnast väljaulatuvate osade kohta)5, ning samuti tehnilisi kaubandustõkkeid,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Käesolevaga muudetakse direktiivi 79/490/EMÜ järgmiselt:Lisa punkti II.5.2 tekst asendatakse järgmise tekstiga:"II.5.2. Mistahes M1, M2, M3, N1, O1 või O2 kategooria sõiduk (rahvusvahelise klassifikatsiooni kategooriad on sätestatud nõukogu direktiivi 70/156/EMÜ I lisa märkuses b) loetakse punktis II.5.1 sätestatud tingimusele vastavaks:- kui see vastab punktis II.5.3 sätestatud tingimustele, või- kui koormamata sõiduki tagumise osa kliirens ei ületa 55 cm laiuse ulatuses, mis ei ole kummaltki küljelt üle 10 cm kitsam tagatelje laiusest (arvestamata rehvide väljakummumist maapinna lähedal).Rohkem kui ühe tagatelje korral on määravaks kõige laiem telg.See nõue peab olema rahuldatud vähemalt sirgel, mis pole sõiduki kõige tagumisest punktist kaugemal kui 45 cm."Artikkel 2Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigusnormid enne 1. oktoobrit 1981 ning teatavad sellest viivitamata komisjonile.Artikkel 3Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 13. aprill 1981Komisjoni nimelkomisjoni liigeKarl-Heinz NARJES1 EÜT L 42, 23.2.1970, lk 1.2 EÜT L 375, 31.12.1980, lk 34.3 EÜT L 76, 6.4.1970, lk 23 ja EÜT L 65, 15.3.1979, lk 42.4 EÜT L 128, 26.5.1979, lk 22.5 EÜT L 266, 2.10.1974, lk 4.


title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2014/62/EL, 15. mai 2014 , milles käsitletakse euro ja muude vääringute kriminaalõiguslikku kaitset võltsimise vastu ning millega asendatakse nõukogu raamotsus 2000/383/JSK

text:
                  21.5.2014

                  ET

                  Euroopa Liidu Teataja

                  L 151/1

         EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2014/62/EL,
         15. mai 2014,
         milles käsitletakse euro ja muude vääringute kriminaalõiguslikku kaitset võltsimise vastu ning millega asendatakse nõukogu raamotsus 2000/383/JSK
         EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
         võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 83 lõiget 1,
         võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
         olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
         võttes arvesse Euroopa Keskpanga arvamust (1),
         võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (2),
         toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (3),
         ning arvestades järgmist:

                     (1)

                     Euro kui euroala liikmesriikide ühisraha on muutunud oluliseks teguriks liidu majanduses ja kodanike igapäevaelus. Alates euro kui vääringu, mis on pidevalt raha võltsimisega tegelevate organiseeritud kuritegelike rühmituste huviorbiidis, kasutuselevõtust 2002. aastal on selle võltsimine siiski tekitanud vähemalt 500 miljoni euro ulatuses rahalist kahju. Liidu kui terviku huvides on võidelda iga võltsimisega seotud tegevuse vastu, mis seab ohtu euro ehtsuse, ja selle eest karistada.

                     (2)

                     Raha võltsimisel on ühiskonnale märkimisväärne kahjulik mõju. Selle tagajärjel saavad kodanikud ja ettevõtjad kahju, mida neile ei hüvitata isegi juhul, kui nad on saanud võltsingud heauskselt. See võib panna tarbijad muretsema, kas raha ikka on piisavalt kaitstud, ning põhjustada hirmu saada võltsitud pangatähti ja münte. Seetõttu on äärmiselt oluline tagada kõikides liikmesriikides ja kolmandates riikides kodanike, ettevõtete ja finantsasutuste usaldus pangatähtede ja müntide ehtsuse vastu.

                     (3)

                     Oluline on tagada, et tulemuslikud ja tõhusad kriminaalõiguslikud meetmed kaitseksid asjakohasel viisil eurot ja muid seaduslikus käibes vääringuid kõigis liikmesriikides.

                     (4)

                     Nõukogu määruses (EÜ) nr 974/98 (4) kohustatakse liikmesriike, kelle vääring on euro, tagama euro pangatähtede ja müntide järeletegemise ja võltsimise vastaste piisavate karistuste olemasolu.

                     (5)

                     Nõukogu määrustes (EÜ) nr 1338/2001 (5) ja (EÜ) nr 1339/2001 (6) sätestatakse euro võltsimise takistamiseks vajalikud meetmed, eelkõige meetmed võltsitud euro pangatähtede ja müntide ringlusest kõrvaldamiseks.

                     (6)

                     20. aprillil 1929. aastal Genfis alla kirjutatud rahavõltsimise vastu võitlemise rahvusvahelises konventsioonis ja selle juurde kuuluvas protokollis („Genfi konventsioon”) (7) sätestatakse normid rahavõltsimise tõhusaks ärahoidmiseks, selle eest süüdistuste esitamiseks ja karistamiseks. Eelkõige on selle eesmärk tagada, et sularaha võltsimise eest saaks mõista rangeid kriminaalkaristusi ja muid karistusi. Kõik Genfi konventsiooni osalised peavad kohaldama mittediskrimineerimise põhimõtet ka kõigi muude vääringute suhtes peale nende oma vääringu.

                     (7)

                     Käesoleva direktiiviga täiendatakse Genfi konventsiooni sätteid ja lihtsustatakse selle kohaldamist liikmesriikides. Selle saavutamiseks on oluline, et liikmesriigid oleksid Genfi konventsiooni osalised.

                     (8)

                     Käesolev direktiiv põhineb nõukogu raamotsusel 2000/383/JSK (8) ja ajakohastab seda. See täiendab seda raamotsust lisasätetega karistuste tasemete, uurimisvahendite ning euro pangatähtede ja müntide võltsingute analüüsi, kindlakstegemise ja tuvastamise kohta kohtumenetluste raames.

                     (9)

                     Käesolev direktiiv peaks kaitsma kõiki seaduslikus käibes olevaid pangatähti ja münte, sõltumata sellest, kas need on valmistatud paberist, metallist või mingist muust materjalist.

                     (10)

                     Euro ja muude vääringute kaitse nõuab sularaha võltsimisega seotud kuritegude ühist määratlust ning ühiseid, tõhusaid, proportsionaalseid ja hoiatavaid karistusi nii füüsilistele kui ka juriidilistele isikutele. Et tagada kooskõla Genfi konventsiooniga, tuleks käesoleva direktiiviga ette näha karistused samade kuritegude eest nagu Genfi konventsioonis. Seepärast peaks pangatähtede ja müntide võltsimine ning võltsitud pangatähtede ja müntide levitamine olema kuritegu. Nimetatud kuritegude oluline ettevalmistamine, näiteks võltsimiseks vajalike töövahendite ja komponentide valmistamine, peaks olema eraldi karistatav. Kuritegude määratluste ühine eesmärk peaks olema võltsitud pangatähtede ja müntide ning võltsimiseks vajalike töö- ja muude vahendite igasuguse käitlemise tõkestamine.

                     (11)

                     Volitatud trükikodade või rahapajade seaduslike vahendite või materjalide väärkasutamist pangatähtede ja müntide valmistamiseks pettusliku kasutuse eesmärgil tuleks samuti pidada kuriteoks. Niisugune väärkasutamine hõlmab olukordi, kui riigi keskpank või rahapaja või muu volitatud ettevõtja valmistab Euroopa Keskpanga (edaspidi „EKP”) kinnitatud piirmäärast rohkem pangatähti või münte. See hõlmab ka olukordi, kui volitatud trükikoja või rahapaja töötaja kuritarvitab vahendeid oma tarbeks. Nimetatud käitumine peaks olema kriminaalkorras karistatav isegi juhul, kui lubatud koguseid ei ole ületatud, sest valmistatud pangatähed ja mündid ei oleks käibelelaskmise korral eristatavad seaduslikust sularahast.

                     (12)

                     Käesolevas direktiivis sätestatud kaitse all peaksid olema ka need pangatähed ja mündid, mida EKP või riigi keskpangad ei ole veel ametlikult emiteerinud. Seega peaksid näiteks euromündid, millel on uus riiki tähistav külg, ja uued euro pangatähtede seeriad olema enne nende ametlikku käibelelaskmist kaitstud.

                     (13)

                     Kui see on asjakohane, peaks olema karistatav ka peamisele võltsimisega seotud kuriteole kihutamine, sellele kaasaaitamine ja kuriteokatse, sealhulgas seaduslike vahendite või materjalide väärkasutamine ning ringlusse laskmiseks mõeldud, kuid veel emiteerimata pangatähtede ja müntide võltsimine. Käesoleva direktiiviga ei nõuta, et liikmesriigid tunnistaksid karistatavaks võltsimiseks vajaliku töövahendi või komponendiga seotud kuriteokatsed.

                     (14)

                     Tahtlus peaks olema osa kõikidest elementidest, mis kujutavad endast käesolevas direktiivis sätestatud kuritegusid.

                     (15)

                     Sularaha võltsimine on liikmesriikides traditsiooniliselt rangelt karistatav kuritegu. Selle põhjuseks on kõnealuse kuriteo raskus ja mõju kodanikele ja ettevõtjatele ning vajadus tagada kodanike ja ettevõtjate usaldus euro ja muude vääringute ehtsuse vastu. See kehtib iseäranis euro kohta, mis on euroala üle 330 miljoni elaniku ühisraha ja ühtlasi tähtsuselt teine rahvusvaheline vääring.

                     (16)

                     Liikmesriigid peaksid oma siseriiklikus õiguses nägema ette sellised kriminaalkaristused, mis on seotud sularaha võltsimise vastast võitlust käsitlevate liidu õiguse sätetega. Need karistused peaksid olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad ning hõlmama vangistust. Käesolevas direktiivis sätestatud kuritegude eest ettenähtud vangistuse maksimummäära miinimumtaset tuleks kohaldada vähemalt selliste kuritegude kõige raskemate vormide puhul.

                     (17)

                     Karistuste tasemed peaksid olema tõhusad ja hoiatavad, kuid need ei tohiks olla kuritegu arvestades ebaproportsionaalselt kõrged. Ehkki liikmesriikide siseriiklikus õiguses võib heauskselt saadud võltsitud sularaha tahtliku edasiandmise eest mõista muud liiki kriminaalkaristuse, sealhulgas rahalise karistuse, võiks nimetatud siseriiklikes õigusaktides maksimaalse karistusmäärana ette näha vangistuse. Füüsilistele isikutele vangistuse mõistmisel on kogu liidus tugev tõkestav toime võimalike kuritegude toimepanijate jaoks.

                     (18)

                     Kuna käesoleva direktiiviga nähakse ette miinimumnormid, võivad liikmesriigid võtta vastu või säilitada sularaha võltsimisega seotud kuritegude suhtes rangemaid norme.

                     (19)

                     Käesoleva direktiiviga ei piirata siseriikliku karistusõiguse üldsätete ja üldpõhimõtete kohaldamist karistuste mõistmisel ja kohaldamisel vastavalt iga üksikjuhtumi konkreetsetele asjaoludele.

                     (20)

                     Kuna usaldust pangatähtede ja müntide ehtsuse vastu võib kahjustada või ohustada ka juriidiliste isikute käitumine, peaksid juriidilised isikud vastutama nende nimel toime pandud kuritegude eest.

                     (21)

                     Sularaha võltsimise juhtude uurimise ja nende eest süüdistuste esitamise edu tagamiseks peaks niisuguste kuritegude uurimise ja nende eest süüdistuste esitamise eest vastutajatel olema võimalik kasutada tulemuslikke uurimisvahendeid, näiteks organiseeritud kuritegevuse või muude raskete kuritegude vastases võitluses kasutatavaid vahendeid. Selliste vahendite hulka võivad vajaduse korral kuuluda näiteks kõnede pealtkuulamine, varjatud jälgimine, sealhulgas elektrooniline jälgimine, ning pangakontode kontrollimine ja muu finantsuurimine. Võttes muu hulgas arvesse proportsionaalsuse põhimõtet, peaks selliste vahendite siseriiklike õigusaktide kohane kasutamine olema vastavuses uuritavate kuritegude laadi ja raskusega. Tagada tuleks isikuandmete kaitse.

                     (22)

                     Liikmesriigid peaksid nägema ette nende territooriumil toime pandud ja nende kodanike poolt toime pandud kuritegude alluvuse oma kohtutele Genfi konventsiooni ja muude liidu kriminaalõiguse kohtualluvust käsitlevate sätetega kooskõlas oleval viisil, võttes arvesse asjaolu, et kuritegusid käsitletakse üldiselt kõige tõhusamini selle riigi karistusõigussüsteemis, kus need toime pandi.

                     (23)

                     Euro väljapaistev roll liidu majanduses ja ühiskonnas ning konkreetne oht eurole kui ülemaailmse tähtsusega vääringule, millele viitab suure hulga kolmandates riikides asuvate trükikodade olemasolu, nõuab täiendavat meedet euro kaitsmiseks. Seepärast tuleks ette näha väljaspool nimetatud liikmesriigi territooriumi toime pandud kuritegude alluvus kõnealuse liikmesriigi kohtutele, kui teo toimepanija asub selle liikmesriigi territooriumil ja teda ei ole välja antud või kui kuriteoga seotud võltsitud euro pangatähti või münte avastatakse selles liikmesriigis.
                     Arvestades eurot vääringuna kasutavate liikmesriikide objektiivselt erinevat olukorda, on asjakohane ette näha, et sellise kohtualluvuse ettenägemise kohustus on ainult kõnealustel liikmesriikidel. Süüdistuse esitamisel artikli 3 lõike 1 punktis a ning artikli 3 lõigetes 2 ja 3, kui need on seotud artikli 3 lõike 1 punktiga a, osutatud kuriteo eest, samuti sellisele kuriteole kihutamise, kaasaaitamise ja sellise kuriteokatse eest, ei tohiks kohtualluvuse ettenägemine sõltuda tingimusest, et need teod on kuriteod nende toimepanemise kohas. Kui asi allub liikmesriigi kohtule, tuleks arvesse võtta asjaolu, kas tegusid käsitletakse kuritegudena selle riigi kriminaalõigussüsteemis, kus need toime pandi, ning järgima proportsionaalsuse põhimõtet, eelkõige seoses kolmandate riikide poolt sama tegevuse suhtes tehtud kohtuotsustega.

                     (24)

                     Euro puhul on võltsitud euro pangatähtede ja müntide analüüs ja kindlakstegemine keskendatud vastavalt siseriiklikesse analüüsikeskustesse ja siseriiklikesse müntide analüüsi keskustesse, mis on määratud või asutatud kooskõlas määrusega (EÜ) nr 1338/2001. Võltsitud euro pangatähtede ja müntide analüüs, kindlakstegemine ja tuvastamine peaks olema võimalik ka käimasoleva kohtumenetluse käigus, et kiirendada asjaomase kriminaalasja uurimise või süüdistuse esitamise raames võltsingute valmistaja tuvastamist ning vältida seda liiki võltsingute edasist käibimist ja see peatada, järgides nõuetekohaselt õiglase ja tulemusliku kohtuliku arutamise põhimõtet. See tõhustaks võltsimisega seotud kuritegude vastast võitlust ning suurendaks konfiskeeritud võltsingute edastamise hulka poolelioleva kriminaalmenetluse ajal, välja arvatud piiratud arvu erandite korral, kui tuleks ette näha üksnes võltsingutele juurdepääsu andmine. Pädevad asutused peaksid üldjuhul lubama võltsingute füüsilist edastamist siseriiklikesse analüüsikeskustesse ja siseriiklikesse müntide analüüsi keskustesse. Teatavate asjaolude korral, näiteks juhul, kui kriminaalmenetluse tõenditeks on vaid mõned võltsitud pangatähed või mündid või kui füüsilise edastamise korral on tõendite (näiteks sõrmejälgede) hävimise oht, peaks pädevatel asutustel olema võimalus otsustada ise pangatähtedele ja müntidele juurdepääsu andmise üle.

                     (25)

                     Käesolevas direktiivis sätestatud kuritegude kohta tuleb koguda võrreldavaid andmeid. Selleks et saada täielikum ülevaade võltsimisprobleemist liidu tasandil ning aidata seega kaasa tõhusamate lahenduste väljatöötamisele, peaksid liikmesriigid edastama komisjonile asjaomaseid statistilisi andmeid võltsitud pangatähtede ja müntidega seotud kuritegude arvu kohta ning niisuguste isikute arvu kohta, kellele on esitatud süüdistus ja kes on süüdi mõistetud.

                     (26)

                     Selleks et püüelda eesmärgi poole, mis seisneb euro pangatähtede ja müntide võltsimise vastases võitluses, tuleks aluslepingus sätestatud asjaomaste menetluste kohaselt püüelda kokkulepete sõlmimise poole kolmandate riikidega, eelkõige niisuguste riikidega, kes kasutavad vääringuna eurot.

                     (27)

                     Käesolevas direktiivis austatakse eelkõige Euroopa Liidu põhiõiguste hartas tunnustatud põhiõigusi ja põhimõtteid, eriti õigust vabadusele ja turvalisusele, õigust era- ja pereelu austamisele, kutsevabadust ja õigust teha tööd, ettevõtlusvabadust, õigust omandile, õigust tõhusale õiguskaitsevahendile ja õiglasele kohtulikule arutamisele, süütuse presumptsiooni ja kaitseõigust, kuritegude ja karistuste seaduslikkuse ja proportsionaalsuse põhimõtet ning mitmekordse kohtumõistmise ja karistamise keeldu. Käesoleva direktiivi eesmärk on tagada nimetatud õiguste ja põhimõtete täielik austamine ja sellest tuleks lähtuda ka käesoleva direktiivi rakendamisel.

                     (28)

                     Käesoleva direktiivi eesmärk on muuta ja laiendada raamotsuse 2000/383/JSK sätteid. Kuna tehtavad muudatused on arvukad ja sisulised, tuleks kõnealune raamotsus selguse huvides täielikult asendada liikmesriikide puhul, kelle jaoks on käesolev direktiiv siduv.

                     (29)

                     Kuna käesoleva direktiivi eesmärki, nimelt kaitsta eurot ja muid vääringuid võltsimise eest, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada ning selle ulatuse ja toime tõttu on seda parem saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu („ELi leping”) artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale.

                     (30)

                     ELi lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule („ELi toimimise leping”) lisatud protokolli nr 22 (Taani seisukoha kohta) artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva direktiivi vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav.

                     (31)

                     ELi lepingule ja ELi toimimise lepingule lisatud protokolli nr 21 (Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukoha kohta vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suhtes) artikli 3 kohaselt on Iirimaa teatanud oma soovist osaleda käesoleva direktiivi vastuvõtmisel ja kohaldamisel.

                     (32)

                     ELi lepingule ja ELi toimimise lepingule lisatud protokolli nr 21 (Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukoha kohta vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suhtes) artiklite 1 ja 2 ning artikli 4a lõike 1 kohaselt, ja ilma et see piiraks kõnealuse protokolli artikli 4 kohaldamist, ei osale Ühendkuningriik käesoleva direktiivi vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

            Artikkel 1
            Reguleerimisese
            Käesoleva direktiiviga kehtestatakse kuritegude ja karistuste määratlemise miinimumnormid euro ja muude vääringute võltsimise valdkonnas. Samuti kehtestatakse selles ühissätted nimetatud kuritegude vastase võitluse tugevdamiseks ja nende uurimise parandamiseks ning parema võltsimisvastase koostöö tagamiseks.

            Artikkel 2
            Mõisted
            Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:

                        a)

                        „sularaha” — seaduslikus käibes olevad pangatähed ja mündid, k.a euro pangatähed ja mündid, mis on seaduslikus käibes vastavalt määrusele (EÜ) nr 974/98;

                        b)

                        „juriidiline isik” — mis tahes üksus, millel on kohaldatava õiguse alusel juriidilise isiku staatus, välja arvatud riigid või avalik-õiguslikud asutused, kes teostavad riigivõimu, ning avalik-õiguslikud rahvusvahelised organisatsioonid.

            Artikkel 3
            Kuriteod

               1.   Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et tagada järgmiste tegude karistatavus kuriteona, kui need on toime pandud tahtlikult:

                           a)

                           pettuslik sularaha valmistamine või muutmine mis tahes vahenditega;

                           b)

                           võltsitud sularaha pettuslik käibelelaskmine;

                           c)

                           võltsitud sularaha importimine, eksportimine, transport, saamine või hankimine eesmärgiga lasta see käibele, olles teadlik, et see on võltsitud;

                           d)

                           järgmiste vahendite pettuslik valmistamine, saamine, hankimine või omamine:

                                       i)

                                       töövahendid, esemed, arvutiprogrammid ja andmed ning muud sularaha võltsimiseks või moonutamiseks mõeldud vahendid või

                                       ii)

                                       turvaelemendid, näiteks hologrammid, vesimärgid või muud sularaha elemendid, mille eesmärk on kaitsta raha võltsimise eest.

               2.   Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed selle tagamiseks, et lõike 1 punktides a, b ja c osutatud tegevus on karistatav ka juhul, kui tegemist on pangatähtede või müntidega, mida valmistatakse või mis on valmistatud seaduslike vahendite või materjalide abil, rikkudes õigusi või tingimusi, mille alusel pädevad asutused võivad pangatähti või münte emiteerida.

               3.   Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed selle tagamiseks, et lõigetes 1 ja 2 osutatud tegevus on karistatav ka juhul, kui tegemist on pangatähtede või müntidega, mis ei ole veel emiteeritud, kuid on mõeldud käibelelaskmiseks seaduslike maksevahenditena.

            Artikkel 4
            Kuriteole kihutamine, kaasaaitamine ja kuriteokatse

               1.   Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et tagada artiklis 3 osutatud kuritegude toimepanemisele kihutamise ja kaasaaitamise karistatavus kuriteona.

               2.   Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et tagada artikli 3 lõike 1 punktis a, b või c osutatud kuriteo, artikli 3 lõikes 2 osutatud kuriteo või artikli 3 lõikes 3 osutatud kuriteo toime panemise katsete karistatavus kuriteona, kui kõnealune kuritegu on seotud artikli 3 lõike 1 punkides a, b ja c osutatud tegevusega.

            Artikkel 5
            Füüsiliste isikute suhtes kohaldatavad karistused

               1.   Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed selle tagamiseks, et artiklites 3 ja 4 osutatud tegevuse eest nähakse karistusena ette tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad kriminaalkaristused.

               2.   Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed selle tagamiseks, et artikli 3 lõike 1 punktis d osutatud kuritegude eest, artikli 3 lõikes 2 osutatud kuritegude eest ning artikli 3 lõikes 3 osutatud kuritegude eest, mis on seotud artikli 3 lõike 1 punktis d osutatud tegevusega, mõistetakse maksimaalne karistusmäär, milleks on vangistus.

               3.   Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed selle tagamiseks, et artikli 3 lõike 1 punktis a osutatud kuritegude eest ja artikli 3 lõikes 3 osutatud kuritegude eest, mis on seotud artikli 3 lõike 1 punktis a osutatud tegevusega, mõistetakse karistus, mille maksimummäär on vähemalt kaheksa-aastane vangistus.

               4.   Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed selle tagamiseks, et artikli 3 lõike 1 punktides b ja c osutatud kuritegude eest ning artikli 3 lõikes 3 osutatud kuritegude eest, mis on seotud artikli 3 lõike 1 punktides b ja c osutatud tegevusega, mõistetakse karistus, mille maksimummäär on vähemalt viieaastane vangistus.

               5.   Artikli 3 lõike 1 punktis b osutatud kuriteo toimepanemise eest võivad liikmesriigid näha ette tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad kriminaalkaristused, mis ei ole käesoleva artikli lõikes 4 osutatud karistused, sealhulgas rahalised karistused ja vangistus, kui võltsitud sularaha saamisel ei oldud teadlik, kuid selle edasiandmisel oldi teadlik, et see on võltsitud.

            Artikkel 6
            Juriidiliste isikute vastutus

               1.   Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed selle tagamiseks, et juriidilist isikut saab vastutusele võtta artiklites 3 ja 4 osutatud kuritegude eest, mille on tema kasuks toime pannud eraisikuna või juriidilise isiku organi liikmena tegutsenud isik, kes on juriidilise isiku juures juhtival kohal, ühel järgmistest alustest:

                           a)

                           õigus esindada juriidilist isikut;

                           b)

                           õigus teha juriidilise isiku nimel otsuseid või

                           c)

                           õigus kontrollida juriidilist isikut.

               2.   Liikmesriigid tagavad, et juriidilist isikut saab vastutusele võtta juhul, kui käesoleva artikli lõikes 1 osutatud isiku järelevalve või kontrolli puudumise tõttu on kõnealuse juriidilise isiku alluvuses oleval isikul osutunud võimalikuks tema kasuks toime panna mõni artiklites 3 ja 4 osutatud kuritegu.

               3.   Juriidilise isiku vastutus vastavalt käesoleva artikli lõigetele 1 ja 2 ei välista kriminaalmenetlust füüsiliste isikute suhtes, kes on osalenud artiklites 3 ja 4 osutatud kuritegude toimepanemises täideviija, kihutaja või kaasaaitajana.

            Artikkel 7
            Juriidiliste isikute suhtes kohaldatavad karistused
            Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed selle tagamiseks, et juriidilistele isikutele, keda peetakse vastutavaks artikli 6 alusel, mõistetakse tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad karistused, mis hõlmavad rahalisi karistusi või rahatrahve ja võivad hõlmata muid karistusi, näiteks:

                        a)

                        riiklike hüvitiste või abi saamise õigusest ilmajätmine;

                        b)

                        ajutine või alaline ettevõtluskeeld;

                        c)

                        kohtuliku järelevalve alla võtmine;

                        d)

                        sundlõpetamine;

                        e)

                        kuriteo toimepanekuks kasutatud üksuste ajutine või lõplik sulgemine.

            Artikkel 8
            Kohtualluvus

               1.   Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et ette näha artiklites 3 ja 4 osutatud kuritegude allumine oma kohtutele, kui:

                           a)

                           kuritegu on tervikuna või osaliselt toime pandud liikmesriigi territooriumil või

                           b)

                           teo toimepanija on asjaomase liikmesriigi kodanik.

               2.   Liikmesriigid, kelle vääringuks on euro, võtavad vajalikud meetmed, et ette näha väljaspool oma territooriumi toime pandud, artiklites 3 ja 4 osutatud kuritegude allumine oma kohtutele vähemalt juhul, kui need on seotud euroga ja kui:

                           a)

                           teo toimepanija asub asjaomase liikmesriigi territooriumil ega ole välja antud või

                           b)

                           asjaomase liikmesriigi territooriumil on avastatud kuriteoga seotud võltsitud pangatähti või münte.

                     Süüdistuse esitamisel artikli 3 lõike 1 punktis a ning artikli 3 lõigetes 2 ja 3 osutatud kuritegude eest, kui need on seotud artikli 3 lõike 1 punktiga a, samuti nendele kuritegudele kihutamise ja kaasaaitamise ning kuriteokatse eest, võtab iga liikmesriik vajalikud meetmed tagamaks, et asja allumine tema kohtutele ei sõltuks tingimusest, et neid tegusid peetakse kuriteoks nende toimepanemise kohas.

            Artikkel 9
            Uurimisvahendid
            Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed selle tagamiseks, et isikutele, üksustele või talitustele, kelle ülesanne on artiklites 3 ja 4 osutatud kuritegude uurimine või nende eest süüdistuse esitamine, on kättesaadavad tulemuslikud uurimisvahendid, näiteks organiseeritud kuritegevuse või muude raskete kuritegude puhul kasutatavad uurimisvahendid.

            Artikkel 10
            Kohustus edastada võltsitud euro pangatähed ja mündid analüüsiks ja võltsingute tuvastamiseks
            Liikmesriigid tagavad, et siseriiklikel analüüsikeskustel ja siseriiklikel müntide analüüsi keskustel on viivitamatult lubatud võltsimiskahtlusega euro pangatähti ja münte kriminaalmenetluse käigus kontrollida analüüsi ning täiendavate võltsingute kindlakstegemise ja tuvastamise eesmärgil. Pädevad asutused edastavad vajalikud näidised viivitamata ja hiljemalt siis, kui kriminaalmenetluses on jõutud lõpliku otsuse tegemiseni.

            Artikkel 11
            Statistika
            Liikmesriigid edastavad vähemalt iga kahe aasta tagant komisjonile andmed artiklites 3 ja 4 sätestatud kuritegude arvu kohta ning niisuguste isikute arvu kohta, kellele on artiklites 3 ja 4 sätestatud kuritegude eest esitatud süüdistus ja kes on nendes süüdi mõistetud.

            Artikkel 12
            Komisjonipoolne aruandlus ja läbivaatamine
            Komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule 23. maiks 2019 aruande käesoleva direktiivi kohaldamise kohta. Aruandes hinnatakse, millises ulatuses on liikmesriigid võtnud käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikke meetmeid. Aruandele lisatakse vajaduse korral seadusandlik ettepanek.

            Artikkel 13
            Raamotsuse 2000/383/JSK asendamine
            Raamotsus 2000/383/JSK asendatakse niisuguste liikmesriikide puhul, kelle suhtes on käesolev direktiiv siduv, ilma et see piiraks kõnealuste liikmesriikide kohustusi, mis on seotud raamotsuse 2000/383/JSK siseriiklikku õigusesse ülevõtmise tähtpäevaga.
            Liikmesriikide puhul, kelle suhtes on käesolev direktiiv siduv, käsitatakse viiteid raamotsusele 2000/383/JSK viidetena käesolevale direktiivile.

            Artikkel 14
            Ülevõtmine

               1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 23. maiks 2016. Liikmesriigid teatavad nendest viivitamata komisjonile.
               Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nende ametlikul avaldamisel nendesse või nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.

               2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastu võetud põhiliste siseriiklike meetmete teksti.

            Artikkel 15
            Jõustumine
            Käesolev direktiiv jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

            Artikkel 16
            Adressaadid
            Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele kooskõlas aluslepingutega.

            Brüssel, 15. mai 2014

                  Euroopa Parlamendi nimel

                  president

               M. SCHULZ

                  Nõukogu nimel

                  eesistuja

               D. KOURKOULAS

            (1)  ELT C 179, 25.6.2013, lk 9.

            (2)  ELT C 271, 19.9.2013, lk 42.

            (3)  Euroopa Parlamendi 16. aprilli 2014. aasta seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 6. mai 2014. aasta otsus.

            (4)  Nõukogu 3. mai 1998. aasta määrus (EÜ) nr 974/98 euro kasutuselevõtu kohta (EÜT L 139, 11.5.1998, lk 1).

            (5)  Nõukogu 28. juuni 2001. aasta määrus (EÜ) nr 1338/2001, milles sätestatakse euro võltsimise takistamiseks vajalikud meetmed (EÜT L 181, 4.7.2001, lk 6).

            (6)  Nõukogu 28. juuni 2001. aasta määrus (EÜ) nr 1339/2001, millega laiendatakse euro võltsimise takistamiseks vajalike meetmete sätestamist käsitleva määruse (EÜ) nr 1338/2001 mõju nendele liikmesriikidele, kes ei ole eurot ühisrahana kasutusele võtnud (EÜT L 181, 4.7.2001, lk 11).

            (7)  Nr 2623, lk 372, Rahvasteliidu lepingute seeria 1931.

            (8)  Nõukogu 29. mai 2000. aasta raamotsus 2000/383/JSK võltsimisvastase kaitse tugevdamiseks kriminaal- ja muude karistuste abil seoses euro kasutuselevõtmisega (EÜT L 140, 14.6.2000, lk 1).


title: Nõukogu direktiiv, 14. juuni 1966, söödakultuuride seemne turustamise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31966L0401

Euroopa Liidu Teataja 125 , 11/07/1966 Lk 2298 - 2308 Taanikeelne eriväljaanne: Seeria I Peatükk 1965-1966 Lk 0115  Ingliskeelne eriväljaanne: Seeria I Peatükk 1965-1966 Lk 0132  Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 03 Köide 1 Lk 0243  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 03 Köide 1 Lk 0174  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 03 Köide 1 Lk 0174  Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 1 Lk 0131  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 1 Lk 0131

		Nõukogu direktiiv,14. juuni 1966,söödakultuuride seemne turustamise kohta(66/401/EMÜ)EUROOPA MAJANDUSÜHENDUSE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 43 ja 100,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamustning arvestades, et:söödakultuuride kasvatus on oluline osa Euroopa Majandusühenduse põllumajandusest;rahuldavad tulemused söödakultuuride kasvatuses sõltuvad olulisel määral sobiva seemne kasutamisest; seda silmas pidades on mõned liikmesriigid lubanud turustada ainult kõrgekvaliteedilist söödakultuuride seemet; need liikmesriigid on saanud kasutada kümnete aastate jooksul läbi viidud süstemaatilist taimeselektsioonialast tööd, mille tulemusel on aretatud stabiilsed ja ühtsed söödakultuuride sordid, mis oma omadustelt tõotavad püstitatud eesmärkide saavutamisel tuua suurt kasu;ühenduse söödakultuuride saagikust saab veelgi suurendada, kui liikmesriigid kohaldavad turustamiseks lubatavate sortide suhtes võimalikult rangeid ühtseid eeskirju;turustamise piiramine teatavate sortidega on põhjendatud ainult juhul, kui tarbija on kindel, et tal on kindlasti võimalik nende sortide seemneid hankida;selleks on teatavad liikmesriigid kohaldanud sertifitseerimiskavasid, mis on ametliku kontrolli raames ette nähtud sordiehtsuse ja -puhtuse tagamiseks;analoogiline kava eksisteerib juba ka rahvusvahelisel tasandil; Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsioon on sisse viinud rahvusvahelise kaubanduse jaoks ettenähtud taimeseemnete sertifitseerimise kava;tuleb pidada soovitavaks ühendusesisese sertifitseerimiskava juurutamist, tuginedes erinevate maade ja rahvusvahelisele kogemusele söödakultuuride seemne osas;sellist kava tuleks kohaldada nii teistes liikmesriikides kui ka siseturgudel;sõltumata kavatsetavast kasutusest, tuleks üldjuhul lubada turustada ainult sellist söödakultuuride seemet, mis on ametlikult kontrollitud ja vastavalt sertifitseerimise eeskirjadele sertifitseeritud eliitseemnena või sertifitseeritud seemnena, või mõnede perekondade ja liikide puhul tarbeseemnena; tehniliste mõistete "eliitseeme" ja "sertifitseeritud seeme" valik põhineb juba olemasoleval rahvusvahelisel terminoloogial;tuleks ametlikult lubada tarbeseemne kasutust, arvestades asjaolu, et osade põllumajanduse seisukohalt oluliste söödakultuuride perekondade ja liikide osas on ühenduse vajadused kas koguseliselt või liikide kaupa veel rahuldamata; seetõttu tuleks osade perekondade ja liikide osas lubada mittesordiehtsa, kuid muus osas normidele vastava söödakultuuride seemne kasutamist;turule mitteviidava söödakultuuride seemne suhtes ei kohaldata ühenduse eeskirju sellise seemne väikese majandusliku tähtsuse tõttu; liikmesriikidele jääb õigus sellisele seemnele erinõudeid kehtestada;ühenduse eeskirju ei tuleks kohaldada seemne suhtes, mis on ette nähtud ekspordiks kolmandatesse riikidesse;selleks, et parandada lisaks ühenduse söödakultuuride seemne geneetilisele kvaliteedile ka selle väliseid omadusi, tuleb sätestada teatavad nõuded seoses analüütilise puhtuse ja idanevusega;seemne identifitseeritavuse tagamiseks tuleb ette näha ühenduse eeskirjad pakendamise, proovivõtu, pitseerimise ja märgistamise kohta; märgistus peab sisaldama nii ametlikuks kontrolliks kui ka seemne tarbijale vajalikku informatsiooni ja ning sertifitseeritud seemne puhul selgelt näitama, et tegemist on ühenduse kava kohaselt sertifitseeritud seemnega;mõnedes liikmesriikides on teatud perekondade ja liikide osas vajadus eriotstarbeliste söödakultuuri seemne segude järele; seda vajadust arvestades tuleb liikmesriikidel võimaldada teatud tingimustel selliste segude ametlikku lubamist;turustamise ajal seemne kvaliteedinõuete ja sordiehtsust käsitlevate sätete järgimise tagamiseks peavad liikmesriigid sätestama asjakohase kontrollikorra;ilma et see piiraks asutamislepingu artikli 36 kohaldamist, ei tuleks nendele nõuetele vastava seemne suhtes kohaldada teisi kui EÜ eeskirjades sätestatud turustuspiiranguid;esialgu, kuni ühise põllumajandustaimesortide kataloogi loomiseni, peaksid lubatud piirangud sisaldama liikmesriikide õigust piirata seemnete turustamist nende sortidega, mille kasvatamine ja kasutamine on nende territooriumil kasulik;teatavatel tingimustel tuleks liikmesriigis sertifitseeritud eliitseemnest mõnes teises riigis kasvatatud seeme tunnistada võrdseks asjaomases liikmesriigis kasvatatud seemnega;tuleks sätestada, et kolmandates riikides koristatud söödakultuuride seemet lubatakse ühenduses turustada üksnes juhul, kui selline seeme pakub samu tagatisi kui ühenduses ametlikult sertifitseeritud või tarbeseemnena tunnustatud ja ühenduse eeskirjadele vastav seeme;neil perioodidel, mil erinevate kategooriate sertifitseeritud seemne või tarbeseemne hankimisega esineb raskusi, tuleks ajutiselt lubada turustada ka vähem rangetele nõuetele vastavat seemet;erinevates liikmesriikides kasutatavate tehniliste sertifitseerimismeetodite ühtlustamiseks ning ühenduses ja kolmandates riikides sertifitseeritud seemnete võrdlemiseks tuleks liikmesriikides rajada ühenduse katsepõllud, võimaldamaks mitmesugustesse "sertifitseeritud seemne" kategooriatesse kuuluvate seemnete iga-aastast järelkontrolli;käesoleva direktiivi kohaldamiseks vajalike meetmete vastuvõtmine tuleks usaldada komisjonile; kavandatavate meetmete rakendamise hõlbustamiseks tuleks ette näha kord, millega kehtestatakse liikmesriikide ja komisjoni vaheline tihe koostöö alalise põllumajanduse, aianduse ja metsanduse seemnete ja paljundusmaterjali komitees,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Käesolevat direktiivi kohaldatakse ühenduses turustatavate söödakultuuride seemne suhtes, olenemata sorteerimata seemne kavandatud kasutusest.Artikkel 2Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:A. Söödakultuurid: järgmiste botaaniliste perekondade ja liikide taimed:a)Gramineae | kõrrelised |Agrostis spec. | kasteheinad |Alopecurus pratensis L. | aas-rebasesaba |Arrenatherum elatius (L.) J. et C. Presl | raikaerik |Dactylis glomerata L. | harilik kerahein |Festuca arundinacea Schreb. | roog-aruhein |Festuca ovina L. | lamba-aruhein |Festuca pratensis Huds. | harilik aruhein |Festuca rubra L. | punane aruhein |Lolium spec. | raiheinad |Phleum pratense L. | timut |Poa spec. | nurmikad |Trisetum flavescens (L.) Pal. Beauv. | harilik koldkaer |b)Leguminosae | liblikõielised |Lotus corniculatus L. | harilik nõiahammas |Lupinus spec. v.a | lupiinid |Lupinus perennis L. | lupiinid |Medicago lupulina L. | humallutsern |Medicago sativa L. | lutsern |Medicago varia Martyn | lutsern |Onobrychis sativa Lam. | esparsett |Pisum arvense L. | põldhernes |Trifolium hybridum L. | roosa ristik |Trifolium incarnatum L. | kahkjaspunane ristik |Trifolium pratense L. | aasristik |Trifolium repens L. | valge ristik |Vicia spec. v.a. Vicia faba maior L. | põldoad |B. Eliitseeme:1. Aretatud sortide seeme: seeme,a) mis on toodetud sordiaretaja vastutusel kooskõlas sordi säilitamiseks tunnustatud tavadega;b) mis on ette nähtud kategooria "sertifitseeritud seeme" seemne tootmiseks;c) mis vastab artikli 4 sätete kohaselt I ja II lisas eliitseemnele kehtestatud tingimustele; jad) mis tunnistati ametliku kontrolli käigus eespool nimetatud tingimustele vastavaks.2. Kohalike sortide seeme: seeme,a) mis on toodetud ametliku järelevalve all materjalist, mis on ametlikult tunnistatud selgelt piiritletud päritolupiirkonna ühes või mitmes põllumajandusettevõttes kasvavaks kohalikuks sordiks;b) mis on ette nähtud kategooria "sertifitseeritud seeme" seemne tootmiseks;c) mis vastab artikli 4 sätete kohaselt I ja II lisas eliitseemnele kehtestatud tingimustele; jad) mis tunnistati ametliku kontrolli käigus eespool nimetatud tingimustele vastavaks.C. Sertifitseeritud seeme: seeme,a) mis põlvneb otse antud sordi eliitseemnest või sertifitseeritud seemnest;b) mis on ette nähtud taimede või kategooria "sertifitseeritud seeme" seemne tootmiseks;c) mis vastab artikli 4 punkti b sätete kohaselt I ja II lisas sertifitseeritud seemne suhtes kehtestatud tingimustele; jad) mis tunnistati ametliku kontrolli käigus eespool nimetatud tingimustele vastavaks.D. Tarbeseeme: seeme,a) mis on määratletav liigiehtsana;b) mis vastab artikli 4 punkti b sätete kohaselt II lisas tarbeseemne suhtes kehtestatud tingimustele; jac) mis tunnistati ametliku kontrolli käigus eespool nimetatud tingimustele vastavaks.E. Ametlikud meetmed: meetmed, mida võtavad/võtaba) riigi ametiasutused; võib) mis tahes avalik-õiguslik või eraõiguslik juriidiline isik, kes tegutseb riigi vastutusel; võic) riigi poolt kontrollitavate abitegevuste puhul mis tahes füüsiline isik, kes on selleks vastavalt volitatud,tingimusel, et punktides b ja c nimetatud isikud ei saa sellistest meetmetest isiklikku kasu.Artikkel 31. Liikmesriigid näevad ette, et järgmiste liikideDactylis glomerata L.Festuca arundinacea Schreb.Festuca pratenses Huds.Festuca rubra L.Lolium spec.Phleum pratense L.Medicago sativa L.Medicago varia MartynPisum arvense L.Trifolium repens L.seemet ei tohi turustada, ilma et see oleks ametlikult sertifitseeritud kui "eliitseeme" või "sertifitseeritud seeme" ja vastav II lisas sätestatud tingimustele.2. Liikmesriigid peavad tagama, et muude kui lõikes 1 loetletud söödakultuuride perekondade liikide seemet ei turustata ilma, et see oleks ametlikult sertifitseeritud kui "eliitseeme" või "sertifitseeritud seeme" või "tarbeseeme" ning vastaks II lisas kehtestatud tingimustele.3. Artiklis 21 sätestatud protseduuri kohaselt võib komisjon sätestada, et pärast kindlaksmääratud kuupäeva ei tohi lõikes 1 loetletud söödakultuuride perekondade ja liikide seemet turustada ilma, et see oleks ametlikult sertifitseeritud kui "eliitseeme" või "sertifitseeritud seeme".4. Liikmesriigid tagavad, et ametlik kontrollimine toimub kooskõlas olemasolevate kaasaegsete rahvusvaheliste meetoditega.5. Liikmesriigid võivad ette näha erandid lõigete 1 ja 2 sätetest:a) eliitseemnele eelnevate põlvkondade algseemne jaoks;b) teaduslikel eesmärkidel läbiviidavate katsete jaoks;c) selektsiooni läbiviimise jaoks;d) töötlemiseks turustatava sorteerimata seemne jaoks tingimusel, et on tagatud seemne identifitseeritavus.Artikkel 4Tehes järeleandmisi artiklis 3 sätestatu osas, võivad liikmesriigid siiski:a) lubada ametlikult sertifitseerida ja turustada eliitseemet, mis ei vasta II lisas idanevuse osas sätestatud tingimustele; samasugune mööndus võidakse teha ka Trifolium pratense sertifitseeritud seemne puhul, kui see seeme on edaspidi ette nähtud muu sertifitseeritud seemne tootmiseks.Ülaltoodud juhtudel peavad olema tarvitusele võetud kõik vajalikud abinõud tagamaks, et müügiks pakkuja garanteerib teatud idanevuse, mis peab turustamise eesmärgil olema märgitud spetsiaalsel, tema nime ja aadressi ning partii numbrit kandval etiketil;b) lubada seemne kiiresti kätesaadavaks muutmiseks ja hoolimata sellest, et analüüs II lisas idanevuse osas sätestatud nõudmistele vastavuse kontrollimiseks ei ole lõpetatud, ametlikku sertifitseerimist või heakskiitmist ja kategooriate "eliitseeme", "sertifitseeritud seeme" või "tarbeseeme" seemne turustamist selle lõpptarbijale. Seeme sertifitseeritakse või kiidetakse heaks üksnes juhul, kui selle kohta esitatakse esialgne analüüsi aruanne ja kui on esitatud esimese kaubasaaja nimi ja aadress; võetakse kõik vajalikud meetmed tagamaks, et tarnija tagab esialgsel analüüsil kinnitatud idanevuse; kõnealune idanevus märgitakse turustamisel eraldi etiketile, millele on kantud tarnija nimi ja aadress ning partii viitenumber.Kõnealuseid sätteid ei kohaldata kolmandatest riikidest imporditava seemne suhtes, kui artiklis 15 ei ole väljaspool ühendust toimuva paljundamise suhtes sätestatud teisiti.Artikkel 5Liikmesriigid võivad kehtestada nende oma territooriumil toodetud seemne sertifitseerimiseks ja tarbeseemne kontrolliks täiendavaid või rangemaid nõudmisi kui I ja II lisas sätestatud.Artikkel 61. Iga liikmesriik seab sisse oma territooriumil ametlikult sertifitseeritavate söödakultuuri sortide nimekirja; nimekirjas peavad olema toodud morfoloogilised ja füsioloogilised tunnused, mille järgi kategooria "sertifitseeritud seeme" seemnest pärinevaid taimi saab üksteisest eristada, samuti ametlikult kinnitatud arv, mitu põlvkonda mingi sordi eliitseemnest toodetud seemet võivad olla sertifitseeritud. Kohalike sortide korral tuuakse nimekirjas ära päritoluregioon.2. Hübriidide ja sünteetiliste sortide korral tuleb ametliku tunnustuse ja sertifitseerimisega tegelevat ametiasutust informeerida sordi genealoogilistest komponentidest. Liikmesriigid tagavad, et info genealoogiliste komponentide kohta ja järelvalve tulemused loetakse seemne tootja soovil konfidentsiaalseks.3. Sort võidakse sertifitseerimiskõlbulikuks lugeda ainult siis, kui ametliku järelevalve tulemused, eriti kasvatuskatsed, näitavad, et sort on homogeenne ja stabiilne.4. Heakskiidetud sorte kontrollitakse ametlikult ja regulaarselt. Kui mõni sertifitseerimiskõlblikkuse tingimustest pole rahuldatud, siis heakskiit tühistatakse ja sort kustutatakse nimekirjast.5. Nimetatud loetelud ja nendesse tehtud muudatused saadetakse viivitamata komisjonile, kes edastab need teistele liikmesriikidele.Artikkel 71. Liikmesriigid nõuavad, et sortide kontrollimiseks, sertifitseerimiseks ettenähtud seemne kontrollimiseks ja tarbeseemne kontrollimiseks võetakse ametlikud proovid kooskõlas vastavate meetoditega.2. Sertifitseerimiseks ettenähtud seemne ja tarbeseemne kontrollimiseks võetakse proovid ühtlastest partiidest; partii maksimummass ja proovi miinimummass on esitatud III lisas.Artikkel 81. Liikmesriigid peavad nõudma, et eliitseemet, sertifitseeritud seemet ja tarbeseemet müüakse ainult piisavalt homogeensete partiidena ja suletud pakendites, mis kannavad sulgemissüsteemi ja markeeringut artiklites 9 ja 10 kirjeldatu kohaselt, sõltuvalt sellest, kumba neist on kohaldatud.2. Väikeste koguste lõpptarbijale turustamisel võivad liikmesriigid pakkimise, pitseerimise ja märgistamise puhul ette näha erandid lõike 1 sätetest.Artikkel 91. Liikmesriigid peavad nõudma, et eliitseemne, sertifitseeritud seemne ja tarbeseemne pakendid pitseeritakse sellisel moel, et pakendi avamisel pitser puruneb ja teda ei saa uuesti kinnitada.2. Pakendeid ei tohi uuesti sulgeda, välja arvatud ametliku järelevalve all. Kui pakendid on uuesti suletud, peab uuestisulgemise fakt, uuestisulgemise kuupäev ja selle eest vastutav ametkond olema märgitud artikli 10 lõikes 1 nõutud etiketil.Artikkel 101. Liikmesriigid peavad nõudma, et eliitseemne, sertifitseeritud seemne ja tarbeseemne pakendid:a) on välispidiselt markeeritud IV lisas sätestatud nõuetele vastava etiketiga mõnes ühenduse ametlikus keeles; etikett peab olema kinnitatud ametliku pitseriga; etiketi värv on eliitseemne puhul valge, eliitseemnele järgneva esimese põlvkonna sertifitseeritud seemne puhul sinine, eliitseemnele järgnevate põlvkondade sertifitseeritud seemne puhul punane ja tarbeseemnel tumekollane; teistes liikmesriikides turustamiseks peab etikett kandma pitseerimise kuupäeva; kui eliitseeme või sertifitseeritud seeme ei vasta artikli 4 punktis a nimetatud juhtudel käesoleva direktiivi II lisas sätestatud tingimustele idanevuse osas, märgitakse see etiketile;b) sisaldavad etiketiga sama värvi ametlikku dokumenti, mis sisaldab IV lisas etiketilt nõutavat informatsiooni; kõnealune dokument ei ole vajalik juhul, kui kõnealune teave on trükitud kustumatult pakendile.2. Liikmesriigid võivad:a) nõuda, et ametliku pitseerimise kuupäev oleks igal juhul etiketile märgitud;b) väikepakendite puhul teha järeleandmisi lõike 1 nõudmiste osas.Artikkel 11Käesolev direktiiv ei mõjuta liikmesriikide õigust nõuda, et ka muudel juhtudel kui sätestatud käesolevas direktiivis, peavad kas nende oma territooriumil toodetud või imporditud eliitseemne, sertifitseeritud seemne või tarbeseemne pakendid kandma tarnija etiketti, kui seeme on mõeldud turustamiseks nende territooriumil.Artikkel 12Liikmesriigid peavad nõudma, et igasugune eliitseemne, sertifitseeritud seemne või tarbeseemne töötlemine kemikaalidega oleks märgitud kas ametlikul etiketil, müügiks pakkuja etiketil, kas pakendi peal või selle sees.Artikkel 131. Liikmesriigid peavad nõudma, et söödakultuuride seeme erinevate perekondade, liikide või sortide seemnete segudena või segudena, mis sisaldavad taimede seemneid, mis käesoleva direktiivi mõistes ei ole söödakultuurid, võib olla turustatud ainult juhul, kui see ei ole ette nähtud söödataimede tootmiseks ja kui erinevad komponendid, millest segu koosneb, on enne segamist vastanud nende turustamiseks kehtestatud nõuetele.2. Artiklite 8, 9 ja 11 sätted kehtivad ka segude puhul, samuti artikli 10 sätted, selle erinevusega, et segude puhul peab etikett olema roheline.Artikkel 141. Liikmesriigid peavad tagama, et eliitseeme ja sertifitseeritud seeme, mis on ametlikult sertifitseeritud ja mille pakendid on markeeritud ja suletud ametlikult või ametliku järelevalve all vastavalt käesolevale direktiivile, ning tarbeseeme, mis on ametlikult kontrollitud ja mille pakendid on markeeritud ja suletud ametlikult või ametliku järelevalve all vastavalt käesolevale direktiivile, ei saa tulenevalt seemne omadustest, kontrollimeetmetest, markeerimisest ja sulgemisest muude kui käesolevast direktiivist tulenevate müügipiirangute objektiks.2. Liikmesriigid võivad:a) kui komisjoni poolt ei ole artikli 3 lõike 3 kohaselt meetmeid tarvitusele võetud ja neid jõustatud, sätestada, et pärast kindlaksmääratud kuupäeva ei või muude kui artikli 3 lõikes 1 loetletud söödakultuuride perekondade ja liikide seemet turustada, kui see ei ole ametlikult sertifitseeritud kui "eliitseeme" või "sertifitseeritud seeme";b) võtta vastu turustamisel lubatavat maksimaalset niiskusesisaldust käsitlevad sätted;c) piirata sertifitseeritud söödakultuuride seemne turustamist eliitseemnele järgneva esimese põlvkonna seemnetega;d) kuni sortide ühise kataloogi koostamiseni, kuid mitte kauem kui 1. jaanuarini 1970, piirata söödakultuuride seemne turustamist nende sortidega, mis saagivõime ja nende territooriumil kasutamiseks sobivuse alusel on võetud riiklikesse sordiloeteludesse; nimetatud loetellu lisamise tingimused peavad olema samad nii teiste liikmesriikide kui oma riigi sortidele.Artikkel 15Liikmesriigid peavad kindlustama, et söödakultuuride seeme, mis on toodetud liikmesriigis ametlikult sertifitseeritud eliitseemnest ja koristatud kas teises liikmesriigis või kolmandas riigis, loetakse võrdseks esimese põlvkonna sertifitseeritud seemnega, mis on toodetud sellises liikmesriigis koristatud eliitseemnest, mis selle eliitseemne tootis, juhul kui see seeme on läbinud põldtunnustamise vastavalt antud kategooriale I lisas sätestatud tingimustel ja kui ametlik kontroll on näidanud, et II lisas samale kategooriale sätestatud tingimused on täidetud.Artikkel 161. Nõukogu, toimides komisjoni ettepanekul kvalifitseeritud häälteenamusega, määrab kindlaks, kas:a) artiklis 15 toodud juhtudel kolmandas riigis läbi viidud põldtunnustamine vastab I lisas sätestatud tingimustele;b) söödakultuuride seeme, mis on koristatud kolmandas riigis ja mis annab samu garantiisid selle omaduste ja ehtsuse tagamise kontrollimeetmete ning markeerimise ja analüüsitulemuste osas, on kõige selle suhtes ekvivalentne ühenduse sees koristatud ja käesoleva direktiivi nõuetele vastava eliitseemne, sertifitseeritud seemne või tarbeseemnega.2. Kuni nõukogu ei ole teinud otsust vastavalt lõikele 1, võivad liikmesriigid selliseid otsuseid ise teha. See õigus lõpeb 1. juulil 1969.Artikkel 171. Mistahes ajutiste raskuste kõrvaldamiseks üldisel eliitseemnega, sertifitseeritud seemnega või tarbeseemnega varustamisel, mis võivad aset leida kas ühes või mitmes liikmesriigis ning mida ei ole võimalik ületada ühendusesiseselt, võidakse üht või mitut liikmesriiki artiklis 21 sätestatud protseduuri kohaselt volitada komisjoni poolt määratud ajaperioodiks lubama turustada vähem rangetele tingimustele vastavate kategooriate seemet.2. Teatava sordi seemnekategooria ametliku etiketina kasutatakse vastava kategooria jaoks ettenähtud etiketti; kõigil muudel juhtudel kasutatakse tarbeseemne jaoks ettenähtud etiketti. Etiketile tuleb alati märkida, et kõnealune seeme on vähem rangetele nõuetele vastavast kategooriast.Artikkel 18Käesolevat direktiivi ei kohaldata söödakultuuride seemne suhtes, mis on ette nähtud ekspordiks kolmandatesse riikidesse.Artikkel 19Liikmesriigid võtavad turustamise ajal söödakultuuride seemne ametlikuks kontrollimiseks vajalikud meetmed, et tagada vähemalt proovide kontrollimise teel selle vastavus käesoleva direktiivi nõuetele.Artikkel 201. Ühenduses seatakse sisse katsepõllud kontrollproovide võtmise käigus võetud seemneproovide iga-aastaseks järelkontrolliks; need põllud allutatakse komitee järelevalvele vastavalt artiklile 21.2. Esimeses etapis kasutatakse kõnealuseid võrdluskatseid sertifitseerimise tehniliste meetodite ühtlustamiseks, et saada samaväärseid tulemusi. Kui see eesmärk on saavutatud, koostatakse võrdluskatsete kohta iga-aastased arenguaruanded ja saadetakse konfidentsiaalsetena liikmesriikidele ja komisjonile. Komisjon määrab esimese aruande kuupäeva vastavalt artiklis 12 sätestatud protseduurile.3. Komisjon kehtestab artiklis 21 sätestatud korras võrdluskatsete läbiviimiseks vajaliku korra. Võrdluskatsetel võib kasutada kolmandates riikides koristatud söödakultuuri.Artikkel 211. Kui tuleb järgida käesolevas artiklis sätestatud korda, suunab nõukogu 14. juuni 1966. aasta otsusega [2] loodud alalise põllumajanduse, aianduse ja metsanduse seemnete ja paljundusmaterjali komitee (edaspidi "komitee") eesistuja kas omal algatusel või liikmesriigi taotlusel küsimuse viivitamata nimetatud komiteele.2. Liikmesriikide hääli komitees arvestatakse vastavalt asutamislepingu artikli 148 lõikes 2 sätestatule. Eesistuja ei hääleta.3. Komisjoni esindaja esitab võetavate meetmete kava. Komitee esitab oma arvamuse nende meetmete kohta tähtaja jooksul, mille eesistuja on määranud vastavalt küsimuste kiireloomulisusele. Arvamus võetakse vastu vähemalt kaheteistkümne poolthäälega.4. Komisjon võtab meetmed vastu ning neid kohaldatakse viivitamata. Kui meetmed ei ole komitee arvamusega kooskõlas, teatab komisjon sellest viivitamata nõukogule. Sellisel juhul võib komisjon vastuvõetud meetmete kohaldamise kuni üheks kuuks alates kõnealusest teatamisest edasi lükata.Nõukogu võib kvalifitseeritud häälteenamusega teha ühe kuu jooksul teistsuguse otsuse.Artikkel 22Käesoleva direktiivi kohaldamine ei piira inimeste, loomade või taimede elu ja tervise või tööstus- ja kaubandusomandi kaitsmise eesmärgil siseriiklike õigusaktide sätete kohaldamist.Artikkel 23Liikmesriigid jõustavad hiljemalt 1. juulil 1968 käesoleva direktiivi artikli 14 lõike 1 täitmiseks vajalikud õigusnormid ning ülejäänud sätete järgimiseks vajalikud normid hiljemalt 1. juulil 1969.Artikkel 24Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 14. juuni 1966Nõukogu nimeleesistujaP. Werner[1] EÜT 109, 9.7.1964, lk 1751/64.[2] EÜT 125, 11.7.1966, lk 2289/66.--------------------------------------------------I LISAPõllukultuuride sertifitseerimise tingimused1. Põllukultuur peab olema piisavalt sordiehtne ja -puhas.2. Enne iga seemnekoristust viiakse läbi vähemalt üks põldtunnustamine.3. Põllu harimisviis ja taimede arengufaas peavad võimaldama sordiehtsust ja puhtust adekvaatselt hinnata.4. Põllu eelkultuur ei tohi olla sobimatu antud liigi seemnesortide kasvatamiseks.5. Risttolmlevatel liikidel minimaalsed kaugused sama liigi teistest sortidest, sama sordi halvemate omadustega kultuuridest ning lähedastest liikidest on järgnevad:| Paljunduspõllud |kuni 2 hektarit | üle 2 hektari |a)Paljundusmaterjali tootmiseks mõeldud seeme | 200 m | 100 m |b)Sööda tootmiseks mõeldud seeme | 100 m | 50 m |Kõnealused kaugused võib jätta arvestamata, kui on olemas piisav kaitse võõrtolmlejate eest.--------------------------------------------------II LISASeemnele esitatavad nõudedI. SERTIFITSEERITUD SEEME1. Seeme peab olema piisavalt sordiehtne ja -puhas.2. Seemne kasulikkust vähendavate haiguste tase peab olema võimalikult madal.3. Seeme peab vastama ka järgmistele tingimusele:A. Standardid:Liik | Minimaalne analüütiline puhtus (kaaluprotsent) | Maksimaalne umbrohuseemne sisaldus (kaaluprotsent) | Minimaalne idanevus (puhaste seemnete protsent) |a)GramineaeAgrostis alba | 90 | 1 | 80 |Agrostis al spec. | 90 | 1 | 75 |Alopecurus pratensis L. | 75 | 1,5 | 70 |Arrenatherum elatius (L.) J. et C. Presl | 90 | 1 | 80 |Dactylis glomerata L. | 90 | 1 | 80 |Festuca arundinacea Schreb. | 95 | 1 | 80 |Festuca ovina L. | 85 | 1 | 75 |Festuca pratensis Huds. | 95 | 1 | 80 |Festuca rubra L. | 90 | 1 | 75 |Lolium multiflorum spec. italicum | 96 | 1 | 75 |Lolium al. spec. | 96 | 1 | 80 |Phleum pratense L. | 95 | 0,5 | 80 |Poa spec. | 85 | 1 | 75 |Trisetum flavescens (L.) Pal. Beauv. | 75 | 1 | 75 |Liik | Minimaalne analüütiline puhtus (kaalu protsent) | Maksimaalne umbrohu- seemne sisaldus (kaaluprotsent) | Minimaalne idanevus (puhaste seemnete protsent) | Maksimaalne kõvade seemnete hulk (puhaste seemnete protsent) |b)LeguminosaeLotus corniculatus L. | 95 | 0,8 | 75 | 40 |Lupinus spec. | 98 | 0,1 | 80 | 20 |Medicago lupulina L. | 97 | 0,8 | 80 | 20 |Medicago sativa L. | 97 | 0,5 | 80 | 40 |Medicago varia Martyn | 97 | 0,5 | 80 | 40 |Onobrychis sativa L. | 95 | 1,5 | 75 | 20 |Pisum arvense L. | 97 | 0,1 | 80 | – |Trifolium hybridum L. | 97 | 0,5 | 80 | 20 |Trifolium incarnatum L. | 97 | 0,5 | 80 | 20 |Trifolium pratense L. | 97 | 0,5 | 80 | 20 |Trifolium repens var. giganteum | 97 | 0,5 | 80 | 40 |Trifolium repens L. | 97 | 0,8 | 80 | 20 |Vicia faba | 97 | 0,1 | 85 | 20 |Vicia al. spec. | 97 | 0,5 | 85 | 20 |B. Märkused:a) Osutatud maksimumsisalduse ulatuses käsitatakse kõvasid seemneid idanemisvõimelistena.b) Kõiki värskeid ja terveid seemneid, mis ei idane pärast eeltöötlemist, käsitatakse idanenud seemnetena.c) Seemnes ei leidu tuulekaera ja võrmi; ühe tuulekaera või võrmi seemne esinemist 100 grammises proovis ei käsitata lisandina, kui teises 200 grammises proovis tuulekaera või võrmi ei esine.d) Alopercurus myosuroides seemnete kaaluprotsent ei ületa 3 %.e) Muude kasvatatavate taimede seemne sisaldus ei ületa 1 % massist; Poa liikide puhul on lubatud 1 % muid Poa liike.C. Eritingimused Lupinus spec.:a) Teist värvi seemnete protsent ei ületa 1 %.b) Maguslupiini sortides ei tohi kibedaid seemneid olla üle:3 % eliitseemnele järgneva esimese põlvkonna sertifitseeritud seemne puhul;3 % eliitseemnele järgnevate põlvkondade sertifitseeritud seemne puhul.II. ELIITSEEMEEliitseemne suhtes kohaldatakse käesoleva lisa I jaos sätestatud tingimusi, kui järgmiste täiendavate sätetega ei ole ette nähtud teisiti:1. Lubatud on 0,2 kaaluprotsenti teiste taimede seemneid, seejuures ei tohi ei teiste kultuurtaimede ega ka umbrohtude protsent olla suurem kui 1 %.2. Alopecurus myosuroides’e seemnete arv ei ületa 25 grammises proovis viit seemet.3. Lupinus spec.: maguslupiinid võivad sisaldada kuni 1 % kibedaid seemneid.III. TARBESEEMETarbeseemne suhtes kohaldatakse käesoleva lisa I jao punktides 2 ja 3 sätestatud tingimusi, kui järgmiste täiendavate sätetega ei ole ette nähtud teisiti:1. Muude kasvatatavate taimede seemne kaaluprotsent ei ületa 3 %.2. Poa liikide puhul on lubatud 3 % muid Poa liike.3. Vicia liikide puhul on lubatud 6 % Vicia pannonica, Vicia villosa ja sugulasliikide seemneid.4. Lupinus spec.a) Teist värvi seemnete protsent ei ületa 2 %.b) Maguslupiini sortides ei ületa kibedate seemnete arv 5 %.--------------------------------------------------III LISA| Partii maksimaalne kaal | Näidise minimaalne kaal |1.Vähemalt nisuterasuurused seemned | 20 tonni | 500 grammi |2.Nisuterast väiksemad seemned | 10 tonni | 300 grammi |--------------------------------------------------IV LISA+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2006/1/EÜ,  18. jaanuar 2006 , ilma juhita renditud sõidukite kasutamise kohta kaupade autoveol 2006/1/EÜ, 18. jaanuar 2006, (kodifitseeritud versioon)   (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               4.2.2006

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 33/82

      EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2006/1/EÜ,

   18. jaanuar 2006,
   ilma juhita renditud sõidukite kasutamise kohta kaupade autoveol
   (kodifitseeritud versioon)
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 71,
   võttes arvesse komisjoni ettepanekut,
   võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust, (1)

   pärast konsulteerimist Regioonide Komiteega,
   toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (2)

   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Nõukogu 19. detsembri 1984. aasta direktiivi 84/647/EMÜ ilma juhita renditud sõidukite kasutamise kohta kaupade autoveol (3) on oluliselt muudetud. (4) Selguse ja otstarbekuse huvides tuleks kõnealune direktiiv kodifitseerida.

               (2)

               Makromajanduslikust seisukohast võimaldab renditud sõidukite kasutamine teatavates olukordades vahendeid optimaalsemalt jaotada, piirates tootmistegurite pillavat kasutamist.

               (3)

               Mikromajanduslikust seisukohast muudab see võimalus transpordikorraldust paindlikumaks ja suurendab asjaomaste ettevõtjate tootlikkust.

               (4)

               Käesolev direktiiv ei mõjuta liikmesriikide kohustusi, mis on seotud I lisa B osas esitatud direktiivide siseriiklikku õigusesse ülevõtmise tähtaegadega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:

               a)

                  sõiduk - üksnes kaupade veoks mõeldud mootorsõiduk, haagis, poolhaagis või autorong;

               b)

                  renditud sõiduk - sõiduk, mis on sõidukeid kasutada andva ettevõtjaga sõlmitud lepingu alusel tasu eest ja kindlaksmääratud ajavahemikuks antud sellise ettevõtja käsutusse, kes tegeleb kaupade autoveoga rendi või tasu eest või omal kulul.

         Artikkel 2
   1.   Iga liikmesriik lubab liikmesriikidevaheliste vedude eesmärgil oma territooriumil selliste sõidukite kasutamist, mille on rentinud mõne teise liikmesriigi territooriumil asutatud ettevõtjad, tingimusel et:

               a)

               sõiduk on registreeritud või kasutusele võetud vastavalt viimati nimetatud liikmesriigi õigusaktidele;

               b)

               leping hõlmab ainult ilma juhita sõiduki rentimist ja sellega ei kaasne sama ettevõtjaga sõlmitud teenuslepingut, mis käsitleb juhi või muude töötajate palkamist;

               c)

               renditud sõiduk on rendilepingu kehtivusajal üksnes sõidukit kasutava ettevõtja käsutuses;

               d)

               renditud sõidukit juhib seda kasutava ettevõtja töötaja.

         2.   Lõike 1 punktides a kuni d loetletud tingimuste täitmist tuleb tõendada järgmiste dokumentidega, mida tuleb hoida sõidukis:

               a)

               rendileping või lepingu tõestatud väljavõte, kus on kirjas eelkõige rendileandja nimi, rentniku nimi, lepingu kuupäev ja kehtivusaeg ning sõiduki registreerimismärk;

               b)

               kui juht ei ole sõidukit rentiv isik, juhi tööleping või lepingu tõestatud väljavõte, kus on kirjas eelkõige tööandja nimi, töötaja nimi ning töölepingu kuupäev ja kehtivusaeg või hiljutine palgatõend.

         Vajaduse korral võib punktides a ja b nimetatud dokumendid asendada liikmesriigi pädevate asutuste väljaantud samaväärsete dokumentidega.
   Artikkel 3
   1.   Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, millega tagada, et nende ettevõtjad võivad kaupade autoveoks kasutada nende riikide õigusaktide kohaselt registreeritud või kasutusele võetud renditud sõidukeid nende omanduses olevate sõidukitega samadel tingimustel, kui artiklis 2 sätestatud tingimused on täidetud.
   2.   Liikmesriigid võivad lõike 1 sätetest välja jätta omal kulul üle 6tonnise registrimassiga sõidukitega teostatavad veod.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv ei mõjuta sellise liikmesriigi eeskirjade kohaldamist, kus nähakse renditud sõidukite kasutamiseks ette vähem kitsendavad tingimused kui need, mis on sätestatud artiklites 2 ja 3.
   Artikkel 5
   Ilma et see piiraks artiklite 2 ja 3 kohaldamist, ei mõjuta käesolev direktiiv nende eeskirjade kohaldamist, mis käsitlevad:

               a)

               rendi või tasu eest ja omal kulul toimuva kaupade autoveo turu korraldust, eelkõige turulepääsu ning eriti maanteede läbilaskevõimest tulenevaid piiranguid;

               b)

               kaupade autoveo hindu ja tingimusi;

               c)

               rendihindade kujundust;

               d)

               sõidukite importi;

               e)

               tingimusi, mis reguleerivad juurdepääsu maanteesõidukite rendileandjana tegutsemisele või sellele tegevusalale.

         Artikkel 6
   Direktiiv 84/647/EMÜ tunnistatakse kehtetuks; see ei mõjuta liikmesriikide kohustusi, mis on seotud I lisa B osas esitatud direktiivide siseriiklikku õigusesse ülevõtmise tähtaegadega.
   Viiteid kehtetuks tunnistatud direktiivile tõlgendatakse viidetena käesolevale direktiivile kooskõlas II lisas esitatud vastavustabeliga.
   Artikkel 7
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 8
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Strasbourg, 18. jaanuar 2006

            Euroopa Parlamendi nimel

            president

         J. BORRELL FONTELLES

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         H. WINKLER

      (1)  ELT C 108, 30.4.2004, lk 56.

      (2)  Euroopa Parlamendi 10. veebruari 2004. aasta arvamus (ELT C 97 E, 22.4.2004, lk 66) ja nõukogu 8. detsembri 2005. aasta otsus.

      (3)  EÜT L 335, 22.12.1984, lk 72. Direktiivi on muudetud direktiiviga 90/398/EMÜ (EÜT L 202, 31.7.1990, lk 46).

      (4)  Vt I lisa A osa.

      I LISA
      A osa
      Kehtetuks tunnistatud direktiiv koos muudatusega

         (artikkel 6)

                  Nõukogu direktiiv 84/647/EMÜ

                  (EÜT L 335, 22.12.1984, lk 72)

                  Nõukogu direktiiv 90/398/EMÜ

                  (EÜT L 202, 31.7.1990, lk 46)

            B osa
      Siseriiklikku õigusesse ülevõtmise tähtajad

         (artikkel 6)

                  Direktiiv

                  Ülevõtmise tähtaeg

                  Direktiiv 84/647/EMÜ

                  30. juuni 1986

                  Direktiiv 90/398/EMÜ

                  31. detsember 1990

      II LISA
      Vastavustabel

                  Direktiiv 84/647/EMÜ

                  Käesolev direktiiv

                  Artikkel 1, sissejuhatav osa

                  Artikkel 1, sissejuhatav osa

                  Artikkel 1, esimene taane

                  Artikkel 1, punkt a

                  Artikkel 1, teine taane

                  Artikkel 1, punkt b

                  Artikkel 2, sissejuhatav osa

                  Artikkel 2, lõige 1, sissejuhatav osa

                  Artikkel 2, punktid 1 kuni 4

                  Artikkel 2, lõige 1, punktid a kuni d

                  Artikkel 2, punkt 5, esimene lõik, sissejuhatav osa

                  Artikkel 2, lõige 2, esimene lõik, sissejuhatav osa

                  Artikkel 2, punkt 5, esimene lõik, punktid a) ja b)

                  Artikkel 2, lõige 2, esimene lõik, punktid a) ja b)

                  Artikkel 2, punkt 5, teine lõik

                  Artikkel 2, lõige 2, teine lõik

                  Artikkel 3

                  Artikkel 3

                  Artikkel 4, lõige 1

                  Artikkel 4

                  Artikkel 5, sissejuhatav osa

                  Artikkel 5, sissejuhatav osa

                  Artikkel 5, esimene taane

                  Artikkel 5, punkt a

                  Artikkel 5, teine taane

                  Artikkel 5, punkt b

                  Artikkel 5, kolmas taane

                  Artikkel 5, punkt c

                  Artikkel 5, neljas taane

                  Artikkel 5, punkt d

                  Artikkel 5, viies taane

                  Artikkel 5, punkt e

                  Artikkel 6

                  —

                  Artikkel 7

                  —

                  Artikkel 8

                  —

                  —

                  Artikkel 6

                  —

                  Artikkel 7

                  Artikkel 9

                  Artikkel 8

                  —

                  I lisa

                  —

                  II lisa


title: Nõukogu direktiiv, 18. märts 1991, teatavaid ohtlikke aineid sisaldavate patareide ja akude kohta

text:
Avis juridique important

|

31991L0157

Official Journal L 078 , 26/03/1991 P. 0038 - 0041 Finnish special edition: Chapter 15 Volume 10 P. 0072  Swedish special edition: Chapter 15 Volume 10 P. 0072

NÕUKOGU DIREKTIIV,18. märts 1991,teatavaid ohtlikke aineid sisaldavate patareide ja akude kohta(91/157/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100a,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,1koostöös Euroopa Parlamendiga,2võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust3ning arvestades, et:patareide ja akude kõrvaldamist käsitlevate liikmesriikide õigusnormide vahelised erinevused võivad tekitada ühenduses kaubandustõkkeid ja moonutada konkurentsi, mistõttu võib neil olla otsene mõju siseturu rajamisele ja toimimisele; seetõttu tundub olevat vajalik ühtlustada seda valdkonda käsitlevad õigusnormid;jäätmeid käsitleva nõukogu 15. juuli 1975. aasta direktiivi 75/442/EMÜ,4 muudetud direktiiviga 91/156/EMÜ,5 artikli 2 lõikes 2 on sätestatud, et erieeskirjad, mis käsitlevad erijuhtumeid või täiendavad kõnealuse direktiivi eeskirju teatava kategooria jäätmete käitluse osas, kehtestatakse üksikdirektiividega;ühenduse keskkonnapoliitika eesmärgid ja põhimõtted, nagu need on sätestatud Euroopa Ühenduse keskkonnalastes tegevusprogrammides EMÜ asutamislepingu artikli 130r lõigetes 1 ja 2 sisalduvate põhimõtete alusel, on suunatud eelkõige saastamise vältimisele ja vähendamisele ja võimalust saaste likvideerimisele ning toormevarude mõistliku kasutamise tagamisele, rakendades seejuures ka põhimõtet, et saastaja maksab;nende eesmärkide saavutamiseks tuleks teatavate patareide ja akude turustamine keelata nendes sisalduvate ohtlike ainete koguse tõttu;kasutatud patareide ja akude taaskasutamise ja järelevalve all kõrvaldamise tagamiseks peavad liikmesriigid võtma meetmeid tagamaks, et need märgistatakse ja neid kogutakse eraldi;kasutatud patareide ja akude kogumine ja ringlussevõtt aitab vältida tarbetut toorme kasutamist;mitte-eemaldatavaid patareisid või akusid sisaldavad seadmed võivad kõrvaldamisel kujutada endast ohtu keskkonnale; seetõttu peaksid liikmesriigid võtma kohaseid meetmeid;mitmesuguste eespool kirjeldatud eesmärkide saavutamiseks tuleks liikmesriikides koostada programmid; komisjoni tuleks nendest programmidest ja võetud erimeetmetest teavitada;kasutatud patareide ja akude eraldi kogumist ja ringlussevõtmist võib soodustada majanduslike meetmete rakendamine, nagu näiteks tagatissüsteemi loomine;tuleks ette näha tarbijate teavitamine selles vallas;tuleks ette näha asjakohased menetlused käesoleva direktiivi ja eeskätt märgistussüsteemi rakendamiseks ja selle tagamiseks, et direktiivi saab hõlpsasti kohandada teaduse ja tehnika arenguga; direktiivi 75/442/EMÜ artiklis 18 osutatud komiteele tuleks panna kohustus komisjoni nende ülesannete täitmisel abistada,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Käesoleva direktiivi eesmärk on ühtlustada liikmesriikide õigusnormid, mis käsitlevad I lisa kohaste ohtlikke aineid sisaldavate kasutatud patareide ja akude taaskasutamist ja järelevalve all toimuvat kõrvaldamist.Artikkel 2Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:a) patarei võiaku - keemilise energia muundamisest vahetult saadava elektrienergia allikas, mis koosneb ühest või mitmest primaarpatareist (mida ei saa taaslaadida) või sekundaarelemendist (mida saab taaslaadida), nagu loetletud I lisas;b) kasutatud patarei või aku - patarei või aku, mida ei saa enam kasutada ja mis on mõeldud taaskasutamiseks või kõrvaldamiseks;c) kõrvaldamine - mis tahes toiming, mis on hõlmatud direktiivi 75/442/EMÜ II A lisaga, tingimusel et seda rakendatakse patareide ja akude suhtes;d) taaskasutamine - mis tahes toiming, mis on hõlmatud direktiivi 75/442/EMÜ II B lisaga, tingimusel et seda rakendatakse patareide ja akude suhtes;e) kogumine - kasutatud patareide ja akude kokkukorjamine, sortimine ja/või rühmitamine;f) tagatissüsteem - süsteem, mille alusel patareide või akude ostja maksab ostmisel müüjale rahasumma, mis makstakse tagasi kasutatud patareide või akude tagastamisel.Artikkel 31. Alates 1. jaanuarist 1993 keelavad liikmesriigid turustada:- leelismangaanpatareisid, mis on mõeldud pikaajaliseks kasutamiseks äärmuslikes oludes (nt temperatuuril alla 0 °C või üle 50 °C, löögiohtlikus keskkonnas) ja mis sisaldavad elavhõbedat rohkem kui 0,05 % massist,- kõiki muid leelismangaanpatareisid, mis sisaldavad elavhõbedat rohkem kui 0,025 % massist.See keeld ei hõlma leeliselisi mangaannööpelemente ega nööpelementidest koosnevaid patareisid.2. Lõige 1 lisatakse teatavate ohtlike ainete ja valmististe turustamise ja kasutamise piiranguid käsitlevate liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamist käsitleva nõukogu 27. juuli 1976. aasta direktiivi 76/769/EMÜ,6 viimati muudetud direktiiviga 85/610/EMÜ,7 I lisasse.Artikkel 41. Artiklis 6 osutatud programmide raames võtavad liikmesriigid sobivaid meetmeid tagamaks, et kasutatud patareide ja akude kogumine nende taaskasutamiseks ja kõrvaldamiseks toimub eraldi.2. Selleks tagavad liikmesriigid patareide ja akude ning vajaduse korral neid sisaldavate seadmete asjakohase märgistamise.Märgistus peab sisaldama andmeid järgmise punktide kohta:- eraldi kogumine,- ringlussevõtmine, kui see on asjakohane,- raskmetallisisaldus.3. Komisjon koostab artiklis 10 osutatud korras märgistussüsteemi üksikasjalikud eeskirjad. Need eeskirjad avaldatakse Euroopa Ühenduste Teatajas.Artikkel 5Liikmesriigid võtavad meetmeid tagamaks, et patareisid ja akusid ei saa seadmetesse paigaldada, kui tarbija ei saa neid kasutatuna hõlpsasti eemaldada.Need meetmed jõustuvad 1. jaanuaril 1994.Käesolev artikkel ei kehti II lisaga hõlmatud seadmekategooriate suhtes.Artikkel 6Liikmesriigid koostavad programmid järgmiste eesmärkide saavutamiseks:- patareide ja akude raskmetallisisalduse vähendamine,- selliste patareide ja akude turustamise soodustamine, mis sisaldavad koguseliselt vähem ohtlikke aineid ja/või sisaldavad keskkonnasõbralikumaid aineid,- I lisaga hõlmatud kasutatud patareide ja akude koguse järkjärguline vähendamine majapidamisjäätmetes,- selliste uuringute edendamine, mille eesmärk on vähendada ohtlike ainete sisaldust ja soodustada keskkonnasõbralikumate aseainete kasutamist patareides ja akudes, samuti ringlussevõtmismeetodite uurimise edendamine,- I lisaga hõlmatud kasutatud patareide ja akude eraldi kõrvaldamine.Esimesed programmid koostatakse neljaks aastaks ja nende alguskuupäev on 18. märts 1993. Need edastatakse komisjonile hiljemalt 17. septembriks 1992.Programmide läbivaatamine ja ajakohastamine toimub korrapäraselt vähemalt iga nelja aasta tagant ning seejuures võetakse eelkõige arvesse tehnika arengut ning majanduse ja keskkonna olukorda. Muudetud programmid edastatakse komisjonile aegsasti.Artikkel 71. Liikmesriigid tagavad eraldi kogumise tõhusa korraldamise ja vajaduse korral tagatissüsteemi sisseseadmise. Lisaks sellele võivad liikmesriigid võtta ringlussevõtu soodustamiseks majanduslikke meetmeid. Enne nende meetmete võtmist tuleb nõu pidada asjaosalistega, need peavad tuginema põhjendatud ökoloogilistel ja majanduslikel kriteeriumidel ja need ei tohi põhjustada konkurentsimoonutusi.2. Artiklis 6 osutatud programmide edastamisel teatavad liikmesriigid komisjonile meetmetest, mida nad on võtnud lõike 1 kohaselt.Artikkel 8Artiklis 6 osutatud programmide raames võtavad liikmesriigid vajalikke meetmeid tagamaks, et tarbijaid teavitatakse täiel määral:a) kasutatud patareide ja akude järelevalveta kõrvaldamise ohtudest;b) patareide, akude ja sisseehitatud patareisid ja akusid sisaldavate seadmete märgistusest;c) seadmetesse sisseehitatud patareide ja akude eemaldamise viisidest.Artikkel 9Liikmesriigid ei või takistada, keelustada ega piirata käesoleva direktiiviga hõlmatud ja selle sätetele vastavate patareide ja akude turustamist.Artikkel 10Komisjon kohandab artiklid 3, 4 ja 5 ning I ja II lisa tehnika arengule direktiivi 75/442/EMÜ artiklis 18 sätestatud korras.Artikkel 111. Liikmesriigid võtavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud meetmed enne 18. septembrit 1992. Nad teatavad neist viivitamata komisjonile.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide teksti. Komisjon teavitab sellest teisi liikmesriike.Artikkel 12Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 18. märts 1991Nõukogu nimeleesistujaA. BODRYI LISADIREKTIIVIGA HÕLMATUD PATAREID JA AKUD1. Patareid ja akud, mida turustatakse artikli 11 lõikes 1 sätestatud kuupäevast ja mis sisaldavad:- rohkem kui 25 mg elavhõbedat elemendi kohta, välja arvatud leelismangaanpatareid,- kaadmiumi rohkem kui 0,025 % massist,- pliid rohkem kui 0,4 % massist.2. Leelismangaanpatareid, mis sisaldavad elavhõbedat rohkem kui 0,025 % massist ja mida turustatakse artikli 11 lõikes 1 sätestatud kuupäevast.II LISAARTIKLI 5 KOHALDAMISALAST VÄLJA ARVATUD SEADMEKATEGOORIAD1. Seadmed, mille patareid on joodetud, keevitatud või muul viisil püsivalt ühendatud klemmidega, et tagada pidev toide rasketes tööstuslikes tingimustes ja säilitada teabetehnoloogiliste ja kontoriseadmete mälu ja andmed, kui I lisas osutatud patareide ja akude kasutamine on tehniliselt vajalik.2. Teaduslikes ja erialaseadmetes sisalduvad võrdluselemendid ning patareid ja akud elutalituse säilitamiseks mõeldud meditsiiniseadmetes ja südamerütmurites, kui nende katkematu toimimine on hädavajalik ning kui patareisid ja akusid võivad eemaldada üksnes pädevad isikud.3. Kantavad seadmed, kui patareide vahetus ebapädevate isikute poolt võib ohustada seadme kasutajat või mõjutada seadme toimimist, ja erialased seadmed, mis on mõeldud kasutamiseks äärmiselt tundlikus keskkonnas, näiteks lenduvate ainete läheduses.Käesoleva lisa kohastele seadmetele, mille patareisid ja akusid ei saa kasutaja hõlpsasti vahetada, on kaasas juhend, milles teavitatakse kasutajat keskkonnaohtlike patareide ja akude sisust ja näidatakse, kuidas neid saab ohutult eemaldada.1 EÜT C 6, 7.1.1989, lk 3 ja EÜT C 11, 17.1.1990, lk 6.2 EÜT C 158, 26.6.1989, lk 209 ja EÜT C 19, 28.1.1991.3 EÜT C 194, 31.7.1989, lk 21.4 EÜT L 194, 25.7.1975, lk 47.5 EÜT L 78, 26.3.1991, lk 32.6 EÜT L 262, 27.9.1976, lk 201.7 EÜT L 375, 31.12.1985, lk 1.