title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2006/12/EÜ,  5. aprill 2006 , jäätmete kohta   (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               27.4.2006

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 114/9

      EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2006/12/EÜ,
   5. aprill 2006,
   jäätmete kohta
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 175,
   võttes arvesse komisjoni ettepanekut,
   võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
   pärast konsulteerimist Regioonide Komiteega,
   toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (2)

   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Nõukogu 15. juuli 1975. aasta direktiivi 75/442/EMÜ (jäätmete kohta) (3) on korduvalt ja oluliselt muudetud (4). Selguse ja otstarbekuse huvides tuleks kõnealune direktiiv kodifitseerida.

               (2)

               Jäätmehooldust käsitlevate sätete põhieesmärk peab olema inimeste tervise ja keskkonna kaitse jäätmete kogumise, vedamise, töötlemise, hoidmise ja ladestamisega seotud kahjuliku mõju eest.

               (3)

               Ühenduse jäätmehoolduse tõhususe tõstmiseks on vaja ühtset terminoloogiat ning jäätmete määratlust.

               (4)

               Tõhusaid ja järjekindlaid jäätmete kõrvaldamist ja taaskasutamist käsitlevaid eeskirju tuleks teatud erandeid arvesse võttes kohaldada vallasasja suhtes, mille omanik ära viskab või kavatseb ära visata või on kohustatud ära viskama.

               (5)

               Loodusvarade kaitsmise eesmärgil tuleb edendada jäätmete taaskasutust ja taasväärtustatud materjalide kasutamist toorainena. Vajalikuks võib osutuda näha korduskasutatavate jäätmete kohta ette erieeskirjad.

               (6)

               Keskkonnakaitse kõrge taseme saavutamiseks peavad liikmesriigid lisaks meetmetele jäätmete vastutustundliku kõrvaldamise ning taaskasutamise tagamiseks võtma meetmeid jäätmete tekkimise piiramiseks, edendades puhtamaid tehnoloogiaid ja toodete kasutamist, mida saab ringlusse võtta ja korduskasutada, võttes arvesse taaskasutatavate jäätmete olemasolevaid või võimalikke turge.

               (7)

               Erinevused liikmesriikide seadustes, mis käsitlevad jäätmete kõrvaldamist ja taaskasutamist, võivad mõjutada keskkonna kvaliteeti ning takistada siseturu toimimist.

               (8)

               Ühenduse jaoks tervikuna on oluline sõltumatus jäätmete kõrvaldamise valdkonnas ning on soovitav, et iga liikmesriik ka eraldi seda eesmärki püüdleks.

               (9)

               Nende eesmärkide saavutamiseks tuleks liikmesriikidel koostada jäätmekavad.

               (10)

               Jäätmete vedu tuleb vähendada ning liikmesriigid võivad selleks oma jäätmekavades näha ette vajalikud meetmed.

               (11)

               Kõrge kaitsetaseme ja tõhusa kontrolli tagamiseks tuleb ette näha jäätmete kõrvaldamisega ja taaskasutamisega tegelevatele ettevõtetele loa andmine ja nende järelevalve.

               (12)

               Teatud tingimustel ja eeldusel, et keskkonnakaitsenõuded on täidetud, võib mõned ettevõtted, kes oma jäätmeid ise töötlevad ja taaskasutavad, vabastada loa taotlemise kohustusest. Sellised ettevõtted tuleks registreerida.

               (13)

               Selleks et jäätmete üle oleks seire nende tekkimisest kuni nende lõpliku kõrvaldamiseni, tuleks teistelt jäätmetega tegelevatelt ettevõtetelt, nagu jäätmete kogujad, vedajad ja vahendajad, nõuda lube, neid registreerida ja nende üle teha asjakohast järelevalvet.

               (14)

               Osa kuludest, mida jäätmete taaskasutamise tulud ei kata, tuleb hüvitada vastavalt “saastaja maksab” põhimõttele.

               (15)

               Käesoleva direktiivi rakendamiseks vajalikud meetmed tuleb vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused (5).

               (16)

               Käesolev direktiiv ei mõjuta liikmesriikide kohustusi, mis on seotud III lisa B-osas esitatud direktiivide riigisisesesse õigusesse ülevõtmise tähtaegadega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   1.   Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:

               a)

                  jäätmed – I lisas loetletud kategooriatesse kuuluvad mis tahes ained või esemed, mille valdaja ära viskab, kavatseb ära visata või on kohustatud ära viskama;

               b)

                  tekitaja – igaüks, kelle tegevuse käigus tekivad jäätmed (“esmane tekitaja”), ja/või igaüks, kes teeb jäätmete eeltöötlust, segab jäätmeid või sooritab muid toiminguid, mille tulemusena jäätmete olemus või koostis muutub;

               c)

                  valdaja – jäätmetekitaja või füüsiline või juriidiline isik, kelle valduses on jäätmed;

               d)

                  jäätmehooldus – jäätmete kogumine, vedu, taaskasutamine ja kõrvaldamine, kaasa arvatud nende tegevuste järelevalve ning kõrvaldamiskohtade järelhooldus;

               e)

                  kõrvaldamine – kõik toimingud, mis on ette nähtud direktiivi IIA lisas;

               f)

                  taaskasutamine – kõik toimingud, mis on ette nähtud direktiivi IIB lisas;

               g)

                  kogumine – jäätmete kokkukorjamine, sortimine ja/või segamine veo eesmärgil.

         2.   Tulenevalt lõike 1 punktist a koostab komisjon artikli 18 lõikes 3 ette nähtud korda järgides nende jäätmete nimistu, mis kuuluvad I lisas loetletud kategooriatesse. Seda nimistut vaadatakse korrapäraselt läbi ja vajadusel muudetakse sama korda järgides.
   Artikkel 2
   1.   Käesoleva direktiivi reguleerimisalasse ei kuulu

               a)

               välisõhku paisatavad gaasilised heited;

               b)

               muude õigusaktide reguleerimisalasse kuuluvad

                           i)

                           radioaktiivsed jäätmed;

                           ii)

                           maavarade uuringute, kaevandamise, töötlemise ja ladustamise tulemusena tekkinud jäätmed ning karjääride tootmisjäägid;

                           iii)

                           loomakorjused ja järgmised põllumajandusjäätmed: sõnnik ja muud põllumajanduses kasutatavad loodusomased ja mitteohtlikud ained;

                           iv)

                           reovesi, välja arvatud vedelad jäätmed;

                           v)

                           kasutusest kõrvaldatud lõhkeained.

         2.   Üksikdirektiivides võib ette näha erijuhtusid käsitlevaid eeskirju või täiendada käesoleva direktiivi eeskirju teatava jäätmekategooria käitlemise osas.
   Artikkel 3
   1.   Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et edendada

               a)

               esiteks jäätmete tekkimise ja nende ohtlikkuse vältimist või vähendamist eelkõige järgmiste tegevuste kaudu:

                           i)

                           puhtamate ja loodusvarasid säästvamalt kasutavate tehnoloogiate arendamine;

                           ii)

                           selliste toodete tehniline arendamine ja turustamine, mis on kujundatud nii, et nende valmistamine, kasutamine ja kõrvaldamine ei põhjusta üldse või põhjustab minimaalselt jäätmete koguste või nende kahjulikkuse suurenemist või reostusohtu;

                           iii)

                           selliste tehnoloogiate arendamine, mille abil saab taaskasutatavates jäätmetes sisalduvad ohtlikud ained lõplikult kõrvaldada;

               b)

               teiseks

                           i)

                           jäätmete taaskasutamist ringlussevõtu, korduskasutuse, taasväärtustamise või muu menetluse abil teisese toorme eraldamiseks
                           või

                           ii)

                           jäätmete kasutamist energiaallikana.

         2.   Välja arvatud juhul, kui kohaldatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. juuni 1998. aasta direktiivi 98/34/EÜ, millega nähakse ette tehnilistest standarditest ja eeskirjadest teatamise kord, (6) teatavad liikmesriigid komisjonile kõigist meetmetest, mida nad kavatsevad võtta lõikes 1 nimetatud eesmärkide saavutamiseks. Komisjon teatab nendest meetmetest teistele liikmesriikidele ja artikli 18 lõikes 1 osutatud komiteele.
   Artikkel 4
   1.   Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et tagada jäätmete taaskasutamine ja kõrvaldamine viisil, mis ei sea ohtu inimeste tervist, mille käigus ei kasutata keskkonda ohustavaid protsesse ja menetlusi ning millega eelkõige

               a)

               ei ohustata vett, õhku, pinnast, taimi ega loomi;

               b)

               ei tekitata mürast või haisust põhjustatud häiringuid;

               c)

               ei kahjustata maapiirkondi ega erihuvi pakkuvaid kohti.

         2.   Liikmesriigid võtavad ka vajalikud meetmed, et keelata jäätmete hülgamine, kaadamine või kontrollimata kõrvaldamine.
   Artikkel 5
   1.   Liikmesriigid võtavad asjakohased meetmed ja kui see on vajalik või soovitav, siis koostöös teiste liikmesriikidega, et luua ühtne ja sobiv jäätmekõrvaldamisrajatiste võrgustik, võttes arvesse parimat võimalikku tehnoloogiat, mis ei põhjusta liigseid kulutusi. Selline võrgustik peab tagama ühenduse kui terviku sõltumatuse jäätmete kõrvaldamise valdkonnas ning võimaldama liikmesriikidel omaette seda eesmärki püüelda, arvestades geograafilisi tingimusi ning vajadust spetsiaalsete rajatiste järele teatud jäätmeliikide puhul.
   2.   Lõikes 1 osutatud võrgustik peab võimaldama jäätmete kõrvaldamist lähimas sobivas rajatises sobivaima meetodi ja tehnoloogia abil, et tagada inimeste tervise ja keskkonna kaitse kõrge tase.
   Artikkel 6
   Liikmesriigid asutavad või määravad pädeva asutuse või pädevad asutused, kes vastutavad käesoleva direktiivi rakendamise eest.
   Artikkel 7
   1.   Artiklites 3, 4 ja 5 nimetatud eesmärkide saavutamiseks tuleb artiklis 6 osutatud pädeval asutusel või pädevatel asutustel võimalikult kiiresti koostada üks või mitu jäätmekava. Sellised kavad käsitlevad eelkõige järgmist:

               a)

               taaskasutatavate või kõrvaldatavate jäätmete liiki, koguseid ja päritolu;

               b)

               üldisi tehnilisi nõudeid;

               c)

               konkreetsete jäätmetega seotud erimeetmeid;

               d)

               sobilikke kõrvaldamiskohti või rajatisi.

         2.   Lõikes 1 osutatud kavad võivad hõlmata näiteks järgmist:

               a)

               füüsilisi või juriidilisi isikuid, kellel on luba jäätmeid käidelda;

               b)

               taaskasutamis- ja kõrvaldamistoimingute hinnangulisi kulusid;

               c)

               asjakohaseid meetmeid, et edendada jäätmete kogumise, sortimise ja töötlemise ratsionaliseerimist.

         3.   Liikmesriigid teevad jäätmekavasid koostades vajaduse korral koostööd teiste liikmesriikide ja komisjoniga. Liikmesriigid teatavad sellest komisjonile.
   4.   Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et vältida nende jäätmekavadele mittevastavat jäätmete vedu. Liikmesriigid teatavad mis tahes asjakohastest meetmetest teistele liikmesriikidele ja komisjonile.
   Artikkel 8
   Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed tagamaks, et iga jäätmevaldaja

               a)

               annab jäätmed käitlemiseks era- või avalikule jäätmekogumisettevõtjale või ettevõtjale, kes teeb IIA või IIB lisas nimetatud toiminguid, või

               b)

               taaskasutab või kõrvaldab jäätmed ise kooskõlas käesoleva direktiivi sätetega.

         Artikkel 9
   1.   Artiklite 4, 5 ja 7 rakendamise eesmärgil peab igale rajatisele või ettevõttele, kus tehakse IIA lisas nimetatud toiminguid, saama loa artiklis 6 osutatud pädevalt asutuselt.
   Kõnealune luba hõlmab järgmist:

               a)

               jäätmete liiki ja koguseid;

               b)

               tehnilisi nõudeid;

               c)

               ohutusabinõusid, mis tuleb võtta;

               d)

               kõrvaldamiskohta;

               e)

               käitlusviisi.

         2.   Lubasid võib anda tähtajaliselt, neid võib pikendada, nendega võivad kaasneda tingimused ja kohustused ning nende andmisest võib keelduda, kui plaanitav kõrvaldamismeetod ei ole keskkonnakaitse seisukohalt vastuvõetav.
   Artikkel 10
   Artikli 4 rakendamise eesmärgil peab igale rajatisele või ettevõttele, kus tehakse IIB lisas nimetatud toiminguid, saama selleks loa.
   Artikkel 11
   1.   Ilma et see piiraks nõukogu 12. detsembri 1991. aasta direktiivi 91/689/EMÜ ohtlike jäätmete kohta, (7) võib artiklis 9 või 10 sätestatud loa taotlemisest vabastada järgmised rajatised ja ettevõtted:

               a)

               kus kõrvaldatakse selle jäätmeid nende tekkekohas,
               ning

               b)

               kus tegeletakse jäätmete taaskasutamisega.

         2.   Lõikes 1 osutatud vabastus kehtib ainult järgmistel juhtudel:

               a)

               pädevad asutused on vastu võtnud üldeeskirjad iga tegevuse kohta, milles nähakse ette jäätmete liigid ja kogused ning tingimused, mille täitmisel võidakse tegevus loanõudest vabastada,
               ning

               b)

               kui jäätmete liik ja kogus ning kõrvaldamis- ja taaskasutusmeetodid vastavad artiklis 4 sätestatud tingimustele.

         3.   Pädevad asutused registreerivad lõikes 1 nimetatud rajatised ja ettevõtted.
   4.   Liikmesriigid teatavad komisjonile lõike 2 punkti a kohaselt vastuvõetud üldeeskirjadest.
   Artikkel 12
   Pädevad asutused registreerivad rajatised ja ettevõtted, millele ei pea luba taotlema, kuid kus kogutakse või mis veavad jäätmeid kaubanduslikul alusel või korraldavad jäätmete kõrvaldamist või taaskasutamist teiste eest (kauplejad ja vahendajad).
   Artikkel 13
   Pädevad asutused kontrollivad korrapäraselt rajatisi ja ettevõtteid, kus teostatakse artiklites 9 kuni 12 osutatud toiminguid.
   Artikkel 14
   1.   Kõik artiklites 9 ja 10 osutatud rajatised ja ettevõtted

               a)

               peavad arvestust jäätmete koguse, olemuse, päritolu ning vajaduse korral sihtkoha, kogumissageduse, veoliigi ning käitlusviisi üle I lisas loetletud jäätmete ning IIA või IIB lisas loetletud toimingute osas;

               b)

               teevad selle teabe taotluse korral kättesaadavaks artiklis 6 osutatud pädevatele asutustele.

         2.   Liikmesriigid võivad lõike 1 sätete järgimist nõuda ka tekitajatelt.
   Artikkel 15
   Vastavalt “saastaja maksab” põhimõttele tuleb jäätmete kõrvaldamise kulud kanda

               a)

               jäätmevaldajal, kes on andnud jäätmed jäätmekogumisettevõttele või artiklis 9 osutatud ettevõttele,
               ja/või

               b)

               eelmisel valdajal või tootjal, kelle tootest jäätmed on tekkinud.

         Artikkel 16
   Liikmesriigid saadavad iga kolme aasta järel komisjonile käesoleva direktiivi rakendamist käsitleva teabe sektori aruande kujul, mis hõlmab ka muid asjaomaseid ühenduse direktiive. Aruanne esitatakse kas küsimustiku või vormi alusel, mille komisjon koostab artikli 18 lõikes 2 ettenähtud korras. Küsimustik või vorm saadetakse liikmesriikidele kuus kuud enne aruandes käsitletava ajavahemiku algust. Aruanne esitatakse komisjonile üheksa kuu jooksul pärast selles käsitletud kolmeaastase ajavahemiku lõppu.
   Komisjon avaldab ühenduse aruande käesoleva direktiivi rakendamise kohta üheksa kuu jooksul pärast aruannete saamist liikmesriikidelt.
   Artikkel 17
   Käesoleva direktiivi lisade teaduse ja tehnika arenguga kohandamiseks vajalikud muudatused võetakse vastu artikli 18 lõikes 3 osutatud korras.
   Artikkel 18
   1.   Komisjoni abistab komitee.
   2.   Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 4 ja 7, võttes arvesse selle artikli 8 sätteid.
   Otsuse 1999/468/EÜ artikli 4 lõikes 3 sätestatud tähtajaks kehtestatakse üks kuu.
   3.   Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7, võttes arvesse selle artikli 8 sätteid.
   Otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikes 6 sätestatud tähtajaks kehtestatakse kolm kuud.
   4.   Komitee võtab vastu oma töökorra.
   Artikkel 19
   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetud põhiliste riigisiseste õigusnormide teksti.
   Artikkel 20
   Direktiiv 75/442/EMÜ tunnistatakse kehtetuks, ilma et see mõjutaks liikmesriikide kohustusi, mis on seotud III lisa B-osas esitatud direktiivide riigisisesesse õigusesse ülevõtmise tähtaegadega.
   Viiteid kehtetuks tunnistatud direktiivile käsitatakse viidetena käesolevale direktiivile kooskõlas IV lisas esitatud vastavustabeliga.
   Artikkel 21
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 22
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Strasbourg, 5. aprill 2006

            Euroopa Parlamendi nimel

            president

         J. BORRELL FONTELLES

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         H. WINKLER

      (1)  ELT C 112, 30.4.2004, lk 46.

      (2)  Euroopa Parlamendi 9. märtsi 2004. aasta arvamus (ELT C 102 E, 28.4.2004, lk 106) ja nõukogu 30. jaanuari 2006. aasta otsus.

      (3)  EÜT L 194, 25.7.1975, lk 39. Direktiivi on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1882/2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1).

      (4)  Vt III lisa A-osa.

      (5)  EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.

      (6)  EÜT L 204, 21.7.1998, lk 37. Direktiivi on viimati muudetud 2003. aasta ühinemisaktiga.

      (7)  EÜT L 377, 31.12.1991, lk 20. Direktiivi on muudetud direktiiviga 94/31/EÜ (EÜT L 168, 2.7.1994, lk 28).

      I LISA
      JÄÄTMEKATEGOORIAD

                  Q1

                  Edaspidi teisiti määratlemata tootmis- ja tarbimisjäägid

                  Q2

                  Praaktooted

                  Q3

                  Tooted, mille kasutustähtaeg on lõppenud

                  Q4

                  Materjalid, mis on maha voolanud, riknenud või mõne õnnetusjuhtumi tõttu kahjustunud, kaasa arvatud materjalid, seadmed või muud esemed, mis on õnnetusjuhtumi tagajärjel saastunud

                  Q5

                  Materjalid, mis on saastunud või kõlbmatuks muutunud sihipärase tegevuse tagajärjel (nt puhastusjäägid, pakkematerjalid, mahutid jne)

                  Q6

                  Kasutamiskõlbmatud osad (nt tühjad patareid, ammendatud katalüsaatorid jne)

                  Q7

                  Ained, mis ei toimi enam nõutaval tasemel (nt saastunud happed, saastunud lahustid, kasutatud karastussoolad jne)

                  Q8

                  Tööstusprotsessijäägid (nt räbud, põhjasetted jne)

                  Q9

                  Reostustõrjejäägid (nt skraberisetted, kottfiltritolm, kasutatud filtrid jne)

                  Q10

                  Metallide töötlemise ja viimistlemise jäägid (nt treilaastud, valtsimistagi jne)

                  Q11

                  Tooraine kaevandamise ja töötlemise jäägid (nt kaevandamisjäägid, naftatootmisel tekkinud muda jne)

                  Q12

                  Rikutud materjalid (nt PCBga saastatud õli jne)

                  Q13

                  Kõik materjalid, ained või tooted, mille kasutamine on seadusega keelatud

                  Q14

                  Tooted, millele valdaja ei leia edasist kasutamist (nt põllumajanduses, olmes, kontorites, kauplustes või töökodades ära visatud vallasasjad jne)

                  Q15

                  Reostatud pinnase puhastamisel tekkinud saastunud materjalid, ained või tooted

                  Q16

                  Kõik materjalid, ained või tooted, mis ei kuulu eespool loetletud kategooriatesse

      IIA LISA
      KÕRVALDAMISTOIMINGUD

         NB. Käesoleva lisa eesmärk on loetleda kõrvaldamistoimingud nii, nagu neid praktikas kasutatakse. Vastavalt artiklile 4 tuleb jäätmed kõrvaldada nii, et ei seata ohtu inimeste tervist ega kasutata tõenäoliselt keskkonda kahjustavaid protsesse ja menetlusi.

                  D1

                  Maapealne või maa-alune ladestamine (nt prügilasse jne)

                  D2

                  Pinnastöötlus (nt vedelate või püdelate heitmete biolagundamine pinnases jne)

                  D3

                  Süvainjektsioon (nt vedelate heitmete pumpamine puuraukudesse, mahajäetud soolakaevandustesse või looduslikesse tühemikesse jne)

                  D4

                  Paigutamine maapealsetesse basseinidesse (nt vedelate või püdelate jäätmete paigutamine šahtidesse, tiikidesse või laguunidesse jne)

                  D5

                  Paigutamine tarindprügilatesse (nt jäätmete paigutamine üksteisest ning keskkonnast isoleeritud, pealt kaetud ja vooderdatud pesadesse jne)

                  D6

                  Heitmine veekogudesse, v.a merre/ookeani

                  D7

                  Heitmine merre/ookeani, sh ladestamine merepõhja

                  D8

                  Bioloogiline töötlus, mida ei ole käsitletud mujal käesolevas lisas ning mille lõppsaaduseks on ühendid või segud, mis kõrvaldatakse mis tahes toiminguga D1–D7 ja D9–D12

                  D9

                  Füüsikalis-keemiline töötlus, mida ei ole käsitletud mujal käesolevas lisas ning mille lõppsaaduseks on ühendid või segud, mis kõrvaldatakse mis tahes toiminguga D1–D8 ja D10–D12 (nt aurutamine, kuivatamine, kaltsineerimine jne)

                  D10

                  Põletamine maismaal

                  D11

                  Põletamine merel

                  D12

                  Püsiladustamine (nt konteinerites jäätmete paigutamine kaevandustesse jne)

                  D13

                  Jäätmesegude koostamine või jäätmete segamine enne mis tahes toimingut D1–D12

                  D14

                  Ümberpakkimine enne mis tahes toimingut D1–D13

                  D15

                  Vaheladustamine mis tahes toimingu D1–D14 ajal (välja arvatud ajutine ladustamine jäätmete kogumisel nende tekkekohas)

      IIB LISA
      TAASKASUTAMISTOIMINGUD

         NB. Käesoleva lisa eesmärk on loetleda taaskasutamistoimingud nii, nagu neid praktikas kasutatakse. Vastavalt artiklile 4 tuleb jäätmeid taaskasutada nii, et ei seata ohtu inimeste tervist ega kasutata tõenäoliselt keskkonda kahjustavaid protsesse ja menetlusi.

                  R 1

                  Kasutamine peamiselt kütusena või muul viisil energiaallikana

                  R 2

                  Lahustite taasväärtustamine/regenereerimine

                  R 3

                  Lahustitena mittekasutatavate orgaaniliste ainete ringlussevõtt/taasväärtustamine (sh kompostimine ja muud bioloogilised muundamisprotsessid)

                  R 4

                  Metallide ja metalliühendite ringlussevõtt/taasväärtustamine

                  R 5

                  Muude anorgaaniliste ainete ringlussevõtt/taasväärtustamine

                  R 6

                  Hapete ja aluste regenereerimine

                  R 7

                  Reostustõrjeks kasutatud ainete taaskasutamine

                  R 8

                  Katalüsaatorikomponentide taaskasutamine

                  R 9

                  Õlide taasrafineerimine või korduskasutamine muul viisil

                  R 10

                  Pinnastöötlus põllumajandusliku kasutamise eesmärgil või keskkonnaseisundi parandamiseks

                  R 11

                  Punktides R1–R10 nimetatud toimingute tagajärjel tekkinud jäätmete kasutamine

                  R 12

                  Jäätmete vahetamine punktides R1–R11 nimetatud toiminguteks

                  R 13

                  Jäätmete vaheladustamine mis tahes toimingu R1–R12 ajal (välja arvatud ajutine ladustamine jäätmete kogumisel nende tekkekohas)

      III LISA
      A-OSA
      KEHTETUKS TUNNISTATUD DIREKTIIV KOOS MUUDATUSTEGA

         (osutatud artiklis 20)

                  Nõukogu direktiiv 75/442/EMÜ (EÜT L 194, 25.7.1975, lk 39)

                  Nõukogu direktiiv 91/156/EMÜ (EÜT L 78, 26.3.1991, lk 32)

                  Nõukogu direktiiv 91/692/EMÜ (EÜT L 377, 31.12.1991, lk 48)

                  ainult osa, mis puudutab VI lisas tehtud viidet direktiivile 75/442/EMÜ

                  Komisjoni otsus 96/350/EÜ (EÜT L 135, 6.6.1996, lk 32)

                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1882/2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1)

                  ainult III lisa punkt 1

            B-OSA
      RIIGISISESESSE ÕIGUSESSE ÜLEVÕTMISE TÄHTAJAD

         (osutatud artiklis 20)

                  Direktiiv

                  ülevõtmise tähtaeg

                  75/442/EMÜ

                  17. juuli 1977

                  91/156/EMÜ

                  1. aprill 1993

                  91/692/EMÜ

                  1. jaanuar 1995

      IV LISA
      VASTAVUSTABEL

                  Direktiiv 75/442/EMÜ

                  Käesolev direktiiv

                  Artikkel 1, sissejuhatav osa

                  Artikkel 1, lõige 1, sissejuhatav osa

                  Artikkel 1, punkt a, esimene lõik

                  Artikkel 1, lõige 1, punkt a

                  Artikkel 1, punkt a, teine lõik

                  Artikkel 1, lõige 2

                  Artikkel 1, punktid b kuni g

                  Artikkel 1, lõige 1, punktid b kuni g

                  Artikkel 2

                  Artikkel 2

                  Artikkel 3, lõige 1, sissejuhatav osa

                  Artikkel 3, lõige 1, sissejuhatav osa

                  Artikkel 3, lõige 1, punkt a, sissejuhatav osa

                  Artikkel 3, lõige 1, punkt a, sissejuhatav osa

                  Artikkel 3, lõige 1, punkt a, esimene taane

                  Artikkel 3, lõige 1, punkt a, alapunkt i

                  Artikkel 3, lõige 1, punkt a, teine taane

                  Artikkel 3, lõige 1, punkt a, alapunkt ii

                  Artikkel 3, lõige 1, punkt a, kolmas taane

                  Artikkel 3, lõige 1, punkt a, alapunkt iii

                  Artikkel 3, lõige 1, punkt b, sissejuhatav osa

                  Artikkel 3, lõige 1, punkt b, sissejuhatav osa

                  Artikkel 3, lõige 1, punkt b, esimene taane

                  Artikkel 3, lõige 1, punkt b, alapunkt i

                  Artikkel 3, lõige 1, punkt b, teine taane

                  Artikkel 3, lõige 1, punkt b, alapunkt ii

                  Artikkel 3, lõige 2

                  Artikkel 3, lõige 2

                  Artikkel 4, esimene lõik, sissejuhatav osa

                  Artikkel 4, lõige 1, sissejuhatav osa

                  Artikkel 4, esimene lõik, esimene taane

                  Artikkel 4, lõige 1, punkt a

                  Artikkel 4, esimene lõik, teine taane

                  Artikkel 4, lõige 1, punkt b

                  Artikkel 4, esimene lõik, kolmas taane

                  Artikkel 4, lõige 1, punkt c

                  Artikkel 4, teine lõik

                  Artikkel 4, lõige 2

                  Artikkel 5

                  Artikkel 5

                  Artikkel 6

                  Artikkel 6

                  Artikkel 7, lõige 1, esimene lõik, sissejuhatav osa

                  Artikkel 7, lõige 1, sissejuhatav osa

                  Artikkel 7, lõige 1, esimene lõik, esimene taane

                  Artikkel 7, lõige 1, punkt a

                  Artikkel 7, lõige 1, esimene lõik, teine taane

                  Artikkel 7, lõige 1, punkt b

                  Artikkel 7, lõige 1, esimene lõik, kolmas taane

                  Artikkel 7, lõige 1, punkt c

                  Artikkel 7, lõige 1, esimene lõik, neljas taane

                  Artikkel 7, lõige 1, punkt d

                  Artikkel 7, lõige 1, teine lõik, sissejuhatav osa

                  Artikkel 7, lõige 2, sissejuhatav osa

                  Artikkel 7, lõige 1, teine lõik, esimene taane

                  Artikkel 7, lõige 2, punkt a

                  Artikkel 7, lõige 1, teine lõik, teine taane

                  Artikkel 7, lõige 2, punkt b

                  Artikkel 7, lõige 1, teine lõik, kolmas taane

                  Artikkel 7, lõige 2, punkt c

                  Artikkel 7, lõige 2

                  Artikkel 7, lõige 3

                  Artikkel 7, lõige 3

                  Artikkel 7, lõige 4

                  Artikkel 8, sissejuhatav osa

                  Artikkel 8, sissejuhatav osa

                  Artikkel 8, esimene taane

                  Artikkel 8, punkt a

                  Artikkel 8, teine taane

                  Artikkel 8, punkt b

                  Artikkel 9, lõige 1, esimene lõik

                  Artikkel 9, lõige 1, esimene lõik

                  Artikkel 9, lõige 1, teine lõik, sissejuhatav osa

                  Artikkel 9, lõige 1, teine lõik, sissejuhatav osa

                  Artikkel 9, lõige 1, teine lõik, esimene taane

                  Artikkel 9, lõige 1, teine lõik, punkt a

                  Artikkel 9, lõige 1, teine lõik, teine taane

                  Artikkel 9, lõige 1, teine lõik, punkt b

                  Artikkel 9, lõige 1, teine lõik, kolmas taane

                  Artikkel 9, lõige 1, teine lõik, punkt c

                  Artikkel 9, lõige 1, teine lõik, neljas taane

                  Artikkel 9, lõige 1, teine lõik, punkt d

                  Artikkel 9, lõige 1, teine lõik, viies taane

                  Artikkel 9, lõige 1, teine lõik, punkt e

                  Artikkel 9, lõige 2

                  Artikkel 9, lõige 2

                  Artikkel 10

                  Artikkel 10

                  Artikkel 11, lõige 1, esimene lõik

                  Artikkel 11, lõige 1

                  Artikkel 11, lõige 1, teine lõik, sissejuhatav osa

                  Artikkel 11, lõige 2, sissejuhatav osa

                  Artikkel 11, lõige 1, teine lõik, esimene taane

                  Artikkel 11, lõige 2, punkt a

                  Artikkel 11, lõige 1, teine lõik, teine taane

                  Artikkel 11, lõige 2, punkt b

                  Artikkel 11, lõige 2

                  Artikkel 11, lõige 3

                  Artikkel 11, lõige 3

                  Artikkel 11, lõige 4

                  Artikkel 12

                  Artikkel 12

                  Artikkel 13

                  Artikkel 13

                  Artikkel 14, esimene lõik, sissejuhatav osa

                  Artikkel 14, lõige 1, sissejuhatav osa

                  Artikkel 14, esimene lõik, esimene taane

                  Artikkel 14, lõige 1, punkt a

                  Artikkel 14, esimene lõik, teine taane

                  Artikkel 14, lõige 1, punkt b

                  Artikkel 14, teine lõik

                  Artikkel 14, lõige 2

                  Artikkel 15, sissejuhatav osa

                  Artikkel 15, sissejuhatav osa

                  Artikkel 15, esimene taane

                  Artikkel 15, punkt a

                  Artikkel 15, teine taane

                  Artikkel 15, punkt b

                  Artikkel 16, esimene lõik

                  Artikkel 16, esimene lõik ja artikkel 18, lõige 2

                  Artikkel 16, teine lõik

                  ___

                  Artikkel 16, kolmas lõik

                  Artikkel 16, teine lõik

                  Artikkel 17

                  Artikkel 17

                  Artikkel 18, lõige 1

                  Artikkel 18, lõige 1

                  Artikkel 18, lõige 2

                  Artikkel 18, lõige 3

                  Artikkel 18, lõige 3

                  Artikkel 18, lõige 4

                  Artikkel 19

                  ___

                  Artikkel 20

                  Artikkel 19

                  ___

                  Artikkel 20

                  ___

                  Artikkel 21

                  Artikkel 21

                  Artikkel 22

                  I lisa

                  I lisa

                  IIA lisa

                  IIA lisa

                  IIB lisa

                  IIB lisa

                  ___

                  III lisa

                  ___

                  IV lisa


title: Nõukogu direktiiv, 25. juuni 1979, põllu- või metsamajanduslike ratastraktorite ümbermineku kaitsekonstruktsioone puudutavate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (staatiline testimine)

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31979L0622

Euroopa Liidu Teataja L 179 , 17/07/1979 Lk 0001 - 0030 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 10 Lk 0010  Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 8 Lk 0147  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 10 Lk 0010  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 10 Lk 0108  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 13 Köide 10 Lk 0108

		Nõukogu direktiiv,25. juuni 1979,põllu- või metsamajanduslike ratastraktorite ümbermineku kaitsekonstruktsioone puudutavate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (staatiline testimine)(79/622/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [2]ning arvestades, et:tehnilised nõuded, millele traktorid peavad siseriiklike õigusaktide kohaselt vastama, puudutavad muu hulgas ka ümbermineku kaitsekonstruktsioone ja nende traktorile kinnitamise seadmeid;kõnealused nõuded on liikmesriigiti erinevad; seepärast on vajalik, et kõik liikmesriigid võtaksid lisaks olemasolevatele eeskirjadele või nende asemel vastu ühesugused nõuded, eelkõige selleks, et iga traktoritüübi suhtes oleks võimalik kohaldada nõukogu 4. märtsi 1974. aasta direktiiviga 74/150/EMÜ põllu- või metsamajanduslike ratastraktorite tüübikinnitust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta [3] ettenähtud EMÜ tüübikinnitusmenetlust;ümbermineku kaitsekonstruktsioonide ja nende traktorile kinnitamise seadmete ühtlustatud osa tüübikinnitusmenetlus võimaldab igal liikmesriigil kontrollida vastavust ühistele ehitus- ja katsetamisnõuetele ning teatada teistele liikmesriikidele kontrollimise tulemustest, saates neile iga ümbermineku kaitsekonstruktsiooni ja selle traktorile kinnitamise seadme kohta tüübikinnitustunnistuse koopia; osa EMÜ tüübikinnitusmärgi paigaldamine kõigile kinnitatud tüübi kohaselt valmistatud seadmetele välistab nende seadmete kontrollimise vajaduse teistes liikmesriikides;ühised nõuded teiste ümbermineku kaitsekonstruktsioonide elementide ja omaduste, eriti mõõtmete, uste, turvaklaaside ja traktori ümberminemisel rullumist takistavate seadmete ning sõitjate kaitse osas sätestatakse hiljem;ühtlustatud nõuded on mõeldud eelkõige töö- ja liiklusohutuse tagamiseks kogu ühenduse ulatuses; nimetatud põhjusel on vajalik kehtestada käesoleva direktiivi kohaldamisalasse kuuluvatele traktoritele ümbermineku kaitsekonstruktsioonide paigaldamise kohustus; traktoritele, mis vastavad 28. juunil 1977 vastuvõetud nõukogu direktiivile 77/536/EMÜ põllu- või metsamajanduslike ratastraktorite ümbermineku kaitsekonstruktsioone puudutavate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamisese kohta, [4] peab olema kindlaks määratava kuupäevani võimalik paigaldada direktiivile 77/536/EMÜ või käesolevale direktiivile vastavaid ümbermineku kaitsekonstruktsioone;traktoreid käsitlevate siseriiklike õigusaktide ühtlustamine eeldab iga liikmesriigi territooriumil ühiste nõuete alusel sooritatud kontrollimiste vastastikust tunnustamist,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 11. Iga liikmesriik väljastab osa EMÜ tüübikinnituse mis tahes ümbermineku kaitsekonstruktsioonile ja selle traktorile kinnitamise seadmele, kui see vastab käesoleva direktiivi I kuni V lisas sätestatud ehitus- ja katsetusnõuetele.2. Osa EMÜ tüübikinnituse andnud liikmesriik võtab vajaduse korral koostöös teiste liikmesriikide pädevate asutustega vajalikud meetmed, et vajalikus ulatuses kontrollida tootmisnäidiste vastavust kinnitatud tüübile. Niisugune kontroll piirdub pistelise kontrolliga.Artikkel 2Liikmesriigid annavad iga nende poolt artikli 1 kohaselt kinnitatud traktori või ümbermineku kaitsekonstruktsiooni tootjale või tootja volitatud esindajale osa EMÜ tüübikinnitusmärgi, mis vastab käesoleva direktiivi VI lisas esitatud näidisele.Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed, et välistada niisuguste märkide kasutamist, mis võivad artikli 1 kohaselt osa tüübikinnituse saanud ümbermineku kaitsekonstruktsioonide ja muude seadmete vahel segadust tekitada.Artikkel 31. Ükski liikmesriik ei tohi keelata osa EMÜ tüübikinnitusmärki omavate ümbermineku kaitsekonstruktsioonide ega nende traktorile kinnitamise seadmete turustamist ehituslike iseärasuste tõttu.2. Siiski võib liikmesriik keelata niisuguste osa EMÜ tüübikinnitusmärgiga ümbermineku kaitsekonstruktsioonide turustamise, mis järjekindlalt ei vasta kinnitatud tüübile.Kõnealune liikmesriik teavitab viivitamatult teisi liikmesriike ja komisjoni võetud meetmetest ning põhjendab oma otsust.Artikkel 4Iga liikmesriigi pädevad asutused saadavad teiste liikmesriikide pädevatele asutustele ühe kuu jooksul VII lisas esitatud näidisele vastava tüübikinnitustunnistuse koopia iga ümbermineku kaitsekonstruktsiooni tüübi kohta, millele nad tüübikinnituse annavad või andmisest keelduvad.Artikkel 51. Kui osa EMÜ tüübikinnituse andnud liikmesriik leiab, et teatav hulk samasugust osa EMÜ tüübikinnitusmärki kandvaid ümbermineku kaitsekonstruktsioone ei vasta tema poolt kinnitatud tüübile, siis võtab see liikmesriik tootmisnäidiste kinnitatud tüübile vastavuse tagamiseks vajalikud meetmed. Kõnealuse liikmesriigi pädevad asutused teavitavad teiste liikmesriikide pädevaid asutusi võetud meetmetest, mis vajadusel, tõsise ja korduva nõuetest kõrvalekaldumise esinemisel võivad viia osa EMÜ tüübikinnituse tühistamiseni. Nimetatud liikmesriikide asutused võtavad pärast teise liikmesriigi pädevatelt asutustelt nõuetest kõrvalekaldumise teate saamist samasugused meetmed.2. Liikmesriikide pädevad asutused informeerivad üksteist igast EMÜ tüübikinnituse tühistamisest ja selle põhjustest ühe kuu jooksul.Artikkel 6Iga käesoleva direktiivi rakendamisel vastu võetud sätetele vastav otsus ümbermineku kaitsekonstruktsioonidele ja nende traktorile kinnitamise seadmetele osa EMÜ tüübikinnituse andmisest keeldumise või selle tühistamise või nende turustamise või kasutamise keelamise kohta peab olema üksikasjalikult põhjendatud. Niisugusest otsusest teatatakse asjaomasele osapoolele ning samal ajal informeeritakse teda liikmesriikides kehtivate seaduste alusel tema käsutuses olevatest õiguskaitsevahenditest ja nimetatud õiguskaitsevahendite kasutamise tähtaegadest.Artikkel 7Ükski liikmesriik ei tohi keelduda traktorile EMÜ või riikliku tüübikinnituse andmisest ümbermineku kaitsekonstruktsioonide või nende traktorile kinnitamise seadmete tõttu, kui need kannavad osa EMÜ tüübikinnitusmärki ja vastavad VIII lisas esitatud nõuetele.Artikkel 8Ükski liikmesriik ei tohi takistada ega keelata mistahes traktori müüki, registreerimist, kasutuselevõtmist ega kasutamist ümbermineku kaitsekonstruktsioonide või nende traktorile kinnitamise seadmete tõttu, kui need kannavad osa EMÜ tüübikinnitusmärki ja vastavad VIII lisas esitatud nõuetele.Artikkel 9Käesolevat direktiivi kohaldatakse direktiivi 74/150/EMÜ artiklis 1 määratletud järgmiste tehniliste näitajatega traktorite suhtes:- põhja kõrgus tagateljest tagapool mitte üle 1000 mm,- ühe vedava telje fikseeritud või reguleeritav rööbe 1150 mm või rohkem,- mitmekohalise haakeseadme paigaldamise võimalus eemaldatavate tööriistade ja järelhaagise jaoks,- mass koos vastavalt käesolevale direktiivile paigaldatud ümbermineku kaitsekonstruktsiooni ja tootja poolt soovitatavate suurimate rehvidega 800 kg või rohkem, mis vastab traktori tühimassile vastavalt direktiivi 74/150/EMÜ I lisa punktis 2.4 määratletule.Artikkel 10EMÜ tüübikinnituse kontekstis peab iga artiklis 9 nimetatud traktor olema varustatud I kuni IV lisas esitatud nõuetele vastava ümbermineku kaitsekonstruktsiooniga.Direktiivi 77/536/EMÜ punktis 9 määratletud traktoritele võib siiski paigaldada nimetatud direktiivi I kuni IV lisas sätestatud nõuetele vastava ümbermineku kaitsekonstruktsiooni.Artikkel 11Käesoleva direktiivi lisades esitatud nõuete tehnika arenguga kohandamiseks vajalikud muudatused võetakse vastu direktiivi 74/150/EMÜ artiklis 13 ettenähtud korras.Artikkel 121. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigusnormid 18 kuu jooksul alates direktiivi teatavakstegemisest ning teavitavad sellest viivitamatult komisjoni.2. Liikmesriigid tagavad käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike põhiliste õigusnormide teksti edastamise komisjonile.Artikkel 13Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Luksemburg, 25. juuni 1979Nõukogu nimeleesistujaJ. Le Theule[1] EÜT C 296, 11.12.1978, lk 69.[2] EÜT C 128, 21.5.1979, lk 18.[3] EÜT L 84, 28.3.1974, lk 10.[4] EÜT L 220, 29.8.1977, lk 1.--------------------------------------------------LISADE LOETELUI LISA: | Osa EMÜ tüübikinnituse taotlemine |II LISA: | Ümbermineku kaitsekonstruktsioonide ja nende traktorile kinnitamise seadmete tugevuse katsetamise tingimused |III LISA: | Katsemenetlused |IV LISA: | Joonised |V LISA: | Katseprotokolli näidis |VI LISA: | Märgid |VII LISA: | Osa EMÜ tüübikinnitustunnistus |VIII LISA: | EMÜ tüübikinnituse tingimused |IX LISA: | Lisa EMÜ traktoritüübi tüübikinnitustunnistusele ümbermineku kaitsekonstruktsiooni ja selle traktorile kinnitamise seadme tugevuse osas (staatilised katsed). |--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv, 10. juuni 1991, rahandussüsteemi rahapesu eesmärgil kasutamise vältimise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31991L0308

Euroopa Liidu Teataja L 166 , 28/06/1991 Lk 0077 - 0083 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 10 Köide 1 Lk 0068  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 10 Köide 1 Lk 0068

		Nõukogu direktiiv,10. juuni 1991,rahandussüsteemi rahapesu eesmärgil kasutamise vältimise kohta(91/308/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 57 lõike 2 esimest ja kolmandat lauset ning artiklit 100a,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]koostöös Euroopa Parlamendiga, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:krediidi- ja finantseerimisasutuste kasutamine kuritegelikul teel saadud tulu rahapesuks (edaspidi "rahapesu") võib tõsiselt ohustada asjaomase asutuse usaldusväärsust ja stabiilsust ning usaldust rahandussüsteemi vastu üldiselt, nii et need kaotavad üldsuse usalduse;kuna ühendusel puuduvad rahapesuvastased meetmed, võivad liikmesriigid oma rahandussüsteemide kaitseks vastu võtta meetmed, mis võivad olla vastuolus siseturu väljakujundamisega; kui ühenduse tasandil ei võeta vastu teatavaid kooskõlastusmeetmeid, võidakse rahapesuga püüda kuritegeliku tegevuse hõlbustamiseks ära kasutada ühtse finantspiirkonnaga kaasnevat kapitali liikumise ja finantsteenuste osutamise vabadust;rahapesu avaldab ilmset mõju organiseeritud kuritegevuse kasvule üldiselt ning eelkõige uimastiäri kasvule; üldsus muutub üha teadlikumaks sellest, et rahapesu tõkestamine on üks tõhusamaid viise võitlemisel kõnealuse kuritegeliku tegevuse vastu, mis kujutab liikmesriikide ühiskondlikule korraldusele eriti suurt ohtu;rahapesu tuleb tõkestada peamiselt kriminaalõigusmeetmete kaudu ning kohtute ja õiguskaitseasutuste rahvusvahelise koostöö raames, mida on tehtud uimastiäri valdkonnas vastavalt Viinis 19. detsembril 1988 vastu võetud narkootiliste ja psühhotroopsete ainete ebaseadusliku ringluse vastasele ÜRO konventsioonile (edaspidi "Viini konventsioon") ning muu kuritegeliku tegevusega seoses vastavalt Euroopa Nõukogu rahapesu ning kriminaaltulu avastamise, arestimise ja konfiskeerimise konventsioonile, mis avati allakirjutamiseks Strasbourgis 8. novembril 1990;kriminaalõiguslik lähenemine ei peaks olema ainus viis rahapesu tõkestamiseks, sest ka rahandussüsteemi tugevdamine võib olla väga tõhus vahend; sellega seoses tuleb viidata Euroopa Nõukogu 27. juuni 1980. aasta soovitusele ning Baselis 1998. aasta detsembris kümne grupi riikide pankade järelevalveasutuste poolt vastu võetud põhimõtete deklaratsioonile, mis on mõlemad oluliseks sammuks rahandussüsteemi rahapesu eesmärgil kasutamise vältimise suunas;rahapesu toimub tavaliselt rahvusvahelisel tasandil, sest sel viisil saab paremini varjata rahaliste vahendite kriminaalset päritolu; üksnes siseriiklikul tasandil vastu võetavatel meetmetel, milles ei peeta silmas rahvusvahelist kooskõlastamist ja koostööd, oleks väga piiratud mõju;kõik ühenduse poolt käesolevas valdkonnas vastu võetavad meetmed peavad olema kooskõlas muude rahvusvahelistel foorumitel võetavate meetmetega; seetõttu tuleb kõigi ühenduse meetmete puhul eriti arvesse võtta 1989. aasta juulis seitsme juhtiva tööstusriigi Pariisi tippkohtumisel loodud rahapesuvastase töökonna soovitusi;Euroopa Parlament on mitmes resolutsioonis taotlenud laiaulatusliku uimastiäri tõkestava ühenduse tegevusprogrammi koostamist, mis sisaldaks ka rahapesu vältimist käsitlevaid sätteid;käesoleva direktiivi kohaldamisel lähtutakse Viini konventsioonis esitatud rahapesu määratlusest; kuna rahapesu ei ole seotud mitte ainult uimastikuritegevusest saadava tuluga, vaid ka muul kuritegelikul teel saadava tuluga (näiteks organiseeritud kuritegevus ja terrorism), peaksid liikmesriigid oma õigusaktides laiendama käesoleva direktiivi toimet ka muul kuritegelikul teel saadava tulu suhtes vastavalt sellele, kui tõenäoline on, et see võib olla seotud rahapesuga, mille korral on põhjendatud sanktsioonide rakendamine;rahapesu keelustamine liikmesriikide õigusaktides koos asjakohaste meetmete ja karistustega on vajalikud eeltingimused selle nähtusega võitlemiseks;selleks, et rahapesuga ei saaks anonüümsust ära kasutades toime panna kuritegusid, peavad krediidi- ja finantseerimisasutused nõudma ärisuhete loomisel ning teatavaid piirmäärasid ületavate tehingute sooritamisel kliendi isikusamasuse tuvastamist; neid sätteid tuleks võimaluse korral laiendada kõigile tulusaavatele omanikele;krediidi- ja finantseerimisasutused peavad vähemalt viis aastat säilitama nõutavate isikut tõendavate dokumentide koopiaid või viiteid, tõendusmaterjale ning registreid, mis sisaldavad tehingutega seotud dokumente või nende koopiaid, mida võib riigi vastavate õigusaktide kohaselt kasutada kohtumenetluste käigus tõendusmaterjalina rahapesu uurimisel;rahandussüsteemi usaldusväärsuse ja puutumatuse tagamiseks ning rahapesuga võitlemiseks peavad krediidi- ja finantseerimisasutused erilise tähelepanuga läbi vaatama kõik tehingud, mille puhul on nende laadi arvesse võttes eriti tõenäoline, et need võivad olla seotud rahapesuga; seetõttu peaksid nad pöörama erilist tähelepanu tehingutele kolmandate riikidega, kes ei kohalda rahapesu suhtes standardeid, mis on võrreldavad ühenduse kehtestatud standarditega või rahvusvahelistel foorumitel kehtestatud ja ühenduse poolt kinnitatud muude samaväärsete standarditega;sellega seoses võivad liikmesriigid nõuda, et krediidi- ja finantseerimisasutused vormistaksid kirjalikult kõigi nendelt nõutavate uurimiste tulemused ning tagaksid, et need on kättesaadavad rahapesu tõkestamise eest vastutavatele asutustele;rahandussüsteemi rahapesuks kasutamise vältimine on ülesanne, mida selle eest vastutavad asutused ei saa täita, tegemata koostööd krediidi- ja finantseerimisasutuste ja nende järelevalveasutustega; sellistel juhtudel tuleb loobuda pangasaladusest; tõhusaim viis kõnealuse koostöö tagamiseks on sisse seada kahtlastest tehingutest teatamise kohustuslik kord, mis tagab teabe edastamise eespool nimetatud asutustele asjaomaseid kliente teavitamata; on vaja erilist kaitseklauslit krediidi- ja finantseerimisasutuste ning nende töötajate ja juhtide vabastamiseks teabe avalikustamisele kehtestatud piirangute rikkumisega kaasnevast vastutusest;teavet, mida asutused saavad käesoleva direktiivi alusel, võib kasutada ainult rahapesu tõkestamiseks; liikmesriigid võivad siiski ette näha, et kõnealust teavet võib kasutada ka muudel eesmärkidel;krediidi- ja finantseerimisasutuste poolt kõnealuses valdkonnas ette nähtud sisekontrolli kord ja koolitusprogrammid on täiendavad sätted, milleta teised käesolevas direktiivis sätestatud meetmed võivad osutuda ebatõhusaks;kuna rahapesuga saab lisaks krediidi- ja finantseerimisasutuste kaudu tegelda ka teisi kutsealasid ja muid ettevõttekategooriaid kasutades, peavad liikmesriigid laiendama käesoleva direktiivi sätteid osaliselt või täielikult ka nendele kutsealadele ja ettevõtetele, kelle tegevust saab eriti tõenäoliselt kasutada rahapesuks;on tähtis, et liikmesriigid püüaksid tagada ühenduse tasandil kooskõlastatud tegutsemist juhul, kui tekib põhjendatud kahtlus, et rahapesu eesmärgil kasutatakse ühenduse tasandil ühtlustatult reguleeritud kutse- või tegevusalasid;rahapesu tõkestamiseks võetavate meetmete tõhusus sõltub eelkõige siseriiklike rakendusmeetmete põhjalikust kooskõlastamisest ja ühtlustamisest; erinevates rahvusvahelistes organites toimuv kooskõlastamine ja ühtlustamine nõuab ühenduse tasandil liikmesriikide ja komisjoni tihedat koostööd kontaktkomitees;käesoleva direktiivi täieliku kohaldamise tagamiseks peab iga liikmesriik vastu võtma asjakohased meetmed ja määrama nende meetmete rikkumise korral kohaldatava asjakohase karistuse,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:- krediidiasutus — nõukogu direktiivi 77/780/EMÜ [4] (viimati muudetud direktiiviga 89/646/EMÜ [5] artikli 1 esimeses taandes määratletud krediidiasutus, sealhulgas nimetatud artikli kolmandas taandes määratletud selliste krediidiasutuste ühenduses asuvad filiaalid, kelle peakontor asub väljaspool ühendust,- finantseerimisasutus — ettevõte, välja arvatud krediidiasutus, kelle põhitegevus kuulub ühe või mitme direktiivile 89/646/EMÜ lisatud loetelu punktides 2–12 ja punktis 14 nimetatud tegevusala hulka, või direktiiviga 79/267/EMÜ, [6] viimati muudetud direktiiviga 90/619/EMÜ, [7] kooskõlas nõuetekohaselt volitatud kindlustusselts, mis tegutseb kõnealuse direktiiviga hõlmatud tegevusvaldkondades; see mõiste hõlmab väljaspool ühendust peakontorit omavate finantseerimisasutuste ühenduses asuvaid filiaale,- rahapesu — hõlmab järgmist ettekavatsetud tegevust:- vara muundamine või ülekandmine, kui on teada, et niisugune vara on saadud kuriteo toimepanemisest või selles osalemisest, selleks et varjata või hoida saladuses vara ebaseaduslikku päritolu või abistada isikut, kes osales kuriteo toimepanemises, et ta saaks hoiduda oma tegude õiguslikest tagajärgedest,- vara tõelise olemuse, päritolu, asukoha, käsutamisviisi, ümberpaigutamise, omandiõiguse või muude varaga seotud õiguste varjamine või saladuses hoidmine, kui on teada, et niisugune vara on saadud kuriteo toimepanemisest või selles osalemisest,- vara omandamine, omamine või kasutamine, kui selle saamisel on teada, et selline vara on saadud kuriteo toimepanemisest või selles osalemisest,- kokkuleppes osalemine või sellega seotus eelnevates lõikudes nimetatud tegude toimepanemiseks, nende toimepaneku katsed ning nendele kaasaaitamine ja kihutamine või nende soodustamine või nendeks nõuandmine.Teadmist, kavatsust või eesmärki, mis kuuluvad eespool nimetatud tegude koosseisu, võib tuletada teo objektiivsete tegelike asjaolude põhjal.Rahapesuga on tegemist ka juhul, kui tegevus, mille tulemusel saadi rahapesus kasutatav vara, toimus mõne teise liikmesriigi või kolmanda riigi territooriumil,- vara — igasugune vara, nii kehaline kui kehatu, nii kinnis- kui vallasasi, nii materiaalne kui mittemateriaalne, samuti sellise vara omandiõigust või muid õigusi tõendavad juriidilised dokumendid või aktid,- kuritegelik tegevus — Viini konventsiooni artikli 3 lõike 1 punktis a määratletud kuritegu ja muu kuritegelik tegevus, mille liikmesriik on määratlenud kuriteona käesoleva direktiivi kohaldamisel,- pädevad asutused — liikmesriigi asutused, kelle pädevusse on seadusega või määrusega antud krediidi- ja finantseerimisasutuste järelevalve.Artikkel 2Liikmesriigid peavad tagama käesolevas direktiivis määratletud rahapesu keelustamise.Artikkel 31. Liikmesriigid peavad tagama, et krediidi- ja finantseerimisasutused nõuavad ärisuhete loomisel ning eelkõige kontode või hoiukontode avamisel või pangahoidla teenuste pakkumisel kliendi isikusamasuse tuvastamist tõendavate dokumentide alusel.2. Isikusamasuse tuvastamise nõuet kohaldatakse klientidega, välja arvatud lõikes 1 osutatud kliendid, tehtavate kõikide tehingute suhtes, mille väärtus on vähemalt 15000 eküüd, olenemata sellest, kas tehing on ühekordne või koosneb mitmest üksteisega tõenäoliselt seotud toimingust. Kui tehingu tegemise ajal on selle väärtus teadmata, jätkab asjaomane asutus isikusamasuse tuvastamist kohe, kui ta on väärtuse teada saanud ja kindlaks teinud, et see ületab ettenähtud piirmäära.3. Erandina lõigetest 1 ja 2 ei nõuta isikusamasuse tuvastamist direktiivis 79/267/EMÜ määratletud ja kõnealuse direktiiviga hõlmatud toimingutega tegelevate kindlustusseltside poolt välja antud kindlustuspoliiside puhul, kui teatava aasta järgpreemia või järgpreemiad ei ületa 1000 eküüd või kui ühekordne preemia ei ületa 2500 eküüd. Isikusamasuse tuvastamist nõutakse juhul, kui teatava aasta järgpreemiat või järgpreemiaid suurendatakse nii, et need ületavad 1000 eküü piirmäära.4. Liikmesriigid võivad ette näha, et isikusamasuse tuvastamise nõue ei ole kohustuslik töölepingul või kindlustatud isiku ametil põhinevate pensioniskeemidega seotud kindlustuspoliiside puhul, tingimusel et sellised poliisid ei sisalda loobumisklauslit ja neid ei kasutata laenutagatisena.5. Kui tekib kahtlus, kas eelmistes lõigetes osutatud kliendid tegutsevad enda nimel, või kui on kindel, et nad ei tegutse enda nimel, võtavad krediidi- ja finantseerimisasutused otstarbekohased meetmed selleks, et saada teavet nende isikute kohta, kelle nimel sellised kliendid tegutsevad.6. Kui krediidi- ja finantseerimisasutused kahtlustavad rahapesu, peavad nad sellised isikud tuvastama isegi juhul, kui tehingu väärtus on kehtestatud piirmäärast väiksem.7. Krediidi- ja finantseerimisasutused ei pea täitma käesolevas artiklis sätestatud isikusamasuse tuvastamise nõuet juhul, kui kliendiks on käesoleva direktiiviga hõlmatud krediidi- või finantseerimisasutus.8. Liikmesriigid võivad ette näha, et lõigetes 3 ja 4 osutatud tehingute puhul on isikusamasuse tuvastamise nõue täidetud juhul, kui selgub, et tehinguga seotud makse tehakse kontolt, mis on avatud kliendi nimel käesoleva direktiiviga hõlmatud krediidiasutuses vastavalt lõikes 1 sätestatud nõuetele.Artikkel 4Liikmesriigid peavad tagama, et krediidi- ja finantseerimisasutused säilitavad rahapesuga seotud võimalike juurdluste jaoks tõendusmaterjalina järgmisi dokumente:- isikusamasuse tuvastamise puhul nõutavate tõendite koopiaid või viiteid vähemalt viie aasta jooksul pärast kliendisuhte lõppu,- tehingute puhul vähemalt viie aasta jooksul pärast nende sooritamist tõendusmaterjale ning registreid, mis sisaldavad originaaldokumente või nende koopiaid, mida võib riigi vastavate õigusaktide kohaselt kasutada kohtumenetluste käigus.Artikkel 5Liikmesriigid peavad tagama, et krediidi- ja finantseerimisasutused vaatavad erilise tähelepanuga läbi kõik tehingud, mille puhul on nende laadi arvesse võttes eriti tõenäoline, et need võivad olla seotud rahapesuga.Artikkel 6Liikmesriigid peavad tagama, et krediidi- ja finantseerimisasutused ning nende juhid ja töötajad teevad tihedat koostööd rahapesu tõkestamise eest vastutavate asutustega:- teavitades neid asutusi omal algatusel kõigist võimalikule rahapesule viitavatest asjaoludest,- esitades nende asutuste taotluse korral neile kogu vajaliku teabe kohaldatavates õigusaktides sätestatud korras.Esimeses lõigus osutatud teave edastatakse rahapesu tõkestamise eest vastutavatele asutustele selles liikmesriigis, kelle territooriumil teavet edastav asutus paikneb. Teavet edastavad tavaliselt krediidi- ja finantseerimisasutuste poolt artikli 11 lõikes 1 sätestatud korras selleks määratud isikud.Pädevatele asutustele esimese lõigu kohaselt esitatud teavet võib kasutada ainult rahapesu tõkestamiseks. Liikmesriigid võivad siiski ette näha, et kõnealust teavet võib kasutada ka muudel eesmärkidel.Artikkel 7Liikmesriigid peavad tagama, et enne selliste tehingute sooritamist, mille puhul on teada või on kahtlus, et need võivad olla seotud rahapesuga, teatavad krediidi- ja finantseerimisasutused neist artiklis 6 osutatud asutustele. Need asutused võivad oma riigi vastavate õigusaktide kohaselt anda korralduse jätta tehing sooritamata. Kui on kahtlus, et tehing võib olla seotud rahapesuga ning kui selle sooritamata jätmine ei ole võimalik või võib takistada võimalikust rahapesust tulusaajate tabamiseks tehtavaid jõupingutusi, teavitavad asjaomased asutused rahapesu tõkestamise eest vastutavaid asutusi kohe pärast tulusaajate tabamist.Artikkel 8Krediidi- ja finantseerimisasutused ning nende juhid ja töötajad ei avalikusta asjaomasele kliendile või kolmandatele isikutele, et pädevatele asutustele on esitatud andmeid vastavalt artiklitele 6 ja 7 või et rahapesuga seoses on algatatud uurimine.Artikkel 9Kui krediidi- või finantseerimisasutuse töötaja või juht edastab rahapesu tõkestamise eest vastutavatele pädevatele asutustele artiklites 6 ja 7 osutatud teavet heauskselt, ei käsitata seda lepinguga või õigusnormidega teabe avalikustamisele kehtestatud piirangute rikkumisena ning krediidi- või finantseerimisasutus või tema juht ja töötajad ei kanna selle eest mingit vastutust.Artikkel 10Liikmesriigid peavad tagama, et kui pädevad asutused avastavad krediidi- või finantseerimisasutustes tehtavate inspekteerimiste käigus või mõnel muul viisil asjaolusid, mis võivad olla rahapesu tõendiks, teatavad nad sellest rahapesu tõkestamise eest vastutavatele asutustele.Artikkel 11Liikmesriigid peavad tagama, et krediidi- ja finantseerimisasutused:1. kehtestavad asjakohase sisekontrolli ja sisese teavitamise korra rahapesuga seotud toimingute ennetamiseks ja tõkestamiseks,2. võtavad asjakohased meetmed töötajate teavitamiseks käesoleva direktiivi sätetest. Nende meetmete käigus saavad asjaomased töötajad eelkõige osaleda spetsiaalsetes koolitusprogrammides, mille käigus õpetatakse neid tuvastama võimaliku rahapesuga seotud toiminguid ning antakse juhiseid sellistes olukordades tegutsemiseks.Artikkel 12Liikmesriigid peavad tagama, et käesoleva direktiivi sätteid laiendatakse osaliselt või täielikult sellistele kutsealadele ja ettevõttekategooriatele, kelle tegevust saab eriti tõenäoliselt kasutada rahapesuks, välja arvatud artiklis 1 osutatud krediidi- ja finantseerimisasutused.Artikkel 131. Komisjoni juurde moodustatakse kontaktkomitee (edaspidi "komitee"). Selle ülesanne on:a) hõlbustada, ilma et see piiraks asutamislepingu artiklite 169 ja 170 kohaldamist, käesoleva direktiivi kooskõlastatud rakendamist korrapäraselt toimuvate konsultatsioonide abil kohaldamise käigus ilmnevais praktilistes probleemides, mille üle arvamuste vahetamist peetakse kasulikuks;b) hõlbustada liikmesriikide vahelisi konsultatsioone rangemate või täiendavate tingimuste ja kohustuste üle, mida nad võivad riigi tasandil ette näha;c) vajaduse korral nõustada komisjoni käesolevasse direktiivi tehtavate täienduste või muudatuste asjus või kohanduste asjus, mida peetakse vajalikuks eelkõige artikli 12 toime ühtlustamiseks;d) teha kindlaks, kas kutseala või ettevõtluskategooria peaks kuuluma artikli 12 reguleerimisalasse, kui selgub, et seda kutseala või kategooriat on teatavas liikmesriigis kasutatud rahapesu eesmärgil.2. Komitee ülesannete hulka ei kuulu pädevate asutuste poolt üksikjuhtudel tehtud otsuste asjakohasuse hindamine.3. Komitee moodustatakse liikmesriikide poolt määratud isikutest ja komisjoni esindajatest. Sekretariaaditeenuste eest hoolitseb komisjon. Esimees on komisjoni esindaja. Komitee koosolekud kutsub kokku komitee esimees kas omal algatusel või liikmesriigi delegatsiooni taotlusel.Artikkel 14Iga liikmesriik võtab vastu asjakohased meetmed käesoleva direktiivi täieliku kohaldamise tagamiseks ja määrab kindlaks käesoleva direktiivi kohaselt vastu võetud meetmete rikkumise puhul kohaldatavad karistused.Artikkel 15Liikmesriigid võivad käesoleva direktiiviga reguleeritud valdkonnas rahapesu tõkestamiseks vastu võtta või kehtima jätta käesoleva direktiivi sätetest rangemad sätted.Artikkel 161. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 1. jaanuariks 1993.2. Kui liikmesriigid need meetmed võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.3. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike põhiliste õigusnormide teksti.Artikkel 17Aasta pärast 1. jaanuari 1993 koostab komisjon vajaduse korral ning vähemalt kolmeaastase intervalliga käesoleva direktiivi rakendamise aruande ning esitab selle Euroopa Parlamendile ja nõukogule.Artikkel 18Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Luxembourg, 10. juuni 1991Nõukogu nimeleesistujaJ.-C. Juncker[1] EÜT C 106, 28.4.1990, lk 6; jaEÜT C 319, 19.12.1990, lk 9.[2] EÜT C 324, 24.12.1990, lk 264; jaEÜT C 129, 20.5.1991.[3] EÜT C 332, 31.12.1990, lk 86.[4] EÜT L 322, 17.12.1977, lk 30.[5] EÜT L 386, 30.12.1989, lk 1.[6] EÜT L 63, 13.3.1979, lk 1.[7] EÜT L 330, 29.11.1990, lk 50.--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 2004/55/EÜ, 20. aprill 2004, millega muudetakse nõukogu direktiiv 66/401/EMÜ söödakultuuride seemne turustamise kohtaEMPs kohaldatav tekst

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32004L0055

Euroopa Liidu Teataja L 114 , 21/04/2004 Lk 0018 - 0018

		Komisjoni direktiiv 2004/55/EÜ,20. aprill 2004,millega muudetakse nõukogu direktiiv 66/401/EMÜ söödakultuuride seemne turustamise kohta(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 14. juuni 1966. aasta direktiivi 66/401/EMÜ söödakultuuride seemne turustamise kohta, [1] eriti selle artikli 2 punkti 1a ja artiklit 21a,ning arvestades järgmist:(1) Direktiiv 66/401/EMÜ sisaldab nimekirja taimede perekondadest ja liikidest, mida loetakse kõnealuse direktiivi tähenduses söödakultuurideks. Kõnealusesse nimekirja on kantud ka hariliku aruheina (Festuca pratensis Hudson) ja itaalia raiheina (Lolium multiflorum Lam) ristamisel saadud hübriidid.(2) Direktiivi 66/401/EEC kehtivusala tuleks laiendada hõlmamaks Festuca spp. ja Lolium spp. ristandeid.(3) Kõnealuses direktiivis on seemnete kvaliteedinõuete osas kehtestatud põldoa (Vicia faba L.) seemne minimaalne idanevus (puhta seemne %).(4) Praegu on põldoa (Vicia faba L.) seemne minimaalne idanevus ühenduses väiksem direktiiviga 66/401/EMÜ nõutust.(5) Direktiivi 66/401/EMÜ tuleks seepärast vastavalt muuta.(6) Käesolevas direktiivis sätestatud meetmed on kooskõlas põllumajanduse, aianduse ja metsanduse seemnete ja paljundusmaterjali alalise komitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 66/401/EMÜ muudetakse järgnevalt:1. artikli 2 lõike 1 A osa punktis a asendatakse sõnad"Festuca pratensis Hudson x Lolium multiflorum Lam.  Hariliku aruheina ja itaalia raiheina ristamisel saadud hübriid (s.h Westerwoldi raihein) (x Festulolium)"sõnadega"Festuca spp. x Lolium spp.  Perekonda Festuca kuuliva liigi ja perekonda Lolium (x Festulolium) kuuluva liigi ristamisel saadud hübriidid."2. II ja IV lisa muudetakse järgnevalt:a) II lisa jaos I.2.A oleva tabeli teises tulbas asendatakse Vicia faba, kohta käiv arv "85" arvuga "80".b) IV lisa A jao punktidesse I (a) 4 ja (c) 4 lisatakse järgnev lause:"x Festulolium'i korral näidatakse perekondadesse Festuca ja Lolium kuuluvate liikide nimed"Artikkel 21. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 30. septembril 2004. Liikmesriigid edastavad kõnealuste sätete teksti ning kõnealuste sätete ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi sätestavad liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.Artikkel 3Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 20. aprill 2004Komisjoni nimelkomisjoni liigeDavid Byrne[1] EÜT 125, 11.7.1966, lk 2298/66. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2003/61/EÜ (ELT L 165, 3.7.2003, lk 23).--------------------------------------------------


title: Nõukogu Direktiiv, 21. detsember 1989, riiklike tarne- ja ehitustöölepingute sõlmimise läbivaatamise korra kohaldamisega seotud õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31989L0665

Euroopa Liidu Teataja L 395 , 30/12/1989 Lk 0033 - 0035 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 6 Köide 3 Lk 0048  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 6 Köide 3 Lk 0048

		Nõukogu direktiiv,21. detsember 1989,riiklike tarne- ja ehitustöölepingute sõlmimise läbivaatamise korra kohaldamisega seotud õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta(89/665/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100a,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]koostöös Euroopa Parlamendiga, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:riigihankeid käsitlevad ühenduse direktiivid, eelkõige nõukogu 26. juuli 1971. aasta direktiiv 71/305/EMÜ riiklike ehitustöölepingute sõlmimise korra kooskõlastamise kohta, [4] viimati muudetud direktiiviga 89/440/EMÜ, [5] ja nõukogu 21. detsembri 1976. aasta direktiiv 77/62/EMÜ riiklike tarnelepingute sõlmimise korra kooskõlastamise kohta, [6] viimati muudetud direktiiviga 88/295/EMÜ, [7] ei sisalda nimetatud direktiivide tõhusat kohaldamist tagavaid erisätteid;nimetatud direktiivide kohaldamise tagamise olemasolev kord nii siseriiklikul kui ühenduse tasandil ei ole alati piisav, et tagada vastavate ühenduse sätete järgimine eeskätt selles etapis, kui rikkumisi saab veel parandada;riigihangete avamine ühenduse konkurentsile teeb vajalikuks oluliselt suurema läbipaistvuse ja mittediskrimineerimise tagamise; selle tuntava mõju saavutamiseks tuleb riigihankeid käsitleva ühenduse õiguse või seda rakendavate siseriiklike õigusnormide rikkumise puhuks sätestada tõhusad ja kiired abinõud;tõhusate abinõude puudumine või olemasolevate abinõude puudulikkus teatavates liikmesriikides takistab ühenduse ettevõtjaid tellija asukohaliikmesriigis pakkumisi esitamast; seetõttu peavad asjaomased liikmesriigid selle olukorra parandama;kuna riigihankelepingute sõlmimise kord näeb sõlmimiseks ette lühikese ajavahemiku, peab pädevatel järelevalveasutustel muu hulgas olema luba võtta ajutisi meetmeid nimetatud korra peatamiseks või tellija poolt vastuvõetud mis tahes otsuse rakendamiseks; korras ettenähtud lühike ajavahemik eeldab ülalnimetatud rikkumiste kiiret lahendamist;on vaja tagada vastava korra olemasolu kõikides liikmesriikides, et võimaldada ebaseaduslike otsuste kõrvalejätmist ja kahju hüvitamist rikkumise tõttu kahju kannatanud isikutele;kui ettevõtjad läbivaatamist ei taotle, võivad teatavad rikkumised jääda heastamata, kui selleks ei kehtestata erimehhanismi;kui komisjon leiab, et pakkumismenetluse ajal on toimunud selge ja ilmne rikkumine, peaks ta suutma sellele pöörata liikmesriigi pädevate asutuste ja asjaomase tellija tähelepanu, et võetaks vajalikke meetmeid väidetava rikkumise kiireks heastamiseks;käesoleva direktiivi sätete kohaldamine tuleks uuesti läbi vaadata nelja aasta jooksul pärast direktiivi rakendamist teabe põhjal, mida liikmesriigid esitavad siseriikliku läbivaatamise korra toimimise kohta,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 11. Liikmesriigid võtavad seoses direktiivide 71/305/EMÜ ja 77/62/EMÜ reguleerimisalasse kuuluvate riigihankelepingute sõlmimise menetlustega vajalikud meetmed tagamaks, et tellijate otsuseid saaks läbi vaadata tõhusalt ning eelkõige võimalikult kiiresti kooskõlas järgmiste artiklitega ja eelkõige artikli 2 lõikega 7 põhjusel, et kõnealused otsused on vastuolus riigihankeid reguleeriva ühenduse õigusega või seda õigust rakendavate siseriiklike eeskirjadega.2. Liikmesriigid tagavad, et seoses riigihankelepingute sõlmimise korraga kahjunõude esitanud ettevõtjate vahel ei ole mingit diskrimineerimist seetõttu, et käesolevas direktiivis tehakse vahet ühenduse õigust rakendavate siseriiklike eeskirjade ja muude siseriiklike eeskirjade vahel.3. Liikmesriigid tagavad, et läbivaatamise kord oleks võimalike liikmesriikide poolt kehtestatavate üksikasjalike eeskirjade kohaselt kättesaadav vähemalt kõigile neile isikutele, kellel on või on olnud huvi konkreetse riikliku tarne- või ehitustöölepingu vastu ja kes on väidetava rikkumise tõttu kahju kannatanud või võivad kahju kannatada. Eelkõige võivad liikmesriigid nõuda, et läbivaatamist taotlev isik peab olema eelnevalt teatanud tellijale väidetavast rikkumisest või kavatsusest taotleda läbivaatamist.Artikkel 21. Liikmesriigid tagavad, et seoses artiklis 1 kindlaksmääratud läbivaatamise korraga võetavad meetmed sisaldavad järgmisi volitusi:a) võtta esimesel võimalusel vahemenetluse korras ajutisi meetmeid väidetava rikkumise heastamiseks või asjaomaste huvide edasise kahjustamise vältimiseks, sealhulgas meetmeid, mille eesmärk on riigihankelepingu sõlmimise menetluse või tellijate otsuste rakendamise peatamine või nende peatamise tagamine;b) jätta kõrvale ebaseaduslikud otsused või tagada nende kõrvalejätmine ning kõrvaldada pakkumiskutsest, lepingudokumentidest ning teistest kõnesolevat pakkumismenetlust käsitlevatest dokumentidest diskrimineerivad tehnilised, majanduslikud või finantsnäitajad;c) maksta kahjutasu isikutele, kellele on rikkumisega kahju tekitatud.2. Lõikes 1 kindlaksmääratud volitusi võib anda mitmele erinevale asutusele, kes vastutavad läbivaatamise korra eri aspektide eest.3. Läbivaatamise kord ei pruugi automaatselt viia vastavate pakkumismenetluste peatamiseni.4. Liikmesriigid võivad ette näha, et ajutiste meetmete rakendamise otsuse tegemisel võib vastutav asutus võtta arvesse kõnealuste meetmete võimalikke tagajärgi kõigile huvidele, mida võidakse kahjustada, ja üldsuse huvidele, ning nad võivad otsustada kõnealuseid meetmeid mitte rakendada, kui nende negatiivsed tagajärjed võivad olla suuremad kui neist saadav kasu. Otsus ajutisi meetmeid mitte rakendada ei piira kõnealuseid meetmeid taotleva isiku õigust esitada muid nõudeid.5. Liikmesriigid võivad sätestada, et kui kahjutasu taotlemist põhjendatakse ebaseaduslikult tehtud otsusega, peab vajalike volitustega asutus vaidlustatud otsuse kõigepealt kõrvale jätma.6. Lõikes 1 nimetatud volituste kasutamise mõju sõlmitud ja juba täidetud lepingule määratakse kindlaks siseriikliku õigusega.Lisaks sellele võib liikmesriik ette näha, et pärast lepingu sõlmimist piirduvad läbivaatamise korra eest vastutava asutuse volitused kahjutasu maksmisega kõigile rikkumise tõttu kahju kannatanud isikutele, v.a juhud, kui otsus tuleb jätta kõrvale enne kahjutasu maksmist.7. Liikmesriigid tagavad, et läbivaatamise korra eest vastutavate asutuste otsuseid oleks võimalik tõhusalt ellu viia.8. Kui läbivaatamise korra eest vastutavad asutused ei ole kohtuasutused, peavad nad oma otsuseid alati kirjalikult põhjendama. Lisaks tuleb sellisel juhul ette näha kord, mille kohaselt tagatakse, et kõik järelevalveasutuse võetud väidetavalt ebaseaduslikud meetmed või talle antud volituste väidetava väärkasutamise võib saata kohtulikule läbivaatusele või läbivaatamiseks mõnele teisele asutusele, mis EMÜ asutamislepingu artikli 177 tähenduses on kohus ning mis on sõltumatu nii tellijast kui järelevalveasutusest.Sellise sõltumatu asutuse liikmed nimetatakse ametisse ja vabastatakse ametist samasugustel tingimustel nagu kohtu liikmed, kui on tegemist ametisse nimetamise eest vastutava asutuse, ametiaja ja ametist vabastamisega. Vähemalt kõnealuse sõltumatu asutuse juhil on samasugune juriidiline ja erialane kvalifikatsioon nagu kohtu liikmetel. Sõltumatu asutus teeb oma otsused pärast menetlust, mille käigus kuulatakse ära mõlemad pooled, ja sellised otsused on juriidiliselt siduvad iga liikmesriigi kindlaksmääratud korras.Artikkel 31. Komisjon võib alustada käesoleva artikliga ettenähtud menetlusi, kui ta leiab enne lepingu sõlmimist, et riigihankeid reguleerivaid ühenduse sätteid on direktiivide 71/305/EMÜ ja 77/62/EMÜ rakendusalasse kuuluva pakkumismenetluse ajal selgelt ja ilmselt rikutud.2. Komisjon teatab liikmesriigile ja asjaomasele tellijale põhjused, mille alusel jõuti järeldusele, et on toimunud selge ja ilmne rikkumine, ning nõuab selle heastamist.3. Asjaomane liikmesriik edastab komisjonile 21 päeva jooksul pärast lõikes 2 nimetatud teate saamist:a) kinnituse rikkumise heastamise kohta võib) põhjendatud selgituse selle kohta, miks rikkumist ei ole heastatud võic) teate selle kohta, et pakkumismenetlus on peatatud kas tellija algatusel või artikli 2 lõike 1 punktis a sätestatud volituste alusel.4. Lõike 3 punkti b kohases põhjendatud selgituses võib muude asjaolude seas tugineda sellele, et väidetava rikkumise suhtes kohaldatakse juba kohtuliku läbivaatamise menetlust või muud läbivaatamise korda või artikli 2 lõikes 8 nimetatud läbivaatamist. Sel juhul teatab liikmesriik komisjonile viivitamata kõnealuse menetluse tulemuse.5. Kui on teatatud pakkumismenetluse lõpetamisest kooskõlas lõike 3 punktiga c, teavitab asjaomane liikmesriik komisjoni peatamise lõpetamisest või mõne muu pakkumismenetluse alustamisest, mis on täielikult või osaliselt seotud sama küsimusega. Uue teatega kinnitatakse väidetava rikkumise heastamist või esitatakse põhjendatud seletus selle kohta, miks seda ei ole tehtud.Artikkel 41. Komisjon, konsulteerides riigihankelepingute nõuandekomiteega, vaatab hiljemalt nelja aasta jooksul pärast käesoleva direktiivi kohaldamist läbi selle sätete rakendamise ning teeb vajaduse korral muudatusettepanekud.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile iga aasta 1. märtsiks teabe siseriikliku läbivaatamise korra toimimise kohta eelmise kalendriaasta jooksul. Komisjon, konsulteerides riigihankelepingute nõuandekomiteega, määrab kindlaks teabe laadi.Artikkel 5Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud meetmed enne 1. detsembrit 1991. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike põhiliste õigus- ja haldusnormide teksti.Artikkel 6Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 21. detsember 1989Nõukogu nimeleesistujaÉ. Cresson[1] EÜT C 230, 28.8.1987, lk 6, ja EÜT C 15, 19.1.1989, lk 8.[2] EÜT C 167, 27.6.1988, lk 77, ja EÜT C 323, 27.12.1989.[3] EÜT C 347, 22.12.1987, lk 23.[4] EÜT L 185, 16.8.1971, lk 5.[5] EÜT L 210, 21.7.1989, lk 1.[6] EÜT L 13, 15.1.1977, lk 1.[7] EÜT L 127, 20.5.1988, lk 1.--------------------------------------------------