title: Council Directive 92/84/EEC of 19 October 1992 on the approximation of the rates of excise duty on alcohol and alcoholic beverages

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31992L0084

Euroopa Liidu Teataja L 316 , 31/10/1992 Lk 0029 - 0031 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 9 Köide 2 Lk 0108  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 9 Köide 2 Lk 0108

		Nõukogu direktiiv 92/84/EMÜ,19. oktoober 1992,alkoholi ja alkohoolsete jookide aktsiisimäära ühtlustamise kohtaEUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 99,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:direktiiviga 92/12/EMÜ [4] on kehtestatud aktsiisiga maksustatavate toodete üldist korraldust puudutavad sätted;direktiiviga 92/83/EMÜ [5] on kehtestatud alkoholile ja alkohoolsetele jookide aktsiisimaksu struktuuri ühtlustamist käsitlevad sätted;liikmesriigid peaksid alates 1. jaanuarist 1993 kohaldama nendele toodetele aktsiisimaksu alammäära, et siseturg hakkaks toimima nimetatud kuupäevast;etanooli maksustamisel on kõige asjakohasem võtta aluseks puhta alkoholi sisaldus;veinide ja vahesaaduste maksustamisel on kõige asjakohasem võtta aluseks valmistoote alkoholisisaldus;vahuveini tarbimistavad erinevad veini omadest; seetõttu võib liikmesriikidel lubada nendele toodetele erinevaid tollimaksumäärasid kohaldada;õlle maksustamisviisid on liikmesriigiti erinevad ja nimetatud erinevusi võib lubada ka edaspidi, kehtestades eelkõige maksu alammäära, mis on seotud toote algvirde tihedusega ja alkoholisisaldusega;teatavatel liikmesriikidel võiks lubada aktsiisimaksu vähendatud määra kohaldada toodetele, mida tarbitakse nende riikide teatavates piirkondades;käesoleva direktiiviga ettenähtud määrad tuleb komisjoni aruande alusel korrapäraselt läbi vaadata, võttes arvesse kõiki asjassepuutuvaid tegureid;tuleks luua süsteem, mille abil saaks eküüdes väljendatud summad riigi vääringuks ümber arvestada,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Liikmesriigid kohaldavad aktsiisimaksu alammäärasid vastavalt käesoleva direktiiviga kehtestatud eeskirjadele hiljemalt 1. jaanuarist 1993.Artikkel 2Käesolevas direktiivis käsitletakse järgmisi tooteid:- alkohol ja alkohoolsed joogid,- vahetooted,- vein,- õlu,nagu on määratletud direktiivis 92/83/EMÜ.Artikkel 31. Alkoholi ja artiklites 4, 5 ja 6 nimetamata alkohoolsetes jookides sisalduva alkoholi aktsiisimaksu alammäär on alates 1. jaanuarist 1993 550 eküüd puhta alkoholi hektoliitri kohta.Liikmesriigid, kes kohaldavad alkoholile ja alkohoolsetele jookidele väiksemat tollimaksumäära kui 1000 eküüd puhta alkoholi hektoliitri kohta, ei või oma siseriiklikku määra vähendada. Peale selle ei või liikmesriigid, kes kohaldavad kõnealustele toodetele suuremat tollimaksumäära kui 1000 eküüd puhta alkoholi hektoliitri kohta, vähendada oma siseriiklikku määra allapoole 1000 eküü.2. Taani Kuningriik võib siiski säilitada oma olemasolevat alkoholi ja muudes toodetes sisalduva alkoholi maksustamise süsteemi kuni 30. juunini 1996, tingimusel et selle süsteemi kohaldamine ei too ühelgi juhul kaasa madalama maksu kohaldamist kui see, mis tuleneb artikli 1 kohaldamisest vastavalt direktiiviga 92/83/EMÜ kehtestatud eeskirjadele.3. Itaalia Vabariik võib siiski säilitada oma olemasolevat alkoholi ja muudes toodetes sisalduva alkoholi maksustamise süsteemi, millega on ette nähtud mõnede alkoholiliikide vähendatud aktsiisimäärad, kuni 30. juunini 1996, tingimusel et selle süsteemi kohaldamine ei too ühelgi juhul kaasa madalama maksu kohaldamist kui see, mis tuleneb artikli 1 kohaldamisest vastavalt direktiiviga 92/83/EMÜ kehtestatud eeskirjadele.Artikkel 4Vahesaaduste aktsiisimaksu alammäär on alates 1. jaanuarist 1993 45 eküüd toote hektoliitri kohta.Artikkel 5Veini aktsiisimaksu alammäär on alates 1. jaanuarist 1993:- veinil 0 eküüdja- vahuveinil 0 eküüdtoote hektoliitri kohta.Artikkel 6Õlle aktsiisimaksu alammäär on alates 1. jaanuarist 1993:- 0,748 eküüd lõpptoote hektoliitri ja Plato kraadi kohta või- 1,87 eküüd lõpptoote hektoliitri ja alkoholisisalduse kohta.Artikkel 71. Kreeka Vabariik võib kohaldada vähendatud aktsiisimäära etanoolile, mida tarbitakse Lesbose, Chíose, Samose, Dodekaneeside ja Küklaadide piirkonnas ja järgmistel Egeuse saartel: Thásos, Põhja-Sporaadid, Samothráki ja Skyros.Vähendatud maksumäär, mis võib langeda alla alammäära, ei tohi langeda etanooli ühtsetest riiklikest määradest üle 50 % allapoole.2. Itaalia Vabariik võib jätkata 1. jaanuaril 1992 kehtestatud erandite ja vähendatud, alammäärast väiksemate maksumäärade kohaldamist Gorizia ja Valle d'Aosta piirkondades tarbitava alkoholi ja alkohoolsete jookide suhtes.3. Portugali Vabariik võib Madeira ja Assooride autonoomsetes piirkondades jätkata vähendatud aktsiismäärade kohaldamist, mis ei lange riiklikest maksumääradest üle 50 % allapoole, järgmiste toodete suhtes:a) Madeiral- määruse (EMÜ) nr 4252/88 artiklis 15 määratletud täielikult piirkondlikest viinamarjasortidest saadud vein,- määruse (EMÜ) nr 1576/89 artikli 1 lõike 4 punktis a määratletud rumm, millel on nimetatud määruse artikli 5 lõikes 3 ja II lisa punktis 1 sätestatud geograafilised omadused,- subtroopilistest puuviljadest valmistatud liköörid, mida on rikastatud suhkruroost destilleeritud alkohoolse joogiga ja millel on määruse (EMÜ) nr 1576/89 artikli 5 lõike 3 punktis b kirjeldatud omadused;b) Assooridel- määruse (EMÜ) nr 1576/89 artikli 1 lõike 4 punktis r kirjeldatud liköörid, mis on valmistatud kannatuslille viljast ja ananassist,- destilleeritud alkohoolne jook, mis on valmistatud veinist või viinamarjade pressimisjääkidest ja millel on määruse (EMÜ) nr 1576/89 artikli 1 lõike 4 punktides d ja f määratletud omadused.Artikkel 8Nõukogu vaatab esimest korda hiljemalt 31. detsembriks 1994 ja pärast seda iga kahe aasta järel komisjoni aruande alusel ning vajaduse korral komisjoni ettepanekul läbi käesolevas direktiivis sätestatud aktsiisimaksu määrad ning võtab pärast Euroopa Parlamendiga konsulteerimist ühehäälselt vastu vajalikud meetmed. Komisjoni aruandes ja nõukogus läbivaatamisel võetakse arvesse siseturu nõuetekohast toimimist, eri liiki alkohoolsete jookide vahelist konkurentsi, aktsiisimaksu määrade tegelikku väärtust ning asutamislepingu üldeesmärke.Artikkel 91. Eküü ümberarvestuskurss, mida kasutatakse teatavate aktsiisimaksude arvutamiseks riigi vääringus, määratakse kindlaks kord aastas. Kasutatakse oktoobri esimesel tööpäeval kehtivaid Euroopa Ühenduste Teatajas avaldatud kursse ja need jõustuvad järgmise kalendriaasta 1. jaanuaril.2. Liikmesriigid võivad lõikes 1 sätestatud iga-aastase kohandamise ajal kehtivad aktsiisimaksumäärad muutmata jätta, kui eküüdes väljendatud aktsiisimaksusummade ümberarvutamisel suurenevad aktsiisimaksud riigi vääringus alla 5 % või vähem kui 5 eküü võrra, võttes arvesse nimetatud kahest näitajast madalama.Artikkel 101. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 31. detsembriks 1992. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetavate põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.Artikkel 11Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Luxembourg, 19. oktoober 1992.Nõukogu nimeleesistujaJ. Cope[1] EÜT C 12, 18.1.1990, lk 12.[2] EÜT C 94, 13.4.1992, lk 46.[3] EÜT C 225, 10.9.1991, lk 54.[4] EÜT L 76, 23.3.1992, lk 1.[5] EÜT L 316, 31.10.1992, lk 21.--------------------------------------------------


title: Euroopa Parlamendi Ja Nõukogu direktiiv 2002/91/EÜ, 16. detsember 2002, ehitiste energiatõhususe kohta

text:
Avis juridique important

|

32002L0091

Official Journal L 001 , 04/01/2003 P. 0065 - 0071

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2002/91/EÜ,16. detsember 2002,ehitiste energiatõhususe kohtaEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 175 lõiget 1,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,[1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust,[2]võttes arvesse regioonide komitee arvamust,[3]toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras[4]ning arvestades järgmist:(1) Asutamislepingu artikkel 6 näeb ette keskkonnakaitsealaste nõuete lülitamist ühenduse tegevuspõhimõtete ja meetmete määratlemisse ning rakendamisse.(2) Loodusressursid, mille kaalutletud ja mõistlikule kasutamisele viidatakse asutamislepingu artiklis 174, hõlmavad naftasaadusi, maagaasi ja tahkeid kütuseid, mis on energia peamised allikad, kuid ka süsinikdioksiidi heitmete peamised tekitajad.(3) Energiatõhususe suurendamine moodustab tähtsa osa Kyoto protokolli täitmiseks ettenähtud tegevuspõhimõtete ja meetmete paketis ning peaks sisalduma igas hilisemate kohustuste täitmiseks vajalikus meetmepaketis.(4) Energianõudluse reguleerimine on tähtis vahend, mis võimaldab ühendusel mõjutada ülemaailmset energiaturgu ja seega ka energiavarude tagamist keskmises ja pikaajalises perspektiivis.(5) Nõukogu jõustas oma 30. mai 2000. aasta ja 5. detsembri 2000. aasta järeldustes komisjoni tegevuskava energiatõhususe alal ning nõudis erimeetmeid ehitussektoris.(6) Põhiliselt ehitistest koosneva elamu- ja teenindussektori arvele läheb üle 40 % energia lõpptarbimisest ühenduses ja see sektor laieneb, suundumusega kaasneb energiatarbimise ja seega ka süsinikdioksiidi heitmete suurenemine.(7) Nõukogu 13. septembri 1993. aasta direktiiv 93/76/EMÜ süsinikdioksiidi heitmete vähendamise kohta energiatõhususe suurendamise teel (SAVE),[5] millega nõutakse, et liikmesriigid koostaksid ja rakendaksid ehitussektoris programmid energiatõhususe valdkonnas ning esitaksid nende kohta aruanded, hakkab nüüd juba teatud olulist kasu andma. Kuid on vaja täiendavat õigusakti konkreetsemate meetmete kehtestamiseks, et saavutada märkimisväärne, kuid siiani kasutamata energiasäästu võimalus ja vähendada selles sektoris suuri erinevusi liikmesriikide tulemustes.(8) Nõukogu 21. detsembri 1988. aasta direktiivis 89/106/EMÜ ehitustooteid käsitlevate liikmesriikide õigusnormide ühtlustamise kohta[6] nõutakse, et ehitised ja nende kütte-, jahutus- ja ventilatsiooniseadmed konstrueeritaks ja ehitataks nii, et nende kasutamisel vajalik energia hulk, pidades silmas asukoha kliimatingimusi ja elanikke, oleks väike.(9) Ehitiste energiatõhususe edasise parandamise meetmetes tuleks arvesse võtta kliimat ja kohalikke tingimusi ning sisekeskkonda ja tasuvust. Need ei tohiks olla vastuolus ehitiste muude põhinõuetega nagu ligipääsetavus, turvalisus ja ehitise kavandatud kasutus.(10) Ehitiste energiatõhusust tuleks arvutada meetodite alusel, mida saaks eristada piirkondlikul tasandil, see hõlmaks lisaks soojusisolatsioonile teisi tegureid, millel on järjest tähtsam roll, näiteks kütte- ja kliimaseadmed, taastuvate energiaallikate kasutamine ja ehitise konstruktsioon. Ühine lähenemine sellel protsessile, mida viivad läbi erialase ettevalmistusega ja/või akrediteeritud eksperdid, kelle sõltumatus tuleb tagada objektiivsete kriteeriumide alusel, aitab kaasa võrdsele mänguruumile liikmesriikide pingutustes säästa energiat ehitussektoris ning teeb võimalike omanike või kasutajate jaoks ühenduse kinnisvaraturu energiatõhususe läbipaistvaks.(11) Ühendus kavatseb edaspidi täiustada selliseid standardeid nagu EN 832 ja prEN 13790, seda ka kliimaseadmete ja valgustuse osas.(12) Ehitistel on mõju pikaajalisele energiatarbimisele ning seetõttu peaksid uued ehitised vastama kohaliku kliimaga sobivatele energiatõhususe miinimumnõuetele. Selles suhtes tuleks hea tava kohandada energiatõhususe suurendamise seisukohast tähtsate tegurite optimaalse kasutamisega. Kuna üldiselt ei ole alternatiivsete energiaallikate rakendamine täielikult ära kasutatud, tuleks kaaluda alternatiivsete energiaallikate keskkonnaalast ja majanduslikku teostatavust; selle saab liikmesriik kohe läbi viia uuringuga, mille tulemusel saadakse tasuvuse kriteeriumidele vastav energia säästumeetmete nimekiri keskmistel kohaliku turu tingimustel. Enne ehituse algust võib olla vajalik läbi viia eriuuringuid meetme või meetmete teostatavuse kohta.(13) Teatavat suurust ületavate olemasolevate ehitiste suuremal renoveerimisel tuleks kasutada võimalust tasuvate meetmete võtmiseks, et energiatõhusust suurendada. Suuremaks renoveerimiseks loetakse renoveerimist, mille puhul hoone ümbrise ja/või energiaseadmete nagu küte, soojaveevarustus, kliimaseadmed, ventilatsioon ja valgustus renoveerimisega seotud kogukulutused ülevad 25 % ehitise väärtusest, välja arvatud maa väärtus, millel ehitis asub, ja renoveerimist, mille puhul uuendatakse üle 25 % hoone ümbrisest.(14) Olemasoleva ehitise üldise energiatõhususe parandamine ei tähenda alati ehitise täielikku renoveerimist, uuendada võib üksnes neid osi, mis on ehitise energiatõhususe suhtes kõige olulisemad ja tasuvamad.(15) Olemasolevate ehitiste renoveerimisnõuded ei tohiks olla vastuolus ehitise kavandatud funktsiooni, kvaliteedi ega olemusega. Renoveerimisega kaasnevaid lisakulutusi peaks saama katta mõistliku ajaga seoses investeeringu eeldatava kasutusea jooksul kogunenud energiasäästuga.(16) Sertifitseerimisprotsessi võib toetada programmidega, mis edendavad võrdset juurdepääsu täiustatud energiatõhususele; see võib põhineda sidusrühmade organisatsioonide ja liikmesriikide nimetatud asutuse vahelistele kokkulepetele ja seda võivad läbi viia energia teenindusettevõtted, mis nõustuvad võtma kindlaksmääratud investeerimiskohustusi. Liikmesriigid peaksid kontrollima ja jälgima vastuvõetud kavade täitmist, samuti peaksid nad edendama stimuleerimissüsteemide kasutamist. Sertifikaat peaks nii palju kui võimalik kirjeldama ehitise tegelikku energiatõhususe olukorda ja seda võib vastavalt muuta. Ehitised, kus asuvad riigiasutused ja mida inimesed tihti külastavad, peaksid olema keskkonna- ja energiatõhususe aspektidest näidiseks ning seetõttu peaks neid energiatõhususe seisukohalt korrapäraselt sertifitseerima. Avalikkust tuleks energiatõhususest paremini teavitada ja panna nähtavalt välja energiatõhususe sertifikaadid. Lisaks sellele peaks ametliku soovitusliku toatemperatuuri näitamine koos tegeliku mõõdetud temperatuuriga vähendama kütte-, kliimaseadmete ja ventilatsioonisüsteemide väärkasutamist. See peaks aitama vältida tarbetut energiakasutust ja tagama toas mugavad kliimatingimused (soojusmugavus) võrreldes välistemperatuuriga.(17) Liikmesriigid võivad energiatõhususe suurendamiseks kasutada ka muid vahendeid/meetmeid, mida ei ole käesolevas direktiivis sätestatud. Liikmesriigid peaksid edendama head energiahaldamist, võttes arvesse ehitiste kasutusintensiivsust.(18) Viimastel aastatel on hakatud Lõuna-Euroopa riikides kasutama rohkem kliimaseadmeid. Sellega kaasnevad märkimisväärsed probleemid tippkoormuse ajal, elektrikulude tõus ja energiatasakaalu rikkumine nendes riikides. Esmatähtsateks peaksid saama need strateegiad, millega parandatakse ehitiste soojuskasutust suveperioodil. Selleks tuleks veelgi arendada passiivseid jahutustehnikaid, eeskätt neid, mis parandavad kliimatingimusi siseruumides ja mikrokliimat ehitiste ümber.(19) Erialase ettevalmistusega töötajate läbiviidav kuumaveekatelde ja kliimaseadmete korrapärane hooldus aitab kaasa nende täpsele reguleerimisele vastavalt toote spetsifikaadile ning tagab seeläbi keskkonna, ohutuse ja energiakasutuse seisukohast optimaalse toimimise. Kui kaalutakse kogu küttesüsteemi asendamist tasuvuse seisukohast, tuleks anda süsteemile sõltumatu hinnang.(20) Elamusektoris aitaks energiasäästmisele kaasa selliste arvete esitamine elanikele, kus on kütte-, kliimaseadmete ja sooja vee kulud arvutatud vastavalt tegelikule tarbimisele. Elanikud peaksid saama ise reguleerida oma kütte ja sooja vee tarbimist nende meetmete tasuvuse ulatuses.(21) Asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtte järgi tuleks energiatõhususe nõuete ja eesmärkide süsteemi üldpõhimõtted sätestada ühenduse tasandil, nende üksikasjalik rakendamine aga peaks olema liikmesriikide ülesanne, seega saab iga liikmesriik valida korra, mis kõige paremini vastab ta konkreetsetele oludele. Käesolev direktiiv esitab vaid miinimumnõuded ega reguleeri rohkem, kui on vaja nimetatud eesmärkide saavutamiseks.(22) Tuleks sätestada võimalus kiiresti kohandada arvutusmeetodeid ja liikmesriigid peaksid ehitiste energiatõhususe miinimumnõuded korrapäraselt läbi vaatama seoses tehnika arenguga, muu hulgas seoses ehitusmaterjali isolatsiooniomaduste (või kvaliteedi) ja standardimise edasise arenguga.(23) Käesoleva direktiivi kohaldamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused,[7]ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1EesmärkKäesoleva direktiivi eesmärk on edendada ühenduses ehitiste energiatõhusust, võttes arvesse kliimat ja kohalikke tingimusi ning sisekeskkonna nõudeid ja tasuvust.Käesoleva direktiiviga nähakse ette nõuded järgmistes küsimustes:a) ehitiste üldise energiatõhususe arvutusmeetodite üldraamistik;b) miinimumnõuete rakendamine uute ehitiste energiatõhususe suhtes;c) miinimumnõuete rakendamine suuremale renoveerimisele minevate suurte olemasolevate ehitiste energiatõhususe suhtes;d) ehitiste energiatõhususe sertifitseerimine jae) ehitistes olevate kuumaveekatelde ja kliimaseadmete korrapärane ülevaatus ja lisahinnang küttesüsteemile, mille kuumaveekatlad on üle 15 aasta vanad.Artikkel 2MõistedKäesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:1. ehitis - katusega konstruktsioon, millel on seinad ja mille sisekliima parandamiseks kasutatakse energiat; ehitis võib viidata ehitisele kui tervikule või selle osadele, mis on konstrueeritud või mida on muudetud nii, et neid saab kasutada eraldi;2. ehitise energiatõhusus - tegelikult tarbitud või ehitise standarditud kasutusega seotud erinevate vajaduste täitmisel eeldatavasti tarbitav energia hulk, see võib muu hulgas hõlmata kütet, vee soojendamist, jahutust, ventilatsiooni ja valgustust. Hulka väljendatakse ühe või mitme numbrilise näitajaga, mis on arvutatud, võttes arvesse isolatsiooni, tehnilisi ja paigaldusomadusi, konstruktsiooni ja asukohta seoses kliima aspektidega, päikesevalguse hulka ja naaberehitiste mõju, oma energiatoodangut ja muid energiavajadust mõjutavaid tegureid, sealhulgas sisekliimat;3. ehitise energiatõhususe sertifikaat - liikmesriigi või selle määratud juriidilise isiku tunnustatud sertifikaat ehitise energiatõhususe kohta, arvutatuna vastavalt lisas sätestatud üldraamistikul põhinevatele meetoditele;4. soojuse ja elektri koostootmine - energiatõhususe teatavatele kvaliteedikriteeriumidele vastav esmaste kütuste üheaegne muundamine mehaaniliseks või elektriliseks ja soojusenergiaks;5. kliimaseadmed - kõik osad, mida on tarvis õhu töötlemiseks, et temperatuuri kontrollida või seda alandada, võimaluse korral koos ventilatsiooni, niiskuse ja õhu puhtuse kontrollimisega;6. kuumaveekatel - katla korpusest ja põletist koosnev üksus, mille abil kantakse veele üle põlemisel eralduv soojus;7. efektiivne nimivõimsus (kilovattides) - tootja määratletud ja tagatud suurim soojusvõimsus, mida on võimalik saavutada kestval kasutamisel tootja määratud kasuliku võimsuse korral;8. soojuspump - seade või paigaldis, mis võtab madalal temperatuuril soojust õhust, veest või maast ja suunab soojuse ehitisse.Artikkel 3Metoodika vastuvõtmineLiikmesriigid kohaldavad riiklikul või piirkondlikul tasandil ehitiste energiatõhususe arvutamiseks meetodeid, mis põhinevad lisas sätestatud üldraamistikul. Raamistiku 1. ja 2. osa kohandatakse tehnika arenguga artikli 14 lõikes 2 sätestatud korras, võttes arvesse liikmesriigi õigusaktides kohaldatavaid standardeid või norme.Meetodid sätestatakse riiklikul ja piirkondlikul tasandil.Ehitise energiatõhusust väljendatakse läbipaistvalt ja see võib sisaldada süsinikdioksiidi heitmete indikaatorit.Artikkel 4Energiatõhususe nõuete kehtestamine1. Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et tagada ehitiste energiatõhususe nõuete kehtestamine, mis põhinevad artiklis 3 osutatud meetoditel. Nõuete kehtestamisel võivad liikmesriigid eristada uusi ja olemasolevaid ehitisi ning erinevaid ehitiste kategooriaid. Nõuete puhul võetakse arvesse üldisi sisekliima tingimusi, vältimaks võimalikku negatiivset mõju, nagu näiteks ebapiisav ventilatsioon, ning ka kohalikke tingimusi ja ehitise kavandatud funktsiooni ja vanust. Nõuded vaadatakse korrapäraselt läbi vähemalt viie aasta järel ning vajaduse korral ajakohastatakse ehitussektoris toimunud tehnika arengu kajastamiseks.2. Energiatõhususe nõudeid kohaldatakse vastavalt artiklitele 5 ja 6.3. Liikmesriigid võivad otsustada mitte kehtestada või kohaldada lõikes 1 osutatud nõudeid järgmiste ehitiste kategooriate suhtes:- ehitised ja mälestised, mis on ametliku kaitse all teatava keskkonna või nende endi spetsiifilise arhitektuurilise või ajaloolise väärtuse tõttu ja kus nõuete täitmine muudaks vastuvõetamatult nende olemust või välimust,- kultusekohtadena või religioosseteks tegevusteks kasutatavad ehitised,- ajutised ehitised, mille kavandatud kasutusiga on kuni kaks aastat, tööstusalad, töökojad ja madala energiavajadusega eluruumideta põllumajandushooned ning eluruumideta põllumajandushooned, mida kasutatakse energiatõhususe riikliku sektorikokkuleppega hõlmatud sektoris,- elamud, mis on mõeldud kasutamiseks alla nelja kuu jooksul aastas,- eraldi seisvad ehitised, mille kasulik kogupindala on alla 50 m2.Artikkel 5Uued ehitisedLiikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et tagada uute ehitiste vastavus artiklis 4 osutatud energiatõhususe nõuetele.Uute ehitiste puhul, mille kasulik kogupindala on üle 1 000 m2, tagavad liikmesriigid, et enne ehitamise algust kaalutakse ja võetakse arvesse tehnilist, keskkonnaalast ja majanduslikku teostatavust selliste alternatiivsete süsteemide puhul nagu:- taastuval energial põhinevad detsentraliseeritud energiatarnesüsteemid,- soojuse ja elektri koostootmine,- kaug- ja lokaalküte või -jahutus, kui see on olemas,- teatavatel tingimustel soojuspumbad.Artikkel 6Olemasolevad ehitisedLiikmesriigid võtavad vajalikud meetmed tagamaks, et kui ehitised, mille kasulik kogupindala on üle 1 000 m2, läbivad suurema renoveerimise, suurendatakse tehnilise, funktsionaalse ja majandusliku teostatavuse piires nende energiatõhusust nii, et see vastaks miinimumnõuetele. Liikmesriigid tuletavad need energiatõhususe miinimumnõuded artikli 4 kohaselt kehtestatud ehitiste energiatõhususe nõuete alusel. Nõuded võib kehtestada eespool nimetatud eesmärgil parandada renoveeritud ehitise kui terviku või renoveeritud süsteemide või osade üldist energiatõhusust, kui need moodustavad osa piiratud aja jooksul läbiviidavast ehitise renoveerimisest.Artikkel 7Energiatõhususe sertifikaat1. Liikmesriigid tagavad, et kui ehitisi ehitatakse, müüakse või renditakse, antakse vastavalt juhtumile omanikule või omanik annab võimalikule ostjale või üürnikule energiatõhususe sertifikaadi. Sertifikaadi kehtivusaeg on kuni kümme aastat.Samasse ehitisse kuuluvate korterite või eraldi kasutamiseks mõeldud üksuste sertifitseerimine võib põhineda:- terve ehitise ühisel sertifitseerimisel, kui korteritel või üksustel on ühine küttesüsteem, või- teise samasse ehitisse kuuluva sama tüüpi korteri hindamisel.Liikmesriigid võivad artikli 4 lõikes 3 osutatud kategooriad käesoleva lõike kohaldamisest välja arvata.2. Ehitise energiatõhususe sertifikaat sisaldab selliseid kontrollväärtusi nagu hetkel kehtivad juriidilised standardid ja võrdleva hindamise kriteeriumid, et tarbijad saaksid ehitise energiatõhusust võrrelda ja hinnata. Sertifikaadile lisatakse soovitused energiatõhususe tasuvuse parandamiseks.Sertifikaatide eesmärk piirdub teabe esitamisega ning nende sertifikaatide mõju kohtumenetluses või mujal otsustatakse vastavalt siseriiklikele eeskirjadele.3. Liikmesriigid võtavad meetmed tagamaks, et ehitistes, mille kasulik kogupindala on üle 1 000 m2 ja milles asuvad riigiasutused ning laiale isikuteringile teenuseid osutavad institutsioonid, mida need isikud seetõttu tihti külastavad, oleks silmatorkavasse kohta avalikkusele selgelt nähtavale paigutatud energiasertifikaat, mis ei ole üle kümne aasta vana.Samuti võib selgelt esitada soovitusliku ja tegeliku toatemperatuuri ja muud asjakohased kliimaolud.Artikkel 8Kuumaveekatelde ülevaatusEnergiatarbimise vähendamiseks ja süsinikdioksiidi heitmete piiramiseks liikmesriigid:a) sätestavad vajalikud meetmed, et kehtestada taastumatu vedel- või tahkekütusega köetavate efektiivse nimivõimsusega 20 kW-100 kW kuumaveekatelde korrapärane ülevaatus. Ülevaatusi võib kohaldada ka muude kütustega köetavate kuumaveekatelde suhtes.Efektiivse nimivõimsusega üle 100 kW kuumaveekatelde ülevaatus peab toimuma vähemalt iga kahe aasta järel. Gaasikatelde puhul võib seda aega pikendada kuni nelja aastani.Kui kütteseadmete kuumaveekatlad efektiivse nimivõimsusega üle 20 kW on üle 15 aasta vanad, sätestavad liikmesriigid vajalikud meetmed kogu kütteseadme ühekordseks ülevaatuseks. Selle ülevaatuse alusel, mis hõlmab kuumaveekatla tõhususe hindamist ja selle suuruse võrdlemist ehitise küttenõuetega, annavad eksperdid kasutajatele nõu kuumaveekatelde asendamise, küttesüsteemi muude muudatuste ja alternatiivsete lahenduste kohta; võib) astuvad samme tagamaks kasutajatele kuumaveekatelde asendamise, küttesüsteemi muude muudatuste ja alternatiivsete lahenduste kohta nõuandeid, mis võivad olla seotud ülevaatustega, et hinnata kuumaveekatla tõhusust ja kohast suurust. Selle lähenemisviisi mõju peaks laias laastus olema võrdväärne punkti a sätete mõjuga. Selle võimaluse valinud liikmesriigid esitavad oma lähenemisviisi võrdväärsuse kohta komisjonile aruande iga kahe aasta järel.Artikkel 9Kliimaseadmete ülevaatusEnergiatarbimise vähendamiseks ja süsinikdioksiidi heitmete piiramiseks sätestavad liikmesriigid vajalikud meetmed, et kehtestada efektiivse nimivõimsusega üle 12 kW kliimaseadmete korrapärane ülevaatus.Ülevaatus hõlmab kliimaseadmete tõhususe ja suuruse hindamist võrreldes ehitise jahutusnõuetega. Kasutajatele antakse asjakohaseid nõuandeid kliimaseadmete võimaliku parandamise või asendamise ning alternatiivsete lahenduste kohta.Artikkel 10Sõltumatud eksperdidLiikmesriigid tagavad, et ehitiste sertifitseerimise, kaasnevate soovituste koostamise ja kuumaveekatelde ning kliimaseadmete ülevaatuse viivad läbi sõltumatud erialase ettevalmistusega ja/või akrediteeritud eksperdid, kes tegutsevad füüsilisest isikust ettevõtjana või töötavad riigiasutuses või eraettevõttes.Artikkel 11LäbivaatamineKomisjon, keda abistab artikliga 14 moodustatud komitee, annab käesolevale direktiivile hinnangu selle kohaldamise käigus saadud kogemuste valguses ja teeb vajaduse korral ettepanekuid, mis käsitlevad muu hulgas:a) võimalikke täiendavaid meetmeid seoses hoonete renoveerimisega, mille kasulik kogupindala on alla 1 000 m2;b) üldisi ehitiste energiatõhusust edaspidi soodustavaid meetmeid.Artikkel 12TeavitamineLiikmesriigid võivad võtta vajalikke meetmeid, et teavitada ehitiste kasutajaid erinevatest meetoditest ja tavadest, mis aitavad suurendada energiatõhusust. Liikmesriikide taotluse korral abistab komisjon liikmesriike asjaomaste teabekampaaniate korraldamisel, mida võib teha ühenduse programmide raames.Artikkel 13Raamistiku kohandamineLisa punktid 1 ja 2 vaadatakse läbi korrapäraselt ja mitte harvem kui kahe aasta järel.Kõik muudatused, mida on vaja teha lisa punktide 1 ja 2 kohandamiseks tehnika arenguga, võetakse vastu artikli 14 lõikes 2 sätestatud korras.Artikkel 14Komitee1. Komisjoni abistab komitee.2. Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7, võttes arvesse selle artiklis 8 sätestatut.Otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikes 6 sätestatud tähtajaks kehtestatakse kolm kuud.3. Komitee võtab vastu oma töökorra.Artikkel 15Õigusaktide ülevõtmine1. Liikmesriigid kehtestavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 4. jaanuaril 2006. Liikmesriigid teatavad neist viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Erialase ettevalmistusega ja/või akrediteeritud ekspertide puudumise tõttu võivad liikmesriigid saada artiklite 7, 8 ja 9 täielikuks kohaldamiseks kolmeaastase lisaaja. Kui liikmesriigid seda võimalust kasutavad, teatavad nad komisjonile, esitades kohase põhjenduse ja käesoleva direktiivi edasise rakendamise ajakava.Artikkel 16JõustumineDirektiiv jõustub Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval.Artikkel 17AdressaadidKäesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 16. detsember 2002Euroopa Parlamendi nimelpresidentP. COXNõukogu nimeleesistujaM. FISCHER BOELLISAEhitiste energiatõhususe arvutamise üldraamistik (artikkel 3)1. Ehitiste energiatõhususe arvutamismeetodid hõlmavad vähemalt järgmisi aspekte:a) ehitise soojuslikud omadused (ümbris ja sisevaheseinad jne). Need omadused võivad hõlmata ka hermeetilisust;b) kütteseadmed ja kuumaveevarustus, sealhulgas nende isolatsiooniomadused;c) kliimaseadmed;d) ventilatsioon;e) sisseehitatud valgustusseadmed (peamiselt mitteelamusektoris);f) ehitiste asukoht ja paigutus, sealhulgas väliskliima;g) passiivsed päikeseenergiasüsteemid ja päiksekaitse;h) loomulik ventilatsioon;i) sisekliima tingimused, sealhulgas kavandatud sisekliima.2. Arvutustes võetakse arvesse järgmiste aspektide võimalikku positiivset mõju:a) aktiivsed päikeseenergiasüsteemid ning muud kütte- ja elektrisüsteemid, mis põhinevad taastuvatel energiaallikatel;b) soojuse ja elektri koostootmisel saadud elekter;c) kaug- või lokaalküte või -jahutus;d) loomulik valgustus.3. Selle arvutuse tarvis tuleks ehitised liigitada piisavalt erinevatesse kategooriatesse, nagu:a) erinevat tüüpi ühepereelamud;b) korterelamud;c) ametiruumid;d) haridusehitised;e) haiglad;f) hotellid ja restoranid;g) spordirajatised;h) hulgi- ja jaekaubandusrajatised;i) energiat tarbivad muud tüüpi ehitised.[1] EÜT C 213 E, 31.7.2001, lk 266 ja EÜT C 203 E, 27.8.2002, lk 69.[2] EÜT C 36, 8.2.2002, lk 20.[3] EÜT C 107, 3.5.2002, lk 76.[4] Euroopa Parlamendi 6. veebruari 2002. aasta arvamus (Euroopa Ühenduste Teatajas veel avaldamata), nõukogu 7. juuni 2002. aasta ühisseisukoht (EÜT C 197, 20.8.2002, lk 6) ja Euroopa Parlamendi 10. oktoobri 2002. aasta otsus (Euroopa Ühenduste Teatajas veel avaldamata).[5] EÜT L 237, 22.9.1993, lk 28.[6] EÜT L 40, 11.2.1989, lk 12. Direktiivi on muudetud direktiiviga 93/68/EMÜ (EÜT L 220, 30.8.1993, lk 1).[7] EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.


Tähtis õiguslik teade

|

31992L0118

Nõukogu direktiiv 92/118/EMÜ, 17. detsember 1992, millega sätestatakse selliste toodete ühendusesisest kaubandust ja ühendusse importimist reguleerivad loomade ja inimeste tervishoiunõuded, mille suhtes ei kohaldata direktiivi 89/662/EMÜ A lisa I peatükis ja patogeenide puhul direktiivis 90/425/EMÜ osutatud ühenduse erieeskirjades sätestatud nõudeid

Euroopa Liidu Teataja L 062 , 15/03/1993 Lk 0049 - 0068 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 48 Lk 0194  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 48 Lk 0194  CS.ES Peatükk 3 Köide 14 Lk 51  - 70 ET.ES Peatükk 3 Köide 14 Lk 51  - 70 HU.ES Peatükk 3 Köide 14 Lk 51  - 70 LT.ES Peatükk 3 Köide 14 Lk 51  - 70 LV.ES Peatükk 3 Köide 14 Lk 51  - 70 MT.ES Peatükk 3 Köide 14 Lk 51  - 70 PL.ES Peatükk 3 Köide 14 Lk 51  - 70 SK.ES Peatükk 3 Köide 14 Lk 51  - 70 SL.ES Peatükk 3 Köide 14 Lk 51  - 70

		Nõukogu direktiiv 92/118/EMÜ,17. detsember 1992,millega sätestatakse selliste toodete ühendusesisest kaubandust ja ühendusse importimist reguleerivad loomade ja inimeste tervishoiunõuded, mille suhtes ei kohaldata direktiivi 89/662/EMÜ A lisa I peatükis ja patogeenide puhul direktiivis 90/425/EMÜ osutatud ühenduse erieeskirjades sätestatud nõudeidEUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 43,võttes arvesse komisjoni ettepanekuid, [1]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamusi, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamusi [3]ning arvestades, et:loomsed saadused on lisatud asutamislepingu II lisas esitatud toodete loetelusse; selliste toodete turuleviimine on osa põllumajandusega tegeleva elanikkonna oluline sissetulekuallikas;selle sektori ratsionaalse arengu tagamiseks ja tootlikkuse suurendamiseks tuleks sätestada asjaomastele toodetele inimeste ja loomade terviseohutuseeskirjad ühenduse tasandil;ühendus peab meetmed, mille otstarve on sisepiirideta alast koosneva siseturu loomine, vastu võtma järk-järgult ajavahemikus, mis lõpeb 31. detsembril 1992;eespool nimetatud eesmärke silmas pidades on nõukogu sätestanud loomatervishoiu eeskirjad, mida kohaldatakse värske liha, linnuliha, lihatoodete, ulukiliha, küülikuliha ja piimatoodete suhtes;kui ei ole sätestatud teisiti, tuleb liberaliseerida loomsete saadustega kauplemist, ilma et see piiraks võimalike kaitsemeetmete võtmist;loomi ohustavate haiguste levimise olulist riski arvesse võttes tuleks teatavate loomsete saaduste puhul täpsustada erinõuded, mida rakendatakse nende turuleviimisel kauplemise eesmärgil, eelkõige hea sanitaarseisundiga piirkondades;kui direktiiv 92/65/EMÜ vastu võeti, otsustas komisjon eraldada loomade suhtes rakendatavad loomatervishoiualased nõuded ja toodetele rakendatavad nõuded;et võimaldada liikmesriikide vahelistel piiridel kontrollide kaotamist 1. jaanuaril 1993, tuleks kindlaks määrata loomatervishoiu ja inimeste terviseohutuseeskirjad, mida kohaldatakse kõikidele toodetele, mille suhtes rakendatakse selliseid läbivaatusi, millega kauplemine ja mille importimine ei ole seni veel ühenduse tasandil ühtlustatud;selle eesmärgi saavutamiseks tuleks eespool nimetatud meetmete vastuvõtmiseks kohandada teatud olemasolevaid eeskirju;kehtestada tuleks tunnustamise süsteem kolmandate riikide ja ettevõtete jaoks, mis vastavad käesolevas direktiivis sätestatud nõuetele, koos ühenduse kontrollimenetlusega, et tagada sellise tunnustamise saamiseks vajalike tingimuste täitmine;toodete saatedokument on parim viis kinnitada sihtkoha pädevale asutusele, et saadetis vastab käesoleva direktiivi sätetele; terviseohutussertifikaati või veterinaarsertifikaati tuleks säilitada teatud imporditavate toodete sihtkoha kindlakstegemiseks;siinkohal tuleks kohaldada nõukogu 10. detsembri 1990. aasta direktiiviga 90/675/EMÜ, millega nähakse ette kolmandatest riikidest ühendusse tulevate toodete veterinaarkontrolli korraldamist reguleerivad põhimõtted, [4] kehtestatud eeskirju, põhimõtteid ja kaitsemeetmeid;ühendusesisese kaubanduse puhul tuleks samuti kohaldada direktiiviga 89/662/EMÜ sätestatud eeskirju;komisjonile tuleks teha ülesandeks võtta teatavad meetmed käesoleva direktiivi rakendamiseks; selleks tuleks sätestada kord, mis loob komisjoni ja liikmesriikide tiheda ja tõhusa koostöö alalises veterinaarkomitees;geograafilisest asukohast tingitud konkreetseid tarneraskusi silmas pidades tuleks Kreeka Vabariigile teha erimööndusi;käesoleva direktiiviga hõlmatud toodete suhtes erieeskirjade vastuvõtmine ei piira nende üldiste toiduhügieeni ja -ohutuse eeskirjade vastuvõtmist, mida silmas pidades komisjon on esitanud ettepaneku raamdirektiivi kohta,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:I PEATÜKK ÜldsättedArtikkel 1Käesolev direktiiv sätestab selliste loomset päritolu toodete ühendusesisest kaubandust ja ühendusse importimist reguleerivad loomatervishoiu- ja terviseohutusnõuded (sealhulgas sellistest toodetest võetud kaubanäidised), mille suhtes ei kohaldata direktiivi 89/662/EMÜ [5] A lisa I peatükis ja patogeenide puhul direktiivis 90/425/EMÜ osutatud ühenduse erieeskirjades sätestatud nõudeid.Käesolev direktiiv ei piira üksikasjalikumate eeskirjade vastuvõtmist loomatervishoiu alal eelnimetatud erieeskirjade raames ega piirangute säilitamist toodetega kauplemisele või toodete importimisele, mille osas kehtivad esimeses lõigus viidatud tervishoiueeskirjadel põhinevad erieeskirjad.Artikkel 21. Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:a) kauplemine – kauplemine direktiivi 89/662/EMÜ artikli 2 lõikes 2 määratletud tähenduses;b) kaubanäidis – omaniku või ettevõtte eest vastutava isiku nimel võetud kaubandusliku väärtuseta näidis, mis on tüüpiline selles ettevõttes toodetud antud loomse saaduse suhtes või on loomse saaduse näidis, mille tootmist silmas peetakse, ja millel peab olema järgneva uurimise otstarbel viide toote tüübile, koostisele ja loomaliigile, millest seda valmistati;c) raske nakkushaigus – kõik direktiiviga 82/894/EMÜ [6] hõlmatud haigused;d) patogeensed ained – igasugune organismide kogum, kultuur või derivaat, mis esineb üksi või manipuleeritud kombinatsioonina sellistest kogumitest või organismide kultuuridest, mis võivad põhjustada iga elusolendi (v.a inimene) haigestumist, ja kõik nende organismide modifitseeritud derivaadid, mis võivad kanda või üle kanda loomapatogeeni või kude, rakukultuuri, sekreeti või ekskreeti, millega või mille abil võib loomapatogeeni kanda või üle kanda; käesolev definitsioon ei hõlma direktiiviga 90/677/EMÜ [7] lubatud immunoloogilisi veterinaarravimeid;e) loomasöödaks ettenähtud töödeldud loomsed valgud – loomsed valgud, mida on töödeldud nii, et need oleksid sobivad otsekasutuseks loomasöödana või loomasööda koostisosana. Need hõlmavad kalajahu, lihajahu, kondijahu, kabjajahu, sarvejahu, verejahu, sulejahu, kuivkõrneid ja muid sarnased tooteid, sealhulgas segusid, mis sisaldavad neid tooteid;f) inimtoiduks ettenähtud töödeldud loomsed valgud – kõrned, lihajahu ja kamarapulber, millele viitatakse direktiivi 77/99/EMÜ [8] artikli 2 punktis b;g) mesindustoode – mesi, mesilasvaha, mesilaspiim, taruvaik või õietolm, mis ei ole ette nähtud inimtoiduks või tööstuslikuks otstarbeks.2. Lisaks kohaldatakse direktiivide 89/662/EMÜ, 90/425/EMÜ ja 90/675/EMÜ artiklis 2 esitatud mõisteid mutatis mutandis.Artikkel 3Liikmesriigid tagavad, et:- artiklis 1 viidatud loomsete toodetega kauplemine ja nende import, samuti inimtoiduks mitte ettenähtud želatiinidega kauplemine ja nende import ei ole keelatud või piiratud muudel loomade või inimeste tervise kaitsmise eesmärkidel peale nende, mis tulenevad käesoleva direktiivi kohaldamisest või ühenduse õigusaktidest, eriti kõikidest kehtestatud kaitsemeetmetest,- uute loomsete saadustega, mille turuleviimine liikmesriigis on lubatud pärast artiklis 20 nimetatud kuupäeva, ei tohi kaubelda ega neid importida seni, kui vastavalt artikli 15 esimesele lõigule võetakse vastu otsus pärast otsusega 81/651/EMÜ [9] loodud veterinaaria teaduskomitee hinnangut ja, vajaduse korral, arvamust raskete nakkushaiguste tegeliku levikuohu kohta, mis võivad saaduse liikumise tagajärjel tuleneda mitte ainult loomaliigile, millest toode on valmistatud, vaid ka teistele liikidele, mis võivad kanda haigusetekitajaid, muutuda haiguskoldeks või ohuks inimeste tervisele,- teiste direktiivi 77/99/EMÜ artikli 2 punktis b viidatud loomsete saadustega tohib kaubelda või neid kolmandatest riikidest importida ainult siis, kui need vastavad käesolevale direktiivile ja käesoleva direktiivi asjakohastele nõudmistele.II PEATÜKK Kaubanduse suhtes kohaldatavad sättedArtikkel 4Liikmesriigid võtavad vajalikke meetmeid tagamaks, et direktiivi 89/662/EMÜ artikli 4 lõike 1 ja direktiivi 90/425/EMÜ artikli 4 lõike 1 punkti a kohaldamise eesmärgil võib loomsete saadustega, millele viidatakse käesoleva direktiivi lisades 1 ja 2 ning artikli 3 teises ja kolmandas taandes, ilma, et see piiraks vastavaid artikli 10 lõike 3 ja artikli 11 rakendamisel vastuvõetavaid sätteid, kaubelda ainult siis, kui nad vastavad järgmistele nõudmistele:1. nad peavad vastama artikli 5 nõuetele ja I lisas sätestatud erinõuetele loomatervishoiu osas ja II lisale rahvatervise osas,2. need peavad olema pärit ettevõtetest, mis:a) kohustuvad I ja II lisas ettevõttes valmistatavate toodete suhtes sätestatud erinõudeid silmas pidades:- järgima käesolevas direktiivis sätestatud erinõudeid tootmisele,- kehtestama ja rakendama meetodeid kasutatavate protsesside nõrkade kohtade jälgimiseks ja kontrollimiseks,- toodetest sõltuvalt võtma proove analüüsiks pädeva asutuse tunnustatud laboris käesoleva direktiiviga kehtestatud normatiivide täitmise kontrollimiseks,- pidama kirjalikult või muul viisil registrit informatsiooni kohta, mis on saadud vastavalt eelmistele taanetele pädevale asutusele esitamiseks. Mitmesuguste kontrollide ja eriti testide tulemused tuleb säilitada vähemalt kahe aasta jooksul,- tagama märgistamise ja sildistamise korraldamise,- teavitama pädevat asutust, kui laboriuuringu tulemusena või muude kättesaadavate andmete põhjal avastatakse tõsine oht loomade või inimeste tervisele,- kauplemise otstarbel saatma tooteid ainult koos äridokumendiga, mis näitab toote laadi, tootmisettevõtte nimetust ja vajaduse korral veterinaarloa numbrit;b) nad on pädeva asutuse järelevalve all, mis tagab, et ettevõtte operaator või juht vastab käesoleva direktiivi nõuetele;c) nad registreeriti pädeva asutuse poolt käesoleva direktiivi nõuetele vastavust tagava ettevõtte kinnituste põhjal.Artikkel 5Liikmesriigid tagavad, et võetakse kõik vajalikud meetmed garanteerimaks, et I ja II lisas viidatud loomseid saadusi ei lähetata kauplemise eesmärgil ettevõttest, mis asub piirangutsoonis seal esineva haiguse tõttu, millele toote algupära-loomaliik on vastuvõtlik, või ettevõttest või tsoonist, kust toote liikumine või sellega kauplemine tähendaks ohtu liikmesriikide loomatervishoiule, kui tooteid ei ole kuumtöödeldud kooskõlas ühenduse seadusandlusega.Kui vastavad kinnitused seda lubavad, siis erandina esimesest lõigust võib teatud toodete liikumine olla lubatud kaitsemeetmete piires artiklis 18 sätestatud korras.Artikkel 6Liikmesriigid tagavad, et nakkusetekitajatega kauplemine toimub rangete eeskirjade alusel, mis määratletakse artiklis 18 sätestatud korras.Artikkel 71. Direktiiviga 89/662/EMÜ ja nakkusetekitajate osas direktiiviga 90/425/EMÜ kehtestatud eeskirju kontrollimise kohta kohaldatakse eelkõige läbiviidavate kontrollide korraldamise ja neile järgnevate meetmete suhtes käesoleva direktiiviga hõlmatud toodetele.2. Käesoleva direktiiviga hõlmatud toodete suhtes kohaldatakse direktiivi 90/425/EMÜ artiklit 10.3. Kauplemise eesmärgil laiendatakse direktiivi 90/425/EMÜ artikli 12 sätteid ettevõtetele, mis tarnivad käesoleva direktiiviga hõlmatud loomseid saadusi.4. Ilma, et see piiraks käesoleva direktiivi erisätete kohaldamist, teostab pädev asutus mistahes kontrollimisi, mida ta peab vajalikuks kahtluse korral, et käesolevat direktiivi ei täideta.5. Liikmesriigid võtavad asjakohased kriminaalõiguslikud või haldusmeetmed käesoleva direktiivi rikkumise eest karistamiseks, eriti kui avastatakse, et koostatud tõendid või dokumendid ei vasta I ja II lisas viidatud toodete tegelikule seisundile või et kõnealused tooted ei vasta käesoleva direktiivi nõuetele või neid ei ole kontrollitud käesolevas direktiivis ettenähtud viisilArtikkel 8Direktiivi 92/46/EMÜ [10] A lisa 1. peatüki 1. punktile lisatakse järgmine lõik:"Piim ja piimatooted ei tohi olla pärit vastavuses direktiiviga 85/511/EMÜ määratletud järelevalvetsoonist, kui piima ei ole pastöriseeritud (temperatuuril 71,7 °C 15 sekundi jooksul) pädeva asutuse järelevalve all."III PEATÜKK Ühendusse importimise suhtes kohaldatavad sättedArtikkel 9Käesoleva direktiiviga hõlmatud toodete impordi suhtes kohaldatavad nõuded peavad pakkuma vähemalt II peatükis sätestatud tagatisi, sh neid, mis on sätestatud artikli 6 rakendamisega ja neid, mis on ette nähtud artikli 3 teises ja kolmandas taandes.Artikkel 101. Artikli 9 ühtse kohaldamise eesmärgil kohaldatakse järgmisi sätteid.2. I ja II lisas ja artikli 3 teises ja kolmandas taandes viidatud tooteid tohib ühendusse importida ainult juhul, kui nad vastavad järgmistele nõuetele:a) kui I ja II lisas ei ole määratud teisiti, siis peavad nad olema pärit artiklis 18 sätestatud korras koostatud ja ajakohastatud loetelus sisalduvast kolmandast riigist või kolmanda riigi osast;b) välja arvatud I lisa 5. peatüki B osas viidatud tooted, peavad nad olema pärit ettevõtetest, mille kohta kolmanda riigi pädev asutus on andnud komisjonile tagatised, et need vastavad lõike 3 punkti a nõuetele;c) I ja II lisas ning artikli 3 teises ja kolmandas taandes spetsiaalselt ettenähtud juhtudel peab neile olema lisatud artiklis 18 sätestatud korras koostatud näidisele vastav veterinaarsertifikaat või tervishoiusertifikaat, mis tõendab, et tooted vastavad lisatingimustele või pakuvad lõike 3 punktis a sätestatutega samaväärseid tagatisi ja pärinevad selliseid tagatisi pakkuvatest ettevõtetest ning need on allkirjastatud veterinaarinspektori poolt või, vajaduse korral, muu samas korras tunnustatud pädeva ametiasutuse poolt.3. Artiklis 18 sätestatud korras:a) kehtestatakse erinõuded või nende tingimustega samaväärsed tagatised, eelkõige ühenduse kaitsmiseks teatud eksootiliste haiguste või inimesele edasikanduvate haiguste eest.Kolmandatele riikidele kehtestatud erinõuded ja samaväärsed tagatised ei tohi olla soodsamad kui need, mis on ettenähtud I ja II lisas ning artikli 3 teises ja kolmandas taandes;b) koostatakse ühenduse loetelu kolmandate riikide ettevõtetest, mis vastavad lõike 2 punkti b nõuetele;c) määratakse kindlaks töötlemise laad või võetavad meetmed vältimaks loomasoolte, munade ja munatoodete taassaastumist.4. Lõigetes 2 ja 3 ettenähtud otsuste langetamisel tuleb lähtuda veterinaaria teaduskomitee hinnangust ja vajaduse korral arvamusest raskete nakkushaiguste või inimesele edasikanduvate haiguste tegeliku levikuohu kohta, mis võivad tuleneda saaduse liikumise tagajärjel mitte ainult sellele liigile, millest toode pärit on, vaid ka teistele liikidele, mis võivad olla haiguskandjad või saada haiguskoldeks või kujutada endast ohtu inimeste tervisele.5. Komisjoni ja liikmesriikide eksperdid kontrollivad kohapeal, kas kolmanda riigi antud tagatisi tootmise ja turuleviimise tingimuste osas võib käsitada samaväärseina ühenduses kohaldatavate tagatistega.Kõnealuste kontrollimiste eest vastutavad liikmesriikide eksperdid määrab komisjon liikmesriikide ettepanekul.Kõnealused kontrollid viiakse läbi ühenduse nimel, kes kannab kõik sellega seotud kulutused.Kuni esimeses lõigus osutatud kontrollide korraldamiseni jätkatakse kolmandates riikides läbiviidavate kontrollide suhtes kohaldatavate siseriiklike eeskirjade kohaldamist, mille puhul tuleb alalise veterinaarkomitee kaudu teatada igast kontrollide käigus avastatud juhtumist, kus ei täideta vastavalt lõikele 3 pakutud tagatise tingimusi.6. Kuni lõike 2 punktis a ja lõike 3 punktis b osutatud loetelude koostamiseni on liikmesriikidel lubatud jätkata kontrolle vastavalt direktiivi 90/675/EMÜ artikli 11 punktile 2 ja väljastada riiklikku sertifikaati, mida nõutakse imporditavatele toodetele kehtivate riiklike seaduste alusel.Artikkel 11Artiklis 18 sätestatud korras kehtestatakse loomatervishoidu käsitlevad erinõuded ühendusse importimisel ja I lisas viidatud toodete, mis on ette nähtud eksperimentaallaboritele, saatedokumentide laad ja sisu.Artikkel 121. Direktiivides 90/675/EMÜ ja 91/496/EMÜ [11] sätestatud põhimõtteid ja eeskirju kohaldatakse eelkõige liikmesriikides läbiviidavate kontrollide korralduse ja järelevalve ning rakendatavate kaitsemeetmete osas.Siiski võib teatud liiki loomsete saaduste osas artiklis 18 sätestatud korras teha mööndusi direktiivi 90/675/EMÜ artikli 8 lõikes 2 sätestatud füüsiliste kontrollide osas.2. Direktiivi 90/675/EMÜ artikli 4 punktile 1 lisatakse järgmine lõik:"Kui aga loomsed saadused tuuakse kohale mahutites või need on pakendatud või pakitud vaakumpakendisse, võib identiteedi kontroll piirduda riikliku veterinaararsti või pädeva ametiasutuse poolt mahutile või pakendile paigaldatud plommide puutumatuse ja neil esitatud tundemärkide vastavuse kindlakstegemisega saatedokumendil või sertifikaadil sisalduvatele."Artikkel 131. Liikmesriigid võivad sobivat litsentsi väljastades lubada kolmandatest maadest I ja II lisas viidatud loomsete saaduste importi kaubanäidiste kujul.2. Lõikes 1 mainitud litsents peab kaubasaadetisega kaasas olema ja sisaldama kõiki üksikasju eritingimuste kohta, mille alusel saadetist võib importida, sealhulgas kõik võimalikud mööndused direktiiviga 90/675/EMÜ sätestatud kontrollidest.3. Kui saadetis viiakse ühte liikmesriiki teise liikmesriiki edasisaatmiseks, peab esimene liikmesriik tagama, et saadetisega on kaasas asjakohane litsents. Liikumine toimub vastavuses direktiivi 90/675/EMÜ artikli 11 punkti 2 sätetega. Vastutust saadetise litsentsi tingimustele vastavuse eest (ja kas selle riigi territooriumile toomist peaks lubama) kannab litsentsi väljastanud liikmesriik.IV PEATÜKK Ühised lõppsättedArtikkel 141. Direktiivi 72/461/EMÜ [12] artikli 3 punkt d tunnistatakse kehtetuks.Käesoleva direktiivi nõudmistele kohaldatakse jätkuvalt komisjoni otsuseid 92/183/EMÜ [13] ja 92/187/EMÜ, [14] ilma, et see piiraks neisse vastavalt artiklis 18 sätestatud korrale muudatuste tegemist.2. Direktiivi 90/667/EMÜ muudetakse järgmiselt:a) artiklisse 13 lisatakse järgmine lõige:"2. Pidades silmas vajadust tagada lõikes 1 sätestatud kontrollide teostamine:a) kõrge või madala riskiteguriga materjalidest saadud töödeldud tooted peavad vastama direktiivi 92/118/EMÜ [15] I lisa 6. peatükis toodud nõuetele;b) madala riskiteguriga materjalidele, kõrge riskiteguriga materjalidele, mida on ettenähtud töödelda teises liikmesriigis määratud ettevõttes kooskõlas artikli 4 lõike 1 teise lausega ning kõrge või madala riskiteguriga materjalidest saadud töödeldud toodetele peab olema lisatud:- kui nad on pärit artikli 4 või 5 kohaselt heakskiidetud ettevõttest, äridokument, kuhu on märgitud:- vajaduse korral töötlemisviis,- kas toode sisaldab mäletsejalistest saadud valku,- kui nad on pärit teisest ettevõttest, siis riikliku veterinaararsti poolt väljaantud ja allkirjastatud sertifikaat, kus on näidatud:- kaubasaadetise osas kasutatud töötlemismeetodid,- salmonelloositestide tulemus,- kas toode sisaldab mäletsejalistest saadud valku.";b) artiklis 6 asendatakse tekst "kehtestatakse artiklis 19 sätestatud korras" tekstiga "on sätestatud direktiivi 92/118/EMÜ I lisa 10. peatükis";c) artikli 14 esimene lõik jäetakse välja.Artikkel 15Nõukogu võtab komisjoni ettepaneku põhjal kvalifitseeritud häälteenamusega vastu kõik uued lisad, millega sätestatakse erinõudmised muudele toodetele, mis võivad kujutada endast raskete nakkushaiguste tegelikku levimisohtu või tegelikku ohtu inimeste tervisele.Lisasid muudetakse vajaduse korral artiklis 18 sätestatud korra kohaselt kooskõlas artikli 3 teises taandes sätestatud üldsätetega.Artikkel 161. Liikmesriikidel on lubatud seada I ja II lisa artikli 3 teises ja kolmandas taandes nimetatud loomsete saaduste, mis toodeti liikmesriigi territooriumil ja mis läbisid kolmanda riigi territooriumi, oma territooriumile sisenemisel tingimuseks käesoleva direktiivi nõudmistele vastavust tõestava veterinaarsertifikaadi või tervishoiusertifikaadi esitamise.2. Liikmesriigid, kes kasutavad lõikes 1 sätestatud võimalust, teatavad sellest komisjonile ja teistele liikmesriikidele otsusega 68/361/EMÜ [16] asutatud alalises veterinaarkomitees.Artikkel 171. Direktiivide 89/662/EMÜ ja 90/425/EMÜ A ja B lisa asendatakse käesoleva direktiivi III lisa tekstiga.2. Direktiivi 77/99/EMÜ muudetakse järgmiselt:- artikli 2 punktis b jäetakse välja punkt iv ning punktid v ja vi muutuvad vastavalt punktideks iv ja v,- artikli 6 lõige 2 sõnastatakse järgmiselt:"2. Artiklis 20 sätestatud korras võib kehtestada inimeste tervise kaitsmise tagamiseks teistele loomsetele saadustele lisatingimusi."Artikkel 18Kui viidatakse käesolevas artiklis ettenähtud korrale, teeb alaline veterinaarkomitee otsuse vastavalt direktiivi 89/662/EMÜ artiklis 17 sätestatud eeskirjadele.Artikkel 19Artiklis 18 sätestatud korras võib alates 1. juulist 1993 kuni kolmeks aastaks võtta üleminekumeetmed, et hõlbustada üleminekut käesoleva direktiiviga kehtestatud uuele korrale.Artikkel 201. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi artikli 12 lõike 2 ja artikli 17 täitmiseks vajalikud õigusnormid ja rakendussätted 1. jaanuariks 1993 ja muude käesoleva direktiivi nõuete täitmiseks vajalikud õigusnormid 1. jaanuariks 1994. Liikmesriigid teatavad neist viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid kõnealused normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetavate põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.3. Käesoleva direktiivi siseriiklikus õiguses juurutamise tähtpäev määratakse 1. jaanuariks 1994, ilma, et see piiraks direktiivides 89/662/EMÜ ja 90/425/EMÜ ettenähtud veterinaarkontrollide tühistamist piiridel.Artikkel 21Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 17. detsember 1992Nõukogu nimeleesistujaJ. Gummer[1] EÜT C 327, 30.12.1989, lk 29 ja EÜT C 84, 2.4.1990, lk 102.[2] EÜT C 113, 7.5.1990, lk 205 ja EÜT C 149, 18.6.1990, lk 259.[3] EÜT C 124, 21.5.1990, lk 15 ja EÜT C 182, 23.7.1990, lk 250.[4] EÜT L 373, 31.12.1990, lk 1.[5] EÜT L 395, 30.12.1989, lk 13. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 91/496/EMÜ (EÜT L 268, 24.9.1991, lk 56).[6] EÜT L 378, 31.12.1982, lk 58. Direktiivi on viimati muudetud otsusega 90/134/EMÜ (EÜT L 76, 22.3.1990, lk 23).[7] EÜT L 373, 31.12.1990, lk 26.[8] EÜT L 26, 31.1.1977, lk 85. Direktiivi on ajakohastatud direktiiviga 92/5/EMÜ (EÜT L 57, 2.3.1992, lk 1) ja viimati muudetud direktiiviga 92/45/EMÜ (EÜT L 268, 14.9.1992, lk 35).[9] EÜT L 233, 19.8.1981, lk 32.[10] EÜT L 268, 14.9.1992, lk 1.[11] EÜT 268, 24.9.1991, lk 56.[12] EÜT L 302, 31.12.1972, lk 24. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 91/687/EMÜ (EÜT L 377, 31.12.1991, lk 16).[13] EÜT L 84, 31.3.1992, lk 33.[14] EÜT L 87, 2.4.1992, lk 20.[15] EÜT L 62, 15.3.1993, lk 49.[16] EÜT L 255, 18.10.1968, lk 23.--------------------------------------------------I LISALOOMATERVISHOIU ERINÕUDED1. PEATÜKK Muuks kui inimtoiduks ettenähtud vedelpiim, piimapulber ja piimapulbritootedMuuks kui inimtoiduks ettenähtud vedelpiima, piimapulbri ja piimapulbritoodete ühendusesiseses kaubanduses ja impordis kehtivad järgmised tingimused:1. kõik toote veoks kasutatavad mahutid peavad olema märgistatud vastavalt toote liigile;2. igale saadetisele on vajaduse korral lisatud äridokument vastavalt artikli 4 lõike 2 punkti a viimases taandes sätestatule, või artikli 10 lõike 2 punktis c viidatud veterinaarsertifikaat, mis sisaldab töötlemis- või käitlemisettevõtte nimetust ja loanumbrit ning kinnitab, et toode on kuumtöödeldud vastavalt lõike 3 punktis a esitatud nõuetele; vastuvõtja peab nimetatud dokumenti või sertifikaati säilitama vähemalt ühe aasta;3. artiklis 2 viidatud dokument või veterinaarsertifikaat peab tõendama, et:a) töötlemise või käitlemise ajal on piima töödeldud vähemalt temperatuuril 71,7 °C vähemalt 15 sekundit või muu samaväärse kombinatsiooniga või piimapulbri või piimapulbritoodete puhul pihustuskuivatuse või valtskuivatuse käigus toimunud kuumtöötlemine oli samaväärse mõjuga;b) piimapulbri või piimapulbritoodete puhul on täidetud järgmised nõuded:i) pärast kuivatusprotsessi lõppu on võetud kõik meetmed, et vältida toote saastumist;ii) lõpptoode on pakendatud uutesse mahutitesse; jac) lahtise lasti mahutite kasutamise korral on vastav sõiduk või mahuti enne vedelpiima, piimapulbri või piimapulbritoote laadimist sõidukisse või mahutisse sihtkohta toimetamiseks pädevate asutuste heakskiidetud vahendi abil desinfitseeritud.Lisaks sellele võib vedelpiima, piimapulbri ja piimapulbritoodete importimist lubada ainult sellistest kolmandatest riikidest või kolmandate riikide osadest, mis sisalduvad direktiivi 92/46/EMÜ artiklis 23 esitatud loetelus ja vastavad sama direktiivi artiklis 26 sätestatud nõuetele.2. PEATÜKK LoomasooledA. KauplemineKauplemisel loomasooltega tuleb esitada dokument, kuhu on märgitud päritoluettevõte, mis peab olema:- pädeva asutuse poolt ametlikult heaks kiidetud, kui sooled soolatakse või kuivatatakse päritolukohas ja soolatud või kuivatatud sooli töödeldakse järgnevalt muudel eesmärkidel,- muudel juhtudel vastavalt direktiivile 64/433/EMÜ [1] heakskiidetud ettevõte tingimusel, et sooli veetakse nii, et nende saastumine on välistatud.B. Import kolmandatest riikidestKõikidest kolmandatest riikidest loomasoolte importimisel tuleb esitada artikli 10 lõike 2 punktis c viidatud eksportiva kolmanda riigi riikliku veterinaararsti poolt väljaantud ja allkirjastatud sertifikaat, mis tõendab, et:i) sooled on pärit ekspordiriigi pädeva keskasutuse poolt heakskiidetud ettevõtetest;ii) sooled on puhastatud ja sleimitud ning siis kas soolatud või pleegitatud (või soolamise või pleegitamise asemel pärast sleimimist kuivatatud);iii) pärast punktis ii sätestatud töötlemist on võetud tõhusad meetmed soolte teisese saastumise vältimiseks.3. PEATÜKK Direktiiviga 64/433/EMÜ või 72/462/EMÜ reguleerimata kabiloomade nahadTöödeldud nahkadega kauplemine ja import kolmandatest riikidest on lubatud tingimusel, et igale saadetisele on lisatud kas äridokument vastavalt artikli 4 lõike 2 punkti a viimases taandes sätestatule või artikli 10 lõike 2 punktis c viidatud veterinaarsertifikaat, mis tõendab:a) kui tegemist on kabiloomade nahkadega, välja arvatud sead, et:i) nahad ei ole saadud loomadelt, mis on pärit piirkonnast või riigist, mille osas kehtivad piirangud kõnealuse liigi suhtes raske nakkushaiguse puhangu tõttu;ii) nahad kuivatati, kuiv- või märgsoolati või töödeldi keemiliselt vähemalt 14 päeva enne lähetamist;iii) saadetis ei ole puutunud kokku raskete nakkushaiguste leviku riski tekitavate muude loomsete saaduste ega elusloomadega.Käesolevaid nõudeid ei kohaldata, kui nahku on hoitud eraldi 21 päeva või transporditud 21 järjestikust päeva;b) kui tegemist on seanahkadega, siis:i) sead, kellelt nahad saadi, viibisid ekspordiriigis vähemalt kolm kuud enne tapmist;ii) nahad kuivatati, kuiv- või märgsoolati või töödeldi keemiliselt vähemalt 14 päeva enne lähetamist;iii) päritoluriigis või piirkondadeks jaotamise korral päritolupiirkonnas ei registreeritud 12 kuu jooksul enne lähetamist ühtegi sigade aafrika katku või sigade vesikulaarhaiguse juhtu;iv) saadetis ei ole puutunud kokku raskete nakkushaiguste leviku riski tekitavate muude loomsete saaduste ega elusloomadega.Töötlemata nahku võib importida ainult sellistest kolmandatest riikidest, millest ühenduse õigusaktide kohaselt lubatakse importida vastavate liikide värsket liha.4. PEATÜKK Lemmikloomatoit, mis sisaldab madala riskiastmega aineid direktiivis 90/667/EMÜ määratletud tähenduses1. Kõikidele hermeetiliselt suletud pakendites lemmikloomatoidu saadetistele peab olema lisatud päritoluriigi riikliku veterinaararsti poolt väljaantud ja allkirjastatud sertifikaat, mis tõendab, et toodet on kuumtöödeldud vähemalt Fc väärtusel 3,0.2. Kõikidele poolniiske lemmikloomatoidu saadetistele peab olema lisatud kas äridokument või direktiivi 90/667/EMÜ artikli 13 lõike 2 punktis b viidatud sertifikaat, mis tõendab, et:i) loomset päritolu toorained, millest lemmikloomatoit valmistati, saadi ainult tervetelt tapetud loomadelt, kelle liha tunnistati inimtoiduks sobivaks;ii) loomseid koostisosi kuumtöödeldi vähemalt temperatuuril 90 °C kogu aine ulatuses;iii) pärast töötlemist võeti tõhusad meetmed, et kindlustada saadetise teisese saastumise vältimist.3. Lemmikloomade kuivtoit peab vastama järgmistele nõuetele:a) toorained, millest lemmikloomatoit valmistati, olid direktiivi 90/667/EMÜ artiklitele 2, 5 ja 17 vastavad madala riskiastmega aineid;b) kõikidele saadetistele on lisatud kas äridokument või direktiivi 90/667/EMÜ artikli 13 lõike 2 punktis b viidatud sertifikaat, mis tõendab, et:i) lemmikloomade kuivtoit on valmistatud tapetud loomadest, mida kuumtöödeldi kogu materjali ulatuses vähemalt temperatuuril 90 °C; sellist töötlust ei ole vaja rakendada lõpptoodete puhul, mille koostisaineid sellisel viisil töödeldi;ii) pärast kuumtöötlemist võeti kõik meetmed, et kindlustada toote veoeelse saastumise vältimist;iii) toode on pakendatud uutesse mahutitesse (väikestesse või suurtesse kottidesse);iv) tootmisprotsessi kontrolliti rahuldavate tulemustega vastavalt direktiivi 90/667/EMÜ II lisa III peatüki punktile 2.4. Kõikidele töödeldud nahkadest toodetud toodete saadetistele peab olema lisatud äridokument või direktiivi 90/667/EMÜ artikli 13 lõike 2 punktis b sätestatud sertifikaat, mis tõendab, et tooteid on patogeensete organismide (sealhulgas salmonella) hävitamiseks ümbertöötlemise ajal piisaval määral kuumtöödeldud ja pärast töötlemist võeti tõhusad meetmed, et vältida toodete saastumist.5. PEATÜKK Kondid ja kontidest valmistatud tooted (välja arvatud kondijahu), sarved ja sarvedest valmistatud tooted (välja arvatud sarvejahu), kabjad ja sõrad ning kapjadest ja sõrgadest valmistatud tooted (välja arvatud kabja- ja sõrajahu)Kõnealuste toodete kaubanduses ja impordis kehtivad järgmised tingimused:A. kui need on ettenähtud inim- või loomatoiduks:1. kontide, sarvede, sõrgade ja kapjadega kauplemisel kehtivad direktiivis 72/461/EMÜ sätestatud loomatervishoiunõuded;2. kontidest, sarvedest, sõrgadest ja kapjadest valmistatud toodetega kauplemisel kehtivad direktiivis 80/215/EMÜ [2] sätestatud loomatervishoiunõuded;3. kontide, sarvede, kapjade ja sõrgade ning kontidest, sarvedest, sõrgadest ja kapjadest valmistatud toodete importimisel direktiivis 72/462/EMÜ [3] sätestatud loomatervishoiunõuded;B. kui need on ettenähtud muuks otstarbeks kui inim- või loomatoiduks, sealhulgas need, mis on ettenähtud töötlemiseks želatiini tootmise tarvis:1. liikmesriigid lubavad importida konte ja kontidest valmistatud tooteid (välja arvatud kondijahu), sarvi ja sarvedest valmistatud tooteid (välja arvatud sarvejahu) ning sõrgu ja kapju ja sõrgadest ja kapjadest valmistatud tooteid (välja arvatud kabja- ja sõrajahu) tingimusel, et:i) tooted on enne eksportimist kuivatatud, mitte jahutatud või külmutatud;ii) tooted saadetakse maitsi või meritsi nende päritoluriigist otse ühenduse piiripunktini ilma ühegi ümberlaadimiseta mõnes väljaspool ühendust asuvas sadamas või kohas;iii) pärast direktiivis 90/675/EMÜ sätestatud dokumentide kontrolli viiakse tooted otse tootmistehasesse;2. igale saadetisele peab olema lisatud dokument, millega importija tagab, et käesoleva peatüki alusel imporditavaid tooteid ei võeta otsekasutusse inim-või loomatoiduna.Nimetatud deklaratsioon tuleb esitada kaupade ühendusse sisenemisel piiripunkti riiklikule veterinaararstile, kes kannab sellele oma märkuse ning seejärel peab kõnealune sertifikaat toodete partiiga sihtkohani kaasas olema.3. mõnest nimetatud nõudest võib lubada teha erandeid artiklis 18 sätestatud korras loomatervishoiu alast olukorda ja kolmandate riikide poolt päritolu kohta antud kontrollitagatisi arvestades.6. PEATÜKK Töödeldud loomsed valgudI. Töödeldud loomsete valkudega kauplemisel ja nende importimisel, piiramata sealjuures BSE-ga seoses rakendatud piiranguid või piiranguid, mis kehtivad mäletsejaliste söödas sisalduva mäletsejalistelt saadud valgu suhtes:A. kauplemise osas:- inimtoiduks ettenähtud loomse valguga koos tuleb esitada direktiivis 77/99/EMÜ sätestatud dokument või sertifikaat, mis tõendab, et nimetatud direktiivi nõuded on täidetud,- loomatoiduks ettenähtud loomse valguga koos tuleb esitada direktiivi 90/667/EMÜ artiklis 13 sätestatud dokument või sertifikaat;B. importimise osas:1. tuleb esitada artikli 10 lõike 2 punktis c sätestatud terviseohutuse sertifikaat, millele on alla kirjutanud päritoluriigi riiklik veterinaararst ning mis tõendab, et:a) toode:i) mis on ettenähtud loomatoiduks, on kuumtöödeldud nii, et selle tulemusena vastab see direktiivi 90/667/EMÜ II lisa III peatükis sätestatud bioloogilistele normidele;ii) mis on ettenähtud inimtoiduks, vastab direktiivi 80/215/EMÜ nõuetele;b) pärast töötlemist võeti tõhusad meetmed, et vältida töödeldud toote saastumist;c) saadetise sihtriigist väljumisel võeti salmonellaproovid;d) nende proovide tulemus on negatiivne;2. pärast punktis 1 viidatud sertifikaadi kontrollimist peab pädev ametiasutus piiripunktis võtma näidiseid, piiramata sealjuures punkti II rakendamist:i) igast lahtiselt eksporditud toodete saadetisest;ii) pisteliselt tootjatehases pakendatud toodete saadetistest;3. töödeldud loomse valgu saadetiste suunamiseks vabasse ringlusse ühenduse territooriumil tuleb tõendada, et vajadusel pärast ümbertöötlemist vastavalt B osa lõike 1 punktile c võetud proovid olid negatiivsed;C. liikmesriigid võivad säilitada käesoleva direktiivi teatavakstegemise kuupäeval jõus olnud siseriiklikud eeskirjad, mis käsitlevad seoses veiste spongioosse entsefalopaatia ja skreipiga loomsete valkude suhtes kohaldatavaid nõudeid, kuni tehakse otsus sellise kuumtöötlemise viisi kohta, millega on võimalik hävitada kõnealuste haiguste põhjustajad.Lihajahu ja kondijahuga kauplemise ja nende importimise kohta rakendatakse jätkuvalt direktiivi 89/662/EMÜ artikli 5 lõiget 2 ja direktiivi 90/675/EMÜ artikli 11 lõiget 2.II. Liikmesriigid võivad läbi viia pistelist kontrolli kolmandatest riikidest pärit lahtise kauba osas, mille kuus viimast järjestikust testi on osutunud negatiivseks. Kui ühe sellise testi tulemus on positiivne, siis tuleb sellest informeerida päritoluriigi pädevat ametiasutust, et viimane saaks võtta asjakohased meetmed olukorra parandamiseks. Nimetatud meetmetest peab teavitama impordikontrolli teostamise eest vastutavat pädevat ametiasutust. Kui samast allikast pärit toote proov osutub teistkordselt positiivseks, tuleb proovid võtta kõikidest samast allikast pärit saadetistest, kuni esimeses lauses sätestatud nõuded on taas täidetud.III. Liikmesriigid peavad pidama registrit kõikide saadetiste kohta, millest on kontrollimiseks proove võetud.IV. Saadetiste ümberlaadimine on direktiivi 89/662/EMÜ artikli 3 lõike 3 alusel lubatud ainult sadamate kaudu, mis on heakskiidetud artiklis 18 sätestatud korras, tingimusel, et liikmesriigid on sõlminud kahepoolse kokkuleppe lubada saadetiste kontrollimise edasilükkamist, kuni need jõuavad lõppsihtliikmesriigi piiripunkti.V. Kui kaubasaadetisest võetud salmonellaproov on positiivne, siis saadetis kas:a) reeksporditakse ühendusest; võib) kasutatakse muuks otstarbeks kui loomatoiduks. Sellisel juhul võib saadetise sadamast või hoidlast välja viia ainult tingimusel, et seda ei ole segatud loomatoidu sisse;c) töödeldakse ümber vastavalt direktiivile 90/667/EMÜ heakskiidetud töötlemisettevõttes või muus saastatusest puhastamiseks heakskiidetud ettevõttes. Selle kontrollimiseks võib saadetise liikumine sadamast või hoidlast välja toimuda ainult pädeva ametiasutuse loa alusel ning saadetist ei vabastata enne, kui seda on töödeldud ja pädev ametiasutus on kontrollinud seda salmonelloosi suhtes vastavalt direktiivi 90/667/EMÜ II lisa III peatüki nõuetele ja saanud negatiivse tulemuse.7. PEATÜKK Veri ja loomsed veretooted(välja arvatud hobuslastest saadud veretooted)1. Kauplemine vere ja veretoodetega toimub käesoleva direktiivi artikli 4 üldsätte alusel.2. Farmaatsiatööstuse jaoks ettenähtud veretoodetega koos tuleb esitada artikli 10 lõike 2 punktis c sätestatud terviseohutuse sertifikaat, mis tõendab asjaomaste materjalide päritolu, nende pakendi, transporditingimuste, hoidmise, käitlemise ja töötlemise, samuti ümbriste, pakendite ja töötlemisjääkide kõrvaldamist reguleerivate sätete täitmist, et välistada ohtu inimeste või loomade tervisele, piiramata direktiivis 72/462/EMÜ sätestatud nõudeid inimtoiduks ettenähtud impordi suhtes.3. Muuks otstarbeks ettenähtud loomsete veretoodete, välja arvatud hobuslastest saadud veretoodete importimisel muudel eesmärkidel tuleb esitada artikli 10 lõike 2 punktis c sätestatud veterinaarsertifikaat, mille on allkirjastanud riiklik veterinaararst ja mis tõendab juhul, kui päritoluriiki käsitatakse artiklis 18 sätestatud korras ohuna tervisele suu- ja sõrataudi ja/või lammaste katarraalse palaviku viiruse tõttu:a) toode:- on pärit tapamajast, mille ümbruses 10 km raadiuses ei leidu kõnealuseid haigusi, mille suhtes liik, millest toode on valmistatud, on vastuvõtlik, ja- on pärit loomalt, kes (või kelle ema):- on olnud päritoluriigis kolm kuud, ja- neile on tehtud tapaeelne ja surmajärgne kontroll, mille tulemused näitavad, et nad ei põe kõnealuseid haigusi.Saadetised, mis vastavad eespool toodud nõuetele:- iga veretoodete saadetis, välja arvatud punktis 5 loetletud juhud, tuleb viia saabumissadamast töötlemiseks otse laborisse ja kõik nimetatud töötlemisest tulenevad jäägid tuleb koheselt hävitada,- igast veretoodete partiist tuleb võtta proov ja saata see artiklis 18 sätestatud korra alusel heakskiidetud laborisse suu- ja sõrataudi ja lammaste katarraalse palaviku viiruse esinemise kontrollimiseks,- partiid ei tohi enne laborist vabastada, kuni uuritav proov on osutunud negatiivseks suu- ja sõrataudi ja/või lammaste katarraalse palaviku viiruse esinemise suhtes,- importija vastutab kõigi direktiivi 90/675/EMÜ täitmisega seotud proovide kulude eest;b) või tooteid on töödeldud mõnel järgmistest viisidest:- neid kuumutati vähemalt temperatuuril 65 °C vähemalt kolme tunni jooksul, või- neid kiiritati 2,5 megaradiaanise kiiritusega, või- nende pH tase muudeti kolmeks tunniks pH 5ks;c) veretooted, mis on ettenähtud kasutamiseks in vitro diagnostikavahendites või reagentidena, on transporditud suletud mitteläbilaskvates mahutites. Sellisel juhul:- mahutitel või nende välisel pakendil peab olema selgelt märgitud kiri "Kasutamiseks ainult in vitro diagnostikas või reagentidena", ja- veretooteid võib kasutada ainult in vitro diagnostikas või reagentidena ja kõikides tootega seotud dokumentides tuleb märkida, et tooted või nende jäägid ei tohi sattuda kontakti mäletsejaliste või sigadega.4. Liikmesriigid lubavad veretoodete importi kolmandatest riikidest, mida loetakse vabaks rasketest nakkushaigustest tingimusel, et veretoodetega on koos veterinaarsertifikaat, mis kinnitab, et need on liikmesriigist või mõnest eelnimetatud kolmandast riigist pärit loomalt.5. Tihedalt suletud ja veekindlates mahutites olevaid veretooteid võib hoida riikliku veterinaararsti pideva järelevalve all olevates ettevõtetes tingimusel, et neid tooteid hoitakse lahus kõikidest teistest selles ettevõttes hoitavatest loomsetest saadustest.8. PEATÜKK Hobuslaste seerum1. Selleks, et seerumiga võiks kaubelda, peab seerum olema saadud hobuslastelt, kellel ei ilmne ühtegi direktiivis 90/426/EMÜ [4] viidatud rasket nakkushaigust või rasket nakkushaigust, mille suhtes hobuslased on tundlikud ja see peab olema pärit asutustest või keskustest, mille suhtes ei kohaldata käesolevas direktiivis sätestatud veterinaarpiiranguid.2. Hobuslaste seerumit võib importida ainult siis, kui see on pärit hobuslastelt, kes on sündinud ja kasvanud kolmandas riigis, kust on lubatud tapahobuste import, seerum peab olema saadud, töödeldud ja saadetud vastavuses artiklis 18 sätestatud tingimustega.9. PEATÜKK Seapekk ja sulatatud rasvad1. Liikmesriigid lubavad seapeki ja sulatatud rasvade importi ühendusse otsusele 79/542/EMÜ lisatud loetelus loetletud kolmandatest riikidest, millest on lubatud asjaomaste liikide värske liha import.2. Kui lõikes 1 märgitud riigis on olnud tõsise nakkushaiguse puhang ekspordile eelneva 12 kuu jooksul, peab igale seapeki või sulatatud rasvade saadetisele olema lisatud käesoleva direktiivi artikli 10 lõikes 2 viidatud sertifikaat, mis tõendab:A. searasva või sulatatud rasvu on kuumtöödeldud mõnel järgmistest viisidest:i) temperatuuril vähemalt 70 °C vähemalt 30 minutit; võiii) temperatuuril vähemalt 90 °C vähemalt 15 minutit; võiiii) vähemalt temperatuuril 80 °C pidevümbertöötamissüsteemis;B. searasva või sulatatud rasva pakkimisel on see pakitud uutesse mahutitesse ja on võetud kõik meetmed nende saastumise vältimiseks;C. toote vedamisel mahtlastina kontrolliti enne kasutamist kõiki toodete tootmistehasest kas otse laevale või sadamamahutitesse või otse ettevõtetesse transportimiseks kasutatavaid torusid, pumpasid ja tsisterne või muid lahtise kauba konteinereid või paakautosid ja tunnistati need puhtaks.10. PEATÜKK Loomatoidu ja farmaatsia- või tehniliste toodete tooraine1. Tooraine – värske liha, näärmed, siseorganid ja muu rups ning sooled ja nende limaskestad, mis ei ole ette nähtud inimtoiduks. Toorainet loetakse värskeks, kui seda on külmutatud või töödeldud muul viisil, mis ei ole piisav nakkusetekitajate ohutuks hävitamiseks. Tooraineks võivad olla ainult madala riskiastmega ained direktiivis 90/667/EMÜ määratletud tähenduses.2. Toorainele peab olema lisatud äridokument või direktiivi 90/667/EMÜ artikli 13 lõikes 2 sätestatud sertifikaat, või artiklis 18 sätestatud korra alusel sätestamisele tulevale näidisele vastav ja otsuse 92/183/EMÜ nõuetele vastav sertifikaat.3. Kauplemisel tuleb töötlemisettevõtte ja vahelao – külmhoone või sorteerimislao eest vastutavatele veterinaarasutustele esitada veterinaartõendi või äridokumendi originaal; ühendusse importimisel tuleb vastav dokument esitada piirikontrollivõimudele.4. Tooraine tuleb transportida otse heakskiidetud või registreeritud direktiivi 90/667/EMÜ nõuetele vastavatesse töötlemisettevõtetesse või vaheladustamiseks heakskiidetud külmhoonetesse. Farmaatsiatoodete tootmiseks ettenähtud toorainet võib enne töötlemist sorteerida ja ladustada liikmesriikide poolt spetsiaalselt selleks otstarbeks heakskiidetud ruumides. Liikmesriigid teavitavad komisjoni selliste sorteerimisruumide heakskiitmisest.5. Toorainet võib töötlemisettevõttesse transportida ainult veekindlates ja korralikult suletud mahutites või sõidukites. Mahutitel ja saatedokumentidel peab sõltuvalt sihtotstarbest olema kiri "Ainult lemmikloomatoidu valmistamiseks" või "Ainult farmaatsiatoodete või tehniliste toodete valmistamiseks". Mahutitel ja saatedokumentidel peab olema kaubasaaja ettevõtte nimi ja aadress.6. Kauba veoks kasutatud sõidukid ja mahutid koos kõikide seadmete või aparaatidega, mis olid kokkupuutes töötlemata toorainega, tuleb puhastada ja desinfitseerida. Pakkematerjal tuleb riikliku veterinaararsti juhiste kohaselt põletada või muul viisil hävitada.7. Tooraine vaheladustamine on lubatud ainult selleks otstarbeks heakskiidetud külmhoonetes ning ainult riikliku veterinaararsti loal ja järelevalve all. Toorainet tuleb ladustada teistest kaupadest eraldi ja nii, et vältida episootiliste haiguste levikut.8. Töötlemisettevõttes tuleb toorainet töödelda nii, et hävitada kõik nakkusetekitajad ja välistada oht omamaistele karjadele. Tooraine väljaviimine selle ohutuks hävitamiseks direktiivi 90/667/EMÜ alusel heakskiidetud või registreeritud töötlemisettevõtetest on lubatud ainult erandjuhtudel ja ainult riikliku veterinaararsti loal. Punktide 5, 6 ja 9 sätted kehtivad vastavalt tooraine transpordi ja töötlemisettevõtte eest vastutava riikliku veterinaararsti teavitamise kohta.9. Kui toorainet transporditakse päritoluettevõttest või üle ühenduse välispiiri:- ühendusesisese kauplemise puhul päritoluettevõtte eest vastutav riiklik veterinaararst, või- ühendusse importimise puhul piirikontrollivõimudteavitavad selles asjaolust töötlemisettevõtte, vahelao või sorteerimislao eest vastutavat riiklikku veterinaararsti ANIMO arvutivõrgu, teleksi või faksi teel.10. Ühendusse toimuva impordi kohta kehtivad järgmised tingimused:a) liikmesriigid lubavad toorainete importi ühendusse ainult kolmandatest riikidest, mis on nõukogu otsusega 79/542/EMÜ või komisjoni eriotsuses spetsiifilise tooraine kohta sätestatud loetelus;b) pärast piirikontrolli transporditakse toorained pädeva veterinaarasutuse järelevalve all otse riikliku veterinaararsti pideva järelevalve all olevasse heakskiidetud või registreeritud töötlemisettevõttesse, mis on andnud tagatise, et tooraineid kasutatakse ainult lubatud eesmärgil ja et neid ei saadeta ettevõttest välja töötlemata kujul, või heakskiidetud vahelattu või heakskiidetud sorteerimislattu;c) kaupadel peab kuni sihtettevõttesse jõudmiseni kaasas olema veterinaartõend piirikontrolli eest vastutava ametiisiku märkega või selle tõendi tõestatud koopia.11. PEATÜKK Küülikuliha ja tehistingimustes peetavate ulukite lihaLiikmesriigid tagavad, et küülikuliha ja tehistingimustes peetavate ulukite liha imporditakse ainult juhul kui:a) need on pärit kolmandatest riikidest, sealhulgas:i) tehistingimustes peetavad ulukkarusloomad, kui need on pärit riikide loetelust, millest direktiivi 72/462/EMÜ alusel võib vastava liigi värsket liha importida;ii) tehistingimustes peetavad uluklinnud, kui need on pärit riikide loetelust, millest direktiivi 91/494/EMÜ [5] alusel võib vastava liigi värsket liha importida;iii) küülikuliha, kui see on pärit artiklis 18 sätestatud korras koostatavast loetelust;b) need vastavad vähemalt direktiivi 91/495/EMÜ [6] II ja III peatükis nende osas sätestatud nõuetele;c) need on pärit ettevõtetest, mis annavad punktis b esitatud tagatised ja on tunnustatud artiklis 18 sätestatud korra kohaselt, või kuni võetakse vastu punkti a alapunktis iii sätestatud loetelu pädeva asutuse poolt heakskiidetud ettevõtete kohta;d) iga lihapartiiga on koos artikli 10 lõike 2 punktis c viidatud veterinaarsertifikaat.12. PEATÜKK Mesindustooted1. Ainult mesinduses kasutamiseks ettenähtud mesindustooted:a) ei tohi olla pärit piirkonnast, mille kohta kehtib keeld seoses Ameerika haudemädaniku või akarapidoosi esinemisega, kui viimasel juhul sihtkohaliikmesriik on saanud direktiivi 92/65/EMÜ [7] artikli 14 lõikele 2 vastavad tagatised;b) peavad vastama direktiivi 92/65/EMÜ artikli 8 punktis a ettenähtud tingimustele.2. Kõik erandid tuleb vajaduse korral teha käesoleva direktiivi artiklis 18 ettenähtud korras.13. PEATÜKK JahitrofeedTöötlemata jahitrofeedega kauplemine ja import kolmandatest riikidest on lubatud tingimusel, et igale saadetisele on lisatud kas äridokument vastavalt artikli 4 lõike 2 punkti a viimases taandes sätestatule või artikli 10 lõike 2 punktis c viidatud veterinaarsertifikaat, mis tõendab, et:1. kõnealused trofeed ei ole saadud loomadelt, kes pärinevad piirkonnast, mille suhtes kehtivad raskete nakkushaiguste esinemise tulemusel kehtestatud piirangud;2. kõnealused trofeed on täiesti kuivad ja lihajääkideta ning neid kuivatati või kuivsoolati või märgsoolati vähemalt 14 päeva enne lähetamist;3. saadetis ei ole puutunud kokku muude loomsete saaduste ega elusloomadega, mis võiksid seda saastata;4. kuivad tooted desinfitseeriti ekspordiriigi pädeva keskasutuse poolt heakskiidetud toodetega;5. trofeed pakiti uutesse läbipaistvatesse pakenditesse.14. PEATÜKK Sõnnik pinnase töötlemiseks [8]Töödeldud sõnnikutootedKõik orgaanilised väetised on töödeldud, kindlustamaks, et toode on vaba nakkusetekitajatest.Järgmistele nõuetele vastavate töödeldud sõnnikutoodetega võib kaubelda või neid importida:- tooted on salmonellavabad:25 g töödeldud tootes ei leidu salmonellat,- tooted on enterobakterivabad:vastavalt aeroobsete bakterite sisaldusele (< 1000 cfu töödeldud toote grammi kohta),- vähendatud on eoseid moodustavate bakterite ja toksiinide moodustumist:niiskusesisaldus < 14 %, toote aW väärtus < 0,7.Tooted peavad olema ladustatud viisil, mis juba töödeldud toote puhul muudab saastumise või teisese nakatumise ja niiskumise võimatuks.Seepärast peavad tooted olema ladustatud:- korralikult suletud ja isoleeritud silodes, või- korralikult suletud pakkides (plastkotid või "suured kotid").Töötlemata sõnnikTöötlemata kujul võib kaubelda ainult kanasõnniku ja hobuslaste sõnnikuga, samuti võib seda importida. Selline sõnnik peab olema pärit piirkonnast, kus ei esine tõsiseid nakkavaid loomahaigusi, eriti:- suu- ja sõrataudi,- Newcastle’i haigust,- sigade katku,- klassikalist lindude katku,- sigade aafrika katku,- hobuste aafrika katku,- sigade vesikulaarhaigust.Käesoleva direktiivi artiklis 18 ettenähtud korras võib vajaduse korral kehtestada bakterioloogilised normid.15. PEATÜKK Töötlemata vill, karvad, harjased, suled ja suleosad1. Töötlemata lambavillaks, mäletsejaliste karvadeks ja seaharjasteks loetakse neid tooteid, mida ei ole tööstuslikult pestud või pargitud ning töötlemata sulgedeks ja suleosadeks loetakse tooteid, mida ei ole töödeldud auruga või mingil teisel meetodil, mis välistab patogeenide edasikandumise.2. Töötlemata lambavillaga, mäletsejaliste karvadega, seaharjastega, sulgedega ja nende osadega (kaubad) tohib kaubelda ja neid importida ainult siis, kui need on kindlalt suletud pakendisse ja kuivad. Kaubitsemine seaharjastega ja nende importimine riikidest või regioonidest, kus sigade aafrika katk on endeemiline, on siiski keelatud, välja arvatud seaharjased, mida:a) on keedetud, värvitud või pleegitatud; võib) neid on töödeldud muul viisil, mis kindlasti hävitab nakkusetekitajad tingimusel, et esitatakse sellekohased tõendid päritolupaiga vastutava veterinaararsti poolt väljaantud sertifikaadi näol. Käesoleva sätte eesmärkides ei käsitata tööstuslikku pesu töötlemise vormina.3. Käesoleva peatüki sätteid ei kohaldata kaunistussulgede suhtes või sulgede suhtes, mida:a) reisijad kannavad kaasas isiklikuks kasutamiseks; võib) millega kaubeldakse või mida imporditakse ühendusse saadetistena, mida lähetatakse eraisikutele mittetööstuslikel eesmärkidel.4. Kaubad tuleb saata otse sihtkohatehasesse või lattu sellistes tingimustes, mis välistavad nakkusetekitajate leviku.[1] EÜT 121, 29.7.1964, lk 2012/64. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 91/497/EMÜ (EÜT L 268, 24.9.1991, lk 69).[2] EÜT L 47, 21.2.1980, lk 4. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 91/687/EMÜ (EÜT L 377, 31.12.1991, lk 16).[3] EÜT L 302, 31.12.1972, lk 28. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 91/688/EMÜ (EÜT L 377, 31.12.1991, lk 18).[4] EÜT L 224, 18.8.1990, lk 42. Direktiivi on viimati muudetud otsusega 92/130/EMÜ (EÜT L 47, 22.2.1992, lk 26).[5] EÜT L 268, 24.9.1991, lk 25.[6] EÜT L 268, 24.9.1991, lk 41.[7] EÜT L 268, 14.9.1992, lk 54.[8] Sõnnik tähendab kariloomade, sigade, hobuslaste ja kodulindude väljaheite ja uriini segu.--------------------------------------------------II LISATERVISEOHUTUSE ERINÕUDED1. PEATÜKKLinnulihast, tehistingimustes peetavate ulukite lihast, ulukilihast ja küülikulihast toodete importimine kolmandatest riikidestLiikmesriigid tagavad, et linnulihast, tehistingimustes peetavate ulukite lihast, ulukilihast ja küülikulihast tooteid imporditakse üksnes juhul, kui:a) need on pärit kolmandast riigist:i) direktiivi 71/118/EMÜ artiklis 14 ettenähtud loetelus linnuliha kohta;ii) direktiivi 92/45/EMÜ artiklis 16 ettenähtud loetelus ulukiliha kohta;iii) artiklis 18 sätestatud korras kehtestatavas loetelus küülikuliha ja tehistingimustes peetavate ulukite liha kohta;b) kasutatud värske liha vastab direktiivi 71/118/EMÜ artiklis 14 linnuliha kohta, direktiivi 92/45/EMÜ artiklis 16 ulukiliha kohta, direktiivi 91/495/EMÜ artiklis 3 küülikuliha kohta ja käesoleva direktiivi artiklis 6 tehistingimustes peetavate ulukite liha kohta sätestatud asjakohastele nõuetele;c) need on pärit ettevõtetest, mis annavad direktiivis 77/99/EMÜ esitatud tagatised ja on tunnustatud artiklis 18 sätestatud korra kohaselt või kuni vastava otsuse vastuvõtmiseni liikmesriigi pädeva ametiasutuse poolt heakskiidetud tagatised, millega nende toodete impordi osas kehtivad endiselt direktiivi 90/675/EMÜ artikli 11 lõikes 2 sätestatud eeskirjad;d) neid valmistatakse, kontrollitakse ja töödeldakse vastavalt direktiivis 77/99/EMÜ sätestatud asjakohastele nõuetele;e) igale lihatoodete saadetisele peab olema lisatud veterinaarsertifikaat, mis on kehtestatud artiklis 18 sätestatud korras.2. PEAÜKKEnne 1. jaanuari 1994 kehtestatakse vastavalt artiklis 18 sätestatud korrale järgmised tervishoiunõuded, mida rakendatakse:- inimtoiduks ettenähtud munade ja munatoodete turustamisel ja importimisel, turgude ühise korralduse raamistikus sätestatud eeskirju piiramata,- inimtoiduks ettenähtud želatiinide valmistamisel,- inimtoiduks ettenähtud mee, konnakoibade ja tigude turustamisel ja importimisel.--------------------------------------------------III LISAI DIREKTIIVI 89/662/EMÜ A JA B LISADE KONSOLIDEERITUD REDAKTSIOON"A LISAVETERINAARIA-ALASED ÕIGUSAKTIDI PEATÜKK- Nõukogu direktiiv 64/433/EMÜ, 26. juuni 1964, ühendusesisest värske lihaga kauplemist mõjutavate tervishoiuprobleemide kohta (EÜT 121, 29.7.1964, lk 2012/64).- Nõukogu direktiiv 71/118/EMÜ, 15. veebruar 1971, värske kodulinnulihaga kauplemist mõjutavate tervishoiuprobleemide kohta (EÜT L 55, 8.3.1971, lk 23).- Nõukogu direktiiv 72/461/EMÜ, 12. detsember 1972, ühendusesisest värske lihaga kauplemist mõjutavate tervishoiuprobleemide kohta (EÜT L 302, 31.12.1972, lk 24).- Nõukogu direktiiv 77/99/EMÜ, 21. detsember 1976, ühendusesisest lihatoodetega kauplemist mõjutavate tervishoiuprobleemide kohta (EÜT L 26, 31.1.1977, lk 85).- Nõukogu direktiiv 80/215/EMÜ, 22. jaanuar 1980, ühendusesisest lihatoodetega kauplemist mõjutavate loomatervishoiuprobleemide kohta (EÜT L 47, 21.2.1980, lk 4).- Nõukogu direktiiv 88/657/EMÜ, 14. detsember 1988, milles sätestatakse nõuded hakkliha, alla 100 grammistes tükkides liha ja lihavalmististe tootmise ja kaubastamise suhtes (EÜT L 382, 31.12.1988, lk 3).- Nõukogu direktiiv 89/437/EMÜ, 20. juuni 1989, munatoodete tootmist ja turuleviimist mõjutavate hügieeni- ja tervishoiuküsimuste kohta (EÜT L 212, 22.7.1989, lk 87).- Nõukogu direktiiv 91/67/EMÜ, 28. jaanuar 1991, akvakultuuriloomade ja -toodete turuleviimist reguleerivate loomatervishoiu nõuete kohta (EÜT L 46, 19.2.1991, lk 1).- Nõukogu direktiiv 91/492/EMÜ, 15. juuli 1991, milles sätestatakse elusate kahepoolmeliste karploomade tootmise ja turuleviimise tervishoiunõuded (EÜT L 268, 24.9.1991, lk 1).- Nõukogu direktiiv 91/493/EMÜ, 22. juuli 1991, milles sätestatakse kalatoodete tootmise ja turuleviimise tervishoiunõuded (EÜT L 268, 24.9.1991, lk 15).- Nõukogu direktiiv 91/494/EMÜ, 26. juuni 1991, värske linnuliha ühendusesist kaubandust ning kolmandatest riikidest importimist reguleerivate loomatervishoiunõuete kohta (EÜT L 268, 24.9.1991, lk 35).- Nõukogu direktiiv 91/495/EMÜ, 27. november 1990, mis käsitleb küülikuliha ja tehistingimustes peetavate ulukite liha tootmist ja turuleviimist mõjutavaid terviseohutuse ja loomade terviseohutuse probleeme (EÜT L 268, 24.9.1991, lk 41).- Nõukogu direktiiv 92/45/EMÜ, 16. juuni 1992 looduslike ulukite tapmise ja jahiulukiliha turustamisega seotud terviseohutus- ja loomatervishoiuprobleemide kohta (EÜT L 268, 14.9.1992, lk 35).- Nõukogu direktiiv 92/46/EMÜ, 16. juuni 1992, millega sätestatakse toorpiima, kuumtöödeldud piima ja piimapõhiste toodete tootmise ja turuleviimise sanitaareeskirjad (EÜT L 268, 14.9.1992, lk 1).II PEATÜKKNõukogu 17. detsembri 1992. aasta direktiiv 92/118/EMÜ, milles sätestatakse selliste toodete ühendusesisest kaubandust ja ühendusse importimist reguleerivad loomatervishoiu- ja tervisekaitsenõuded, mille suhtes ei kohaldata direktiivi 89/662/EMÜ A lisa I peatükis ja patogeenide puhul direktiivis 90/425/EMÜ osutatud ühenduse erieeskirjades sätestatud nõudeid (välja arvatud patogeenid).B LISATOOTED, MILLE SUHTES EI KOHALDATA ÜHTLUSTAMIST, KUID MILLEGA KAUPLEMISE SUHTES TULEKS LÄBI VIIA KÄESOLEVAS DIREKTIIVIS ETTENÄHTUD KONTROLLEMuud loomsed saadused, mis ei ole nimetatud ei käesoleva direktiivi B lisas ega direktiivi 90/425/EMÜ lisas: need tooted määratakse kindlaks artiklis 18 sätestatud korra kohaselt."II DIREKTIIVI 90/425/EMÜ A JA B LISADE KONSOLIDEERITUD REDAKTSIOON"A LISAI PEATÜKK VETERINAARIA-ALASED ÕIGUSAKTID1. jagu- Nõukogu direktiiv 64/432/EMÜ, 26. juuni 1964, ühendusesisest veiste ja sigadega kauplemist mõjutavate loomatervishoiu probleemide kohta (EÜT 121, 29.7.1964, lk 1977/64).- Nõukogu direktiiv 88/407/EMÜ, 14. juuni 1988, millega sätestatakse koduveiste sügavkülmutatud sperma ühendusesisese kaubanduse ja impordi suhtes kohaldatavad loomatervishoiunõuded (EÜT L 194, 22.7.1988, lk 10).- Nõukogu direktiiv 89/556/EMÜ, 25. september 1989, loomatervishoiu nõuete kohta, millega reguleeritakse koduveiste embrüote ühendusesisest kaubandust ja kolmandatest riikidest importimist (EÜT L 302, 19.10.1989, lk 1).- Nõukogu direktiiv 90/426/EMÜ, 26. juuni 1990, hobuste liikumist ja kolmandatest riikidest importimist reguleerivate loomatervishoiunõuete kohta (EÜT L 224, 18.8.1990, lk 42).- Nõukogu direktiiv 90/429/EMÜ, 26. juuni 1990, millega sätestatakse kodusigade sperma ühendusesisese kaubanduse ja impordi suhtes kohaldatavad loomatervishoiunõuded (EÜT L 224, 18.8.1990, lk 62).- Nõukogu direktiiv 90/539/EMÜ, 15. oktoober 1990, kodulindude ja haudemunade ühendusesisest kaubandust ning kolmandatest riikidest importimist reguleerivate loomatervishoiunõuete kohta (EÜT L 303, 31.10.1990, lk 6).- Nõukogu direktiiv 90/667/EMÜ, 27. november 1990, millega kehtestatakse veterinaareeskirjad loomsete jäätmete kõrvaldamise, ümbertöötamise ja turuleviimise kohta ning loomadest või kaladest saadud söötades patogeenide vältimise kohta ning muudetakse direktiivi 90/425/EMÜ (EÜT L 363, 27.12.1990, lk 51).- Nõukogu direktiiv 91/67/EMÜ, 28. jaanuar 1991, akvakultuuriloomade ja -toodete turuleviimist reguleerivate loomatervishoiu nõuete kohta (EÜT L 46, 19.2.1991, lk 1).- Nõukogu direktiiv 91/68/EMÜ, 28. jaanuar 1991, lammaste ja kitsede ühendusesisest kaubandust reguleerivate loomatervishoiu nõuete kohta (EÜT L 46, 19.2.1991, lk 19).- Nõukogu direktiiv 91/628/EMÜ, 19. november 1991, mis käsitleb loomade kaitset vedamise ajal ja millega muudetakse direktiive 90/425/EMÜ ja 91/496/EMÜ (EÜT L 340, 11.12.1991, lk 17).2. jaguNõukogu direktiiv 92/65/EMÜ, 13. juuli 1992, milles sätestatakse selliste loomade, sperma, munarakkude ja embrüote ühendusesisest kauplemist ja ühendusse importimist reguleerivad loomatervishoiu nõuded, mille suhtes ei kohaldata direktiivi 90/425/EMÜ A lisa I punktis osutatud ühenduse erieeskirjades sätestatud loomatervishoiu nõudeid (EÜT L 268, 14.9.1992, lk 54).— Patogeenide osas:Nõukogu direktiiv 92/118/EMÜ, 17. detsember 1992, millega sätestatakse selliste toodete ühendusesisest kaubandust ja ühendusse importimist reguleerivad loomatervishoiu- ja tervisekaitsenõuded, mille suhtes ei kohaldata direktiivi 89/662/EMÜ A lisa I peatükis ja patogeenide puhul direktiivis 90/425/EMÜ osutatud ühenduse erieeskirjades sätestatud nõudeid.II PEATÜKK ZOOTEHNIKA-ALASED ÕIGUSAKTID- Nõukogu direktiiv 77/504/EMÜ, 25. juuli 1977, tõupuhaste aretusveiste kohta (EÜT L 206, 12.8.1977, lk 8).- Nõukogu direktiiv 88/661/EMÜ, 19. detsember 1988, aretussigade suhtes kohaldatavate zootehniliste standardite kohta (EÜT L 382, 31.12.1988, lk 36).- Nõukogu direktiiv 89/361/EMÜ, 30. mai 1989, tõupuhaste aretuslammaste ja -kitsede kohta (EÜT L 153, 8.6.1989, lk 30).- Nõukogu direktiiv 90/427/EMÜ, 26. juuni 1990, zootehniliste ja genealoogiliste tingimuste kohta ühendusesisesel kauplemisel hobuslastega (EÜT L 224, 18.8.1990, lk 55).- Nõukogu direktiiv 91/174/EMÜ, 25. märts 1991, milles sätestatakse põlvnemis- ja zootehnilised nõuded tõupuhaste loomade turustamiseks (EÜT L 85, 5.4.1991, lk 37).B LISALOOMAD JA TOOTED, MILLE SUHTES EI KOHALDATA ÜHTLUSTAMIST, KUID MILLEGA KAUPLEMISE SUHTES VIIAKSE LÄBI KÄESOLEVAS DIREKTIIVIS ETTENÄHTUD KONTROLLEI PEATÜKKVeterinaaria-alased õigusaktid – muud A lisa I peatükis loetlemata elusloomad.II PEATÜKKVeterinaaria-alased õigusaktid – A lisa I peatükis loetlemata sperma, munarakud ja embrüod."--------------------------------------------------