Tähtis õiguslik teade

|

32002L0026

Komisjoni direktiiv 2002/26/EÜ, 13. märts 2002, millega sätestatakse proovivõtu- ja analüüsimeetodid ohratoksiin A sisalduse ametlikuks kontrolliks toiduainetesEMPs kohaldatav tekst.

Euroopa Liidu Teataja L 075 , 16/03/2002 Lk 0038 - 0043 CS.ES Peatükk 13 Köide 29 Lk 280  - 285 ET.ES Peatükk 13 Köide 29 Lk 280  - 285 HU.ES Peatükk 13 Köide 29 Lk 280  - 285 LT.ES Peatükk 13 Köide 29 Lk 280  - 285 LV.ES Peatükk 13 Köide 29 Lk 280  - 285 MT.ES Peatükk 13 Köide 29 Lk 280  - 285 PL.ES Peatükk 13 Köide 29 Lk 280  - 285 SK.ES Peatükk 13 Köide 29 Lk 280  - 285 SL.ES Peatükk 13 Köide 29 Lk 280  - 285

		Komisjoni direktiiv 2002/26/EÜ,13. märts 2002,millega sätestatakse proovivõtu- ja analüüsimeetodid ohratoksiin A sisalduse ametlikuks kontrolliks toiduainetes(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 8. veebruari 1993. aasta määrust (EMÜ) nr 315/93, milles sätestatakse ühenduse menetlused toidus sisalduvate saasteainete suhtes, [1] eriti selle artiklit 2,võttes arvesse nõukogu 20. detsembri 1985. aasta direktiivi 85/591/EMÜ toiduainete kontrolliks vajalike ühenduse proovivõtu- ja analüüsimeetodite kohta, [2] eriti selle artiklit 1,ning arvestades järgmist:(1) Komisjoni 8. märtsi 2001. aasta määrusega (EÜ) nr 466/2001 (millega sätestatakse teatavate saasteainete piirmäärad toiduainetes, [3] viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 472/2002 [4] määratakse kindlaks ohratoksiin A piirnormid teatavates toiduainetes.(2) Nõukogu 29. oktoobri 1993. aasta direktiiviga 93/99/EMÜ toiduainete ametlikku kontrolli käsitlevate lisameetmete kohta [5] kehtestatakse kvaliteedistandardite süsteem laborite jaoks, millele liikmesriigid on usaldanud toiduainete ametliku kontrolli.(3) Partiis harilikult väga ebaühtlaselt jaotunud ohratoksiin A sisalduse määramise täpsus sõltub oluliselt proovide võtmisest.(4) On vaja kindlaks määrata üldtingimused, millele analüüsimeetod peab vastama ning millega tagatakse, et kontrolliga tegelevate laborite kasutatavad meetodid on võrreldavad.(5) Proovivõttu ja analüüsimeetodeid käsitlevad sätted on koostatud praeguste teadmiste alusel ning neid võib kohandada vastavalt teaduse ja tehnika edusammudele.(6) Käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed, et tagada toiduainete ohratoksiin A sisalduse ametliku kontrolli jaoks proovide võtmine vastavalt käesoleva direktiivi I lisas kirjeldatud meetoditele.Artikkel 2Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed, et tagada toiduainete ohratoksiin A sisalduse ametliku kontrolli käigus valmistatavate proovide ja kasutatavate analüüsimeetodite vastavus käesoleva direktiivi II lisas kirjeldatud kriteeriumidele.Artikkel 3Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 28. veebruariks 2003. Liikmesriigid teatavad neist viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Artikkel 4Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.Artikkel 5Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 13. märts 2002Komisjoni nimelkomisjoni liigeDavid Byrne[1] EÜT L 37, 13.2.1993, lk 1.[2] EÜT L 372, 31.12.1985, lk 50.[3] EÜT L 77, 16.3.2001, lk 1.[4] EÜT L 75, 16.3.2002, lk 18.[5] EÜT L 290, 24.11.1993, lk 14.--------------------------------------------------I LISAPROOVIVÕTUMEETODID OHRATOKSIIN A SISALDUSE AMETLIKUKS KONTROLLIKS TEATAVATES TOIDUAINETES1. Eesmärk ja rakendusalaToiduainete ohratoksiin A sisalduse ametlikuks kontrolliks ettenähtud proovid võetakse vastavalt allpool kirjeldatud meetoditele. Selliselt saadud koondproove käsitatakse tüüpilistena asjaomastele partiidele. Komisjoni määrusega (EÜ) nr 466/2001 lubatud piirmäärade järgimine tehakse kindlaks laboriproovides määratud sisalduste alusel.2. MõistedPartii – : samal ajal tarnitud eristatav toidukauba kogus, mille puhul ametnik on kindlaks teinud järgmised ühised omadused: päritolu, sort, pakkimisviis, pakkija, saatja või märgistused.Osapartii – : teatav partii osa, mille puhul kohaldatakse proovivõtumeetodit. Iga osapartii peab olema füüsiliselt eraldatud ja kindlakstehtav.Valim – : partii või osapartii ühest kohast võetud materjalikogus.Koondproov – : kõikide partiist või osapartiist võetud valimite koguhulk.3. Üldsätted3.1. TöötajadProove võtab selleks liikmesriikide õigusaktide kohaselt volitatud isik.3.2. Materjal, millest proovid võetakseIgast uuritavast partiist tuleb võtta eraldi proovid. Vastavalt käesoleva lisa erisätetele tuleb suured partiid jaotada osapartiideks, millest võetakse eraldi proovid.3.3. EttevaatusabinõudProovide võtmise ja valmistamise käigus tuleb võtta ettevaatusabinõud, et vältida muutusi, mis võivad mõjutada ohratoksiin A sisaldust, analüüsitulemusi või koondproovide tüüpilisust.3.4. ValimidVõimaluse korral tuleks valimid võtta ühtlaselt kogu partii või osapartii eri kohtadest. Kõrvalekaldumine sellest reeglist tuleb märkida protokolli.3.5. Koondproovi ettevalmistamineKoondproov saadakse valimite segamise teel.3.6. Paralleelsed proovidTingimusel, et see on kooskõlas liikmesriikide proovivõtueeskirjadega, võetakse homogeniseeritud proovist paralleelsed proovid, mis on ette nähtud eeskirjade täitmise tagamiseks, kaubanduse kaitseks ja võrdlemiseks.3.7. Proovide pakkimine ja veduIga proov asetatakse puhtasse inertsest materjalist nõusse, mis kaitseb piisavalt saastumise eest ja veo ajal tekkida võivate vigastuste eest. Veo või ladustamise ajal proovi koostises tekkida võivate muutuste vältimiseks võetakse kõik vajalikud ettevaatusabinõud.3.8. Proovide pitseerimine ja märgistamineIga ametlikuks kasutamiseks võetud proov pitseeritakse proovivõtukohas ja märgistatakse vastavalt liikmesriigi eeskirjadele.Iga proovivõtu kohta tuleb täita protokoll, mis võimaldab iga partiid üheselt kindlaks teha ja kuhu märgitakse proovivõtu aeg ja koht ning muu lisateave, mis võib määrajale abiks olla.4. Erisätted4.1. Eri tüüpi partiidToidukaupu võib turustada lahtiselt, konteinerites või üksikpakendites (kaubakotid, müügipakendid jms). Proovivõtumeetodit saab kohaldada kauba turustamise kõigi vormide puhul.Ilma et see piiraks käesoleva lisa punktide 4.3, 4.4 ja 4.5 erisätete kohaldamist, võib üksikpakenditena (kaubakotid, müügipakendid jms) turustatavatest partiidest proovide võtmise suunisena kasutada järgmist valemit:+++++ TIFF +++++- Mass: kilogrammides- Proovide võtmise sagedus: iga… (arv). kott, millest valim võetakse (kümnendarvud tuleks ümardada lähima täisarvuni).4.2. Valimi massKui käesolevas lisas ei ole määratletud teisiti, peaks valimi mass olema ligikaudu 100 grammi. Müügipakendites partiide puhul sõltub valimi mass müügipakendi massist.4.3. Proovivõtumeetodi üldine ülevaade teravilja ja rosinate puhulTabel 1: Partiide jaotamine osapartiideks sõltuvalt tootest ja partii massistKaup | Partii mass (tonnides) | Osapartiide mass või arv | Valimite arv | Koondproovi mass (kilogrammides) |Teraviljad ja teraviljasaadused | ≥ 1500 | 500 tonni | 100 | 10 |> 300 ja < 1500 | 3 osapartiid | 100 | 10 |≥ 50 ja ≤ 300 | 100 tonni | 100 | 10 |< 50 | – | 10-100 [1] | 1-10 |Rosinad (korint, harilikud rosinad ja sultanad) | ≥ 15 | 15-30 tonni | 100 | 10 |< 15 | – | 10-100 [2] | 1-10 |4.4. Proovivõtumeetod teravilja ja teraviljatoodete (partiid ≥ 50 tonni) ning rosinate puhul (partiid ≥ 15 tonni)- Kui osapartiid on võimalik füüsiliselt eraldada, tuleb iga partii jaotada osapartiideks vastavalt tabelile 1. Võttes arvesse, et partii mass ei ole alati osapartiide massi täiskordne, võib osapartii mass ületada ettenähtud massi kuni 20 %.- Igast osapartiist tuleb võtta eraldi proovid.- Valimite arv: 100. Väiksemate kui 50 tonniste teraviljapartiide ja väiksemate kui 15 tonniste rosinapartiide puhul vt punkti 4.5. Koondproovi mass = 10 kg.- Kui eespool kirjeldatud proovivõtumeetodi kasutamine on partii kahjustamise kaubanduslike tagajärgede tõttu (seoses pakkimismeetodiga, transpordivahendiga vms) võimatu, võib kohaldada alternatiivset proovivõtumeetodit, tingimusel et see on võimalikult tüüpiline ning et kogu meetod kirjeldatakse ja dokumenteeritakse.4.5. Proovivõtumeetod teravilja ja teraviljatoodete (partiid < 50 tonni) ning rosinate puhul (partiid < 15 tonni)Väiksemate kui 50 tonniste teraviljapartiide ja väiksemate kui 15 tonniste rosinapartiide puhul tuleb kasutada proovivõtumeetodit, mille käigus võetakse partii massist sõltuvalt 10-100 valimit, mis annab koondproovi massiks 1-10 kg.Võetavate valimite arvu määramiseks võib kasutada järgmist tabelit.Tabel 2: Sõltuvalt teraviljapartii massist võetavate valimite arvPartii mass (tonnides) | Valimite arv |≤ 1 | 10 |> 1 — ≤ 3 | 20 |> 3 — ≤ 10 | 40 |> 10 — ≤ 20 | 60 |>20 — ≤ 50 | 100 |Tabel 3: Sõltuvalt rosinapartii massist võetavate valimite arvPartii mass (tonnides) | Valimite arv |£ 0,1 | 10 |> 0,1 — ≤ 0,2 | 15 |>0,2 — ≤ 0,5 | 20 |>0,5 — ≤ 1,0 | 30 |> 1,0 — ≤ 2,0 | 40 |> 2,0 — ≤ 5,0 | 60 |> 5,0 — ≤ 10,0 | 80 |> 10,0 — ≤ 15,0 | 100 |4.6. Proovide võtmine jaemüügietapilJaemüügietapil tuleks võimaluse korral võtta toiduainetest proove vastavalt eespool esitatud sätetele. Kui see ei ole võimalik, võib kasutada jaemüügietapil teisi tõhusaid proovivõtumeetodeid, tingimusel et need tagavad kontrollitava partii piisava tüüpilisuse.5. Partii või osapartii heakskiitmine- Partii kiidetakse heaks, kui koondproov vastab lubatud piirmäärale.- Partiid ei kiideta heaks, kui koondproov ületab lubatud piirmäära.[1] Sõltuvalt partii massist — vt käesoleva lisa tabelit 2.[2] Sõltuvalt partii massist — vt käesoleva lisa tabelit 3.--------------------------------------------------II LISAPROOVIDE ETTEVALMISTAMINE JA KASUTATAVATE ANALÜÜSIMEETODITE KRITEERIUMID OHRATOKSIIN A SISALDUSE AMETLIKUKS KONTROLLIKS TEATAVATES TOIDUAINETES1. EttevaatusabinõudKuna ohratoksiin A jaotub heterogeenselt, tuleks proovid valmistada ja eelkõige homogeniseerida äärmiselt hoolikalt.Katsematerjali valmistamiseks tuleb ära kasutada kogu laborisse saabuv materjal.2. Laborisse saabunud proovi töötlemineIga koondproov jahvatatakse peeneks ja segatakse hoolikalt, kasutades sealjuures meetodit, mis tagab täieliku homogeniseerumise.3. Proovide jagamine eeskirjade täitmise tagamiseks ja kaitse eesmärgilTingimusel, et see on kooskõlas liikmesriikide proovivõtueeskirjadega, võetakse homogeniseeritud materjalist paralleelsed proovid, mis on ette nähtud eeskirjade täitmise tagamiseks, kaubanduse kaitseks ja võrdlemiseks.4. Labori kasutatav analüüsimeetod ja labori kontrollimise nõuded4.1. MõistedJärgmiselt esitatakse mõned enim kasutatavad mõisted, mida labor peab kasutama.Kõige sagedamini kasutatavad täpsusparameetrid on korratavus ja reprodutseeritavus.r = korratavus — näitaja, millest allpool jääb korratavuse tingimustel (st sama proov, sama määraja, samad seadmed, sama laboratoorium, sama aeg) läbiviidud kahe üksikkatse tulemuste absoluutne erinevus teatava tõenäosuse piiresse (harilikult 95 %), ja seega r = 2,8 × sr.sr = 1 standardhälve, arvutatakse korratavuse tingimustel saadud tulemuste põhjal.RSDr ×100x—on kõikide laborite ja proovide tulemuste keskmine.R = reprodutseeritavus — näitaja, millest allpool jääb reprodutseeritavuse tingimustel (st sama katsematerjal, eri laborid, eri sooritajad, eri seadmed, standardmeetod) läbiviidud üksikkatsete tulemuste absoluutne erinevus teatava tõenäosuse piiresse (harilikult 95 %); R = 2,8 × sR.sR = standardhälve, arvutatakse reprodutseeritavuse tingimustel saadud tulemuste põhjal.RSDR ×100.4.2. ÜldnõudedToiduainete kontrolliks kasutatavad analüüsimeetodid peavad vastama direktiivi 85/591/EMÜ toiduainete kontrolliks vajalike ühenduse proovivõtu- ja analüüsimeetodite kehtestamise kohta) lisa punktide 1 ja 2 sätetele.4.3. ErinõudedKui toiduainete ohratoksiin A sisalduse määramiseks ei ole ühenduse tasemel ette nähtud erimeetodeid, võivad laborid valida mis tahes meetodi, tingimusel et valitud meetod vastab järgmistele tingimustele.Ohratoksiin A tulemuslikkuse näitajadSisaldus μg/kg | Ohratoksiin A |RSDr (%) | RSDR (%) | Saagis (%) |< 1 | ≤ 40 | ≤ 60 | 50-120 |1-10 | ≤ 20 | ≤ 30 | 70-110 |- Kasutatavate meetodite avastamispiire ei ole märgitud, kuna on esitatud täpsusväärtused iga vaadeldava kontsentratsiooni puhul.- Täpsusväärtused arvutatakse Horwitzi võrrandist:RSD= 21-0,5logCkus- RSDR on suhteline standardhälve, mis arvutatakse reprodutseeritavuse tingimustel saadud tulemuste põhjal×100,- C on kontsentratsiooni määr (st 1 = 100 g/100 g, 0,001 = 1,000 mg/kg).Kõnealune valem on üldine täpsusvõrrand, mille puhul on leitud, et see on enim kasutatavate analüüsimeetodite puhul sõltumatu analüüdist ja maatriksist, sõltudes üksnes kontsentratsioonist.4.4. Saagise arvutamineAnalüüsitulemus tuleb esitada saagise suhtes korrigeeritud või korrigeerimata kujul. Tuleb teatada tulemuse esitamise viis ja saagise määr.4.5. Laborite kvaliteedinõudedLaborid peavad täitma direktiivi 93/99/EMÜ toiduainete ametlikku kontrolli käsitlevate lisameetmete kohta.--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv 96/672/EÜ, 18. november 1996, millega muudetakse direktiive 66/400/EMÜ, 66/401/EMÜ, 66/402/EMÜ, 66/403/EMÜ, 69/208/EMÜ ja 70/458/EMÜ peediseemne, söödakultuuride seemne, teraviljaseemne, seemnekartuli, õli- ja kiudtaimede seemne ning köögiviljaseemne turustamise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31996L0072

Euroopa Liidu Teataja L 304 , 27/11/1996 Lk 0010 - 0011

		Nõukogu direktiiv 96/672/EÜ,18. november 1996,millega muudetakse direktiive 66/400/EMÜ, 66/401/EMÜ, 66/402/EMÜ, 66/403/EMÜ, 69/208/EMÜ ja 70/458/EMÜ peediseemne, söödakultuuride seemne, teraviljaseemne, seemnekartuli, õli- ja kiudtaimede seemne ning köögiviljaseemne turustamise kohtaEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eelkõige selle artiklit 43,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:Euroopa Liidu lepingu artikliga G asendati mõiste "Euroopa Majandusühendus" mõistega "Euroopa Ühendus"; seepärast tuleks lühend "EMÜ" asendada lühendiga "EÜ";lühend "EMÜ" esineb direktiivide 66/400/EMÜ, [4] 66/401/EMÜ, [5] 66/402/EMÜ, [6] 66/403/EMÜ, [7] 69/208/EMÜ [8] ja 70/458/EMÜ [9] (peediseemne, söödakultuuride seemne, teraviljaseemne, seemnekartuli, õli- ja kiudtaimede seemne ning köögiviljaseemne turustamise kohta) teatavates sätetes, eelkõige seoses seemnete pakendite ja märgistamisega; seepärast on asjakohane asendada kõnealustes sätetes lühend "EMÜ" lühendiga "EÜ";tavaliselt tellitakse etikettide suured varud ette ning seepärast tuleks teatava ajavahemiku jooksul lubada jätkata "EMÜ" lühendiga etikettide kasutamist,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiive 66/400/EMÜ, 66/401/EMÜ, 66/402/EMÜ, 66/403/EMÜ, 69/208/EMÜ ja 70/458/EMÜ muudetakse järgmiselt.1. Direktiivis 66/400/EMÜ asendatakse lühend "EMÜ":- artikli 2 lõike 1 punktis G,- artikli 10 lõigetes 1, 2 ja 3,- artikli 11 lõikes 1,- artikli 11a lõigetes 1 ja 2,- artiklis 11b,- artikli 14 lõike 1 teises taandes ja- III lisa A. I ning B osa pealkirjas ja alapunktis 1lühendiga "EÜ".2. Direktiivis 66/401/EMÜ asendatakse lühend "EMÜ":- artikli 2 lõike 1 punktides F ja G,- artikli 9 lõigetes 1, 2 ja 3,- artikli 10 lõikes 1,- artikli 10a lõigetes 1 ja 2,- artiklis 10b,- artikli 13 lõikes 3,- artikli 14 lõike 1 kolmandas taandes,- IV lisa A. I osa punkti a alapunktis 1 ja punkti b alapunktis 1 ja- IV lisa B osa pealkirjas, punkti a alapunktis 1, punkti b alapunktis 1 ja punkti c alapunktides 1, 3, 4, 5, 6 ja 7lühendiga "EÜ".3. Direktiivi 66/402/EMÜ IV lisa A osa punkti a alapunktis 1 asendatakse lühend "EMÜ" lühendiga "EÜ".4. Direktiivi 66/403/EMÜ III lisa A osa punktis 1 asendatakse lühend "EMÜ" lühendiga "EÜ".5. Direktiivi 69/208/EMÜ IV lisa A osa punkti a alapunktis 1 ja IV lisa A osa punkti b alapunktis 1 asendatakse lühend "EMÜ" lühendiga "EÜ".6. Direktiivis 70/458/EMÜ asendatakse lühend "EMÜ":- artikli 25 lõikes 1,- IV lisa A osa punkti a alapunktis 1 ja B osa punkti a alapunktis 1lühendiga "EÜ".Artikkel 2"EMÜ" lühendiga etikettide järelejäänud varusid võib kasutada kuni 31. detsembrini 2001.Artikkel 31. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid 1. juulil 1997. Liikmesriigid teatavad neist viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid võtavad need õigusnormid vastu, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid teatavad viivitamata komisjonile siseriiklikest õigusnormidest, mis nad käesoleva direktiiviga reguleeritud valdkonnas vastu võtavad. Komisjon teavitab sellest teisi liikmesriike.Artikkel 4Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.Artikkel 5Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 18. november 1996Nõukogu nimeleesistujaI. Yates[1] EÜT C 157, 1.6.1996, lk 15.[2] EÜT C 166, 10.6.1996, lk 243.[3] 25. septembril 1996 esitatud arvamus (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata).[4] EÜT 125, 11.7.1966, lk 2290/66. Direktiivi on viimati muudetud 1994. aasta ühinemislepinguga.[5] EÜT 125, 11.7.1966, lk 2298/66. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 96/18/EÜ (EÜT L 76, 26.3.1996, lk 21).[6] EÜT 125, 11.7.1966, lk 2309/66. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 95/6/EÜ (EÜT L 67, 25.3.1995, lk 30).[7] EÜT 125, 11.7.1966, lk 2320/66. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni otsusega 96/16/EÜ (EÜT L 6, 9.1.1996, lk 19).[8] EÜT L 169, 10.7.1969, lk 3. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 96/18/EÜ (EÜT L 76, 26.3.1996, lk 21).[9] EÜT L 225, 12.10.1970, lk 7. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 96/18/EÜ (EÜT L 76, 26.3.1996, lk 21).--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 2009/135/EÜ, 3. november 2009 , millega lubatakse gripiviiruse A(H1N1) pandeemiast tuleneva vere puudujäägi ohu tõttu ajutisi erandeid teatavatest kriteeriumidest, mis on sätestatud direktiivi 2004/33/EÜ III lisas täisvere ja verekomponentide doonorite kõlblikkuse kohta (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               4.11.2009

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 288/7

      KOMISJONI DIREKTIIV 2009/135/EÜ,
   3. november 2009,
   millega lubatakse gripiviiruse A(H1N1) pandeemiast tuleneva vere puudujäägi ohu tõttu ajutisi erandeid teatavatest kriteeriumidest, mis on sätestatud direktiivi 2004/33/EÜ III lisas täisvere ja verekomponentide doonorite kõlblikkuse kohta
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. jaanuari 2003. aasta direktiivi 2002/98/EÜ, millega kehtestatakse inimvere ja verekomponentide kogumise, uurimise, töötlemise, säilitamise ja jaotamise kvaliteedi- ja ohutusnõuded ning muudetakse direktiivi 2001/83/EÜ (1), eriti selle artikli 29 teise lõigu punkti d,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Praegune gripiviiruse A(H1N1) pandeemia, mille on Maailma Terviseorganisatsioon 2005. aasta rahvusvaheliste tervise-eeskirjadega kooskõlas pandeemiaks tunnistanud, nagu see on määratletud komisjoni otsuses 2000/96/EÜ, (2) mida on muudetud komisjoni otsusega 2009/539/EÜ, (3) võib liikmesriikides ajutiselt ohustada lühiajalist varustatust vere ja verekomponentidega, sest see mõjutab nii doonoreid kui ka riiklike vereteenistuste töötajaid. Seepärast võivad osutuda vajalikuks situatsiooniplaanid, et tagada pidev varustatus vere ja verekomponentidega. Kõnealustes plaanides tuleks kombineerida tegevus-, teabe- ja reguleerimisvahendid.

               (2)

               Verega varustatust saab suurendada, leevendades olemasolevate reguleerimisvahendite abil erandkorras ja ajutiselt teatavaid doonorite kõlblikkuskriteeriume, mis on sätestatud komisjoni 22. märtsi 2004. aasta direktiivis 2004/33/EÜ, millega rakendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2002/98/EÜ seoses teatavate tehniliste nõuetega vere ja verekomponentide osas (4).

               (3)

               Kõnealuste kriteeriumide leevendamine peaks verega varustamise optimeerimisel olema viimane abinõu, kui korralduslikud meetmed, doonorite teavitamise kampaaniad ja vere kliinilise kasutuse optimeerimine ei osutu piisavaks, et kompenseerida või vältida verevarude puudujääki.

               (4)

               Maailma Terviseorganisatsioon avaldas 11. oktoobril 2007 soovituse verevarude ohutuse ja asjakohasuse säilitamise kohta gripipandeemia (5) korral, mille kohaselt tuleks kõlblikkuse kriteeriumide leevendamine piirata pandeemia perioodi ehk 6. faasiga WHO ülemaailmse gripiks valmisoleku plaani (6) kohaselt.

               (5)

               Direktiivi 2004/33/EÜ III lisa punktis 1.2 esitatud hemoglobiini tasemed doonoriveres ei peegelda alati doonorite vere tegelikku rauasisaldust ning alati ei ole need peamised näitajad aneemia diagnoosimiseks. Need on ennetuslikud piirväärtused, sest kõnealused etalonväärtused on rahvastikurühma eripära või piirkondlike tingimuste tõttu mõnes liikmesriigis madalamad kui teistes. Seetõttu jäetakse kõrvale isikud, kelle hemoglobiini tase on normist madalam, kuigi nad võiksid ohutult doonoriks olla. Gripiviiruse A(H1N1) praeguse pandeemia ajal võiks neid norme alandada maksimaalselt 5g/l nii naiste kui ka meeste puhul, riskimata seejuures doonorite tervisega. Igal juhul hindab direktiivi 2002/98/EÜ artikli 19 kohaselt iga doonori kõlblikkust kvalifitseeritud meedik, kes võib tegelikku riski hinnates asjaomasel doonoril vere loovutamise keelata.

               (6)

               Euroopa Komisjon palus Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskusel korraldada riskihindamise, mis käsitleb doonorite loovutuskeelu perioodi ajutist lühendamist pärast gripitaolisest haigusest paranemist gripiviiruse A(H1N1) pandeemia ajal. 9. oktoobril 2009 esitatud hinnangus leiti, et loovutuskeelu aja lühendamise korral 7 päevani on riski suurenemine väga väike nii doonorite kui ka saajate puhul ning igal juhul on vere puudujäägi risk sellest suurem.

               (7)

               Seetõttu tuleks liikmesriikidel viivitamata lubada erandkorras teha ajutiselt erandeid kõnealustest kõlblikkuskriteeriumidest, kui käesolevas direktiivis esitatud tingimused on täidetud.

               (8)

               Arvestades praegusest gripiviiruse A(H1N1) pandeemiast tulenevat otsest vere puudujäägi ohtu, peaks käesolev direktiiv jõustuma vahetult, et võimaldada liikmesriikidel see üle võtta ja kehtestada vajalikud meetmed võimalikult lühikese aja jooksul.

               (9)

               Käesolevas direktiivis sätestatud meetmed on kavandatud konkreetse gripiviirusega A(H1N1) seotud ajutisele olukorrale reageerimiseks. Direktiivi tuleks seetõttu kohaldada 30. juunini 2010. Selleks ajaks peaks gripiviiruse A(H1N1) pandeemia 2009. ja 2010. aasta kõrgperiood olema möödunud, vere puudujäägi oht peaks seega igal juhul olema vähenenud ning on olemas rohkem andmeid haiguse epidemioloogia ja vaktsineerimise kohta.

               (10)

               Käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas direktiivi 2002/98/EÜ artikli 28 kohaselt loodud komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Doonorite kõlblikkuse teatavate kriteeriumide erandid
   1.   Liikmesriigid, kus gripiviiruse A(H1N1) pandeemia tõttu on tõsine oht vere ja verekomponentide puudujäägi tekkimiseks või kus on tekkinud nendest tegelik puudus, võivad ajutiselt:

               a)

               erandina direktiivi 2004/33/EÜ III lisa punktist 1.2 alandada doonorivere hemoglobiini miinimumtaseme normi alampiiriks 120 g/l naiste ja 130 g/l meeste puhul
               ja/või

               b)

               erandina direktiivi 2004/33/EÜ III lisa punktist 2.2.1 kohaldada vähemalt 7päevast loovutuskeeldu pärast gripitaolise haiguse nähtude kadumist.

         2.   Lõikes 1 osutatud erandite rakendamise tingimused on järgmised:

               a)

               asjaomane liikmesriik teavitab viivitamata komisjoni meetmetest, mida ta kavatseb võtta või on võtnud lõike 1 kohaselt;

               b)

               liikmesriik edastab komisjonile kõnealuste meetmete põhjendused, eelkõige vere ja verekomponentide puudujäägi ohu või selle tegeliku puudujäägi ulatuse kohta, sealhulgas kõnealuse vajaduse hindamiseks kasutatud kriteeriumide ja metoodika kirjelduse;

               c)

               niipea kui samade punktis b osutatud kriteeriumide ja meetodite põhjal hinnates on vere ja verekomponentidega varustatus taastunud piisaval tasemel, lõpetab asjaomane liikmesriik lõikes 1 nimetatud ajutiste erandite rakendamise ja teatab sellest komisjonile.

         Artikkel 2
   Ülevõtmine
   1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 31. detsembriks 2009. Nad edastavad kõnealuste normide teksti ning kõnealuste normide ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.
   Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetavate põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.
   Artikkel 3
   Jõustumine
   Käesolev direktiiv jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Käesolevat direktiivi kohaldatakse 30. juunini 2010.
   Artikkel 4
   Adressaadid
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 3. november 2009

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Androulla VASSILIOU

      (1)  ELT L 33, 8.2.2003, lk 30.

      (2)  EÜT L 28, 3.2.2000, lk 50.

      (3)  ELT L 180, 11.7.2009, lk 22.

      (4)  ELT L 91, 30.3.2004, lk 25.

      (5)  Donor Selection Guidelines in Pandemic Situations (Blood Regulators Network) http://www.who.int/bloodproducts/brn/DonorSelectionincaseofPandemicSituations.pdf

      (6)  http://www.who.int/csr/resources/publications/influenza/WHO_CDS_CSR_GIP_2005_5/en/index.html


title: Komisjoni direktiiv 2011/74/EL, 29. juuli 2011 , millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 96/73/EÜ (kahekomponentsete tekstiilkiusegude teatavate kvantitatiivsete analüüsimeetodite kohta) II lisa, et kohandada seda tehnika arenguga EMPs kohaldatav tekst

text:
               30.7.2011

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 198/32

         KOMISJONI DIREKTIIV 2011/74/EL,
   29. juuli 2011,
   millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 96/73/EÜ (kahekomponentsete tekstiilkiusegude teatavate kvantitatiivsete analüüsimeetodite kohta) II lisa, et kohandada seda tehnika arenguga
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 1996. aasta direktiivi 96/73/EÜ kahekomponentsete tekstiilkiusegude teatavate kvantitatiivsete analüüsimeetodite kohta, (1) eriti selle artiklit 5,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. jaanuari 2009. aasta direktiiviga 2008/121/EÜ tekstiilinimetuste kohta (2) on ette nähtud, et tekstiiltoodete kiukoostis tuleb märkida etiketile ning et nende toodete ja etiketil esitatud kiukoostise vastavust tuleb kontrollida analüüsi teel.

               (2)

               Direktiivis 96/73/EÜ on sätestatud kahekomponentsete tekstiilkiusegude ühtsed kvantitatiivse analüüsi meetodid.

               (3)

               Tehnilise töörühma hiljutiste seisukohtade alusel kohandati direktiivi 2008/121/EÜ tehnika arengut silmas pidades ja lisati kõnealuse direktiivi I ja V lisas esitatud kiudude loendisse kiunimetus „kahekomponendiline polüpropüleen-polüamiid”.

               (4)

               Seetõttu on vaja kindlaks määrata ühtsed katsemeetodid kahekomponendilise polüpropüleen-polüamiidi jaoks.

               (5)

               Seepärast tuleks direktiivi 96/73/EÜ vastavalt muuta.

               (6)

               Käesoleva direktiiviga ette nähtud meetmed on kooskõlas direktiivides tekstiilinimetusi ja märgistamist käsitleva komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 96/73/EÜ II lisa muudetakse kooskõlas käesoleva direktiivi lisaga.
   Artikkel 2
   1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 30. juuliks 2012. Nad edastavad nimetatud normide teksti komisjonile.
   Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad neisse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastu võetavate põhiliste riigisiseste õigusnormide teksti.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 29. juuli 2011

            Komisjoni nimel

            president

         José Manuel BARROSO

      (1)  EÜT L 32, 3.2.1997, lk 1.

      (2)  ELT L 19, 23.1.2009, lk 29.

      LISA
      Direktiivi 96/73/EÜ II lisa 2. peatükki muudetakse järgmiselt:

                  1)

                  Kokkuvõtlik tabel asendatakse järgmise tabeliga:
                  „2.   KOKKUVÕTLIK TABEL

                              Meetod

                              Rakendusala (1)

                              Reaktiiv

                              Lahustuv komponent

                              Lahustumatu komponent

                              1.

                              Atsetaat

                              Teatavad muud kiud

                              Atsetoon

                              2.

                              Teatavad valkkiud

                              Teatavad muud kiud

                              Hüpoklorit

                              3.

                              Viskoos, vaskammoniaak või teatavad modaalkiu liigid

                              Teatavad muud kiud

                              Sipelghape ja tsinkkloriid

                              4.

                              Polüamiid või nailon

                              Teatavad muud kiud

                              80-massiprotsendiline sipelghape

                              5.

                              Atsetaat

                              Teatavad muud kiud

                              Bensüülalkohol

                              6.

                              Triatsetaat või polülaktiid

                              Teatavad muud kiud

                              Diklorometaan

                              7.

                              Teatavad tsellulooskiud

                              Teatavad muud kiud

                              75-massiprotsendiline väävelhape

                              8.

                              Akrüülid, teatavad modakrüülid või teatavad kloorkiud

                              Teatavad muud kiud

                              Dimetüülformamiid

                              9.

                              Teatavad kloorkiud

                              Teatavad muud kiud

                              55,5/44,5-mahuprotsendiline süsinikdisulfiid/atsetoon

                              10.

                              Atsetaat

                              Teatavad muud kiud

                              Jää-äädikhape

                              11.

                              Siid, polüamiid või nailon

                              Teatavad muud kiud

                              75-massiprotsendiline väävelhape

                              12.

                              Džuut

                              Teatavad loomsed kiud

                              Lämmastikusisalduse meetod

                              13.

                              Polüpropeen

                              Teatavad muud kiud

                              Ksüleen

                              14.

                              Teatavad kiud

                              Teatavad muud kiud

                              Kontsentreeritud väävelhappe meetod

                              15.

                              Kloorkiud, teatavad modakrüülid, teatavad elastaanid, atsetaadid ja triatsetaadid

                              Teatavad muud kiud

                              Tsükloheksanoon

                              16.

                              Melamiin

                              Teatavad muud kiud

                              90-massiprotsendiline kuum sipelghape

                  2)

                  Meetodi nr 1 punkti 1 alapunkt 2 asendatakse järgmisega:

                              „2.

                              lambavill (1), teiste loomade vill ja loomakarvad (2 ja 3), siid (4), puuvill (5), lina (7), harilik kanep (8), džuut (9), manillakanep (10), halfa (11), kookoskiud (12), genista (13), ramjee (14), sisal (15), vaskammoniaak (21), modaal (22), valkkiud (23), viskoos (25), akrüül (26), polüamiid või nailon (30), polüester (35), polüpropüleen (37), elastomultiester (46), elastolefiin (47), melamiin (48) ja kahekomponendiline polüpropüleen-polüamiid (49).

                        Käesolevat meetodit ei saa mitte mingil juhul kohaldada pinnalt deatsetüülitud atsetaadi suhtes.”

                  3)

                  Meetodi nr 2 punkti 1 alapunkt 2 asendatakse järgmisega:

                              „2.

                              puuvill (5), vaskammoniaak (21), viskoos (25), akrüül (26), kloorkiud (27), polüamiid või nailon (30), polüester (35), polüpropüleen (37), elastaan (43), klaaskiud (44), elastomultiester (46), elastolefiin (47), melamiin (48) ja kahekomponendiline polüpropüleen-polüamiid (49).

                        Kui kiusegu sisaldab eri valkkiude, saadakse käesoleva meetodi kohaldamisel üksnes nende summaarne kogus, mitte aga iga üksiku kiu kogused.”

                  4)

                  Meetodit nr 3 muudetakse järgmiselt.

                              a)

                              Pealkiri asendatakse järgmisega:

                                 „VISKOOS, VASKAMMONIAAK VÕI TEATAVAD MODAALILIIGID JA TEATAVAD MUUD KIUD

                                 (Sipelghappe-tsinkkloriidmeetod)”

                              b)

                              Punkti 1 alapunkt 2 asendatakse järgmisega:

                                          „2.

                                          puuvill (5), polüpropüleen (37), elastolefiin (47) ja melamiin (48).

                                    Kui segus esineb modaalkiudusid, tuleb selle lahustuvus reagendis eelnevalt välja selgitada.
                              Käesolev meetod ei ole kohaldatav selliste segude suhtes, kus puuvill on keemiliselt kahjustunud ega juhul, kui viskoos või vaskammoniaak on muutunud mittetäielikult lahustuvaks mõnede viimistlus- või värvainete toimel, mida ei saa täielikult eemaldada.”

                              c)

                              Punkt 5 asendatakse järgmisega:
                              „5.   TULEMUSTE ARVUTAMINE JA ESITAMINE
                              Tulemused arvutatakse üldosas kirjeldatud viisil. d on 1,00, välja arvatud puuvilla puhul, kui d on 1,02, ja melamiini puhul, kui d on 1,01.”

                  5)

                  Meetodit nr 5 muudetakse järgmiselt.

                              a)

                              Pealkiri asendatakse järgmisega:

                                 „ATSETAAT JA TEATAVAD MUUD KIUD

                                 (Bensüülalkoholimeetod)”

                              b)

                              Punkti 1 alapunkt 2 asendatakse järgmisega:

                                          „2.

                                          triatsetaat (24), polüpropüleen (37), elastolefiin (47), melamiin (48) ja kahekomponendiline polüpropüleen-polüamiid (49).”

                  6)

                  Meetodit nr 6 muudetakse järgmiselt.

                              a)

                              Pealkiri asendatakse järgmisega:

                                 „TRIATSETAAT VÕI POLÜLAKTIID JA TEATAVAD MUUD KIUD

                                 (Diklorometaanimeetod)”

                              b)

                              Punkti 1 alapunkt 2 asendatakse järgmisega:

                                          „2.

                                          lambavill (1), teiste loomade vill ja loomakarvad (2 ja 3), siid (4), puuvill (5), vaskammoniaak (21), modaal (22), viskoos (25), akrüül (26), polüamiid või nailon (30), polüester (35), polüpropüleen (37), klaaskiud (44), elastomultiester (46), elastolefiin (47), melamiin (48) ja kahekomponendiline polüpropüleen-polüamiid (49).

                                 Märkus

                              Teatavate viimistlusmenetluste toimel osaliselt hüdrolüüsunud triatsetaatkiud ei lahustu enam täielikult reaktiivis. Sellisel juhul ei ole meetod kohaldatav.”

                  7)

                  Meetodit nr 7 muudetakse järgmiselt.

                              a)

                              Pealkiri asendatakse järgmisega:

                                 „TEATAVAD TSELLULOOSIKIUD JA TEATAVAD MUUD KIUD

                                 (75-massiprotsendilise väävelhappe meetod)”

                              b)

                              Punkti 1 alapunkt 2 asendatakse järgmisega:

                                          „2.

                                          polüester (35), polüpropüleen (37), elastomultiester (46), elastolefiin (47) ja kahekomponendiline polüpropüleen-polüamiid (49).”

                              c)

                              Punkt 5 asendatakse järgmisega:
                              „5.   TULEMUSTE ARVUTAMINE JA ESITAMINE
                              Tulemused arvutatakse üldosas kirjeldatud viisil. d on 1,00, välja arvatud kahekomponendilise polüpropüleen-polüamiidi puhul, kui d on 1,01.”

                  8)

                  Meetodi nr 8 punkti 1 alapunkt 2 asendatakse järgmisega:

                              „2.

                              lambavill (1), teiste loomade vill ja loomakarvad (2 ja 3), siid (4), puuvill (5), vaskammoniaak (21), modaal (22), viskoos (25), polüamiid või nailon (30), polüester (35), polüpropüleen (37), elastomultiester (46), elastolefiin (47), melamiin (48) ja kahekomponendiline polüpropüleen-polüamiid (49).

                        Meetod on kohaldatav ka metallkompleksvärvidega värvitud akrüülkiudude ja teatavate modakrüülkiudude puhul, kuid ei ole kohaldatav peitskroomvärvidega värvitud kiudude korral.”

                  9)

                  Meetodi nr 9 punkti 1 alapunkt 2 asendatakse järgmisega:

                              „2.

                              lambavill (1), teiste loomade vill ja loomakarvad (2 ja 3), siid (4), puuvill (5), vaskammoniaak (21), modaal (22), viskoos (25), akrüül (26), polüamiid või nailon (30), polüester (35), polüpropüleen (37), klaaskiud (44), elastomultiester (46), melamiin (48) ja kahekomponendiline polüpropüleen-polüamiid (49).

                        Kui villa- või siidkiu sisaldus segus ületab 25 %, tuleb kasutada meetodit nr 2.
                  Kui polüamiidi või nailoni sisaldus segus ületab 25 %, tuleb kasutada meetodit nr 4.”

                  10)

                  Meetodit nr 10 muudetakse järgmiselt.

                              a)

                              Pealkiri asendatakse järgmisega:

                                 „ATSETAAT JA TEATAVAD MUUD KIUD

                                 (Jää-äädikhappemeetod)”

                              b)

                              Punkti 1 alapunkt 2 asendatakse järgmisega:

                                          „2.

                                          teatavad kloorkiud (27), nimelt teatavad järelklooritud või järelkloorimata polüvinüülkloriidkiud, polüpropüleen (37), elastolefiin (47), melamiin (48) ja kahekomponendiline polüpropüleen-polüamiid (49).”

                  11)

                  Meetodit nr 11 muudetakse järgmiselt.

                              a)

                              Pealkiri asendatakse järgmisega:

                                 „SIID VÕI POLÜAMIID JA TEATAVAD MUUD KIUD

                                 (75-massiprotsendilise väävelhappe meetod)”

                              b)

                              Punkt 1 asendatakse järgmisega:
                              „1.   RAKENDUSALA
                              Käesolev meetod on pärast mittekiuliste ainete eemaldamist kohaldatav kahekomponentsete segude suhtes, mille koostisse kuuluvad:

                                          1.

                                          siid (4) või polüamiid või nailon (30)
                                          ja

                                          2.

                                          lambavill (1), teiste loomade vill ja loomakarvad (2 ja 3), polüpropüleen (37), elastolefiin (47), melamiin (48) ja kahekomponendiline polüpropüleen-polüamiid (49).”

                              c)

                              Punkt 2 asendatakse järgmisega:
                              „2.   PÕHIMÕTE
                              Siid või polüamiid või nailon lahustatakse teada oleva kuivmassiga kiusegust 75 % lise väävelhappega.
                              Jääk kogutakse kokku, pestakse, kuivatatakse ja kaalutakse; jäägi vajaduse korral korrigeeritud mass esitatakse massiprotsendina segu kuivmassist. Kuiva siidi või polüamiidi või nailoni massiprotsent leitakse kaalutiste erinevuse kaudu.”

                              d)

                              Punkt 4 asendatakse järgmisega:
                              „4.   KATSEMENETLUS
                              Järgitakse üldosas kirjeldatud menetlust ja jätkatakse järgmiselt.

                                          Analüüsitav proov asetatakse vähemalt 200 ml mahutavusega ja lihvkorgiga varustatud kolbi, lisatakse 100 ml 75-massiprotsendilist väävelhapet proovi iga grammi kohta ning kolb suletakse korgiga. Kolbi loksutatakse intensiivselt ning sel lastakse 30 minutit toatemperatuuril seista. Loksutatakse veel kord ning jäetakse taas 30 minutiks seisma. Seejärel loksutatakse veel kord ning kolvi sisu filtreeritakse läbi kaalutud filtertiigli. Kolbi jäänud kiud uhutakse filtertiiglisse 75-protsendilise väävelhappega. Filtertiiglis olevat jääk pestakse esmalt 50 ml lahja väävelhappelahusega, seejärel 50 ml veega ja lõpuks 50 ml lahjendatud ammoniaagilahusega. Kiujäägil lastakse enne igakordset vaakumfiltreerimist ligikaudu 10 minutit pesemisvedelikuga kokkupuutes olla. Lõpuks uhutakse kiujääke veega, jättes need sellega kokkupuutesse ligikaudu 30 minutiks. Filtertiigel vaakumfiltreeritakse, tiigel ja jääk kuivatatakse, jahutatakse ja kaalutakse.

                                          Polüamiidi kahekomponentsete segude puhul, mis sisaldavad kahekomponendilist polüpropüleen-polüamiidi, pestakse pärast kiudude filtreerimist läbi kaalutud filtertiigli (enne eespool kirjeldatud pesemisprotseduuri) filtertiiglis olev jääk kaks korda 50 ml 75-protsendilise väävelhappega.”

                              e)

                              Punktid 5 ja 6 asendatakse järgmistega:
                              „5.   TULEMUSTE ARVUTAMINE JA ESITAMINE
                              Tulemused arvutatakse üldosas kirjeldatud viisil. d on 1,00, välja arvatud lambavilla puhul, kui d on 0,985, kahekomponendilise polüpropüleen-polüamiidi puhul, kui d on 1,005, ja melamiini puhul, kui d on 1,01.
                              6.   TÄPSUS
                              Käesoleva meetodiga homogeensetest tekstiilkiusegudest saadud tulemuste usalduspiirid ei ületa ± 1, kui usaldusnivoo on 95 %, välja arvatud kahekomponendilist polüpropüleen-polüamiidi sisaldavate polüamiidi kahekomponentsete segude puhul, mille tulemuste usalduspiirid ei ületa ± 2.”

                  12)

                  Meetodit nr 14 muudetakse järgmiselt.

                              a)

                              Pealkiri asendatakse järgmisega:

                                 „TEATAVAD KIUD JA TEATAVAD MUUD KIUD

                                 (Kontsentreeritud väävelhappe meetod)”

                              b)

                              Punkti 1 alapunkt 2 asendatakse järgmisega:

                                          „2.

                                          järelklooritud või järelkloorimata vinüülkloriidi homopolümeeridel põhinevad kloorkiud (27), polüpropüleen (37), elastolefiin (47), melamiin (48) ja kahekomponendiline polüpropüleen-polüamiid (49).

                                    Kõnealused modakrüülid lahustuvad kontsentreeritud väävelhappes (suhteline tihedus 20 °C juures: 1,84) ja neist tekib läbipaistev lahus.
                              Käesolevat meetodit võib kasutada meetodite nr 8 ja 9 asemel.”

                              c)

                              Punkt 2 asendatakse järgmisega:
                              “2.   PÕHIMÕTE
                              Teada oleva kuivmassiga kiusegust lahustatakse muud kiud kui kloorkiud, polüpropüleen, elastolefiin, melamiin või kahekomponendiline polüpropüleen-polüamiid (ehk punkti 1 alapunktis 1 nimetatud kiud) kontsentreeritud väävelhappega (suhteline tihedus 20 °C juures 1,84). Kloorkiududest, polüpropüleenist, elastolefiinist, melamiinist või kahekomponendilisest polüpropüleen-polüamiidist koosnev jääk kogutakse kokku, pestakse, kuivatatakse ja kaalutakse; vajaduse korral esitatakse korrigeeritud jäägi mass massiprotsendina segu kuivmassist. Teise komponendi massiprotsent leitakse kaalutiste erinevuse põhjal.”

                              d)

                              Punkt 5 asendatakse järgmisega:
                              „5.   TULEMUSTE ARVUTAMINE JA ESITAMINE
                              Tulemused arvutatakse üldosas kirjeldatud viisil. d on 1,00, välja arvatud kahekomponendilise polüpropüleen-polüamiidi puhul, kui d on 1,01.”

                  13)

                  Meetodit nr 16 muudetakse järgmiselt.

                              a)

                              Pealkiri asendatakse järgmisega:

                                 „MELAMIIN JA TEATAVAD MUUD KIUD

                                 (Kuuma sipelghappe meetod)”

                              b)

                              Punkti 1 alapunkt 2 asendatakse järgmisega:

                                          „2.

                                          puuvill (5), aramiid (31) ja polüpropüleen (37).”

         (1)  Nende kiudude üksikasjalik loend, mille puhul vastavat meetodit kohaldatakse.”


title: Nõukogu direktiiv 2009/157/EÜ, 30. november 2009 , tõupuhaste aretusveiste kohta (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               10.12.2009

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 323/1

      NÕUKOGU DIREKTIIV 2009/157/EÜ,
   30. november 2009,
   tõupuhaste aretusveiste kohta
   (kodifitseeritud versioon)
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 37,
   võttes arvesse komisjoni ettepanekut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust (1),
   võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (2)

   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Nõukogu 25. juuli 1977. aasta direktiivi 77/504/EMÜ tõupuhaste aretusveiste kohta (3) on korduvalt (4) oluliselt muudetud. Selguse ja otstarbekuse huvides tuleks kõnealune direktiiv kodifitseerida.

               (2)

               Veisekasvatusel on ühenduse põllumajanduses väga tähtis osa ja rahuldavate tulemuste saamine selles valdkonnas sõltub suurel määral tõuloomade kasutamisest.

               (3)

               Liikmesriikide lahknevused tõuaretuse ja standardite osas takistavad ühendusesisest kaubandust. Kõnealuste lahknevuste kõrvaldamine suurendab põllumajanduse tootlikkust selles valdkonnas, sellepärast tuleks ühendusesisest kaubandust kõikide aretustööks kasutatavate tõuloomade osas liberaliseerida.

               (4)

               Liikmesriikidel peaks olema võimalik nõuda loomade tõutunnistusi vastavalt ühenduse menetlusele.

               (5)

               Käesoleva määruse rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused (5).

               (6)

               Käesolev direktiiv ei mõjuta liikmesriikide kohustusi, mis on seotud I lisa B osas esitatud direktiivide ülevõtmise tähtaegadega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:
   a)   „tõupuhas aretusveis”– veis, sealhulgas pühvlid, kelle vanemad ja vanavanemad on kantud sama tõu tõuraamatusse või selles registreeritud ning kes ka ise on kõnealusesse tõuraamatusse sisse kantud ja sissekandmiseks kõlblik;
   b)   „tõuraamat”– raamat, register, andmik või andmekandja:
   Artikkel 2
   Liikmesriigid tagavad, et zootehnilisel alusel ei tehta piiranguid, kitsendusi ega takistusi:

               a)

               tõupuhaste aretusveistega kauplemisel ühenduses;

               b)

               tõupuhaste aretusveiste sperma ja munarakkude ja embrüotega kauplemisel ühenduses;

               c)

               tõuraamatute sisseseadmisel, tingimusel et need vastavad artiklis 6 sätestatud nõuetele;

               d)

               tõuraamatuid pidavate organisatsioonide ja ühingute tunnustamisel, kooskõlas artiklis 6 sätestatud nõuetega, ja

               e)

               kunstlikuks seemenduseks kasutatavate pullidega kauplemisel ühenduses, arvestades nõukogu 18. juuni 1987. aasta direktiivis 87/328/EMÜ tõupuhaste aretusveiste tõuaretuses vastuvõetavaks tunnistamise kohta (6) sätestatut.

         Artikkel 3
   Liikmesriigi ametlikult tunnustatud tõuaretajate organisatsioonid ja ühingud ei või keelduda teisest liikmesriigist pärinevaid tõuveiseid oma tõuraamatusse kandmast, kui need vastavad artikli 6 alusel kehtestatud nõuetele.
   Artikkel 4
   1.   Liikmesriigid koostavad nimekirja artikli 1 punkti b alapunktis i nimetatud asutustest, mis on ametlikult tunnustatud, et pidada või sisse seada tõuraamatuid, ajakohastavad seda ning teevad nimekirja liikmesriikidele ja üldsusele kättesaadavaks.
   2.   Lõike 1 ühetaolise kohaldamise üksikasjalikud eeskirjad võib vastu võtta artikli 7 lõikes 2 osutatud korras.
   Artikkel 5
   Liikmesriigid võivad nõuda, et ühendusesiseses kaubanduses peavad tõuveised, nende sperma ning munarakud ja embrüod olema varustatud tõutunnistusega, mis vastab artikli 7 lõikes 2 osutatud korras kehtestatud näidisele, eriti zootehniliste andmete osas.
   Artikkel 6
   Artikli 7 lõikes 2 osutatud korras määratakse kindlaks:

               a)

               veiste jõudluse ja geneetilise väärtuse hindamismeetodid;

               b)

               tõuaretajate organisatsioonide ja ühingute tunnustamise kriteeriumid;

               c)

               tõuraamatute sisseseadmise kriteeriumid;

               d)

               tõuraamatusse kandmise põhimõtted;

               e)

               tõutunnistusel näidatavad andmed.

         Artikkel 7
   1.   Komisjoni abistab nõukogu 25. juuli 1977. aasta otsusega 77/505/EMÜ, millega moodustatakse alaline zootehnikakomitee, (7) loodud alaline zootehnikakomitee.
   2.   Kui viidatakse käesolevale lõigule, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7.
   Otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikes 6 sätestatud tähtajaks kehtestatakse kolm kuud.
   Artikkel 8
   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.
   Artikkel 9
   Direktiiv 77/504/EMÜ, mida on muudetud I lisa A osas loetletud õigusaktidega, tunnistatakse kehtetuks, ilma et see ei mõjutaks liikmesriikide kohustusi, mis on seotud I lisa B osas esitatud direktiivide ülevõtmise tähtaegadega.
   Viiteid kehtetuks tunnistatud direktiivile käsitatakse viidetena käesolevale direktiivile kooskõlas II lisas esitatud vastavustabeliga.
   Artikkel 10
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Seda kohaldatakse alates 2. jaanuarist 2010.
   Artikkel 11
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 30. november 2009

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         S. O. LITTORIN

      (1)  20. oktoobri 2009. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).

      (2)  15. juuli 2009. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).

      (3)  EÜT L 206, 12.8.1977, lk 8.

      (4)  Vt I lisa A osa.

      (5)  EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.

      (6)  EÜT L 167, 26.6.1987, lk 54.

      (7)  EÜT L 206, 12.8.1977, lk 11.

      I LISA

         A osa

      Kehtetuks tunnistatud direktiiv koos muudatustega
      (vastavalt artiklile 9)

                  Nõukogu direktiiv 77/504/EMÜ
                  (EÜT L 206, 12.8.1977, lk 8)

                  Nõukogu direktiiv 79/268/EMÜ
                  (EÜT L 62, 13.3.1979, lk 5)

                  1979. aasta ühinemisakt, I lisa, punkt II.A.65 ja punkt II.E.6
                  (EÜT L 291, 19.11.1979, lk 64 ja lk 85)

                  Nõukogu direktiiv 85/586/EMÜ
                  (EÜT L 372, 31.12.1985, lk 44)

                  ainult artikkel 4

                  Nõukogu määrus (EMÜ) nr 3768/85
                  (EÜT L 362, 31.12.1985, lk 8)

                  ainult lisa punkt 46

                  Nõukogu direktiiv 91/174/EMÜ
                  (EÜT L 85, 5.4.1991, lk 37)

                  ainult artikkel 3

                  Nõukogu direktiiv 94/28/EÜ
                  (EÜT L 178, 12.7.1994, lk 66)

                  ainult artikkel 11

                  1994. aasta ühinemisakt, I lisa, punkt V.F.I.A.60
                  (EÜT C 241, 29.8.1994, lk 155)

                  Nõukogu määrus (EÜ) nr 807/2003
                  (ELT L 122, 16.5.2003, lk 36)

                  ainult III lisa punkt 23

                  Nõukogu direktiiv 2008/73/EÜ
                  (ELT L 219, 14.8.2008, lk 40)

                  ainult artikkel 2

         B osa

      Siseriiklikku õigusesse ülevõtmise tähtajad
      (vastavalt artiklile 9)

                  Direktiiv

                  Ülevõtmise tähtaeg

                  77/504/EMÜ

                  1. jaanuar 1979 välja arvatud artikkel 7.
                  Artikli 7 järgimiseks seoses iga selles käsitletud punktiga samadel kuupäevadel, kui liikmesriigid täidavad vastavad ühendusesisese kaubanduse suhtes kohaldatavad sätted ja eelkõige otsused, mis võetakse järjest vastu vastavalt artiklile 6.

                  85/586/EMÜ

                  1. jaanuar 1986

                  91/174/EMÜ

                  31. detsember 1991

                  94/28/EÜ

                  1. juuli 1995

                  2008/73/EÜ

                  1. jaanuar 2010

      II LISA

         Vastavustabel

                  Direktiiv 77/504/EMÜ

                  Käesolev direktiiv

                  Artikli 1 punkt a

                  Artikli 1 punkt a

                  Artikli 1 punkti b esimene ja teine taane

                  Artikli 1 punkti b alapunktid i ja ii

                  Artikli 2 esimese lõigu esimesed viis taanet

                  Artikli 2 punktid a kuni e

                  Artikli 2 teine lõik

                  —

                  Artikkel 3

                  —

                  Artikkel 4

                  Artikkel 3

                  Artikkel 4a

                  Artikkel 4

                  Artikkel 5

                  Artikkel 5

                  Artikli 6 lõike 1 esimesed viis taanet

                  Artikli 6 punktid a kuni e

                  Artikli 6 lõige 2

                  —

                  Artikli 8 lõiked 1 ja 2

                  Artikli 7 lõiked 1 ja 2

                  Artikli 8 lõige 3

                  —

                  —

                  Artikkel 8

                  Artikkel 9

                  —

                  —

                  Artikkel 9

                  —

                  Artikkel 10

                  Artikkel 10

                  Artikkel 11

                  —

                  I lisa

                  —

                  II lisa


title: Komisjoni direktiiv 2003/76/EÜ, 11. august 2003, millega muudetakse direktiivi 70/220/EMÜ mootorsõidukite heitgaaside tekitatud õhusaaste vastu võetavate meetmete kohtaEMPs kohaldatav tekst.

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32003L0076

Euroopa Liidu Teataja L 206 , 15/08/2003 Lk 0029 - 0030

		Komisjoni direktiiv 2003/76/EÜ,11. august 2003,millega muudetakse direktiivi 70/220/EMÜ mootorsõidukite heitgaaside tekitatud õhusaaste vastu võetavate meetmete kohta(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 6. veebruari 1970. aasta direktiivi 70/156/EMÜ mootorsõidukite ja nende haagiste tüübikinnitust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, [1] viimati muudetud määrusega (EÜ) 807/2003, [2] eriti selle artikli 13 lõiget 2,võttes arvesse nõukogu 20. märtsi 1970. aasta direktiivi 70/220/EMÜ mootorsõidukite heitgaaside tekitatud õhusaaste vastu võetavaid meetmeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, [3] viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2002/80/EÜ, [4] eriti selle artiklit 5,ning arvestades järgmist:(1) Direktiiv 70/220/EÜ on üks mitmest üksikdirektiivist tüübikinnitusmenetluse kohta, mis kehtestati direktiiviga 70/156/EMÜ.(2) Direktiivis 70/220/EMÜ, muudetud direktiiviga 2002/80/EÜ, kehtestati tüübikinnituse erinõuded kaksikküttel ja ainuküttel gaaskütusega sõidukitele seoses pardadiagnostika (OBD) seadmetega. Samuti sätestati selles piiratud ajavahemikuks tüübikinnitus gaaskütusega sõidukite OBD-seadmetele, millel esineb väiksemaid vigu. Neid sätteid on tarvis täiendada diagnostikasignaalide edastamist hõlmavate tehniliste lisameetmetega vältimaks kaubandustõkkeid, mis tekivad seoses gaasikütusega sõidukite teatavate hiljuti väljatöötatud OBD-tehnoloogiatega, mis vastavad kõigile direktiivi 70/220/EMÜ nõuetele.(3) Direktiivis 70/220/EMÜ, muudetud direktiiviga 2002/80/EÜ, kehtestatakse samuti EÜ-tüübikinnituse erinõuded varukatalüüsjärelpõletitele. Kõnealuseid nõudeid tuleks kohandada nii, et varukatalüüsjärelpõleti saaks eraldi seadmestikuna tüübikinnituse samadel alustel kui originaalkatalüüsjärelpõleti või varukatalüüsjärelpõleti, millele on tüübikinnitus juba antud.(4) Seepärast tuleks direktiivi 70/220/EMÜ vastavalt muuta.(5) Käesolevas direktiivis ettenähtud meetmed on kooskõlas direktiivi 70/156/EMÜ kohaselt asutatud tehnika arenguga kohandamise komitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 70/220/EMÜ XI ja XIII lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi lisale.Artikkel 21. Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 4. septembriks 2004. Nad edastavad kõnealuste sätete teksti ning kõnealuste sätete ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.Liikmesriigid kohaldavad neid norme alates 4. septembrist 2004.Kui liikmesriigid võtavad need õigusnormid vastu, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.Artikkel 3Käesolev direktiiv jõustub 20. päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 11. august 2003Komisjoni nimelkomisjoni liigeErkki Liikanen[1] EÜT L 42, 23.2.1970, lk 1.[2] ELT L 122, 16.5.2003, lk 36.[3] EÜT L 76, 6.4.1970, lk 1.[4] EÜT L 291, 28.10.2002, lk 20.--------------------------------------------------LISADirektiivi nr 70/220/EMÜ XI ja XIII lisa muudetakse järgmiselt.A. XI lisa muudetakse järgmiselt.1. Punkt 3.3.3.4 asendatakse järgmisega:"3.3.3.4. Valitud kütusel töötavad muud heitkoguste kontrollisüsteemi osad või osade süsteemid või heitkogustest mõjutatud arvutiga ühendatud jõuseadme osad või osade süsteemid, mille rike võib tekitada punktis 3.3.2 ettenähtud piirväärtusi ületavaid summutitoru heitgaasikoguseid;".2. Punkt 4.5.2 asendatakse järgmisega:"4.5.2. Olenemata käesoleva lisa 1. liite punkti 6.6 nõuetest, loeb tüübikinnitusasutus tootja taotlusel käesoleva lisa nõuded täidetuks järgmiste puuduste korral diagnostikasignaalide hindamises ja edastamises:- hetkel kasutatava kütusega seotud diagnostikasignaalide edastus signaali lähteaadressil,- ühe diagnostikasignaalistiku hindamine seoses mõlema kütuseliigiga (vastavalt hindamisele ainuküttel gaasikütusega sõiduki puhul ja olenemata hetkel kasutatavast kütusest),- ühe (kahest kütuseliigist ühega seotud) diagnostikasignaalistiku valimine kütuselüliti asendi abil,- ühe diagnostikasignaalistiku hindamine ja edastamine bensiiniarvutis mõlema kütuse puhul, olenemata kasutatavast kütusest. Gaasisüsteemi arvuti hindab ja edastab gaasikütuse süsteemiga seotud diagnostikasignaale ja salvestab andmed kütuseparameetrite kohta.Tootja võib taotleda lisavõimalusi, mis antakse tüübikinnitusasutuse äranägemisel."3. 1. liite alajaotus 6.6 asendatakse järgmise tekstiga:"6.6. Kaksikküttel gaasikütusega sõidukite diagnostikasignaalide edastamise erinõuded6.6.1. Kaksikküttel gaasikütusega sõidukite puhul, kui kummagi küttesüsteemi erisignaalid on salvestatud samasse arvutisse, tuleb bensiini- ja gaasikütte diagnostikasignaale hinnata ja edastada teineteisest sõltumatult.6.6.2. Kaksikküttel gaasikütusega sõidukite puhul, kui kummagi küttesüsteemi erisignaalid on salvestatud eri arvutitesse, tuleb bensiini- ja gaasikütte diagnostikasignaale hinnata ja edastada vastavast arvutist.6.6.3. Diagnostikavahendilt lähtuva päringu korral tuleb diagnostikasignaalid edastada sõiduki liikumise puhul bensiiniküttel ühel lähteaadressil ja sõiduki liikumise puhul gaasiküttel teisel lähteaadressil. Lähteaadresside kasutamist on kirjeldatud standardis ISO DIS 15031-5 "Maanteesõidukid – Sõiduki ja sõidukiväliste katseseadmete sidestamine heidet mõjutava diagnostika puhul – 5. osa: Heitmetega seotud diagnostikateenused, 1. november 2001.""B. XIII lisale lisatakse alajaotus 4.4:"4.4. Kui tüübikinnituse taotleja suudab tüübikinnitusasutusele või tehnilisele teenistusele tõestada, et varukatalüüsjärelpõleti on sama tüüpi nagu on osutatud käesoleva direktiivi X lisa liite alajaotuses 1.10, ei sõltu tüübikinnitustunnistuse andmine 6. jaotuse nõuete täitmise tõendamisest."--------------------------------------------------