Tähtis õiguslik teade

|

31998L0083

Nõukogu direktiiv 98/83/EÜ, 3. november 1998, olmevee kvaliteedi kohta

Euroopa Liidu Teataja L 330 , 05/12/1998 Lk 0032 - 0054 CS.ES Peatükk 15 Köide 04 Lk 90  - 112 ET.ES Peatükk 15 Köide 04 Lk 90  - 112 HU.ES Peatükk 15 Köide 04 Lk 90  - 112 LT.ES Peatükk 15 Köide 04 Lk 90  - 112 LV.ES Peatükk 15 Köide 04 Lk 90  - 112 MT.ES Peatükk 15 Köide 04 Lk 90  - 112 PL.ES Peatükk 15 Köide 04 Lk 90  - 112 SK.ES Peatükk 15 Köide 04 Lk 90  - 112 SL.ES Peatükk 15 Köide 04 Lk 90  - 112

		Nõukogu direktiiv 98/83/EÜ,3. november 1998,olmevee kvaliteedi kohtaEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 130s lõiget 1,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [2]võttes arvesse regioonide komitee arvamust, [3]toimides artiklis 189c ettenähtud menetluse kohaselt [4] ning arvestades, et:(1) olmevett käsitlevat nõukogu 15. juuli 1980. aasta direktiivi 80/778/EMÜ [5] on tarvis kohandada teaduse ja tehnika arenguga; kõnealuse direktiivi kohaldamisel saadud kogemus näitab, et liikmesriikidele on tarvis luua nõuetekohaselt paindlik ja läbipaistev õigusraamistik standardite mittetäitmise juhtudeks; lisaks tuleks see direktiiv uuesti läbi vaadata Euroopa Liidu lepingut ning eelkõige subsidiaarsusprintsiipi silmas pidades;(2) vastavalt asutamislepingu artiklile 3b, millega nähakse ette, et ühenduse meetmed ei lähe kaugemale, kui on vajalik asutamislepingu eesmärkide saavutamiseks, on tarvis direktiivi 80/778/EMÜ muuta, et keskenduda peamiste kvaliteedi- ja terviseparameetrite vastavusele ning jätta liikmesriikidele vabadus lisada muid parameetreid oma äranägemisel;(3) subsidiaarsusprintsiibi kohaselt peavad ühenduse meetmed toetama ja täiendama liikmesriikide pädevate asutuste tegevust;(4) subsidiaarsusprintsiibi kohaselt nõuavad liidu piirkondade vahelised looduslikud ja sotsiaalmajanduslikud erinevused enamiku seire ja analüüsiga seotud otsuste ning mittetäitmise puhul võetavate meetmete võtmist kohalikul, piirkondlikul või siseriiklikul tasandil, kuivõrd nimetatud erinevused ei takista käesoleva direktiiviga ette nähtud õigusraamistiku loomist;(5) vajalikud on ühenduse standardid olmevee oluliste ja preventiivsete tervisekaitsega seotud kvaliteediparameetrite osas, kui soovitakse teiste ühenduse meetmetega seostatuna taotletavad minimaalsed keskkonnakvaliteedi eesmärgid püstitada selliselt, et olmevett kaitstaks ning parendataks;(6) pidades silmas olmevee kvaliteedi olulisust inimese tervise jaoks on tarvis ühenduse tasandil ette näha peamised kvaliteedistandardid, millele nimetatud vesi peab vastama;(7) selle hulka on tarvis arvata toiduainetetööstuses kasutatav vesi, kui ei ole tõendatud, et kõnealune vesi ei mõjuta lõpptoote tervislikkust;(8) võimaldamaks veevarustuse-ettevõtjatel täita joogivee kvaliteedistandardeid tuleks kohaldada nõuetekohaseid veekaitsemeetmeid, et tagada pinna- ja põhjavee puhtana hoidmine; sama eesmärki on võimalik saavutada sobilike veepuhastusmeetmete abil, mida rakendatakse enne veevarustuse toimumist;(9) Euroopa veepoliitika ühtsus eeldab, et aja jooksul võetakse vastu sobilik veealane raamdirektiiv;(10) käesoleva direktiivi rakendusalast on tarvis välja jätta looduslikud mineraalveed ja raviotstarbelised veed, kuna seda liiki vee osas on kehtestatud erieeskirjad;(11) meetmeid on vaja kõikide parameetrite osas, mis seonduvad otseselt tervisega, ning muude parameetrite osas, kui kvaliteet on halvenenud; lisaks tuleks kõnealused meetmed viia hoolikalt kooskõlla taimekaitsevahendite turuleviimist käsitleva nõukogu 15. juuli 1991. aasta direktiivi 91/414/EMÜ [6] ning biotsiidide turuleviimist käsitleva Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 1998. aasta direktiivi 98/8/EÜ [7] rakendamisega;(12) kogu ühenduses laialdaselt kasutatavate ainete osas on vaja individuaalsed parameetrite väärtused sätestada piisavalt rangel tasemel, et tagada käesoleva direktiivi eesmärgi saavutamine;(13) parameetrite väärtus põhineb olemasolevatel teaduslikel andmetel ning arvesse on võetud ka ettevaatuse printsiipi; kõnealused väärtused on valitud tagamaks, et olmevett oleks võimalik turvaliselt kasutada kogu elu, ning need esindavad seega tervisekaitse kõrget taset;(14) tuleks saavutada tasakaal nii mikrobioloogiliste kui keemiliste ohtude vältimises; sel eesmärgil ning parameetrite väärtuste edaspidist muutmist silmas pidades tuleks olmevee suhtes kohaldatavate parameetrite väärtuse kehtestamisel tugineda tervisekaitsenõuetele ning riskianalüüsi meetodile;(15) hetkel ei ole piisavalt tõendeid, mille alusel määrata ühenduse tasandil kindlaks sisesekretsiooni häirivate kemikaalide parameetrite väärtusi, ehkki mure tervistkahjustavate ainete võimaliku mõju pärast inimestele ja metsloomadele üha kasvab;(16) eelkõige I lisa standardid põhinevad üldjuhul Maailma Tervishoiuorganisatsiooni "Joogivee kvaliteedi juhistel" ning komisjoni teaduskomitee hinnangul, et tuleks uurida keemiliste ühendite toksilisust ja ökotoksilisust;(17) liikmesriigid peavad kehtestama teiste I lisas nimetamata lisaparameetrite väärtused, kui see on vajalik inimeste tervise kaitseks nende territooriumil;(18) liikmesriigid võivad määrata muude I lisas nimetamata täiendavate parameetrite väärtused, kui seda peetakse olmevee tootmise, jaotamise ja kontrollimise kvaliteedi tagamiseks vajalikuks;(19) kui liikmesriik leiab, et vaja on vastu võtta I lisa A ja B osas sätestatuist rangemad standardid või standardid I lisas nimetamata täiendavate parameetrite osas, mis on aga vajalikud inimeste tervise kaitseks, peavad nad komisjoni neist standarditest teavitama;(20) rangemate kaitsemeetmete kehtestamisel peavad liikmesriigid austama asutamislepingu põhimõtteid, nagu neid tõlgendab Euroopa Kohus;(21) parameetrite väärtused peavad olema täidetud kohas, kus olmevesi asjassepuutuvale kasutajale kättesaadavaks tehakse;(22) olmevee kvaliteeti võib mõjutada elamusisene jaotussüsteem; lisaks ollakse seisukohal, et koduse jaotussüsteemi ega selle hooldamise eest ei vastuta liikmesriigid;(23) iga liikmesriik peaks looma seireprogrammid, et jälgida olmevee vastavust käesoleva direktiivi nõuetele; kõnealused seireprogrammid peaksid vastama kohalikele vajadustele ning käesoleva direktiiviga ettenähtud minimaalsetele seirenõuetele;(24) olmevee kvaliteedi analüüsimiseks kasutatavad meetodid peaksid olema sellised, et tagada saadud tulemuste usaldusväärsus ja võrreldavus;(25) käesoleva direktiiviga kehtestatud standarditele mittevastavuse korral peaks asjassepuutuv liikmesriik välja uurima põhjuse ning võtma niipea kui võimalik vajalikke parandusmeetmeid, et vee kvaliteet taastada;(26) oluline on vältida inimeste tervise võimalikku kahjustamist saastatud vee poolt; kõnealuse veega varustamine tuleks keelata või selle kasutamist piirata;(27) indikaatorfunktsiooniga parameetrile mittevastavuse korral peab asjassepuutuv liikmesriik kaaluma, kas mittevastavus kujutab ohtu inimeste tervisele; ta peaks võtma parandusmeetmeid veekvaliteedi taastamiseks, kui see on inimeste tervise kaitsmiseks vajalik;(28) kui olmevee kvaliteedi taastamiseks on vajalikud sellised parandusmeetmed, eelistatakse vastavalt asutamislepingu artikli 130r lõikele 2 meetmeid, mis likvideerivad probleemi põhjuse;(29) liikmesriikidel tuleks lubada teatud tingimustel käesolevast direktiivist erandeid teha; lisaks on vaja ette näha sobilik raamistik kõnealuste erandite tegemiseks, tingimusel, et need ei kujuta potentsiaalset ohtu inimeste tervisele ning asjassepuutuva piirkonna olmeveevarustust ei ole muul viisil võimalik mõistlike vahenditega korraldada;(30) kuna olmevee töötlemine või jaotamine võib hõlmata teatavate ainete või materjalide kasutamist, on tarvis norme, mis reguleeriksid nende kasutamist, et vältida võimalikku kahjulikku mõju inimeste tervisele;(31) teaduse ja tehnika areng võib kaasa tuua vajaduse II ja III lisas sätestatud tehnilisi nõudeid kiiresti kohandada; lisaks on vaja selleks vajalike meetmete kohaldamise soodustamiseks ette näha protseduur, mida kasutades saaks ühendus kõnealuseid kohandusi vastu võtta liikmesriikide esindajatest koosneva komisjoni abiga;(32) tarbijaid tuleks tõeselt ja nõuetekohaselt teavitada olmevee kvaliteedist, liikmesriikide tehtud eranditest ning pädevate asutuste võetud parandusmeetmetest; lisaks tuleks arvesse võtta komisjoni tehnilisi ja ka statistilisi vajadusi ning isiku õigust saada tõest teavet olmevee kvaliteedi kohta;(33) erandjuhtudel ning geograafiliselt määratletud piirkondades võib olla tarvis võimaldada liikmesriikidele teatavate käesoleva direktiivi sätete täitmiseks pikem tähtaeg;(34) käesolev direktiiv ei tohiks mõjutada liikmesriikide kohustusi, mis on seotud VI lisas nimetatud siseriiklikku õigusse ülevõtmise või kohaldamise tähtaegadega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Eesmärk1. Käesolev direktiiv käsitleb olmevett.2. Käesoleva direktiivi eesmärk on kaitsta inimeste tervist olmevee mistahes saastatusest tulenevate kahjulike mõjude eest, tagades olmevee tervislikkus ja puhtus.Artikkel 2MõistedKäesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:1. olmevesi –a) kogu vesi, algkujul või pärast töötlemist, mis on mõeldud joomiseks, keetmiseks, toiduvalmistamiseks või muudeks olmeotstarveteks, olenemata päritolust ning sellest, kas see toimetatakse kätte jaotusvõrgu kaudu, paagiga, pudelites või mahutites;b) kogu vesi, mida mistahes toiduainetetööstuse ettevõtja kasutab inimtarbimiseks mõeldud toodete või ainete tootmiseks, töötlemiseks, säilitamiseks või turustamiseks, välja arvatud juhul, kui pädevad siseriiklikud asutused on veendunud, et vee kvaliteet ei saa mõjutada valmis toiduainete tervislikkust;2. elamu jaotussüsteem — torustik, tarvikud ja seadmed, mis paigaldatakse üldjuhul inimtarbimiseks kasutatavate kraanide vahele ning jaotusvõrk, kuid üksnes juhul kui need ei kuulu vee-ettevõtja vastutusalasse, kes tegutseb vee-ettevõtjana vastavalt asjaomastele siseriiklikele õigusaktidele.Artikkel 3Erandid1. Käesolevat direktiivi ei kohaldata:a) looduslike mineraalvete suhtes, mis on siseriiklike asutuste poolt sellistena tunnustatud vastavalt nõukogu 15. juuli 1980. aasta direktiivile 80/777/EMÜ, mis käsitleb looduslike mineraalvete kasutuse ja turustusega seonduvate seaduste ühtlustamist liikmesriikides; [8]b) vee suhtes, mis on ravim ravimitega seotud õigus- ja haldusnormide ühtlustamist käsitleva nõukogu 26. jaanuari 1965. aasta direktiivi 65/65/EMÜ tähenduses. [9]2. Liikmesriigid võivad käesoleva direktiivi reguleerimisalast välja jätta:a) vee, mis on ette nähtud üksnes otstarbeks, mille puhul pädevad asutused on veendunud, et vee kvaliteet asjassepuutuvate tarbijate tervist mingil viisil otseselt ega kaudselt ei mõjuta;b) olmevee, mis pärineb isiklikust veevarustusest jõudlusega keskmiselt kuni 10 m3 ööpäevas või mida kasutab kuni 50 inimest, välja arvatud juhul, kui selle veega varustamine toimub kommerts- või avalik-õigusliku tegevuse raames.3. Liikmesriigid, kes on kasutanud lõike 2 punktis b nimetatud erandeid, tagavad asjassepuutuva elanikkonna teavitamise kõnealusest faktist ning mistahes meetmetest, mida on võimalik võtta inimeste tervise kaitseks olmevee mistahes viisil saastamisest tingitud kahjuliku mõju eest. Lisaks antakse asjassepuutuvale elanikkonnale viivitamata asjakohast nõu, kui kõnealuse vee kvaliteedi tõttu tekib võimalik ettenähtav oht inimeste tervisele.Artikkel 4Üldkohustused1. Olenemata muudest ühenduse sätetest tulenevatest kohustustest võtavad liikmesriigid meetmeid, mis on vajalikud olmevee tervislikkuse ja puhtuse tagamiseks. Käesoleva direktiivi miinimumnõuete kohaldamisel käsitatakse olmevett tervisliku ja puhtana, kui see:a) ei sisalda mikroorganisme ja parasiite ega mistahes aineid sellisel arvul ega sellises koguses, mis kujutavad potentsiaalset ohtu inimeste tervisele, jab) vastab I lisa A ja B osas sätestatud miinimumnõuetele;ja kui liikmesriigid võtavad vastavalt artiklite 5—8 ja artikli 10 asjaomastele sätetele ning kooskõlas asutamislepinguga mistahes muid meetmeid, et tagada olmevee vastavus käesoleva direktiivi nõuetele.2. Liikmesriigid tagavad, et käesoleva direktiivi rakendamiseks võetavad meetmed ei tooks otseselt ega kaudselt kaasa olmevee praeguse kvaliteedi halvenemist, kuivõrd see on inimeste tervise kaitse seisukohast oluline, ega ka joogivee valmistamiseks kasutatavate vete saastatuse mistahes viisil suurenemist.Artikkel 5Kvaliteedistandardid1. Liikmesriigid kehtestavad olmevee osas kohaldatavate I lisas sätestatud parameetrite väärtused.2. Lõike 1 alusel sätestatud väärtused ei tohi olla leebemad, kui on ette nähtud I lisaga. I lisa C osas sätestatud parameetrite osas on tarvis väärtused kindlaks määrata üksnes seire eesmärgil ning artikliga 8 ettenähtud kohustuste täitmiseks.3. Liikmesriik kehtestab I lisas nimetamata täiendavate parameetrite väärtused, kui seda nõuab inimeste tervise kaitse tema territooriumil või selle osas. Kehtestatud väärtused peavad vastama vähemalt artikli 4 lõike 1 punkti a tingimustele.Artikkel 6Vastavuskoht1. Artikli 5 alusel kehtestatud parameetrite väärtused peavad olema täidetud:a) jaotusvõrgu kaudu antava vee puhul ruumi või rajatise selles paigas, kus see väljub üldjuhul inimtarbimiseks kasutatavatest kraanidest;b) paakautost antava vee puhul kohas, kus see paakautost väljub;c) müügiks mõeldud pudelitesse või mahutitesse pandud vee puhul kohas, kus vesi pudelitesse või mahutitesse pannakse;d) toiduainetetööstuse ettevõttes kasutatava vee puhul kohas, kus ettevõttes vett kasutatakse.2. Lõike 1 punkti a alla kuuluva vee puhul loetakse, et liikmesriigid on oma käesolevast artiklist ning artiklist 4 ja artikli 8 lõikest 2 tulenevad kohustused täitnud, kui on võimalik tõendada, et mittevastavus artikli 5 alusel kindlaksmääratud parameetrite väärtustele on tingitud elamu jaotusvõrgust või selle hooldusest, välja arvatud ruumides ja rajatistes, kus vett pakutakse avalikkusele, nagu koolid, haiglad ja restoranid.3. Kui kohaldatakse lõiget 2 ning on oht, et lõike 1 punkti a alla kuuluv vesi võib mitte vastata artikli 5 alusel kindlaksmääratud parameetrite väärtustele, tagavad liikmesriigid sellest hoolimata, et:a) võetakse nõuetekohased meetmed parameetrite väärtustele mittevastavuse ohu vähendamiseks, näiteks vara omanike nõustamine võimalike parandusmeetmete alal, mida nad võivad võtta, võivõetakse muid meetmeid, nagu asjakohased puhastusmeetodid, et vee omaduste iseloomu enne selle jaotusse suunamist muuta, vähendades või likvideerides seeläbi ohu, et vesi pärast jaotusvõrgu läbimist parameetrite väärtustele ei vasta;jab) asjassepuutuvaid tarbijaid teavitatakse ja nõustatakse kõikide võimalike täiendavate parandusmeetmete alal, mida nad peaksid võtma.Artikkel 7Järelevalve1. Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed, et tagada olmevee kvaliteedi korrapärane järelevalve, kontrollimaks, et tarbijatele kättesaadav vesi vastab käesoleva direktiivi nõuetele ning eelkõige artikli 5 alusel kindlaksmääratud parameetrite väärtustele. Proove tuleks võtta sellisel viisil, et need esindaksid tarbitava vee kvaliteeti kogu aasta lõikes. Lisaks võtavad liikmesriigid meetmeid tagamaks, et kui olmevee valmistamise või jaotamise osaks on desinfitseerimine, kontrollitakse desinfitseerimise tõhusust ning võimalikku desinfitseerimise kõrvalsaadustest tulenev saaste hoitakse nii madalal kui võimalik, ilma et see desinfitseerimist kahjustaks.2. Lõikes 1 sätestatud kohustuse täitmiseks näevad pädevad asutused ette järelevalveprogrammid igasuguse olmevee jaoks. Need järelevalveprogrammid peavad vastama II lisas sätestatud miinimumtingimustele.3. Proovivõtukohad määravad kindlaks pädevad asutused ning need peavad vastama II lisas sätestatud asjaomastele tingimustele.4. Artiklis 12 sätestatud korras võib koostada ühenduse juhised käesoleva artikliga ettenähtud järelevalve kohta.5. a) Liikmesriigid peavad järgima III lisas sätestatud parameetrite analüüsi spetsifikatsioone.b) Kasutada võib III lisa 1. osas nimetamata meetodeid, kui on võimalik tõendada, et saadud tulemused on vähemalt sama usaldusväärsed, kui saadakse ettenähtud meetoditega. Alternatiivseid meetodeid kasutavad liikmesriigid annavad komisjonile kogu vajaliku teabe kõnealuste meetodite ja nende samaväärsuse kohta.c) III lisa 2. ja 3. osas loetletud parameetrite osas võib kasutada mistahes meetodit, kui see vastab käesolevaga ettenähtud nõuetele.6. Liikmesriigid tagavad, et iga juhtumi puhul eraldi teostatakse täiendavat järelevalvet ainete ja mikroorganismide üle, mille osas ei ole parameetri väärtust artikli 5 alusel kindlaks määratud, kui on alust arvata, et neid võib olla sellistes kogustes või sellisel arvul, mis kujutab potentsiaalset ohtu inimeste tervisele.Artikkel 8Parandusmeetmed ja kasutuspiirangud1. Liikmesriigid tagavad, et artikli 5 alusel kehtestatud parameetrite väärtustele mittevastavust uuritakse viivitamata, et teha kindlaks selle põhjus.2. Kui artikli 4 lõikega 1 ettenähtud kohustuste täitmiseks võetud meetmetest hoolimata ei vasta olmevesi artikli 5 alusel kehtestatud parameetrite väärtustele ning kui artikli 6 lõikest 2 ei tulene teisiti, tagavad asjassepuutuvad liikmesriigid, et niipea kui võimalik võetakse vajalikud parandusmeetmed selle kvaliteedi taastamiseks ning korraldavad eelisjärjekorras nende ellurakendamise, pidades muu hulgas silmas asjassepuutuva parameetri väärtuse ületamise määra ning potentsiaalset ohtu inimeste tervisele.3. Olenemata sellest, kas parameetrite väärtustele mittevastavust on esinenud või mitte, tagavad liikmesriigid, et inimeste tervisele potentsiaalselt ohtliku olmevee tarbimiseks andmine keelatakse või selle kasutamist piiratakse või võetakse mistahes muid selliseid meetmeid, mis on vajalikud inimeste tervise kaitseks. Kõnealustel juhtudel teavitatakse tarbijaid sellest viivitamata ning antakse neile vajalikku nõu.4. Pädevad asutused või muud asjaomased organid otsustavad, milliseid meetmeid lõike 3 alusel võtta, pidades silmas võimalikke katkestamisest või piiramisest tulenevaid ohte inimeste tervisele.5. Liikmesriigid võivad kehtestada juhised, et aidata pädevatel asutustel vastavalt lõikele 4 nende kohustusi täita.6. Parameetrite väärtustele või I lisa C osas sätestatud spetsifikatsioonidele mittevastavuse korral kaaluvad liikmesriigid, kas mittevastavus kujutab ohtu inimeste tervisele. Nad võtavad parandusmeetmeid veekvaliteedi taastamiseks, kui see on inimeste tervise kaitsmiseks vajalik.7. Liikmesriigid tagavad, et parandusmeetmete võtmisel teavitatakse tarbijaid, välja arvatud juhul, kui pädevad asutused leiavad parameetrite väärtustele mittevastavuse olevat väga väikese.Artikkel 9Erandid1. Liikmesriigid võivad ette näha erandeid I lisa B osas sätestatud või artikli 5 lõike 3 alusel kehtestatud parameetrite väärtustest kuni nende poolt kindlaksmääratava väärtuseni, tingimusel, et ükski kõrvalekalle ei kujuta potentsiaalset ohtu inimeste tervisele ning olmeveevarustust asjassepuutuvas piirkonnas ei ole muude mõistlike abinõudega võimalik säilitada. Kõrvalekalded on piiratud nii lühikese ajaga kui võimalik ning ei tohi ületada kolme aastat, mille lõppedes viiakse läbi ülevaatus, et teha kindlaks, kas saavutatud on piisavat edu. Kui liikmesriik kavatseb teha teise erandi, edastab ta ülevaatuse tulemused koos teise erandi tegemise otsuse põhjendustega komisjonile. Teise erandi kehtivus ei tohi ületada kolme aastat.2. Erandlike asjaolude korral võib liikmesriik taotleda komisjonilt kolmandat erandit, mille kehtivus ei ületa kolme aastat. Komisjon teeb iga kõnealuse taotluse kohta otsuse kolme kuu jooksul.3. Mistahes erandites, mida lõigete 1 või 2 alusel tehakse, märgitakse järgmised andmed:a) erandi põhjus;b) asjassepuutuv parameeter, eelnevad asjaomased järelevalvetulemused ning erandiga lubatav maksimaalne lubatud väärtus;c) geograafiline piirkond, ööpäevas tarbimiseks antava vee kogus, asjassepuutuva elanikkonna arv ning kas mõjutatud on mõni asjassepuutuv toiduainetetööstuse ettevõte;d) asjakohane järelevalveskeem, vajadusel tihedama järelevalvesagedusega;e) vajalike parandusmeetmete kava lühikokkuvõte, sealhulgas tööde ajakava ja maksumuse prognoos ning sätted ülevaatuse kohta;f) erandi vajalik kehtivusaeg.4. Kui pädevad asutused leiavad, et parameetrite väärtusele mittevastavus on väga väike ning artikli 8 lõike 2 alusel võetavatest meetmetest piisab probleemi lahendamiseks 30 päeva jooksul, ei ole tarvis lõike 3 nõudeid kohaldada.Sel juhul määravad pädevad asutused või muud asjaomased organid kindlaks üksnes asjassepuutuva parameetri maksimumväärtuse ning probleemi lahendamiseks võimaldatava aja.5. Lõikele 4 ei tohi enam tugineda, kui konkreetse veevarustuse mittevastavus ühe parameetri väärtusele on väldanud viimase 12 kuu jooksul kokku rohkem kui 30 päeva.6. Iga liikmesriik, kes tugineb käesolevas artiklis sätestatud eranditele, tagab, et mistahes kõnealusest erandist mõjutatud elanikkonda kiiresti nõuetekohasel viisil erandist ja selle tingimustest teavitatakse. Lisaks tagab liikmesriik vajadusel nende konkreetsete elanikkonna gruppide nõustamise, kellele erand võib olla eriti ohtlik.Nimetatud kohustused ei kehti lõikes 4 kirjeldatud olukorras, kui pädevad asutused ei otsusta teisiti.7. Välja arvatud lõike 4 alusel tehtud erandite puhul teeb liikmesriik komisjonile kahe kuu jooksul teatavaks mistahes erandi, sealhulgas lõikes 3 sätestatud andmed, kui see hõlmab konkreetset veevarustust, mille keskmine kasutusmaht on vähemalt 1000 m3 ööpäevas või mis teenindab vähemalt 5000 inimest.8. Käesolevat artiklit ei kohaldata olmevee suhtes, mis on ette nähtud pudelites või mahutites müümiseks.Artikkel 10Töötlemise, seadmete ja materjalide kvaliteedi tagamineLiikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed tagamaks, et ükski aine ega materjal olmevee valmistamiseks või jaotamiseks kasutatavates uutes rajatistes või kõnealuste ainete või materjalidega seotud uutes rajatistes seonduvaid lisandeid ei jääks olmevette suuremas kontsentratsioonis, kui on vajalik nende kasutamiseks ning need ei vähendaks käesoleva direktiiviga ettenähtud inimeste tervise kaitset otseselt ega kaudselt; nõukogu 21. detsembri 1988. aasta direktiivi 89/106/EMÜ (ehitustooteid käsitlevate liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta) [10] artiklile 3 ja artikli 4 lõikele 1 vastav tõlgendusdokument ja tehnilised spetsifikatsioonid peavad olema kooskõlas käesoleva direktiivi nõuetega.Artikkel 11Lisade läbivaatamine1. Vähemalt iga viie aasta järel vaatab komisjon I lisa läbi, pidades silmas teaduse ja tehnika arengut, ning teeb vajadusel muudatusettepanekud asutamislepingu artikliga 189c ettenähtud menetluse kohaselt.2. Vähemalt iga viie aasta järel kohandab komisjon II ja III lisa teaduse ja tehnika arenguga. Vajalikud muudatused võetakse vastu artiklis 12 ettenähtud menetluse kohaselt.Artikkel 12Komiteemenetlus1. Komisjoni abistab komitee, kuhu kuuluvad liikmesriikide esindajad ja eesistujana komisjoni esindaja.2. Komisjoni esindaja edastab komiteele võetavate meetmete eelnõu. Tähtaja jooksul, mille määrab eesistuja lähtuvalt küsimuse kiireloomulisusest, esitab komitee eelnõu kohta arvamuse. Arvamus esitatakse sellise häälteenamusega, nagu on sätestatud asutamislepingu artikli 148 lõikes 2 nõukogu otsuste vastuvõtmiseks komisjoni ettepaneku põhjal. Liikmesriikide esindajate hääli komitees arvestatakse nimetatud artiklis sätestatud viisil. Eesistuja ei hääleta.3. Komisjon võtab meetmed vastu ning neid kohaldatakse viivitamata. Kui aga need meetmed ei ole komitee arvamusega kooskõlas, teeb komisjon need viivitamata teatavaks nõukogule. Sel juhul:a) lükkab komisjon vastuvõetud meetmete kohaldamise edasi kolme kuu võrra alates kõnealusest teatamisest;b) võib nõukogu punktis a sätestatud tähtaja jooksul teha kvalifitseeritud häälteenamusega teistsuguse otsuse.Artikkel 13Teave ja aruandlus1. Liikmesriigid võtavad vajalikke meetmeid tagamaks, et tarbijatele on kättesaadav nõuetekohane ning ajakohane teave olmevee kvaliteedi kohta.2. Olenemata nõukogu 7. juuni 1990. aasta direktiivist 90/313/EMÜ, mis käsitleb vaba juurdepääsu keskkonnateabele, [11] avaldab iga liikmesriik iga kolme aasta järel aruande olmevee kvaliteedi kohta, et tarbijaid teavitada. Esimene aruanne hõlmab aastaid 2002, 2003 ja 2004. Iga aruanne sisaldab vähemalt kõiki üksikuid veevarustusi, mille keskmine päevane maht on üle 1000 m3 või mis teenindavad vähemalt 5000 inimest ning hõlmab kolme kalendriaastat ja see avaldatakse ühe kalendriaasta jooksul alates aruandlusperioodi lõppemisest.3. Liikmesriigid saadavad oma aruanded komisjonile kahe kuu jooksul alates nende avaldamisest.4. Lõikes 2 sätestatud aruannete vorm ja minimaalne teave määratakse kindlaks, võttes eelkõige arvesse artikli 3 lõikes 2, artikli 5 lõigetes 2 ja 3, artikli 7 lõikes 2, artiklis 8, artikli 9 lõigetes 6 ja 7 ning artikli 15 lõikes 1 nimetatud meetmeid ning vajadusel muudetakse seda artikliga 12 ettenähtud korras.5. Komisjon vaatab liikmesriikide aruanded läbi ning avaldab iga kolme aasta järel kokkuvõtva aruande olmevee kvaliteedi kohta ühenduses. Kõnealune aruanne avaldatakse üheksa kuu jooksul alates liikmesriikide aruannete kättesaamisest.6. Koos esimese käesolevast direktiivist tuleneva aruandega, nagu on märgitud lõikes 2, esitavad liikmesriigid ka komisjonile edastatava aruande meetmete kohta, mida nad on võtnud või kavatsevad võtta oma artikli 6 lõikest 3 ja I lisa B osa 10. märkusest tulenevate kohustuste täitmiseks. Komisjon teeb vajadusel ettepaneku artiklis 12 sätestatud korras nimetatud aruande vormi kohta.Artikkel 14Nõuete täitmise tähtaegLiikmesriigid võtavad olmevee kvaliteedi käesolevale direktiivile vastavuse tagamiseks vajalikud meetmed viie aasta jooksul alates selle jõustumisest, ilma et see mõjutaks I lisa B osa 2., 4. ja 10. märkuse kohaldamist.Artikkel 15Erandlikud asjaolud1. Liikmesriik võib erandlike asjaolude korral ning geograafiliselt määratletud piirkondade osas esitada komisjonile eritaotluse pikema kui artiklis 14 sätestatud tähtaja kohta. Lisatähtaeg ei tohi ületada kolme aastat, mille möödudes teostatakse ülevaatus ning edastatakse see komisjonile, kes võib ülevaatusest lähtudes lubada teise kuni kolmeaastase lisatähtaja. Käesolevat sätet ei kohaldata olmevee suhtes, mida pakutakse müügiks pudelites või mahutites.2. Igas sellises taotluses, mis peab olema põhjendatud, märgitakse ettetulnud raskused ning lisatakse vähemalt kogu artikli 9 lõikes 3 sätestatud teave.3. Komisjon vaatab selle taotluse läbi artiklis 12 sätestatud korras.4. Iga käesolevale artiklile tuginev liikmesriik tagab, et taotlusest mõjutatud elanikkonda taotluse tulemusest viivitamata nõuetekohasel viisil teavitatakse. Lisaks tagab see liikmesriik vajadusel nende konkreetsete elanikkonna gruppide nõustamise, kellele taotlus võib olla eriti ohtlik.Artikkel 16Kehtetuks tunnistamine1. Viie aasta möödudes käesoleva direktiivi jõustumise kuupäevast tunnistatakse kehtetuks direktiiv 80/778/EMÜ. Kui lõikest 2 ei tulene teisiti, ei mõjuta kehtetukstunnistamine liikmesriikide kohustusi seoses IV lisas märgitud siseriiklikku õigusesse ülevõtmise ja kohaldamise tähtaegadega.Viiteid kehtetuks tunnistatud direktiivile käsitatakse viidetena käesolevale direktiivile ja neid loetakse V lisas esitatud vastavustabeli kohaselt.2. Niipea, kui liikmesriik on jõustanud käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid ning võtnud artikliga 14 ettenähtud meetmed, kohaldatakse kõnealuses liikmesriigis olmevee suhtes käesolevat direktiivi, mitte direktiivi 80/778/EMÜ.Artikkel 17Siseriiklikku õigusesse ülevõtmine1. Liikmesriigid kehtestavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid kahe aasta jooksul pärast selle jõustumist. Liikmesriigid teatavad neist viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viited käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide teksti.Artikkel 18JõustumineKäesolev direktiiv jõustub 20. päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.Artikkel 19AdressaadidKäesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 3. november 1998Nõukogu nimeleesistujaB. Prammer[1] EÜT C 131, 30.5.1995, lk 5, jaEÜT C 213, 15.7.1997, lk 8.[2] EÜT C 82, 19.3.1996, lk 64.[3] EÜT C 100, 2.4.1996, lk 134.[4] Euroopa Parlamendi 12. detsembri 1996. aasta arvamus (EÜT C 20, 20.1.1997, lk 133), nõukogu 19. detsembri 1997. aasta ühine seisukoht (EÜT C 91, 26.3.1998, lk 1) ja Euroopa Parlamendi 13. mai 1998. aasta otsus (EÜT C 167, 1.6.1998, lk 92).[5] EÜT L 229, 30.8.1980, lk 11. Direktiivi on viimati muudetud 1994. aasta ühinemisaktiga.[6] EÜT L 230, 19.8.1991, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 96/68/EÜ (EÜT L 277, 30.10.1996, lk 25).[7] EÜT L 123, 24.4.1998, lk 1.[8] EÜT L 229, 30.8.1980, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 96/70/EÜ (EÜT L 299, 23.11.1996, lk 26).[9] EÜT 22, 9.2.1965, lk 369. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 93/39/EMÜ (EÜT L 214, 24.8.1993, lk 22).[10] EÜT L 40, 11.2.1989, lk 12. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 93/68/EMÜ (EÜT L 220, 30.8.1993, lk 1).[11] EÜT L 158, 23.6.1990, lk 56.--------------------------------------------------I LISAPARAMEETRID JA PARAMEETRITE VÄÄRTUSEDA OSAMikrobioloogilised parameetridParameeter | Parameetri väärtus (arv/100 ml) |Escherichia coli (E. coli) | 0 |Enterokokid | 0 |Pudelites või mahutites müügiks pakutavale veele kehtib järgmine:Parameeter | Parameetri väärtus |Escherichia coli (E. coli) | 0/250 ml |Enterokokid | 0/250 ml |Pseudomonas aeruginosa | 0/250 ml |Kolooniate arv 22 °C juures | 100/ml |Kolooniate arv 37 °C juures | 20/ml |B OSAKeemilised parameetridParameeter | Parameetri väärtus | Ühik | Märkused |Akrüülamiid | 0,10 | μg/l | Märkus 1 |Antimon | 5,0 | μg/l | |Arseen | 10 | μg/l | |Benseen* | 1,0 | μg/l | |Benso(a)püreen | 0,010 | μg/l | |Boor | 1,0 | mg/l | |Bromaat | 10 | μg/l | Märkus 2 |Kaadmium | 5,0 | μg/l | |Kroom | 50 | μg/l | |Vask | 2,0 | mg/l | Märkus 3 |Tsüaniid | 50 | μg/l | |1,2-dikloroetaan | 3,0 | μg/l | |Epiklorohüdriin | 0,10 | μg/l | Märkus 1 |Fluoriid | 1,5 | mg/l | |Plii | 10 | μg/l | Märkused 3 ja 4 |Elavhõbe | 1,0 | μg/l | |Nikkel | 20 | μg/l | Märkus 3 |Nitraat | 50 | mg/l | Märkus 5 |Nitrit | 0,50 | mg/l | Märkus 5 |Pestitsiidid | 0,10 | μg/l | Märkused 6 ja 7 |Pestitsiidid — kokku | 0,50 | μg/l | Märkused 6 ja 8 |Polütsüklilised aromaatsed süsivesinikud | 0,10 | μg/l | Märgitud ühendite kontsentratsioonide summa; Märkus 9 |Seleen | 10 | μg/l | |Tertrakloroeteen ja trikloroeteen | 10 | μg/l | Märgitud parameetrite kontsentratsioonide summa |Trihalometaanid — kokku | 100 | μg/l | Märgitud ühendite kontsentratsioonide summa; Märkus 10 |Vinüülkloriid | 0,50 | μg/l | Märkus 1 |Märkus 1:Parameetri väärtus näitab monomeeride jääksisaldust vees, arvutatuna lähtudes maksimaalse eraldumise spetsifikatsioonidest vastava polümeeri kokkupuutel veega.Märkus 2:Võimalusel, desinfitseerimist kahjustamata, peaksid liikmesriigid püüdlema madalama väärtuse poole.Artikli 6 lõike 1 punktides a, b ja d nimetatud väärtus tuleb saavutada hiljemalt 10 kalendriaasta möödumisel käesoleva direktiivi jõustumisest. Bromaadi parameetri väärtus alates viie aasta möödumisest käesoleva direktiivi jõustumisest kuni 10 aasta möödumiseni selle jõustumisest on 25 μg/l.Märkus 3:Väärtust kohaldatakse olmevee proovi suhtes, mis on nõuetekohase proovivõtumeetodiga [1] saadud kraani juurest ning võetud selliselt, et see esindaks tarbijate poolt manustatavat keskmist nädalakogust. Vajadusel tuleb proovivõtu ja järelevalvemeetodeid kohaldada ühtlustatud viisil, mis kehtestatakse vastavalt artikli 7 lõikele 4. Liikmesriigid peavad arvesse võtma maksimumtasemeid, mis võivad inimeste tervist kahjustada.Märkus 4:Artikli 6 lõike 1 punktides a, b ja d nimetatud vee puhul tuleb väärtus saavutada hiljemalt 15 kalendriaasta möödumisel käesoleva direktiivi jõustumisest. Plii parameetri väärtus alates viie aasta möödumisest käesoleva direktiivi jõustumisest kuni 15 aasta möödumiseni selle jõustumisest on 25 μg/l.Liikmesriigid peavad parameetri väärtusele vastavuse saavutamiseks vajalikul ajavahemikul tagama, et võetakse kõik asjakohased meetmed plii kontsentratsiooni vähendamiseks olmevees niipalju kui võimalik.Väärtusele vastavuse saavutamiseks vajalikke meetmeid rakendades peavad liikmesriigid järk-järgult andma eelistuse paikadele, kus plii kontsentratsioon olmevees on kõrgeim.Märkus 5:Liikmesriigid peavad tagama, et täidetud oleks nõue (nitraat)/50 + (nitrit)/3 ≤ 1, kus ümarsulud tähistavad nitraadi (NO3) ja nitriti (NO2) kontsentratsiooni mg/l, ning veepuhastusjaamast väljumisel oleks vee nitrititesisaldus 0,10 mg/l.Märkus 6:Pestitsiidid on:- orgaanilised insektitsiidid,- orgaanilised herbitsiidid,- orgaanilised fungitsiidid,- orgaanilised nematotsiidid,- orgaanilised akaritsiidid,- orgaanilised algitsiidid,- orgaanilised rodentitsiidid,- orgaanilised limatõrjevahendid,- seonduvad tooted (kaasa arvatud kasvuregulaatorid)ning nende asjassepuutuvad metaboliidid, lagunemis- ja reaktsioonisaadused.Järelevalvet kohaldatakse üksnes pestitsiidide suhtes, mis võivad asjaomases veevarustuses olla.Märkus 7:Parameetri väärtus kehtib iga üksiku pestitsiidi kohta. Aldriini, dieldriini, heptakloori ja heptakloorepoksiidi osas on parameetri väärtus 0,030 μg/l.Märkus 8:"Pestitsiidid — kokku" tähistab kõikide järelevalve käigus tuvastatud ja mõõdetud pestitsiidide koguste summat.Märkus 9:Märgitud ühendid on:- benso(b)fluoranteen,- benso(k)fluoranteen,- benso(ghi)perüleen,- indeno(1,2,3-cd)püreen.Märkus 10:Võimalusel, desinfitseerimist kahjustamata, peaksid liikmesriigid püüdlema madalama väärtuse poole.Märgitud ühendid on: kloroform, bromoform, dibromoklorometaan, bromodiklorometaan.Artikli 6 lõike 1 punktides a, b ja d nimetatud vee puhul tuleb väärtus saavutada hiljemalt 10 kalendriaasta möödumisel käesoleva direktiivi jõustumisest. Trihalometaanide parameetri väärtus kokku alates viie aasta möödumisest käesoleva direktiivi jõustumisest kuni 10 aasta möödumiseni selle jõustumisest on 150 μg/l.Liikmesriigid peavad tagama, et võetakse kõik asjakohased meetmed trihalometaanide kontsentratsiooni vähendamiseks olmevees nii palju, kui on parameetri väärtusele vastavuse saavutamiseks vajalikul ajavahemikul võimalik.Kõnealuse väärtuse saavutamiseks vajalikke meetmeid rakendades peavad liikmesriigid järk-järgult andma eelistuse paikadele, kus trihalometaanide kontsentratsioon olmevees on kõrgeim.C OSAIndikaatorparameetridMärkus 1:Vesi ei tohiks olla terav.Märkus 2:Käesolevat parameetrit ei ole tarvis mõõta, kui vesi on pärit või mõjutatud pinnaveest. Käesoleva parameetri väärtusele mittevastavuse korral peavad asjassepuutuvad liikmesriigid veevarustust uurima, tagamaks, et puudub patogeensete mikroorganismide, nt cryptosporidium, sisaldusest tulenev oht inimeste tervisele. Liikmesriigid peavad kõikide nimetatud uurimiste tulemused märkima artikli 13 lõike 2 kohaselt esitatavatesse aruannetesse.Märkus 3:Pudelitesse või mahutitesse pandud gaseerimata vee puhul võib miinimumväärtust alandada kuni 4,5 pH ühikuni.Pudelitesse või mahutitesse pandud vee puhul, mis on loomulikult rikas süsinikdioksiidi poolest või sellega kunstlikult rikastatud, võib miinimumväärtus olla madalam.Märkus 4:Käesolevat parameetrit ei ole vaja mõõta, kui analüüsitakse TOC-d.Märkus 5:Pudelitesse või mahutitesse pandud vee puhul on ühikuks arv/250 ml.Märkus 6:Käesolevat parameetrit ei ole tarvis mõõta veevarustuse puhul alla 10000 m3 ööpäevas.Märkus 7:Pinnavee töötlemise puhul peaksid liikmesriigid püüdlema parameetri väärtuse poole, mis vee puhastusjaamast väljumisel ei ületa 1,0 NTU (nefelomeetriline hägususühik).Märkus 8:Järelevalve sagedus määratakse kindlaks hiljem II lisas.Märkus 9:Välja arvatud triitium, kaalium –40, radoon ja radooni lagunemissaadused; järelevalvesagedused, järelevalvemeetodid ja järelevalvepunktide sobilikemad asukohad määratletakse hiljem II lisas.Märkus 10:1. Märkusega 8 järelevalvesageduse osas nõutavad ettepanekud ning järelevalvesagedust, järelevalvemeetodeid ja järelevalvepunktide sobilikemad asukohad II lisas võetakse vastu artikliga 12 ettenähtud korras. Kõnealuste ettepanekute arutamisel võtab komisjon arvesse muu hulgas olemasolevate õigusaktide asjassepuutuvaid sätteid või asjakohaseid järelevalveprogramme, sealhulgas neist saadud järelevalvetulemusi. Komisjon teeb kõnealused ettepanekud hiljemalt 18 kuud pärast direktiivi artiklis 18 nimetatud kuupäeva.2. Liikmesriik ei pea kumulatiivse doosi kindlakstegemiseks kontrollima joogivee triitiumisisaldust või radioaktiivsust, kui ta on teostatud muu järelevalve käigus veendunud, et triitiumisisaldus või väljaarvutatav kumulatiivne doos on palju väiksemad, kui parameetri väärtus. Sellisel juhul edastab ta oma otsuse põhjused, sealhulgas kõnealuse muu järelevalve tulemused komisjonile.Parameeter | Parameetri väärtus | Ühik | Märkused |Alumiinium | 200 | μg/l | |Ammoonium | 0,50 | mg/l | |Kloriid | 250 | mg/l | Märkus 1 |Clostridium perfringens (k.a eosed) | 0 | arv/100 ml | Märkus 2 |Värv | Tarbijatele vastuvõetav ja ebaloomulike muutusteta | | |Juhtivus | 2500 | μs/cm— 1 20 °C juures | Märkus 1 |Lämmastikuioonide kontsentratsioon | ≥ 6,5 ja ≤ 9,5 | pH ühikut | Märkused 1 ja 3 |Raud | 200 | μg/l | |Mangaan | 50 | μg/l | |Lõhn | Tarbijatele vastuvõetav ja ebaloomulike muutusteta | | |Hapnikusiduvus | 5,0 | mg/l O2 | Märkus 4 |Sulfaat | 250 | mg/l | Märkus 1 |Naatrium | 200 | mg/l | |Maitse | Tarbijatele vastuvõetav ja ebaloomulike muutusteta | | |Kolooniate arv 22 °C juures | Ebaloomulike muutusteta | | |Kolibakterid | 0 | arv/100 ml | Märkus 5 |TOC (orgaanilise süsiniku koguhulk) | Ebaloomulike muutusteta | | Märkus 6 |Hägusus | Tarbijatele vastuvõetav ja ebaloomulike muutusteta | | Märkus 7 |RADIOAKTIIVSUSParameeter | Parameetri väärtus | Ühik | Märkused |Triitium | 100 | Bq/l | Märkused 8 ja 10 |Kumulatiivne doos | 0,10 | mSv aastas | Märkused 9 ja 10 |[1] Lisatakse pärast hetkel teostatava uuringu tulemuste selgumist.--------------------------------------------------II LISAJÄRELEVALVETABEL AParameetrid, mida tuleb analüüsida1. KontrolljärelevalveKontrolljärelevalve eesmärk on saada korrapäraselt teavet olmevee organoleptilise ja mikrobioloogilise kvaliteedi kohta ning andmeid joogivee puhastamise (eelkõige desinfitseerimise) tõhususe kohta, kui seda kasutatakse, et teha kindlaks, kas olmevesi vastab käesoleva direktiiviga ettenähtud asjaomastele parameetrite väärtustele.Kontrolljärelevalve peab hõlmama allpool loetletud parameetreid. Liikmesriigid võivad käesolevasse loendisse lisada teisi parameetreid, kui nad seda vajalikuks peavad.Alumiinium (Märkus 1)AmmooniumVärvJuhtivusClostridium perfringens (k.a eosed) (Märkus 2)Escherichia coli (E. coli)Lämmastikuioonide kontsentratsioonRaud (Märkus 1)Nitrit (Märkus 3)LõhnPseudomonas aeruginosa (Märkus 4)MaitseKolooniate arv 22 °C ja 37 °C juures (Märkus 4)KolibakteridHägususMärkus 1: | Vajalik üksnes juhul, kui seda kasutatakse flokulandina. [1] |Märkus 2: | Vajalik üksnes juhul, kui vesi on pärit või mõjutatud pinnaveest. [1] |Märkus 3: | Vajalik üksnes juhul, kui desinfektsioonivahendina kasutatakse kloorimist. [1] |Märkus 4 | Vajalik üksnes vee puhul, mida pakutakse müügiks pudelites või mahutites. |2. ÜldjärelevalveÜldjärelevalve eesmärk on saada teavet, et teha kindlaks, kas kõik direktiivi parameetrite väärtused on täidetud või mitte. Üldjärelevalve peab hõlmama kõiki artikli 5 lõigete 2 ja 3 alusel määratud parameetreid, välja arvatud juhul, kui pädevatel asutustel on võimalik nende poolt kindlaksmääratud ajavahemikuks tõendada, et konkreetset parameetrit ei ole asjassepuutuvas veevarustuses sellises kontsentratsioonis, mis võiks kaasa tuua asjaomase parameetri väärtuse rikkumise. Käesolevat lõiget ei kohaldata radioaktiivsuse parameetrite suhtes, mida vastavalt I lisa C osa märkustele 8, 9 ja 10 jälgitakse vastavalt artikli 12 alusel vastu võetud järelevalvenõuetele.TABEL B1Proovide võtmise ja analüüside miinimumsagedus olmevee puhul, mida antakse jaotusvõrgu kaudu või paakautost või mida kasutatakse toiduainetetööstuse ettevõttesEt tagada olmevee vastavus käesoleva direktiivi nõuetele, peavad liikmesriigid võtma proove artikli 6 lõikes 1 määratletud vastavuskohtadest. Jaotusvõrgu puhul võib liikmesriik siiski konkreetsete parameetrite osas proove võtta veevarustustsoonis või puhastusjaamades, kui on võimalik tõendada, et see asjassepuutuvate parameetrite mõõdetavat väärtust ei halvenda.Märkus 1:Veevarustustsoon on geograafiliselt määratletud piirkond, kus olmevesi võetakse ühest või mitmest allikast ning mille piires vee kvaliteedi võib lugeda umbes ühetaoliseks.Märkus 2:Mahud arvutatakse kalendriaasta keskmistena. Liikmesriik võib miinimumsageduse kindlaksmääramiseks vee hulga asemel kasutada veevarustustsooni elanike arvu, eeldades veetarbimiseks 200 l ööpäevas inimese kohta.Märkus 3:Lühiajalise katkendliku veevarustuse korral otsustab paakautodega jaotatava vee järelevalvesageduse asjassepuutuv liikmesriik.Märkus 4:I lisa eri parameetrite puhul võib liikmesriik tabelis märgitud proovide arvu vähendada, kui:a) proovidest saadud tulemuste väärtused on vähemalt kahe järjestikuse aasta jooksul püsivad ning märkimisväärselt paremad, kui I lisas sätestatud piirmäärad, jab) tõenäoliselt ei põhjusta ükski tegur vee kvaliteedi halvenemist.Madala m kohaldatav sagedus ei tohi olla alla 50 % tabelis märgitud proovidest, välja arvatud märkuses 6 sätestatud erandjuhul.Märkus 5:Niipalju kui võimalik peaks proovide arv jagunema aja ja koha lõikes võrdselt.Märkus 6:Sageduse otsustab asjassepuutuv liikmesriik.Veevarustustsoonis ööpäevas jaotatava või toodetava vee kogus (Märkused 1 ja 2) m3 | Kontrolljärelevalve proove aastas (Märkused 3, 4 ja 5) | Üldjärelevalve proove aastas (Märkused 3 ja 5) || || ≤ 100 | (Märkus 6) | (Märkus 6) |> 100 | ≤ 1000 | 4 | 1 |> 1000 | ≤ 10000 | 4 + 3 iga 1000 m3/pv ning selle osa kohta kogumahust | 1 + 1 iga 3300 m3/pv ning selle osa kohta kogumahust |> 10000 | ≤ 100000 | 3 + 1 iga 10000 m3/pv ning selle osa kohta kogumahust |> 100000 | | 10 + 1 iga 25000 m3/pv ning selle osa kohta kogumahust |TABEL B2Minimaalne proovide võtmise ja analüüside sagedus müügiks mõeldud pudelitesse või mahutitesse pandava vee puhulPudelites või mahutites müügiks pakkumiseks toodetava vee kogus päevas [2] m3 | Kontrolljärelevalve proovide arv aastas | Üldjärelevalve proovide arv aastas || |≤ 10 | | 1 | 1 |> 10 | ≤ 60 | 12 | 1 |> 60 | | 1 iga 5 m3 ja selle osa kohta kogumahust | 1 iga 100 m3 ja selle osa kohta kogumahust |[1] Kõikidel muudel juhtudel on parameetrid üldjärelevalve loendis.[2] Mahud arvutatakse kalendriaasta keskmistena.--------------------------------------------------III LISAPARAMEETRITE ANALÜÜSI SPETSIFIKATSIOONIDIga liikmesriik peab tagama, et kõikides laborites, kus proove analüüsitakse, on analüütilise kvaliteedi kontrollsüsteem, mida aeg-ajalt kontrollib isik, kes ei ole labori alluvuses ning kelle on sel eesmärgil heaks kiitnud pädev asutus.1. PARAMEETRID, MILLE JAOKS NÄHAKSE ETTE ANALÜÜSIMEETODIDAlljärgnevad põhimõtted mikrobioloogiliste parameetritega seotud meetodite kohta on antud kasutamiseks juhtudel, kus märgitud on CEN/ISO meetod, või juhistena juhuks, kui tulevikus võetakse vastavalt artiklis 12 sätestatud menetlusele nende parameetrite osas vastu täiendavad rahvusvahelised CEN/ISO meetodid. Liikmesriigid võivad kasutada alternatiivseid meetodeid, kui täidetud on artikli 7 lõike 5 tingimused.Kolibakterid ja Escherichia coli (E. coli) (ISO 9308-1)Enterokokid (ISO 7899-2)Pseudomonas aeruginosa (prEN ISO 12780)Kasvada võivate mikroorganismide loetelu — kolooniate loendamine 22 °C juures (prEN ISO 6222)Kasvada võivate mikroorganismide loetelu — kolooniate loendamine 37 °C juures (prEN ISO 6222)Clostridium perfringens (k.a eosed)Membraanfiltreerimine, millele järgneb membraani anaeroobne inkubeerimine m-CP agaril (vt märkus 1) 44 ± 1 °C juures 21 ± 3 tundi. Lugeda kokku läbipaistmatud kollased kolooniad, mis pärast 20—30 sekundi pikkust lämmastikhüdroksiidi aurudes hoidmist muutuvad roosaks.Märkus 1:m-CP agar koosneb järgmistest komponentidest:PõhisöödeTrüptoos | 30 g |Pärmiekstrakt | 20 g |Sahharoos | 5 g |L-tsüsteiini vesinikkloriid | 1 g |MgSo4 7H2O | 0,1 g |Bromokresoolpurpur | 40 mg |Agar | 15 g |Vesi | 1000 ml |Koostisosad lahustada põhisöötes, seada pH tasemele 7,6 ning autoklaavida 121 °C juures 15 minutit. Lasta lahusel jahtuda ning lisada järgmised ained:D-tsükloseriin | 400 mg |Polümüksiin-B sulfaat | 25 mg |Indoksüül-β-D-glükosiid Enne lisamist lahustada 8 ml steriilses vees | 60 mg |Filter — steriliseeritud 0,5 % fenoolftaleiin | 20 ml |Filter — steriliseeritud 4,5 % FeCl3 6H2O | 2 ml |2. PARAMEETRID, MILLE JAOKS NÄHAKSE ETTE TÄPSUSNÄITAJAD2.1. Alljärgnevate parameetrite osas tähendavad täpsusnäitajad, et kasutatav analüüsimeetod peab võimaldama parameetri väärtusele vastavaid kontsentratsioone mõõta vähemalt ettenähtud tõesuse, täpsuse ja avastamispiiri tasemel. Kasutatava analüüsimeetodi tundlikkusest olenemata peab tulemuse esitama vähemalt sama arvu kümnendkohtadega, kui I lisa B ja C osas käsitletud parameetri väärtusel.Parameetrid | Parameetri väärtuse tõesuse % (Märkus 1) | Parameetri väärtuse täpsuse % (Märkus 2) | Parameetri väärtuse avastamispiiri % (Märkus 3) | Tingimused | Märkused |Akrüülamiid | | | | Vastavalt toote spetsifikatsioonile | |Alumiinium | 10 | 10 | 10 | | |Ammoonium | 10 | 10 | 10 | | |Antimon | 25 | 25 | 25 | | |Arseen | 10 | 10 | 10 | | |Benso(a)püreen | 25 | 25 | 25 | | |Benseen | 25 | 25 | 25 | | |Boor | 10 | 10 | 10 | | |Bromaat | 25 | 25 | 25 | | |Kaadmium | 10 | 10 | 10 | | |Kloriid | 10 | 10 | 10 | | |Kroom | 10 | 10 | 10 | | |Juhtivus | 10 | 10 | 10 | | |Vask | 10 | 10 | 10 | | |Tsüaniid | 10 | 10 | 10 | | Märkus 4 |1,2-dikloroetaan | 25 | 25 | 10 | | |Epiklorohüdriin | | | | Vastavalt toote spetsifikatsioonile | |Fluoriid | 10 | 10 | 10 | | |Raud | 10 | 10 | 10 | | |Plii | 10 | 10 | 10 | | |Mangaan | 10 | 10 | 10 | | |Elavhõbe | 20 | 10 | 20 | | |Nikkel | 10 | 10 | 10 | | |Nitraat | 10 | 10 | 10 | | |Nitrit | 10 | 10 | 10 | | |Hapnikusiduvus | 25 | 25 | 10 | | Märkus 5 |Pestitsiidid | 25 | 25 | 25 | | Märkus 6 |Polütsüklilised aromaatsed süsivesinikud | 25 | 25 | 25 | | Märkus 7 |Seleen | 10 | 10 | 10 | | |Naatrium | 10 | 10 | 10 | | |Sulfaat | 10 | 10 | 10 | | |Tetrakloroeteen | 25 | 25 | 10 | | Märkus 8 |Trikloroeteen | 25 | 25 | 10 | | Märkus 8 |Trihalometaanid — kokku | 25 | 25 | 10 | | Märkus 7 |Vinüülkloriid | | | | Vastavalt toote spetsifikatsioonile | |2.2. Vesinikuioonide kontsentratsiooni osas tähendavad täpsusnäitajad, et kasutatav analüüsimeetod peab võimaldama parameetri väärtusele vastavaid kontsentratsioone mõõta tõesusega 0,2 pH ühikut ja täpsusega 0,2 pH ühikut.Märkus 1 [1]: | Tõesus on süstemaatiline viga ning see on keskmise tulemuse lähedusaste etaloni väärtusele. |Märkus 2 [1]: | Täpsus on juhuslik viga ning seda väljendatakse üldjuhul tulemuste keskmise standardhälbena (partii piires ja partiide vahel). Aktsepteeritav täpsus on kahekordne suhteline standardhälve. |Märkus 3: | Avastamispiir on kas: parameetrit väikeses koguses sisaldava loodusliku proovi partii kolmekordne suhteline standardhälve,võivõrdlusproovi partii viiekordne suhteline standardhälve. |Märkus 4: | Meetod peaks võimaldama tuvastada mistahes vormis tsüaniidi üldkogust. |Märkus 5: | Oksüdeerimist tuleks teostada 10 minuti jooksul 100 °C juures happelises keskkonnas, kasutades permanganaati. |Märkus 6: | Täpsusnäitajad kehtivad iga üksiku pestitsiidi kohta ning sõltuvad asjassepuutuvast pestitsiidist. Avastamispiir ei pruugi praegu olla saavutatav kõikide pestitsiidide puhul, kuid liikmesriigid peaksid püüdlema kõnealuse standardi poole. |Märkus 7: | Täpsusnäitajad kehtivad üksikute aine kohta, mis on sätestatud tasemel 25 % I lisa parameetri väärtusest. |Märkus 8: | Täpsusnäitajad kehtivad üksikute aine kohta, mis on sätestatud tasemel 50 % I lisa parameetri väärtusest. |3. PARAMEETRID, MILLE JAOKS ANALÜÜSIMEETODIT EI SÄTESTATAVärvLõhnMaitseSummaarne orgaanilise süsiniku sisaldusHägusus (Märkus 1)Märkus 1: | Töödeldud pinnavee hägususe järelevalve puhul tähendavad ettenähtud täpsusnäitajad, et kasutatav analüüsimeetod peab võimaldama parameetri väärtusele vastavaid kontsentratsioone mõõta vähemalt ettenähtud 25 % tõesuse, 25 % täpsuse ja 25 % tuvastusmäära tasemel. |[1] Kõnealused mõisted on täpsemalt määratletud ISO 5725 standardis.--------------------------------------------------IV LISASISERIIKLIKKU ÕIGUSESSE ÜLEVÕTMISE JA RAKENDAMISE TÄHTPÄEVADHispaania: | ülevõtmine | 1.1.1986 |rakendamine | 1.1.1986 |Portugal: | ülevõtmine | 1.1.1986 |rakendamine | 1.1.1989 |Austria: | ülevõtmine | 1.1.1995 | | | |rakendamine | 1.1.1995 | | | |Soome: | ülevõtmine | 1.1.1995 | | | |rakendamine | 1.1.1995 | | | |Rootsi: | ülevõtmine | 1.1.1995 | | | |rakendamine | 1.1.1995 | | | || | Direktiiv 91/692/EMÜ | || | | | | | |Artiklid 1-14 | | | Rakendamine 31.12.1995 | | |Artikkel 15 | Muudetud alates 1.1.1981 | Muudetud alates 1.1.1986 | | Muudetud alates 1.1.1995 | |Artikkel 16 | | | | | |Artikkel 17 | | | | | Lisatakse artikli 17 punkt a | |Artikkel 18 | | | | | |Artikkel 19 | | Muudetud | Muudetud | | |Artikkel 20 | | | | | |Artikkel 21 | | | | | | |--------------------------------------------------V LISAVASTAVUSTABELKäesolev direktiiv | Direktiiv 80/778/EMÜ |Artikli 1 lõige 1 | Artikli 1 lõige 1 |Artikli 1 lõige 2 | — |Artikli 2 lõige 1 punktid a ja b | Artikkel 2 |Artikli 2 lõige 2 | — |Artikli 3 lõige 1 punktid a ja b | Artikli 4 lõige 1 |Artikli 3 lõige 2 punktid a ja b | — |Artikli 3 lõige 3 | — |Artikli 4 lõige 1 | Artikli 7 lõige 6 |Artikli 4 lõige 2 | Artikkel 11 |Artikli 5 lõige 1 | Artikli 7 lõige 1 |Artikli 5 lõike 2 esimene lause | Artikli 7 lõige 3 |Artikli 5 lõike 2 teine lause | — |Artikli 5 lõige 3 | — |Artikli 6 lõige 1 | Artikli 12 lõige 2 |Artikli 6 lõiked 2-3 | — |Artikli 7 lõige 1 | Artikli 12 lõige 1 |Artikli 7 lõige 2 | — |Artikli 7 lõige 3 | Artikli 12 lõige 3 |Artikli 7 lõige 4 | — |Artikli 7 lõige 5 | Artikli 12 lõige 5 |Artikli 7 lõige 6 | — |Artikkel 8 | — |Artikli 9 lõige 1 | Artikli 9 lõige 1 ja artikli 10 lõige 1 |Artikli 9 lõiked 2-6 | — |Artikli 9 lõige 7 | Artikli 9 lõige 2 ja artikli 10 lõige 3 |Artikli 9 lõige 8 | — |Artikkel 10 | Artikkel 8 |Artikli 11 lõige 1 | — |Artikli 11 lõige 2 | Artikkel 13 |Artikli 12 lõige 1 | Artikkel 14 |Artikli 12 lõiked 3 ja 4 | Artikkel 15 |Artikli 13 lõige 1 | — |Artikli 13 lõiked 2-5 | Artikli 17 punkt a (lisatud direktiiviga 91/692/EMÜ) |Artikkel 14 | Artikkel 19 |Artikkel 15 | Artikkel 20 |Artikkel 16 | — |Artikkel 17 | Artikkel 18 |Artikkel 18 | — |Artikkel 19 | Artikkel 21 |--------------------------------------------------


title: Euroopa Parlamendi Ja Nõukogu direktiiv 2000/55/EÜ, 18. september 2000, luminofoorlampide liiteseadiste energiatõhususe nõuete kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32000L0055

Euroopa Liidu Teataja L 279 , 01/11/2000 Lk 0033 - 0039

		Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2000/55/EÜ,18. september 2000,luminofoorlampide liiteseadiste energiatõhususe nõuete kohtaEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 95,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [2]toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras [3]ning arvestades järgmist:(1) On tähtis edendada meetmeid, mille eesmärk on siseturu nõuetekohase toimimise tagamine ja mis samal ajal soodustavad energia säästmist ning keskkonna- ja tarbijakaitset.(2) Luminofoorvalgustus moodustab ühenduse elektri- ja seega kogu energiatarbimisest märkimisväärse osa. Ühenduse turul saadaolevate luminofoorlampide liiteseadiste mitmesuguste mudelite elektritarbimises on eri lambitüüpide puhul suuri erinevusi, st nende energiatõhusus on äärmiselt muutuv.(3) Käesoleva direktiivi eesmärk on vähendada luminofoorlampide liiteseadiste energiatarbimist, minnes suurema energiatarbimisega liiteseadistelt järk-järgult üle tõhusamatele, millel võib olla märkimisväärseid energiasäästuomadusi.(4) Mõned liikmesriigid kavatsevad vastu võtta luminofoorlampide liiteseadiste tõhusust käsitlevad sätted, mis võivad põhjustada tõkkeid ühenduses nende toodetega kauplemisel.(5) Tervist, ohutust ning keskkonna- ja tarbijakaitset käsitlevate liikmesriikide õigus- ja haldusnormidega ettenähtud sätete ühtlustamise ettepanekute alus peab olema kaitstuse kõrge tase. Seades eesmärgiks liiteseadiste energiatõhususe märkimisväärse paranemise, tagatakse käesoleva direktiiviga keskkonna- ja tarbijakaitse kõrge tase.(6) Kuna liikmesriigid ei suuda käesoleva meetme eesmärke täielikult saavutada, võib kavandatava meetme ulatuse ja toime tõttu nende eesmärkideni paremini jõuda ühenduse tasandil asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsus- ja proportsionaalsuspõhimõtte kohaselt. Käesolev direktiiv kehtib üksnes ulatuses, mis on vajalik nende eesmärkide saavutamiseks.(7) Vaja on tõhusat rakendussüsteemi, et tagada käesoleva direktiivi nõuetekohane rakendamine ning võrdsed konkurentsitingimused tootjatele ja kaitsta tarbijate õigusi.(8) Kohaldatakse nõukogu 22. juuli 1993. aasta otsust 93/465/EMÜ vastavushindamismenetluse eri etappidel kasutatavate moodulite ning CE-vastavusmärgise kinnitamise ja kasutamise eeskirjade kohta, mis on mõeldud kasutamiseks tehnilise ühtlustamise direktiivides, [4] jättes välja märgistuse ja turult kõrvaldamise, mille puhul piiratud kõrvalekaldumine direktiivist on toote tüübi ja konkreetse turuolukorra seisukohast põhjendatud.(9) Rahvusvahelise kaubanduse huvides tuleks alati, kui see on asjakohane, kasutada rahvusvahelisi standardeid. Liiteseadiste elektritarbimine määratletakse Euroopa Elektrotehnika Standardikomitee 1998. aasta detsembri standardiga EN 50294, mis põhineb rahvusvahelistel standarditel.(10) Käesoleva direktiivi energiatõhususe nõuetele vastavatel luminofoorlampide liiteseadistel peavad nende vaba liikumise võimaldamiseks olema CE-märgis ja seonduvad andmed.(11) Käesolev direktiiv piirdub võrgutoitel luminofoorlampide liiteseadistega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 11. Käesolevat direktiivi kohaldatakse võrgutoitel luminofoorlampide liiteseadiste (edaspidi "liiteseadised") suhtes, nagu on määratletud 1998. aasta detsembri Euroopa standardiga EN 50294.2. Käesoleva direktiivi kohaldamisalast jäetakse välja järgmised liiteseadiste tüübid:- lambi sisse ehitatud liiteseadised,- konkreetselt mööblisse asetatavate valgustite jaoks kavandatud liiteseadised, mis moodustavad valgusti asendamatu osa ja mida ei saa katsetada valgustist eraldi (Euroopa standardi EN 60920 punkti 2.1.3 kohaselt), ning- üksikkomponentidena või valgustitesse paigaldatutena ühendusest eksporditavad liiteseadised.3. Liiteseadiseid liigitatakse vastavalt I lisale.Artikkel 21. Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed tagamaks, et esimese etapi jooksul viiakse liiteseadiseid üksikkomponentidena või valgustitesse paigaldatutena turule ainult sel juhul, kui kõnealuste liiteseadiste elektritarbimine ei ületa liiteseadise-lambi summaarset sisendvõimsust, nagu on iga liiteseadiste kategooria jaoks määratletud I, II ja III lisas.2. Liiteseadise tootja, tema ühenduses asuv volitatud esindaja või isik, kes vastutab liiteseadise turuleviimise eest kas üksikkomponendina või valgustisse paigaldatuna, tagab iga üksikkomponendina või valgustisse paigaldatuna turuleviidava liiteseadise vastavuse lõikes 1 nimetatud nõuetele.Artikkel 31. Liikmesriigid ei tohi keelata, piirata ega takistada oma territooriumil selliste liiteseadiste turuleviimist kas üksikkomponentidena või valgustitesse paigaldatutena, millel on käesoleva direktiivi sätetele vastavust tõendav CE-märgis.2. Vastupidiste tõendite puudumisel eeldavad liikmesriigid, et artikli 5 alusel nõutavat CE-märgist omavad üksikkomponentidena või valgustitesse paigaldatutena kasutatavad liiteseadised vastavad käesoleva direktiivi sätetele.Artikkel 41. Ilma et see piiraks artiklite 5 ja 6 kohaldamist, vastavad üksikkomponentidena või valgustitesse paigaldatutena kasutatavate liiteseadiste vastavushindamise kord ja CE-vastavusmärgise kinnitamise ja kasutamise eeskirjad nõukogu otsuse 93/465/EMÜ moodulile A ning selles otsuses sätestatud kriteeriumidele ja selle lisas antud üldsuunistele.2. Nõukogu otsuse 93/465/EMÜ mooduli A punktis 2 nimetatud ajavahemik on käesoleva direktiivi kohaldamisel 3 aastat.3. a) Nõukogu otsuse 93/465/EMÜ mooduli A punktis 3 nimetatud tehnilised dokumendid hõlmavad järgmist:i) tootja nimi ja aadress;ii) mudeli identifitseerimiseks piisav üldkirjeldus;iii) mudeli väliskujunduse põhilisi iseärasusi ja eelkõige energiatarbimist oluliselt mõjutavaid osi käsitlevad andmed, sh asjakohased joonised;iv) kasutusjuhend;v) punkti c kohaselt tehtud elektritarbimise mõõtmise tulemus;vi) üksikasjalikud andmed, mis näitavad nende mõõtmiste vastavust I lisas sätestatud energiatarbimise nõuetele;b) muude ühenduse õigusaktide jaoks koostatud tehnilisi dokumente võib kasutada, kui need vastavad nimetatud nõuetele;c) liiteseadiste tootjad vastutavad iga liiteseadise elektritarbimise kehtestamise eest vastavalt 1998. aasta detsembri Euroopa standardiga EN 50294 kindlaksmääratud menetlustele ning selle eest, et seade vastab artiklite 2 ja 9 nõueteleArtikkel 5Kui liiteseadised viiakse turule kas üksikkomponentidena või valgustitesse paigaldatutena, on neil tähtedest CE koosnev CE-märgis. CE-märgis kinnitatakse nähtavalt, loetavalt ja kustumatult liiteseadistele ja nende pakenditele. Kui liiteseadised viiakse turule valgustitesse paigaldatutena, kinnitatakse CE-märgis valgustitele ja nende pakenditele.Artikkel 61. Kui liikmesriik teeb kindlaks, et CE-märgis ei ole kinnitatud nõuetekohaselt, on tootja või tema ühenduses asuv volitatud esindaja kohustatud muutma liiteseadised käesolevale direktiivile vastavaks ja lõpetama seaduserikkumise selle liikmesriigi kehtestatud tingimustel. Kui tootja ega tema volitatud esindaja ei asu ühenduses, võtab need kohustused endale isik, kes vastutab liiteseadiste turuleviimise eest kas üksikkomponentidena või valgustitesse paigaldatutena.2. Kui liiteseadised ei vasta käesolevale direktiivile, võtab liikmesriik artikli 7 kohaselt kõik vajalikud meetmed kõnealuste liiteseadiste turuleviimise ja müügi keelamiseks.Artikkel 71. Kõigi liikmesriigi poolt käesoleva direktiivi alusel võetud ja liiteseadiste üksikkomponentidena või valgustitesse paigaldatutena turuleviimise või müügi keeldu sisaldavate meetmete korral lisatakse täpsed põhjused, millel see keeld rajaneb. Tootjale, tema ühenduses asuvale volitatud esindajale või liiteseadiste turuleviimise eest vastutavale isikule teatatakse viivitamata võetavast meetmest ning kõnealuses liikmesriigis kehtivate õigusaktide alusel lubatud õiguskaitsevahenditega seotud võimalustest ja tähtaegadest.2. Asjaomane liikmesriik teatab komisjonile viivitamata igast sellisest meetmest, näidates põhjused, millel tema otsus rajaneb. Komisjon teeb saadud teabe teatavaks teistele liikmesriikidele.Artikkel 81. Liikmesriigid jõustavad ja avaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid ühe aasta jooksul alates käesoleva direktiivi jõustumisest. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Liikmesriigid hakkavad kohaldama neid meetmeid 18 kuu möödumisel käesoleva direktiivi jõustumise kuupäevast.Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide teksti.3. Liikmesriigid lubavad 18 kuu jooksul alates käesoleva direktiivi jõustumisest selliste liiteseadiste turuleviimist kas üksikkomponentidena või valgustitesse paigaldatutena, mis vastavad nende liikmesriikide territooriumil käesoleva direktiivi jõustumise kuupäeval kohaldatud tingimustele.Artikkel 91. Viis aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumist, st teisel etapil, peab liiteseadise-lambi summaarne sisendvõimsus vastama IV lisale eelkõige seoses artikliga 2.2. 31. detsembriks 2005 edastab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule hinnangu saavutatud tulemuste kohta, võrreldes neid eeldatud tulemustega. Energiatõhususe parandamise kolmanda etapini jõudmist silmas pidades teeb komisjon seejärel huvitatud isikutega nõu pidades vajaduse korral ettepanekud liiteseadiste energiatõhususe edasiseks parandamiseks. Liiteseadise-lambi summaarne sisendvõimsus ja selle jõustumise kuupäev põhinevad tasemetel, mis sellal valitsevaid tingimusi silmas pidades on nii majanduslikult kui tehniliselt põhjendatud. Tuleks arvestada ka teisi liiteseadiste energiatõhususe parandamise ja valgustuse kontrolli energiasäästlike süsteemide kasutamise õhutamise seisukohast asjakohasteks peetavaid meetmeid.Artikkel 10Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.Artikkel 11Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 18. september 2000Euroopa Parlamendi nimelpresidentN. FontaineNõukogu nimeleesistujaH. Védrine[1] EÜT C 274 E, 28.9.1999, lk 10.[2] EÜT C 368, 20.12.1999, lk 11.[3] Euroopa Parlamendi 20. jaanuari 2000. aasta arvamus (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata), nõukogu 30. mai 2000. aasta ühine seisukoht (EÜT C 208, 20.7.2000, lk 9) ja Euroopa Parlamendi 5. juuli 2000. aasta otsus (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata).[4] EÜT L 220, 30.8.1993, lk 23.--------------------------------------------------LISALIITESEADISTE KATEGOORIADAntud liiteseadise puhul liiteseadise-lambi summaarse sisendvõimsuse arvutamiseks tuleb liiteseadis kõigepealt liigitada ühte järgmises loetelus nimetatud kategooriasse:Kategooria | Kirjeldus |1 | Sirge luminofoorlambi liiteseadis |2 | Lameda kahetorulise kompaktlambi liiteseadis (väline) |3 | Lameda neljatorulise kompaktlambi liiteseadis |4 | Neljatorulise kompaktlambi liiteseadis |5 | Kuuetorulise kompaktlambi liiteseadis |6 | 2D-tüüpi kompaktlambi liiteseadis |--------------------------------------------------II LISAANTUD LIITESEADISE PUHUL LIITESEADISE-LAMBI SUMMAARSE SISENDVÕIMSUSE ARVUTAMISE MEETODIDLiiteseadise-lambi ahela energiatõhusus määratakse suurima sisendvõimsuse alusel. See sõltub lambi võimsusest ja liiteseadise tüübist; seetõttu määratletakse antud liiteseadise puhul liiteseadise-lambi ahelate suurim sisendvõimsus liiteseadise-lambi ahela suurima võimsusena nii, et igale lambi võimsusele ja liiteseadise tüübile vastab eri tase.Käesolevas lisas kasutatud mõisted vastavad Euroopa Elektrotehnika Standardikomitee poolt 1998. aasta detsembris sätestatud Euroopa standardile EN 50294.--------------------------------------------------III LISAESIMENE ETAPPLiiteseadise-lambi ahelate suurim sisendvõimsus vattides määratakse järgmise tabeli abil:Liiteseadise kategooria | Lambi võimsus | Liiteseadise-lambi ahelate suurim sisendvõimsus |50 Hz | HF |1 | 15 W | 13,5 W | 25 W |18 W | 16 W | 28 W |30 W | 24 W | 40 W |36 W | 32 W | 45 W |38 W | 32 W | 47 W |58 W | 50 W | 70 W |70 W | 60 W | 83 W |2 | 18 W | 16 W | 28 W |24 W | 22 W | 34 W |36 W | 32 W | 45 W |3 | 18 W | 16 W | 28 W |24 W | 22 W | 34 W |36 W | 32 W | 45 W |4 | 10 W | 9,5 W | 18 W |13 W | 12,5 W | 21 W |18 W | 16,5 W | 28 W |26 W | 24 W | 36 W |5 | 18 W | 16 W | 28 W |26 W | 24 W | 36 W |6 | 10 W | 9 W | 18 W |16 W | 14 W | 25 W |21 W | 19 W | 31 W |28 W | 25 W | 38 W |38 W | 34 W | 47 W |Kui liiteseadis on ette nähtud lambile, mis jääb ülaltoodud tabelis näidatud kahe väärtuse vahele, arvutatakse liiteseadise-lambi summaarne sisendvõimsus tabelis näidatud kahe teineteisele kõige lähemal oleva lambi suurima sisendvõimsuse kahe suurima väärtuse vahelise lineaarinterpoleerimise abil.Näiteks, kui 1. kategooria lambi liiteseadis on ette nähtud 48 W lambile 50 Hz juures, arvutatakse liiteseadise-lambi summaarne sisendvõimsus järgmiselt:47 +*/= 58,5 W--------------------------------------------------IV LISATEINE ETAPPLiiteseadise-lambi summaarne sisendvõimsus vattides määratakse järgmise tabeli abil:Liiteseadise kategooria | Lambi võimsus | Liiteseadise-lambi summaarne sisendvõimsus |50 Hz | HF |1 | 15 W | 13,5 W | 23 W |18 W | 16 W | 26 W |30 W | 24 W | 38 W |36 W | 32 W | 43 W |38 W | 32 W | 45 W |58 W | 50 W | 67 W |70 W | 60 W | 80 W |2 | 18 W | 16 W | 26 W |24 W | 22 W | 32 W |36 W | 32 W | 43 W |3 | 18 W | 16 W | 26 W |24 W | 22 W | 32 W |36 W | 32 W | 43 W |4 | 10 W | 9,5 W | 16 W |13 W | 12,5 W | 19 W |18 W | 16,5 W | 26 W |26 W | 24 W | 34 W |5 | 18 W | 16 W | 26 W |26 W | 24 W | 34 W |6 | 10 W | 9 W | 16 W |16 W | 14 W | 23 W |21 W | 19 W | 29 W |28 W | 25 W | 36 W |38 W | 34 W | 45 W |Kui liiteseadis on ette nähtud lambile, mis jääb ülaltoodud tabelis näidatud kahe väärtuse vahele, arvutatakse liiteseadise-lambi summaarne sisendvõimsus tabelis näidatud kahe teineteisele kõige lähemal oleva lambi suurima sisendvõimsuse kahe suurima väärtuse vahelise lineaarinterpoleerimise abil.Näiteks, kui 1. kategooria lambi liiteseadis on ette nähtud 48 W lambile 50 Hz juures, arvutatakse liiteseadise-lambi summaarne sisendvõimsus järgmiselt:47 +*/= 58,5 W--------------------------------------------------


title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 98/33/EÜ, 22. juuni 1998, millega muudetakse krediidiasutuste asutamist ja tegevust käsitleva nõukogu direktiivi 77/780/EMÜ artiklit 12, krediidiasutuste maksevõime suhtarvu käsitleva nõukogu direktiivi 89/647/EMÜ artikleid 2 ja 5-8 ning II ja III lisa ja investeerimisühingute ja krediidiasutuse kapitali adekvaatsust käsitleva nõukogu direktiivi 93/6/EMÜ artiklit 2 ja II lisa

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31998L0033

Euroopa Liidu Teataja L 204 , 21/07/1998 Lk 0029 - 0036

		Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 98/33/EÜ,22. juuni 1998,millega muudetakse krediidiasutuste asutamist ja tegevust käsitleva nõukogu direktiivi 77/780/EMÜ artiklit 12, krediidiasutuste maksevõime suhtarvu käsitleva nõukogu direktiivi 89/647/EMÜ artikleid 2 ja 5-8 ning II ja III lisa ja investeerimisühingute ja krediidiasutuse kapitali adekvaatsust käsitleva nõukogu direktiivi 93/6/EMÜ artiklit 2 ja II lisaEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 57 lõike 2 esimest ja kolmandat lauset,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [2]toimides asutamislepingu artiklis 189b ettenähtud menetluse kohaselt [3]ning arvestades, et:(1) nõukogu 12. detsembri 1977. aasta esimene direktiiv 77/780/EMÜ krediidiasutuste asutamise ja tegevusega seotud õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta [4] lubab vahetada teavet pädevate asutuste ja teatavate muude ametiasutuste või organite vahel samas liikmesriigis või liikmesriikidevaheliselt; samuti lubab nimetatud direktiiv liikmesriikidel sõlmida koostöölepinguid, millega nähakse ette teabevahetus kolmandate riikide pädevate asutustega; järjepidevuse seisukohalt tuleks seda luba sõlmida teabevahetuslepinguid kolmandate riikidega laiendada, et hõlmata teabevahetust teatavate muude ametiasutuste või organitega nendes riikides, tingimusel et edastatavat teavet kaitstakse ametisaladusena;(2) nõukogu 18. detsembri 1989. aasta direktiivis 89/647/EMÜ krediidiasutuste maksevõime suhtarvu kohta [5] kaalutakse varasid ja bilansiväliseid kirjeid nende krediidiriski kohaselt;(3) kirikute ja kogudustega, kes on avalik-õiguslikud juriidilised isikud ja koguvad makse neile sellist õigust andvate õigusaktide kohaselt, on seotud samasugune krediidirisk kui piirkondlike omavalitsuste ja kohalike ametiasutustega; seetõttu on vaja anda pädevatele asutustele võimalus käsitleda nõudeid kirikute ja usuühenduste vastu samamoodi kui nõudeid piirkondlike omavalitsuste ja kohalike ametiasutuste vastu, kui need kirikud ja usuühendused koguvad makse; võimalus kohaldada nullkaalu nõuetele piirkondlike omavalitsuse ja kohalike ametiasutuste vastu ei laiene siiski nõuetele kirikute ja usuühenduste vastu üksnes õiguse tõttu koguda makse;(4) komisjoni 15. märtsi 1994. aasta direktiiviga 94/7/EÜ, millega kohandatakse krediidiasutuste maksevõime suhtarvu käsitlevat nõukogu direktiivi 89/647/EMÜ tehnilise mõiste "mitmepoolsed arengupangad" suhtes, [6] arvati sellesse mõistesse Euroopa Investeerimisfond; see fond on Euroopas uus ja ainulaadne koostöövorm siseturu tugevdamiseks, Euroopa majanduse taastamise edendamiseks ning majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse tugevdamiseks;(5) direktiivi 89/647/EMÜ artikli 6 lõike 1 punkti d alapunkti 7 kohaselt tuleks krediidiasutuste märgitud, kuid maksmata osa Euroopa Investeerimisfondi kapitalist kaaluda 100 %;(6) rahaasutustele märkimiseks varutud Euroopa Investeerimisfondi kapital piirneb 30 %, millest alguses makstakse 20 % nelja 5 % suuruse aastamaksena; ülejäänud 80 % ei maksta, see jääb fondi liikmete tingimuslikuks kohustuseks; võttes arvesse, et Euroopa Ülemkogu pidas fondi loomisel eesmärgiks soodustada kommertspankade osalemist, ei tohiks sellise osalemise eest karistada, ja seetõttu oleks asjakohane kohaldada märgitud kapitali maksmata osa suhtes 20 % kaalu;(7) bilansiväliste kirjete liigitamist käsitleva direktiivi 89/647/EMÜ I lisas liigitatakse teatavad kirjed täisriskiga kirjeteks ja seetõttu kohaldatakse nende suhtes 100 % kaalu; selle direktiivi artikli 6 lõikes 4 sätestatakse: "Kui bilansivälised kirjed on otse tagatud, kaalutakse neid nii, nagu oleksid nad tehtud tagaja, mitte vastaspoole nimel. Kui bilansivälistest tehingutest tulenev võimalik risk on pädevaid asutusi rahuldaval viisil täielikult tagatud mõne lõike 1 punkti a alapunktis 7 või punkti b alapunktis 11 nimetatud varakirjega, mida tunnustatakse tagatisena, kohaldatakse olenevalt asjakohasest tagatisest nullkaalu või 20 % kaalu.";(8) börsiväliste tuletisinstrumentide tasaarvestamisel keskse osalejana tegutsevates arvelduskodades on teatavates liikmesriikides oluline roll; on asjakohane tunnustada sellisest tasaarvestusest tulenevat kasu, mis seisneb krediidiriski ja sellega seotud süsteemiriski vähenemises krediidiriski usaldusnormide kohasel käsitlemisel; on vaja täielikult tagada tasaarvestatud börsiväliste tuletisinstrumentide lepingutest tulenevad praegused ja võimalikud tulevased riskid ning välistada arvelduskoja riskide kogunemise oht tasutud tagatise turuväärtust ületavas mahus, et üleminekuajal käsitletaks tasaarvestatud börsiväliseid tuletisinstrumente usaldusnormide seisukohalt samamoodi kui börsil kaubeldavaid tuletisinstrumente; nõutavad esialgsed ja muudetud piirmäärad ning tasutud tagatisega saavutatava kaitse kvaliteet ja ulatus peavad rahuldama pädevaid asutusi;(9) samuti tuleks arvesse võtta juhtumeid, kus artikli 6 lõike 1 punkti c alapunktis 1 määratletud reaaltagatis on tagatiseks bilansiväliste kirjete suhtes, mis on käendused või tagatised, mis on oma laadilt krediidiasendajad;(10) direktiivi 89/647/EMÜ artikli 6 lõike 1 punkti a alapunktide 2, 4 ja 7 kohaselt kohaldatakse nullkaalu varade suhtes, milleks on nõuded A-tsooni keskvalitsustele või keskpankadele või nõuded, mis nad on otse taganud, ja varade suhtes, mis on tagatud A-tsooni keskvalitsuse või keskpanga väärtpaberitega; selle direktiivi artikli 7 lõike 1 kohaselt võivad liikmesriigid teatavatel tingimustel kohaldada nullkaalu varade suhtes, milleks on nõuded nende endi piirkondlikele omavalitsustele, ja nõuete suhtes kohalikele ametiasutustele ja kolmandatele isikutele ning kolmandate isikute nimel tehtud bilansiväliste kirjete suhtes, mis on nende piirkondlike omavalitsuste või kohalike ametiasutuste tagatud;(11) direktiivi 89/647/EMÜ artikli 8 lõikes 1 sätestatakse, et liikmesriigid võivad kohaldada 20 % kaalu varakirjete suhtes, mis on pädevaid asutusi rahuldaval viisil tagatud A-tsooni piirkondlike omavalitsuste või kohalike ametiasutuste väljalastud väärtpaberitega; liikmesriikide piirkondlike omavalitsuste või kohalike ametiasutuste väljalastud väärtpaberitest koosnevat tagatist tuleks käsitleda nende piirkondlike omavalitsuste või kohalike ametiasutuste tagatisena artikli 7 lõikes 1 määratletud tähenduses, et pädevad asutused saaksid nimetatud lõikes sätestatud tingimustel kohaldada sel viisil tagatud varade ja bilansiväliste kirjete suhtes nullkaalu;(12) direktiivi 89/647/EMÜ II lisaga nähakse ette börsiväliste tuletisinstrumentidena tuntud intressimäärade ja valuutakurssidega seotud bilansiväliste kirjete käsitlemine krediidiasutuste kapitalinõuete arvutamisel;(13) käesoleva direktiivi artikli 2 lõike 1 punkt a, lõige 2, lõike 3 punkt b ja lõige 6 ja artikli 3 lõiked 1 ja 2 ning lisa on kooskõlas pangandusjärelevalvajate rahvusvahelise foorumi tööga, mis käsitleb börsiväliste tuletisinstrumentidega seotud krediidiriskide täiustatud ja kohati rangemat järelevalvet, eelkõige sundkapitali laiendamist börsivälistele tuletisinstrumentidele, mille aluseks on muu kui intressimäärad ja valuutakursid, ja võimalust võtta börsiväliste tuletisinstrumentidega seotud võimalike tulevaste krediidiriskide kapitalinõude arvutamisel arvesse pädevate asutuste tunnustatud lepingujärgsete tasaarvelduskokkulepete riskivähendavat mõju;(14) rahvusvaheliselt tegutsevate krediidiasutuste ja krediidiasutuste kontsernide puhul, mis tegutsevad paljudes kolmandates riikides ja konkureerivad ühenduse krediidiasutustega, kaasneb laiemal rahvusvahelisel tasandil vastuvõetud eeskirjadega börsiväliste tuletisinstrumentide täiustatud järelevalve; selle täiustamise tulemuseks on sobivam sundkapitali nõue, milles võetakse arvesse järelevalvajate tunnustatud lepingujärgsete tasaarvelduskokkulepete riskivähendavat mõju võimalikele tulevastele krediidiriskidele;(15) ühenduse krediidiasutuste puhul võib sarnaselt täiustatud börsiväliste tuletisinstrumentide järelevalvet, mis sisaldab võimalust võtta arvesse järelevalvajate tunnustatud lepingujärgsete tasaarvelduskokkulepete riskivähendavat mõju võimalikele tulevastele krediidiriskidele, saavutada üksnes direktiivi 89/647/EMÜ muutes;(16) ühenduses konkureerivatele krediidiasutustele ja investeerimisühingutele võrdse mänguruumi tagamiseks peab nende börsiväliste tuletisinstrumentide alase tegevuse järelevalve olema järjepidev, mis on võimalik üksnes investeerimisühingute ja krediidiasutuste kapitali adekvaatsust käsitlevat nõukogu 15. märtsi 1993. aasta direktiivi 93/6/EMÜ [7] kohandades;(17) käesolev direktiiv on sobivaim vahend seatud eesmärkide saavutamiseks ja ei käsitle rohkemat kui nende eesmärkide saavutamiseks vajalik,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 77/780/EMÜ artikli 12 lõige 3 asendatakse järgmisega:"3. Liikmesriigid võivad sõlmida teabevahetust käsitlevaid koostöölepinguid kolmandate riikide pädevate asutuste või lõigetes 5 ja 5a määratletud ametiasutuste või organitega üksnes siis, kui edastatavat teavet kaitstakse ametisaladusena vähemalt käesolevas artiklis nimetatud viisil. Sellise teabevahetuse eesmärk peab olema nimetatud ametiasutuste või organite järelevalveülesande täitmine.Kui teave pärineb teisest liikmesriigist, võib seda avalikustada üksnes teabe edastanud pädevate asutuste selgesõnalisel nõusolekul ja üksnes eesmärkidel, millega need asutused nõustusid."Artikkel 2Direktiivi 89/647/EMÜ muudetakse järgmiselt.1. Artiklit 2 muudetakse järgmiselt:a) lõikele 1 lisatakse järgmine taane:"– tunnustatud börsid — pädevate asutuste tunnustatud börsid:i) mis töötavad korrapäraselt;ii) millel on börsi asukohamaa väljaantud või heakskiidetud eeskirjad, milles määratakse kindlaks börsi tegevuse ja börsile pääsemise tingimused ning tingimused, millele leping peab börsil kauplemiseks vastama;iii) millel on tasaarvestussüsteem, millega kehtestatakse III lisas loetletud lepingutele päevased tagatisenõuded, mis tagavad pädevate asutuste arvates sobiva kaitse.";b) lõikele 2 lisatakse järgmine lõik:"Pädevad asutused võivad piirkondlike omavalitsuste ja kohalike ametiasutuste mõistega hõlmata ka avalikõiguslikest juriidilistest isikutest kirikuid ja kogudusi, kuivõrd nad koguvad makse neile sellist õigust andvate õigusaktide kohaselt. Sel juhul siiski ei kohaldata artiklis 7 sätestatud võimalust."2. Artikli 5 lõike 3 esimene lause asendatakse järgmisega:"3. Artikli 6 lõikes 3 nimetatud bilansiväliste kirjete puhul arvutatakse kulud, mis võivad tuleneda lepingu asendamisest vastaspoole kohustuste täitmatajätmise korral, emma-kumma II lisas sätestatud meetodiga."3. Artiklit 6 muudetakse järgmiselt:a) lõikele 2 lisatakse järgmine lause:"Euroopa Investeerimisfondi märgitud kapitali maksmata osa võib kaaluda 20 %.";b) lõige 3 asendatakse järgmisega:"3. II lisas sätestatud meetodeid kohaldatakse III lisas loetletud bilansiväliste kirjete suhtes, välja arvatud:- lepingud, millega kaubeldakse tunnustatud börsidel,- valuutakursilepingud (välja arvatud kulda käsitlevad lepingud), mille esialgne tähtaeg on kõige rohkem 14 kalendripäeva.Liikmesriikide pädevad asutused võivad 31. detsembrini 2006 vabastada II lisas sätestatud meetodite kohaldamisest sellised arvelduskojas tasaarvestatud börsivälised lepingud, kus arvelduskoda on seaduslik vastaspool ja iga päev tagavad kõik osalejad täielikult arvelduskojale tekkiva riski, kattes nii olemasoleva kui ka tulevikus tekkida võiva riski. Pädevad asutused peavad olema veendunud, et makstud tagatisest tulenev kaitse on sama suur kui lõike 1 punkti a alapunkti 7 kohane tagatis ja arvelduskoja riskide kogunemise oht makstud tagatise turuväärtusest suuremas mahus on välistatud. Liikmesriigid teatavad komisjonile, kuidas nad seda võimalust kasutavad.";c) lõikele 4 lisatakse järgmine lõik:"Liikmesriigid võivad kohaldada 50 % kaalu bilansiväliste kirjete suhtes, milleks on käendused või krediiti asendavad tagatised, mis on pädevaid asutusi rahuldaval viisil täielikult tagatud lõike 1 punkti c alapunktis 1 sätestatud tingimuste kohaste hüpoteekidega, tingimusel et tagajal on vahetu õigus sellisele tagatisele."4. Artiklit 7 muudetakse järgmiselt:a) lõikes 1 lisatakse sõnade "kohalike ametiasutuste tagatud" järele ja sõnade "kolmandate isikute" ette sõnad:"või nende piirkondlike omavalitsuste või kohalike ametiasutuste väljalastud väärtpaberitega pädevaid asutusi rahuldaval viisil tagatud";b) lõikes 2 lisatakse sõnade"viimased tagavad"järele sõnad:", sealhulgas tagatis väärtpaberitena."5. Artikli 8 lõige 1 asendatakse järgmisega:"1. Ilma et see piiraks artikli 7 lõike 1 kohaldamist, võivad liikmesriigid kohaldada 20 % kaalu varakirjete suhtes, mis on pädevaid asutusi rahuldaval viisil tagatud A-tsooni piirkondlike omavalitsuste või kohalike ametiasutuste väljalastud väärtpaberite, A-tsooni muudesse krediidiasutustesse kui laenu andvasse asutusse paigutatud rahalise hoiuse või selliste krediidiasutuste väljalastud hoiusesertifikaatide või sarnaste vahenditega."6. II ja III lisa muudetakse või need asendatakse käesoleva direktiivi lisa A- ja B-osa kohaselt.Artikkel 3Direktiivi 93/6/EMÜ muudetakse järgmiselt.1. Artikli 2 punkt 10 asendatakse järgmisega:"10. börsivälised tuletisinstrumendid — bilansivälised kirjed, mille suhtes kohaldatakse direktiivi 89/647/EMÜ II lisas sätestatud meetodeid selle direktiivi artikli 6 lõike 3 esimese lõigu kohaselt;".2. II lisa punkt 5 asendatakse järgmisega:"5. Oma börsiväliste tuletisinstrumentide kapitalinõude arvutamiseks kohaldavad asutused direktiivi 89/647/EMÜ II lisa. Asjaomaste vastaspoolte suhtes kohaldatavad riskikaalud määratakse käesoleva direktiivi artikli 2 lõike 9 kohaselt.Liikmesriikide pädevad asutused võivad 31. detsembrini 2006 vabastada II lisas sätestatud meetodite kohaldamisest sellised arvelduskojas tasaarvestatud börsivälised lepingud, kus arvelduskoda on seaduslik vastaspool ja iga päev tagavad kõik osalejad täielikult arvelduskojale tekkiva riski, kattes nii olemasoleva kui ka tulevikus tekkida võiva riski. Pädevad asutused peavad olema veendunud, et makstud tagatisest tulenev kaitse on sama suur kui direktiivi 89/647/EMÜ artikli 6 lõike 1 punkti a alapunkti 7 kohane tagatis ja arvelduskoja riskide kogunemise oht makstud tagatise turuväärtusest suuremas mahus on välistatud. Liikmesriigid teatavad komisjonile, kuidas nad seda võimalust kasutavad."Artikkel 41. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 24 kuud pärast direktiivi jõustumist. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.Artikkel 5Käesolev direktiiv jõustub Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval.Artikkel 6Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Luxembourg, 22. juuni 1998Euroopa Parlamendi nimelpresidentJ. M. Gil-roblesNõukogu nimeleesistujaJ. Cunningham[1] EÜT C 208, 19.7.1996, lk 8 ja EÜT C 259, 26.8.1997, lk 1.[2] EÜT C 30, 30.1.1997, lk 13.[3] Euroopa Parlamendi 10. aprilli 1997. aasta arvamus (EÜT C 132, 28.4.1997, lk 234), nõukogu 9. märtsi 1998. aasta ühine seisukoht (EÜT C 135, 30.4.1998, lk 32) ja Euroopa Parlamendi 30. aprilli 1998. aasta otsus (EÜT C 152, 18.5.1998). Nõukogu 19. mai 1998. aasta otsus.[4] EÜT L 322, 17.12.1977, lk 30. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 96/13/EÜ (EÜT L 66, 16.3.1996, lk 15).[5] EÜT L 386, 30.12.1989, lk 14. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 98/32/EÜ (EÜT L 204, 21.7.1998, lk 26).[6] EÜT L 89, 6.4.1994, lk 17.[7] EÜT L 141, 11.6.1993, lk 1.--------------------------------------------------LISAA. Direktiivi 89/647/EMÜ II lisa muudetakse järgmiselt.1. Pealkiri asendatakse järgmisega:"II LISABILANSIVÄLISTE KIRJETE KÄSITLEMINE."2. Punkt 1 asendatakse järgmisega:"1. Meetodi valikPädevate asutuste nõusolekul võivad krediidiasutused III lisa punktides 1 ja 2 loetletud lepingutega seotud krediidiriskide mõõtmiseks valida ühe allpool sätestatud meetoditest. Krediidiasutused, kes peavad täitma direktiivi 93/6/EMÜ artikli 6 lõiget 1, peavad kasutama allpool sätestatud 1. meetodit. III lisa punktis 3 loetletud lepingutega seotud krediidiriskide mõõtmiseks peavad kõik krediidiasutused kasutama allpool sätestatud 1. meetodit."3. Punkti 2 tabel 1 asendatakse järgmisega:"TABEL 1 [1] [2]Järelejäänud tähtaeg | Intressimääralepingud | Valuutakursse ja kulda käsitlevad lepingud | Aktsiaid käsitlevad lepingud | Muid väärismetalle kui kuld käsitlevad lepingud | Muid kaupu kui väärismetallid käsitlevad lepingud |Üks aasta või vähem | 0 % | 1 % | 6 % | 7 % | 10 % |Rohkem kui üks aasta ja kõige rohkem viis aastat | 0,5 % | 5 % | 8 % | 7 % | 12 % |Rohkem kui viis aastat | 1,5 % | 7,5 % | 10 % | 8 % | 15 % |Tulevikus tekkida võiva riski arvutamiseks etapi b kohaselt võivad pädevad asutused lubada krediidiasutustel 31. detsembrini 2006 kohaldada tabeliga 1 ettenähtute asemel järgmisi protsendimäärasid, tingimusel et asutused kasutavad III lisa punkti 3 alapunktides b ja c määratletud lepingute puhul direktiivi 93/6/EMÜ artiklis 11a sätestatud võimalust:Tabel 1aJärelejäänud tähtaeg | Väärismetallid (v.a kuld) | Mitteväärismetallid | Põllumajandustooted (kulukaubad) | Muu, sh energiatooted |Üks aasta või vähem | 2 % | 2,5 % | 3 % | 4 % |Rohkem kui üks aasta ja kõige rohkem viis aastat | 5 % | 4 % | 5 % | 6 % |Rohkem kui viis aastat | 7,5 % | 8 % | 9 % | 10 %" |4. Tabeli 2 kolmanda tulba esimese rea pealkiri asendatakse järgmisega:"Valuutakursse ja kulda käsitlevad lepingud".5. Punkti 2 lõppu lisatakse järgmine lõik:"1. ja 2. meetodi puhul peavad pädevad asutused tagama, et arvessevõetav nimisumma on lepingust tulenevale riskile sobiv mõõdupuu. Näiteks kui lepinguga nähakse ette rahavoogude mitmekordistumine, tuleb nimisummat kohandada, et võtta arvesse mitmekordistumise mõju selle lepingu riskikoosseisule."6. Punkti 3 alapunktile b lisatakse järgmine lõik:"Pädevad asutused võivad riski vähendavatena käsitada lepingujärgseid tasaarvelduskokkuleppeid, mis hõlmavad kuni 14 kalendripäeva pikkuse esialgse tähtajaga valuutakursilepinguid, väljaantud optsioone või muid samalaadseid bilansiväliseid kirjeid, mille suhtes käesolevat lisa ei kohaldata, sest nende krediidirisk on tühine või olematu. Kui sõltuvalt nende lepingute positiivsest või negatiivsest turuväärtusest võib nende hõlmamine teise tasaarvelduskokkuleppega põhjustada kapitalinõuete suurenemise või vähenemise, peavad pädevad asutused krediidiasutustelt nõudma, et käsitlus oleks järjepidev."7. Punkti 3 alapunkti c alapunkti ii esimene lõik ning teise lõigu sissejuhatavad sõnad ja esimene taane asendatakse järgmisega:"ii) Muud tasaarvelduskokkulepped1. meetodi kohaldamisel:võib etapis a tasaarvelduskokkuleppega hõlmatud lepingute asendushinna saamiseks võtta arvesse kokkuleppest tulenevat tegelikku oletatavat netoasendushinda; kui tasaarvelduse tulemuseks on netoasendushinda arvutava krediidiasutuse netokohustus, võetakse kehtiva lepingu asendushinnaks 0;võib etapis b kõigi tasaarvelduskokkuleppega hõlmatud lepingute võimaliku tulevase krediidiriski väärtust vähendada järgmise võrrandi kohaselt:PCEväh = 0,4 * PCEbruto + 0,6 * NGR * PCEbruto,kus:PCEväh = kõigi teatava vastaspoolega sõlmitud ja õiguslikult siduva kahepoolse tasaarvelduskokkuleppega hõlmatud lepingute võimaliku tulevase krediidiriski vähendatud väärtus,PCEbruto = kõigi teatava vastaspoolega sõlmitud ja õiguslikult siduva kahepoolse tasaarvelduskokkuleppega hõlmatud lepingute võimaliku tulevase krediidiriski koguväärtus, mille leidmiseks korrutatakse nende lepingute põhisummade nimiväärtused tabelis 1 esitatud protsendimääradega,NGR i) eraldi arvutus: kõigi teatava vastaspoolega sõlmitud ja õiguslikult siduva kahepoolse tasaarvelduskokkuleppega hõlmatud lepingute netoasendushinna (lugeja) ja kõigi asjaomase vastaspoolega sõlmitud ja õiguslikult siduva kahepoolse tasaarvelduskokkuleppega hõlmatud lepingute brutoasendushinna (nimetaja) jagatis võiii) koondarvutus: õiguslikult siduvate tasaarvelduskokkulepetega hõlmatud lepinguid arvesse võttes kahepoolselt kõigile vastaspooltele arvutatud netoasendushindade summa (lugeja) ja kõigi õiguslikult siduvate tasaarvelduskokkulepetega hõlmatud lepingute brutoasendushinna (nimetaja) jagatis.Kui liikmesriigid lubavad krediidiasutustel meetodi valida, tuleb valitud meetodit kasutada järjepidevalt.Kui eespool esitatud valemiga arvutatakse võimalikku tulevast krediidiriski, võib tasaarvelduskokkuleppega hõlmatud täiesti sarnaseid lepinguid käsitleda ühe lepinguna, mille põhisumma nimiväärtus võrdub netotuludega. Täiesti sarnased lepingud on valuutakursside tähtpäevalepingud või samalaadsed lepingud, mille põhisumma nimiväärtus võrdub rahavoogudega, kui need saabuvad samal väärtuspäeval ja täielikult või osaliselt samas vääringus.2. meetodi kohaldamisel võib etapis a:- käsitelda tasaarvelduskokkuleppega hõlmatud täiesti sarnaseid lepinguid ühe lepinguna, mille põhisumma nimiväärtus võrdub netotuludega, kusjuures põhisummade nimiväärtusi korrutatakse tabelis 2 esitatud protsendimääradega."B. Direktiivi 89/647/EMÜ III lisa asendatakse järgmisega:"III LISABILANSIVÄLISTE KIRJETE LIIGID1. Intressimääralepingud:a) ühe valuuta intressimäära vahetuslepingud;b) baasvahetuslepingud;c) tähtpäevaintressiga lepingud;d) intressimäärafutuurid;e) ostetud intressimääraoptsioonid;f) muud samalaadsed lepingud.2. Valuutakursilepingud ja kulda käsitlevad lepingud:a) eri valuutade intressimäära vahetuslepingud;b) valuutakursside tähtpäevalepingud;c) valuutafutuurid;d) ostetud valuutaoptsioonid;e) muud samalaadsed lepingud;f) punktides a–e nimetatutega samalaadsed kulda käsitlevad lepingud.3. Punkti 1 alapunktides a–e ja punkti 2 alapunktides a–d nimetatutega samalaadsed lepingud, mis on seotud muude baaskirjete ja indeksitega, mis käsitlevad:a) aktsiaid;b) muid väärismetalle kui kuld;c) muid kaupu kui väärismetallid;d) muid samalaadseid lepinguid."--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 2007/10/EÜ, 21. veebruar 2007 , millega muudetakse nõukogu direktiivi 92/119/EMÜ II lisa seoses sigade vesikulaarhaiguse puhangu järel ohustatud tsoonis võetavate meetmetega (EMPs kohaldatav tekst )

text:
               1.3.2007

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 63/24

      KOMISJONI DIREKTIIV 2007/10/EÜ,
   21. veebruar 2007,
   millega muudetakse nõukogu direktiivi 92/119/EMÜ II lisa seoses sigade vesikulaarhaiguse puhangu järel ohustatud tsoonis võetavate meetmetega
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,
   võttes arvesse nõukogu 17. detsembri 1992. aasta direktiivi 92/119/EMÜ, millega seatakse sisse üldised ühenduse meetmed teatavate loomahaiguste tõrjeks ja konkreetsed meetmed seoses sigade vesikulaarhaigusega, (1) eriti selle artikli 24 lõiget 2,
   võttes arvesse nõukogu 16. detsembri 2002. aasta direktiivi 2002/99/EÜ, milles sätestatakse inimtoiduks ettenähtud loomsete saaduste tootmist, töötlemist, turustamist ja ühendusse toomist reguleerivad loomatervishoiu eeskirjad, (2) eriti selle artikli 4 lõiget 3,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Direktiivis 92/119/EMÜ sätestatakse meetmed teatavate loomahaiguste tõrjeks. Sigade vesikulaarhaiguse erisätted on kehtestatud nimetatud direktiivi II lisas.

               (2)

               Kuna nõukogu direktiivid 72/461/EMÜ (3) ja 80/215/EMÜ (4) on alates 1. jaanuarist 2006 kehtetuks tunnistatud, tuleb direktiivis 92/119/EMÜ sisalduvad viited neile direktiividele asendada viidetega direktiivi 2002/99/EÜ II ja III lisale.

               (3)

               Kui sigade vesikulaarhaiguse alane terviseohutus seda võimaldab, tuleb leida konkreetsed lahendused seoses liha märgistamise ja edasise kasutamisega ning töödeldud toodete sihtkohaga, tingimusel et see ei vähenda sigade vesikulaarhaiguse vastase kaitstuse taset ühendusesiseses ega rahvusvahelises kaubanduses.

               (4)

               Teatavad liikmesriigid on teavitanud komisjoni, et tootmisharu ettevõtted ja kliendid pole rahul direktiivi 2002/99/EÜ II lisas sätestatud identifitseerimismärgiga [varem “tunnusmärk”]. Seega tuleks kehtestada alternatiivne identifitseerimismärk, mida liikmesriigid võivad soovi korral kasutada. Siiski on kontrollimise seisukohalt oluline, et liikmesriigid teavitaksid eelnevalt komisjoni, kui nad kavatsevad sigade vesikulaarhaiguse puhangu korral kasutada alternatiivset identifitseerimismärki.

               (5)

               Käesoleva direktiiviga kehtestatav alternatiivne identifitseerimismärk peab olema selgelt eristatav teistest sealiha märgistamiseks kasutatavatest identifitseerimismärkidest, mis on ette nähtud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määrusega (EÜ) nr 853/2004, millega sätestatakse loomset päritolu toidu hügieeni erieeskirjad, (5) või komisjoni 5. detsembri 2005. aasta määrusega (EÜ) nr 2076/2005, millega nähakse ette üleminekumeetmed Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruste (EÜ) nr 853/2004, (EÜ) nr 854/2004 ja (EÜ) nr 882/2004 rakendamiseks ning muudetakse määrusi (EÜ) nr 853/2004 ja (EÜ) nr 854/2004 (6).

               (6)

               Erinevalt direktiivi 92/119/EMÜ artikli 13 üldsätetest ei lubata kõnealuse direktiivi II lisa sigade vesikulaarhaigust käsitlevates erisätetes loomade väljaviimist ohustatud tsoonis asuvas majandist juhul, kui väljaviimise keeldu kohaldatakse edasiste taudijuhtumite puhkemise tõttu kauem kui 30 päeva. Seetõttu on asjakohane ette näha erand majandite puhul, kus loomade pidamine üle 30 päeva võib tekitada probleeme.

               (7)

               Käesoleva direktiiviga ette nähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 92/119/EMÜ II lisa 7. jagu muudetakse järgmiselt:

               (1)

               Punkti 2 muudetakse järgmiselt:

                           a)

                           punkt g asendatakse järgmisega:

                                       “g)

                                       punkti f alapunktis i osutatud sigade liha

                                                   i)

                                                   ei satu ühendusesisesesse ega rahvusvahelisse kaubandusse ning see tähistatakse värske liha tervisemärgiga, mis on sätestatud nõukogu direktiivi 2002/99/EÜ II lisa (7);

                                                   ii)

                                                   omandatakse, tükeldatakse, veetakse ja säilitatakse ühendusesisesesse ja rahvusvahelisse kaubandusse suunatavast lihast eraldi ning seda liha kasutatakse nii, et see ei satuks ühendusesiseseks või rahvusvaheliseks kaubanduseks ette nähtud lihatoodete hulka, välja arvatud juhul, kui seda on töödeldud direktiivi 2002/99/EÜ III lisas sätestatud viisil;

                           b)

                           lisatakse punkt h:

                                       “h)

                                                   i)

                                                   erandina punktist g võivad liikmesriigid kasutada punkti f alapunktis i osutatud sigade liha puhul direktiivi 2002/99/EÜ II lisas sätestatust erinevat identifitseerimismärki, tingimusel et see on selgelt eristatav teistest sealiha märgistamiseks kasutatavatest identifitseerimismärkidest, mis on ette nähtud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 853/2004 (8) või komisjoni määrusega (EÜ) nr 2076/2005 (9);
                                                   liikmesriigid, kes otsustavad kasutada alternatiivset identifitseerimismärki, teatavad sellest komisjonile toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee raames;

                                                   ii)

                                                   alapunkti i täitmise tagamiseks peab kõnealune identifitseerimismärk olema loetav ja kustumatu, selle tähed kergesti eristatavad. Identifitseerimismärk peab olema järgmise kujuga ja sisaldama järgmisi elemente:
                                                   XY tähistab määruse (EÜ) nr 853/2004 II lisa I jao B osa punktis 6 sätestatud asjaomase riigi koodi.
                                                   1234 tähistab määruse (EÜ) nr 853/2004 II lisa I jao B osa punktis 7 osutatud ettevõtte loa numbrit.

               (2)

               Lisatakse punkt 5:

                           “5.

                           Kui punkti 2 alapunktiga f ette nähtud keeldu kohaldatakse edasiste taudijuhtumite puhkemise tõttu kauem kui 30 päeva ning selle tulemusel tekib loomade pidamisega probleeme, võib pädev asutus omaniku põhjendatud taotluse korral ja tingimusel, et riiklik veterinaararst on asjaolusid kontrollinud, lubada loomade väljaviimist ohustatud tsoonis asuvast majandist. Punkti 2 alapunkte f ja h kohaldatakse mutatis mutandis.”

         Artikkel 2
   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 1. jaanuariks 2008. Nad edastavad kõnealuste sätete teksti ning kõnealuste sätete ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.
   Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 21. veebruar 2007

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Markos KYPRIANOU

      (1)  EÜT L 62, 15.3.1993, lk 69. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2006/104/EÜ (ELT L 363, 20.12.2006, lk 352).

      (2)  EÜT L 18, 23.1.2003, lk 11.

      (3)  EÜT L 302, 31.12.1972, lk 24. Direktiiv on kehtetuks tunnistatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2004/41/EÜ (ELT L 157, 30.4.2004, lk 33).

      (4)  EÜT L 47, 21.2.1980. Direktiiv on kehtetuks tunnistatud direktiiviga 2004/41/EÜ.

      (5)  ELT L 139, 30.4.2004, lk 5. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1791/2006 (ELT L 363, 20.12.2006, lk 1).

      (6)  ELT L 338, 22.12.2005, lk 83.

      (7)  EÜT L 18, 23.1.2003, lk 11.”

      (8)  ELT L 139, 30.4.2004, lk 55.

      (9)  ELT L 338, 22.12.2005, lk 83.”


title: Komisjoni direktiiv, 7. november 1990, millega muudetakse teraviljaseemne turustamist käsitleva nõukogu direktiivi 66/402/EMÜ II lisa

text:
Avis juridique important

|

31990L0623

Official Journal L 333 , 30/11/1990 P. 0065 - 0065 Finnish special edition: Chapter 3 Volume 35 P. 0165  Swedish special edition: Chapter 3 Volume 35 P. 0165

KOMISJONI DIREKTIIV,7. november 1990,millega muudetakse teraviljaseemne turustamist käsitleva nõukogu direktiivi 66/402/EMÜ II lisa(90/623/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 14. juuni 1966. aasta direktiivi 66/402/EMÜ teraviljaseemne turustamise kohta1, viimati muudetud komisjoni direktiiviga 89/2/EMÜ, 2ning arvestades, et:vastavalt praegustele teadus- ja tehnikaalastele teadmistele näib kaera (Avena sativa) teatud paljasteralistel sortidel olevat potentsiaalne söödaväärtus;nimetatud sortide seemnete puhul on raske saavutada idanevust, mis oleks võrdne teiste kaerasortide seemnete puhul tavaliselt saavutatava idanevusega;komisjon teatas direktiiviga 88/506/EMÜ,3 et teadus- ja tehnikaalaste teadmiste arengut silmas pidades on asjakohane vähendada paljasteraliste kaerasortide puhul minimaalse idanevuse määra direktiivi 66/402/EMÜ II lisas sätestatud 85 protsendilt puhtast seemnest 75 protsendile;kõnealune vähendamine kehtis ainult 30. juunini 1990, võimaldamaks nende sortide kohta täpsemate tehniliste andmete kogumist ja hindamist;täpsemad tehnilised andmed on näidanud, et kõnealust vähendamist on asjakohane veel piiratud aja vältel jätkata, võimaldamaks nende sortide kohta tehniliste lisaandmete kogumist ja hindamist;käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas alalise põllumajanduse, aianduse ja metsanduse seemnete ja paljundusmaterjali komitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 66/402/EMÜ II lisa lõike 2 punkti B alapunktis d asendatakse kuupäev "30. juuni 1990" kuupäevaga "31. detsember 1992".Artikkel 2Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 7. november 1990Komisjoni nimelkomisjoni liigeRay MAC SHARRY1 EÜT 125, 11.7.1966, lk 2309/66.2 EÜT L 5, 7.1.1989, lk 31.3 EÜT L 274, 6.10.1988, lk 44.