title: Nõukogu direktiiv, 11. detsember 1986, füüsilisest isikust ettevõtjatena, kaasa arvatud põllumajanduses füüsilisest isikust ettevõtjatena tegutsevate meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte kohaldamise kohta, ja füüsilisest isikust ettevõtjatena tegutsevate naiste kaitse kohta seoses raseduse ning sünnitusega

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31986L0613

Euroopa Liidu Teataja L 359 , 19/12/1986 Lk 0056 - 0058 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 6 Köide 2 Lk 0133  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 6 Köide 2 Lk 0133

		Nõukogu direktiiv,11. detsember 1986,füüsilisest isikust ettevõtjatena, kaasa arvatud põllumajanduses füüsilisest isikust ettevõtjatena tegutsevate meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte kohaldamise kohta, ja füüsilisest isikust ettevõtjatena tegutsevate naiste kaitse kohta seoses raseduse ning sünnitusega(86/613/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 100 ja 235,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:nõukogu on oma 12. juuli 1982. aasta otsuses naiste võrdsete võimaluste edendamise kohta [4] heaks kiitnud põhieesmärgid komisjoni teatises, mis käsitleb ühenduse uut tegevusprogrammi naiste võrdsete võimaluste edendamise jaoks (1982—1985), ning avaldanud soovi nende saavutamiseks asjakohaseid meetmeid rakendada;viidatud programmi meede 5 käsitleb võrdse kohtlemise põhimõtte kohaldamist füüsilisest isikust ettevõtjana tegutsevate naiste ja põllumajanduses tegutsevate naiste suhtes;asutamislepingu artiklis 119 sätestatud mees- ja naistöötajate võrdse tasustamise põhimõtte rakendamine on ühisturu rajamise ja toimimise lahutamatu osa;nõukogu on 10. veebruaril 1975 vastu võtnud direktiivi 75/117/EMÜ meeste ja naiste võrdse tasustamise põhimõtte kohaldamise suhtes kehtivate õigusaktide ühtlustamiseks liikmesriikides; [5]meeste ja naiste võrdse kohtlemise muudes küsimustes on nõukogu 9. veebruaril 1976 vastu võtnud direktiivi 76/207/EMÜ, mis käsitleb meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamist seoses töö saamise, kutseõppe ja edutamisega ning töötingimustega, [6] ja 19. detsembril 1978 direktiivi 79/7/EMÜ, [7] mis käsitleb meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte järkjärgulist rakendamist sotsiaalkindlustuses;füüsilisest isikust ettevõtjana tegutsevate isikute ja nende samal tegevusalal tegutsevate abikaasade võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamiseks tuleks vastu võtta nende isikute olukorra eripära üksikasjalikult käsitlevad sätted;liikmesriikide vahel püsivad selles valdkonnas vastuolud, mistõttu on hädavajalik ühtlustada võrdse kohtlemise printsiibi kohaldamise kohta kehtivaid siseriiklikke sätteid;teatavates valdkondades ei anna asutamisleping piisavalt volitusi vajalike meetmete võtmiseks;võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamine ei kahjusta naiste kaitset seoses raseduse ja sünnitusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:I JAGUEesmärgid ja reguleerimisalaArtikkel 1Käesoleva direktiivi eesmärk on kooskõlas järgmiste sätetega kindlustada, et liikmesriigid kohaldaksid füüsilisest isikust ettevõtjatena tegutsevate või nende tegevuses osalevate meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtet nendes küsimustes, mida ei ole direktiividega 76/207/EMÜ ja 79/7/EMÜ hõlmatud.Artikkel 2Käesolev direktiiv hõlmab:a) füüsilisest isikust ettevõtjad, st kõik isikud, kes vastavalt siseriiklikus õiguses sätestatud tingimustele tegelevad oma nimel ettevõtlusega, kaasa arvatud põllumehed ja vabakutselised;b) nende abikaasad, kes vastavalt siseriiklikus õiguses sätestatud tingimustele osalevad pidevalt füüsilisest isikust ettevõtja tegevuses, täites samu või abiülesandeid, olemata ettevõtjaga töösuhetes või tema partnerid.Artikkel 3Käesolevas direktiivis tähendab võrdse kohtlemise põhimõte seda, et puudub igasugune otsene või kaudne sooline diskrimineerimine, eriti seoses perekonnaseisuga.II JAGUFüüsilisest isikust ettevõtjatena tegutsevate meeste ja naiste võrdne kohtlemine — füüsilisest isikust ettevõtja staatuseta abikaasade seisund — füüsilisest isikust ettevõtjate või nende naiste kaitse seoses raseduse ja sünnitusegaArtikkel 4Füüsilisest isikust ettevõtjate suhtes võtavad liikmesriigid vajalikud meetmed, et tagada direktiivis 76/207/EMÜ määratletud võrdse kohtlemise põhimõttega vastuolus olevate sätete tühistamine, eriti äritegevuse alustamise, sisseseade hankimise või äritegevuse laiendamise osas, ühtlasi igasugust teist laadi tegevuse alustamise või laiendamise, kaasa arvatud majanduslike soodustuste osas.Artikkel 5Ilma et see piiraks mõlemale sugupoolele võrdselt kehtivate konkreetsete tingimuste kohaldamist teataval tegevusalal tegutsemiseks, võtavad liikmesriigid vajalikud meetmed selleks, et abikaasade ühise äriühingu loomise tingimused ei oleks karmimad kui nende isikute ühise äriühingute loomise tingimused, kes ei ole omavahel abielus.Artikkel 6Need liikmesriigid, kus füüsilisest isikust ettevõtjatele kehtib osamakseline sotsiaalkindlustussüsteem, peavad võtma vajalikud meetmed, et võimaldada artikli 2 punktis b nimetatud abikaasadel, kellele ei laiene füüsilisest isikust ettevõtjate kohta kehtiv sotsiaalkindlustusskeem, vabatahtlikult liituda osamakselise sotsiaalkindlustusskeemiga.Artikkel 7Liikmesriigid peavad välja selgitama, millistel tingimustel artikli 2 punktis b nimetatud abikaasade töö tunnustamist võib toetada, ja selle väljaselgitamise tulemusel kaaluda kõiki asjakohaseid samme sellise tunnustamise toetamiseks.Artikkel 8Liikmesriigid peavad välja selgitama, kas ja millistel tingimustel naissoost füüsilisest isikust ettevõtjatel ja füüsilisest isikust ettevõtjate naistel on õigus ametitegevuse katkestuse ajal, mis on seotud raseduse ja sünnitusega, saada- abi korras ajutist asendust või kehtivaid siseriiklikke sotsiaalteenuseid või- sotsiaalkindlustussüsteemist või mõnest teisest avalikust sotsiaalkaitsesüsteemist rahalist hüvitist.III JAGUÜld- ja lõppsättedArtikkel 9Liikmesriigid võtavad oma siseriiklikes õigussüsteemides meetmed võimaldamaks isikutel, kes arvavad, et neid on füüsilisest isikust ettevõtjate võrdse kohtlemise põhimõtte eiramise tõttu õigusvastaselt koheldud, taotleda oma õiguste kaitset kohtu kaudu, olles vastava võimaluse korral esmalt pöördunud teiste pädevate organite poole.Artikkel 10Liikmesriigid peavad kindlustama, et käesoleva direktiivi alusel võetud meetmetest ning varasematest, juba jõustunud sätetest teavitataks füüsilisest isikust ettevõtjate esindusorganeid ning kutseõppekeskusi.Artikkel 11Nõukogu peab käesoleva direktiivi komisjoni ettepanekul läbi vaatama enne 1. juulit 1993.Artikkel 121. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 30. juunil 1989.Kui liikmesriik peab käesoleva direktiivi artikli 5 täitmiseks muutma oma õigusakte abikaasade õiguste ja kohustuste kohta, on tal artikli 5 täitmiseks aega 30. juunini 1991.2. Liikmesriigid teatavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalike meetmete võtmisest kohe komisjonile.Artikkel 13Liimesriigid esitavad komisjonile hiljemalt 30. juuniks 1991 kogu vajaliku teabe selleks, et komisjonil oleks võimalik koostada nõukogule esitamiseks aruanne käesoleva direktiivi kohaldamise kohta.Artikkel 14Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 11. detsember 1986Nõukogu nimeleesistujaA. Clarke[1] EÜT C 113, 27.4.1984, lk 4.[2] EÜT C 172, 2.7.1984, lk 90.[3] EÜT C 343, 24.12.1984, lk 1.[4] EÜT C 186, 21.7.1982, lk 3.[5] EÜT L 45, 19.2.1975, lk 19.[6] EÜT L 39, 14.2.1975, lk 40.[7] EÜT L 6, 10.1.1979, lk 24.--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 2002/37/EÜ, 3. mai 2002, millega muudetakse nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ toimeaine etofumesaadi lisamisegaEMPs kohaldatav tekst

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32002L0037

Euroopa Liidu Teataja L 117 , 04/05/2002 Lk 0010 - 0012

		Komisjoni direktiiv 2002/37/EÜ,3. mai 2002,millega muudetakse nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ toimeaine etofumesaadi lisamisega(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 15. juuli 1991. aasta direktiivi 91/414/EMÜ taimekaitsevahendite turuletoomise kohta, [1] viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2002/18/EÜ, [2] eriti selle artikli 6 lõiget 1,ning arvestades järgmist:(1) Komisjoni 11. detsembri 1992. aasta määrusega (EMÜ) nr 3600/92, [3] millega nähakse ette taimekaitsevahendite turuletoomist käsitleva nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ artikli 8 lõikes 2 osutatud tööprogrammi esimese etapi üksikasjalikud rakenduseeskirjad ja mida on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 2266/2000, [4] sätestatakse taimekaitsevahendites sisalduvate hindamist vajavate toimeainete loend nende võimalikuks kandmiseks direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse. See loend on toodud ära komisjoni 27. aprilli 1994. aasta määruses (EÜ) nr. 933/94, [5] milles sätestatakse taimekaitsevahendite toimeained ja määratakse referentliikmesriigid komisjoni määruse (EMÜ) nr 3600/92 rakendamiseks ning mida on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 2230/95, [6] ning sisaldab etofumesaati.(2) Etofumesaadi toimet inimese tervisele ja keskkonnale on hinnatud määrusega (EMÜ) nr 3600/92 ettenähtud korras taotlejate poolt ettepandud paljude kasutusvaldkondade puhul. Määrusega (EÜ) nr 933/94, mida on muudetud määrusega (EÜ) nr 491/95, [7] on referentliikmesriigiks määratud Rootsi. Rootsi esitas komisjonile vastavalt määruse (EMÜ) nr 3600/92 artikli 7 lõike 1 punktile c asjakohase hindamisaruande ja soovitused 2. oktoobril 1998.(3) Liikmesriigid ja komisjon on hindamisaruande alalises toiduahela ja loomatervishoiu komitees läbi vaadanud. Läbivaatamise lõpptulemusena vormistati 26. veebruaril 2002 komisjoni läbivaatusaruanne etofumesaadi kohta.(4) Läbivaatamise käigus ei kerkinud ühtegi lahtist küsimust ega probleemi, mille suhtes olnuks vajalik konsulteerida taimede teaduskomiteega.(5) Erinevate uuringute käigus on ilmnenud, et etofumesaati sisaldavate taimekaitsevahendite puhul võib üldjuhul eeldada nende vastavust direktiivi 91/414/EMÜ artikli 5 lõike 1 punktides a ja b sätestatud nõuetele, eriti komisjoni läbivaatusaruandes uuritud ja ära toodud kasutusvaldkondade osas. Seetõttu on otstarbekas kanda etofumesaat nimetatud direktiivi I lisasse, võimaldamaks kõikidel liikmesriikidel väljastada etofumesaati sisaldavate taimekaitsevahendite kasutuslubasid vastavuses direktiivi 91/414/EMÜ sätetega.(6) Komisjoni läbivaatusaruanne on vajalik mitmete direktiivis 91/414/EMÜ sätestatud ühtsete põhimõtete punktide nõuetekohaseks rakendamiseks liikmesriikide poolt. Seetõttu on asjakohane sätestada, et liikmesriigid tagavad juurdepääsu lõplikule läbivaatusaruandele või teevad selle kättesaadavaks kõigile sellest huvitatud osapooltele, välja arvatud konfidentsiaalse informatsiooni osas. Kui aruannet tuleb teadus- ja tehnikaalaste arengute arvessevõtmiseks ajakohastada, tuleb vastavalt direktiivile 91/414/EMÜ muuta ka asjakohase toimeaine direktiivi I lisasse lisamise tingimusi.(7) Enne toimeaine I lisasse kandmist tuleb ette näha mõistlik ajavahemik, mille vältel liikmesriigid ja huvitatud osapooled saaksid astuda vajalikud ettevalmistavad sammud.(8) Pärast toimeaine lisamist on vajalik ette näha sobilik ajavahemik etofumesaati sisaldavaid taimekaitsevahendeid puudutavate direktiivi 91/414/EMÜ sätete rakendamise võimaldamiseks liikmesriikides ning eelkõige kehtivate lubade läbivaatamiseks kooskõlas direktiivi 91/414/EMÜ sätetega, eesmärgiga tagada, et direktiivi 91/414/EMÜ I lisas etofumesaadi suhtes sätestatud tingimused on täidetud. Iga direktiivi 91/414/EMÜ II ja III lisa tingimustele vastava taimekaitsevahendi täiemahulise toimiku esitamiseks ja taimekaitsevahendi kordushindamiseks vastavalt direktiivis 91/414/EMÜ sätestatud ühtsetele põhimõtetele tuleks ette näha pikem ajavahemik.(9) Seega on vajalik direktiivi 91/414/EMÜ vastavalt muuta.(10) Käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas alalise toiduahela ja loomatervishoiu komitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 91/414/EMÜ I lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi lisale:Artikkel 2Liikmesriigid tagavad juurdepääsu etofumesaadi läbivaatusaruandele, välja arvatud konfidentsiaalsele informatsioonile direktiivi 91/414/EMÜ artikli 14 tähenduses, või teevad selle vastava eritaotluse esitamisel kättesaadavaks kõigile sellest huvitatud osapooltele.Artikkel 3Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 31. augustiks 2003. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Liikmesriigid kohaldavad neid norme alates 1. septembrist 2003.Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Artikkel 41. Liikmesriigid vaatavad läbi igale etofumesaati sisaldavale taimekaitsevahendile väljastatud kasutusload eesmärgiga tagada, et direktiivi 91/414/EMÜ I lisas etofumesaadi suhtes kehtestatud tingimused on täidetud. Vajadusel muudetakse või tühistatakse load kooskõlas direktiiviga 91/414/EMÜ enne 1. septembrit 2003.2. Kõikide kasutusluba omavate taimekaitsevahendite puhul, mis sisaldavad ainsa toimeainena etofumesaati või selle kõrval veel muid 1. märtsiks 2003 direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse kantud toimeaineid, viivad liikmesriigid nimetatud direktiivi III lisa nõuetele vastava toimiku alusel läbi uue hindamise kooskõlas direktiivi VI lisas sätestatud ühtsete põhimõtetega. Selle hindamise alusel otsustavad liikmesriigid, kas antud taimekaitsevahend vastab direktiivi 91/414/EMÜ artikli 4 lõike 1 punktides b, c, d ja e sätestatud tingimustele. Vajadusel muudetakse või tühistatakse hiljemalt 28. veebruariks 2007 igale sellisele taimekaitsevahendile väljastatud luba.Artikkel 5Käesolev direktiiv jõustub 1. märtsil 2003.Artikkel 6Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 3. mai 2002Komisjoni nimelkomisjoni liigeDavid Byrne[1] EÜT L 230, 19.8.1991, lk 1.[2] EÜT L 55, 26.2.2002, lk 29.[3] EÜT L 366, 15.12.1992, lk 10.[4] EÜT L 259, 13.10.2000, lk 27.[5] EÜT L 107, 28.4.1994, lk 8.[6] EÜT L 225, 22.9.1995, lk 1.[7] EÜT L 49, 4.3.1995, lk 50.--------------------------------------------------LISAI lisa tabeli lõppu lisatakse järgmine rida:"Nr | Üldnimetus, tunnuskoodid | Rahvusvahelise Puhta Keemia ja Rakenduskeemia Liidu (IUPAC) nimetus | Puhtus | Jõustumiskuupäev | Aegumistähtaeg | Erisätted |29 | Etofumesaat CAS nr 26225-79-6 CIPAC nr 223 | (±)-2-etoksü-2,3-dihüdro-3,3-dimetüülbensofuraan-5-üülmetaansulfonaat | 960 g/kg | 1. märts 2003 | 28. veebruar 2013 | Lubatakse kasutada ainult herbitsiidina. VI lisas sätestatud ühtsete põhimõtete rakendamisel võetakse arvesse alalises toiduahela ja loomatervishoiu komitees 26. veebruaril 2002 lõplikult vormistatud etofumesaadi läbivaatusaruande järeldusi ning eelkõige selle I ja II lisa. Kõnealuse üldhindamise käigus võivad liikmesriigid pöörata erilist tähelepanu põhjavee kaitsele, kui toimeainet kasutatakse tundlike muldade ja/või kliimatingimustega piirkondades, ning peavad vajadusel rakendama meetmeid riskide vähendamiseks. |--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 92/2/EMÜ, 13. jaanuar 1992, millega sätestatakse proovivõtumenetlus ja ühenduse analüüsimeetod kiirkülmutatud toitude temperatuuri ametlikuks kontrolliks

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31992L0002

Euroopa Liidu Teataja L 034 , 11/02/1992 Lk 0030 - 0033 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 15 Köide 11 Lk 0006  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 15 Köide 11 Lk 0006

		Komisjoni direktiiv 92/2/EMÜ,13. jaanuar 1992,millega sätestatakse proovivõtumenetlus ja ühenduse analüüsimeetod kiirkülmutatud toitude temperatuuri ametlikuks kontrolliksEUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asustamislepingut,võttes arvesse nõukogu 21. detsembri 1988. aasta direktiivi 89/108/EMÜ kiirkülmutatud toiduaineid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, [1] eriti selle artiklit 11,ning arvestades, et:kiirkülmutatud toitude temperatuuri tuleb kontrollida;liikmesriigid võivad kasutada muid teaduslikult põhjendatud meetodeid, tingimusel et see ei tõkesta kiirkülmutatud toitude vaba liikumist ega muuda konkurentsireegleid;pärast õhutemperatuuri kontrollimist vastavalt komisjoni 13. jaanuari 1992. aasta direktiivis 92/1/EMÜ (temperatuuriseire kohta kiirkülmutatud toiduainete transpordivahendites, lao- ja säilitusruumides) [2] sätestatud menetlusele ja võttes arvesse direktiivi 89/108/EMÜ artiklis 5 nõutud temperatuure ning kui seejärel on jäänud põhjendatud kahtlusi, võivad liikmesriigid teha kontrolle pakendi avamisega;inspekteerimine on kooskõlas nõukogu 14. juuni 1989. aasta direktiiviga 89/397/EMÜ toiduainete ametliku kontrolli kohta [3] ning eelkõige selle artiklitega 4 ja 14;käesolevas direktiivis sätestatud meetmed on kooskõlas alalise toidukomitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 11. Liikmesriigid tagavad, et kiirkülmutatud toitude ametlikuks inspekteerimiseks vajalik proovivõtumenetlus ja analüüsimeetod on kooskõlas käesoleva direktiivi I ja II lisas kirjeldatud nõuetega.2. Käesoleva direktiivi II lisas kirjeldatud analüüsimeetodit võib siiski kasutada üksnes juhul, kui inspekteerimine jätab põhjendatud kahtluse temperatuurikünnise suhtes, mis on sätestatud direktiivis 89/108/EMÜ kiirkülmutatud toiduaineid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta.Artikkel 2Artikli 1 lõikes 1 ning I ja II lisas sätestatud nõuete kehtestamine ei välista muude teaduslikult põhjendatud meetodite kasutamist liikmesriikides, kui see ei takista käesoleva direktiivi II lisas kirjeldatud meetodi alusel eeskirjadele vastavaks tunnistatud kiirkülmutatud toitude vaba liikumist.Erinevate tulemuste korral loetakse siiski määravaks tulemused, mis on saadud ühenduse meetodeid kasutades.Artikkel 31. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 31. juuliks 1993.Nad teatavad sellest viivitamatult komisjonile.2. Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 13. jaanuar 1992Komisjoni nimelasepresidentMartin Bangemann[1] EÜT L 40, 11.2.1989, lk 34.[2] EÜT L 34, 11.2.1992, lk 28.[3] EÜT L 186, 30.6.1989, lk 23.--------------------------------------------------I LISAKIIRKÜLMUTATUD TOITUDEST PROOVIVÕTMISE MENETLUS1. Pakkide valimine inspekteerimiseksValitud pakkide tüüp ja kogus peab olema selline, et nende temperatuur oleks tüüpiline inspekteeritud kaubakoguse kõige soojemate punktide puhul.1.1 KülmladustamineProove tuleks valida mitmetest külmlao kriitilistest punktidest, näiteks, ukse juurest (ülevalt ja alt), külmlao keskelt (ülevalt ja alt) ning jahutusseadmesse suubuva õhuava juurest. Arvesse tuleks võtta toodete ladustamise kestust (temperatuuri stabiliseerimiseks).1.2 Transporta) Kui on vaja võtta proove transpordi ajal:proov valitakse kaubasaadetise üla- ja alaosast iga ukse või uksepaari avanemiskoha juurest.b) Proovivõtmine mahalaadimise ajal:valida neli proovi järgmistest kriitilistest punktidest:- kaubasaadetise üla- ja alaosast uste avanemiskoha juurest,- kaubasaadetise ülemisest tagumisest nurgast (punktist, mis on külmutusseadmest võimalikult kaugel),- kaubasaadetise keskelt,- kaubasaadetise eesmise pealispinna keskelt (külmutusseadmele võimalikult lähedalt),- kaubasaadetise eesmise pealispinna üla- ja alanurgast (külmutusseadmesse suubuvale õhuavale võimalikult lähedalt).1.3 KülmletidProov valitakse kasutatava külmleti kolmest kõige soojemast punktist.--------------------------------------------------II LISAKIIRKÜLMUTATUD TOIDUAINETE TEMPERATUURI MÕÕTMISE MEETOD1. EesmärkDirektiivi 89/108/EMÜ artikli 1 lõike 2 punkti 1 põhjal peab pärast temperatuuri stabiliseerumist temperatuur toote kõikides osades olema –18 °C või külmem, kusjuures lubatud on kõnealuse direktiivi artiklis 5 täpsustatud lühiajaline temperatuuritõus.2. PõhimõteKiirkülmutatud toiduainete temperatuuri mõõtmine tähendab I lisa kohaselt valitud proovi temperatuuri täpset registreerimist vastava seadme abil.3. Temperatuuri definitsioon"Temperatuur" tähendab temperatuurinäitu, mis on mõõdetud kindlas kohas mõõteseadme või -vahendi temperatuuritundliku osa abil.4. Aparatuur4.1 Temperatuurimõõteinstrumendid4.2. Seadmed toote läbistamiseksKasutatakse terava otsaga metallinstrumenti, näiteks jääpuuri, käsipuuri või tavalist puuri, mida on lihtne puhastada.5. Temperatuurimõõteinstrumentide üldine spetsifikatsioonMõõteinstrumendid peavad vastama järgmistele nõuetele:a) reaktsiooniaeg: seade peab saavutama 90 % alg- ja lõpptemperatuuri vahest kolme minuti jooksul;b) instrumendi täpsus peab mõõtmispiirkonnas –20 °C… +30 °C olema ± 0,5 °C;c) mõõtmistäpsus ei tohi mõõtmise ajal ümbritseva keskkonna temperatuurivahemikus –20 °C… +30 °C muutuda rohkem kui 0,3 °C;d) instrumendi diskreetsus peab olema 0,1 °C;e) instrumendi täpsust tuleb kontrollida regulaarsete ajavahemike järel;f) instrumendil peab olema kehtiv kalibreerimissertifikaat;g) temperatuurisond peab olema kergesti puhastatav;h) mõõtmisvahendi temperatuuritundlikkus peab olema nii kavandatud, et oleks tagatud hea soojuskontakt tootega;i) elektriseadmed peavad olema kaitstud soovimatute mõjude eest, mis tekivad niiskuse kondenseerumisest.6. Mõõtmise käik6.1 Instrumentide eeljahutamineTemperatuurisond ning tooteläbistusseade (puur) peaksid enne toote temperatuuri mõõtmist olema eeljahutatud.Kasutatav eeljahutusmeetod peaks tagama, et mõlema seadme temperatuur jõuab toote temperatuurile nii lähedale kui võimalik.6.2. Proovide ettevalmistamine temperatuuri mõõtmiseksTemperatuurimõõtesondid ei ole üldiselt mõeldud tungima kiirkülmutatud tootesse. Seepärast on vaja teha tootesse auk, kuhu pannakse sond, kasutades selleks eeljahutatud tooteläbistusinstrumenti. Augu diameeter peab üsna täpselt vastama sondi omale ja augu sügavus sõltub toote tüübist (nagu kirjeldatud punktis 6.3).6.3 Toote temperatuuri mõõtmineProovi ettevalmistamise ja temperatuuri mõõtmise ajal peaks proov asuma valitud külmutuskeskkonnas. Mõõtmine toimub järgmiselt:a) kui toote mõõtmed seda võimaldavad, viia eeljahutatud sond 2,5 mm sügavusele toote pinnast;b) kui punkti a kohaselt ei ole võimalik toimida, tuleks sond sisestada vähemalt niisugusele sügavusele toote pinnast, mis vastab 3- või 4-kordsele sondi diameetrile;c) mõningaid toite, näiteks rohelisi herneid, ei saa nende sisetemperatuuri mõõtmiseks puurida nende suuruse või laadi tõttu. Neil juhtudel tuleks toidupaki sisetemperatuur kindlaks määrata nii, et sobiv eeljahutatud teravaotsaline sond viiakse paki keskele ja temperatuur mõõdetakse kokkupuutes toiduga;d) lugeda temperatuuri näit, kui see on jõudnud püsiva väärtuseni.--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 2002/4/EÜ 30. jaanuar 2002, nõukogu direktiiviga 1999/74/EÜ hõlmatud munakanasid pidavate ettevõtete registreerimise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32002L0004

Euroopa Liidu Teataja L 030 , 31/01/2002 Lk 0044 - 0046

		Komisjoni direktiiv 2002/4/EÜ30. jaanuar 2002,nõukogu direktiiviga 1999/74/EÜ hõlmatud munakanasid pidavate ettevõtete registreerimise kohtaEUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 19. juuli 1999. aasta direktiivi 1999/74/EÜ, milles sätestatakse munakanade kaitse miinimumnõuded, [1] eriti selle artiklit 7,ning arvestades järgmist:(1) Direktiivis 1999/74/EÜ sätestatakse erinõuded munakanade kaitseks põllumajandusliku tootmise süsteemides ning lubatakse liikmesriikidel valida kõige sobivam süsteem või kõige sobivamad süsteemid.(2) Direktiivi 1999/74/EÜ artiklis 7 nõutakse, et liikmesriigi pädev asutus peab registreerima kõik kõnealuse direktiivi reguleerimisalasse kuuluvad ettevõtted, andes neile eraldusnumbri, mille abil on võimalik jälgida turule viidud inimtoiduks ettenähtud mune.(3) Nõukogu 26. juuni 1990. aasta määrusega (EMÜ) nr 1907/90 munade teatavate turustusnormide kohta, [2] viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 5/2001, [3] nähakse ette, et munad tuleb tembeldada koodiga, mis sisaldab tootja eraldusnumbrit ja võimaldab teha kindlaks tootmisviisi.(4) Tootmisviisid on määratletud komisjoni 15. mai 1991. aasta määruses (EMÜ) nr 1274/91 (millega kehtestatakse määruse (EMÜ) nr 1907/90 (munade teatavate turustusnormide kohta) üksikasjalikud rakenduseeskirjad, [4] viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1651/2001 [5]) ja samuti nõukogu 24. juuni 1991. aasta määruses (EMÜ) nr 2092/91 (põllumajandustoodete mahepõllundustootmise ning põllumajandustoodete ja toiduainete puhul sellele viitavate märgiste kohta, [6] viimati muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 2491/2001 [7]).(5) Ettevõtete registreerimine koos eraldusnumbritega on eeldus turuleviidud inimtoiduks ettenähtud munade jälgimiseks.(6) Käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas alalise veterinaarkomitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 11. Liikmesriigid:a) kehtestavad süsteemi kõikide direktiivi 1999/74/EÜ reguleerimisalasse kuuluvate tootmisüksuste (edaspidi "ettevõte") registreerimiseks ja annavad kõnealustele ettevõtetele käesoleva direktiivi lisa kohaselt eraldusnumbri;b) tagavad, et liikmesriigi pädevale astutusele edastatakse liikmesriigi poolt kindlaks määratavaks kuupäevaks iga sellise ettevõtte kohta vähemalt lisa punktis 1 sätestatud andmed; kõnealune kuupäev peab olema selline, et kõnealuste ettevõtete punkti c kohaseks registreerimiseks jääks piisavalt aega;c) tagavad, et kõik ettevõtted, mille kohta esitatakse punkti b kohaselt kindlaks määratavaks tähtpäevaks nõutavad andmed, registreeritakse ja neile antakse eraldusnumber 31. maiks 2003.2. Liikmesriigid näevad ette, et alates 1. juunist 2003:a) ei või ettevõtteid, mille kohta ei ole esitatud kindlaksmääratud kuupäevaks lõike 1 punkti b kohaselt nõutavaid andmeid, enam kasutada jab) ei võeta enne registreerimist ja eraldusnumbri andmist kasutusele ühtki uut ettevõtet.3. Liikmesriigid tagavad, et liikmesriigi pädeval astutusel on juurdepääs lõike 1 kohaselt sisseseatud ettevõtete registrile, et jälgida turuleviidud inimtoiduks ettenähtud mune.4. Liikmesriigid tagavad, et muudatustest registreeritud andmetesse teatatakse viivitamata pädevale asutusele ning et sellise teabe saamisel ajakohastatakse registrit viivitamata.Artikkel 2Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid 31. märtsiks 2003. Nad edastavad kõnealuste sätete teksti viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Artikkel 3Käesolev direktiiv jõustub 20. päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 30. jaanuar 2002Komisjoni nimelkomisjoni liigeDavid Byrne[1] EÜT L 203, 3.8.1999, lk 53.[2] EÜT L 173, 6.7.1990, lk 5.[3] EÜT L 2, 5.1.2001, lk 1.[4] EÜT L 121, 16.5.1991, lk 11.[5] EÜT L 220, 15.8.2001, lk 5.[6] EÜT L 198, 22.7.1991, lk 1.[7] EÜT L 337, 20.12.2001, lk 9.--------------------------------------------------LISAVajaduse korral kohaldatakse direktiivi 1999/74/EÜ artiklis 2 esitatud mõisteid.1. REGISTREERIMISEKS VAJALIKUD ANDMEDIga ettevõtte puhul registreeritakse vähemalt järgmised andmed:- ettevõte:- ettevõtte nimi,- aadress,- munakanade eest vastutav füüsiline isik (edaspidi "loomapidaja"):- nimi,- aadress,- muude kõnealuse loomapidaja juhitavate või talle kuuluvate direktiivi 1999/74/EÜ reguleerimisalasse kuuluvate ettevõtete registreerimisnumbrid,- ettevõtte omanik, kui omanik ei ole loomapidaja:- nimi,- aadress,- muude kõnealuse omaniku juhitavate või talle kuuluvate direktiivi 1999/74/EÜ reguleerimisalasse kuuluvate ettevõtete registreerimisnumbrid,- täiendavad andmed ettevõtte kohta:- tootmisviis(id) vastavalt punktis 2.1 nimetatud määratlustele,- ettevõtte maksimumvõimsus samal ajal ettevõttes peetavate lindude arvuna; kui kasutatakse eri tootmisviise, tuleb lisaks märkida samal ajal ettevõttes peetavate lindude maksimumarv tootmisviisi kohta.2. ERALDUSNUMBEREraldusnumber koosneb numbrist, mis viitab punkti 2.1 kohaselt kindlaksmääratud tootmisviisile, sellele järgneb punkti 2.2 kohane liikmesriigi kood ja selle liikmesriigi poolt kehtestatud identifitseerimisnumber, kus ettevõte asub.2.1. Tootmisviisi koodMääruse (EMÜ) nr 1274/91 muudetud versioonis määratletud tootmisviisid, mida ettevõttes kasutatakse, märgitakse järgmise koodi abil:1 | Vabapidamine |2 | Lindlas pidamine |3 | Puuris pidamine |Määruses (EMÜ) nr 2092/91 kindlaksmääratud tingimustel tootvates ettevõtetes kasutatav tootmisviis märgitakse järgmiselt:0 | Mahepõllumajanduslik tootmine |2.2. Registreeriva liikmesriigi koodAT | Austria |BE | Belgia |DE | Saksamaa |DK | Taani |ES | Hispaania |FI | Soome |FR | Prantsusmaa |GR | Kreeka |IE | Iirimaa |IT | Itaalia |LU | Luksemburg |NL | Madalmaad |PT | Portugal |SE | Rootsi |UK | Ühendkuningriik |2.3. Ettevõtte identifitseerimineIga liikmesriik rakendab süsteemi, mille kohaselt igale registreeritavale ettevõttele antakse kordumatu number, mida võib kasutada ka muul eesmärgil kui käesoleva direktiivi kohaldamisel, tingimusel et on tagatud ettevõtte identifitseerimine.Liikmesriik võib lisada identifitseerimisnumbrisse täiendavaid märke ettevõtte eri hoonetes peetavate üksikute karjade identifitseerimiseks.--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv, 18. november 1985, millega kehtestatakse ühenduse meetmed suu- ja sõrataudi tõrjeks

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31985L0511

Euroopa Liidu Teataja L 315 , 26/11/1985 Lk 0011 - 0018 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 19 Lk 0209  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 03 Köide 39 Lk 0033  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 19 Lk 0209  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 03 Köide 39 Lk 0033

		Nõukogu direktiiv,18. november 1985,millega kehtestatakse ühenduse meetmed suu- ja sõrataudi tõrjeks(85/511/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 43 ja 100,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:üks ühenduse ülesannetest veterinaaria valdkonnas on kariloomade tervisliku seisundi parandamine eesmärgiga tõsta loomakasvatuse tasuvust;suu- ja sõrataudi puhang võib kiiresti omandada episootilised mõõtmed ning põhjustada suremust ja häireid sellises ulatuses, mis võib järsult vähendada mäletsejate- ja seakasvatuse üldist tasuvust;meetmed tuleb võtta kohe, kui kahtlustatakse taudi esinemist, nii et kahtluse kinnitamise korral oleks võimalik rakendada viivitamatuid ja tõhusaid tõrjemeetmeid; pädevad asutused peavad kõnealuseid meetmeid kohandama vastavalt sellele, kas asjaomase riigi territooriumil või selle osal toimub ennetav vaktsineerimine; teatavatel tingimustel võivad kõnealust poliitikat teostavad liikmesriigid lubada suu- ja sõrataudi viiruse suhtes piisava immuunsuskaitsega loomade tapmisest loobumist;puhangu ilmnemise korral tuleb haiguse levikut vältida, jälgides hoolikalt loomade liikumist ja nakatuda võivate toodete kasutamist, vajaduse korral tuleb loomad vaktsineerida;haigus tuleb diagnoosida ja asjakohase viiruse identifitseerimine läbi viia vastutavates laborites, mille töö kooskõlastamise peab tagama ühenduse poolt määratud referentlaboratoorium;erakorraliseks vaktsineerimiseks kasutatav vaktsiin peab olema kontrollitud nii tõhususe kui ohutuse suhtes kooskõlastatult ühenduse poolt määratud spetsialiseeritud asutusega; ilmnenud viirusetüüpide või -variantide suhtes, mille eest ühenduses tavapäraselt kasutatavad vaktsiinid ei paku piisavalt kaitset, tuleb võtta kooskõlastatud erimeetmeid; sel eesmärgil peaksid liikmesriigid, kes teostavad vaktsineerimist, koostama mitmeaastased vaktsineerimisprogrammid, mida kontrollitakse ja vajadusel kooskõlastatakse ühenduse tasandil;tuleb ette näha kord liikmesriikide ja komisjoni vahelise tiheda koostöö kohta;käesoleva direktiiviga sisseviidav kord on eksperimentaalset laadi ning tuleb läbi vaadata vastavalt olukorra arengule,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Käesolevas direktiivis määratletakse ühenduse miinimumtõrjemeetmed, mida kohaldatakse suu- ja sõrataudi puhangu korral viiruse tüübist olenemata, ilma et see piiraks ühendusesiseses kaubanduses kehtivaid ühenduse sätteid.Käesolev direktiiv ei mõjuta liikmesriikide poliitikat ennetava vaktsineerimise osas.Artikkel 2Käesolevas direktiivis kohaldatakse vastavalt vajadusele direktiivi 64/432/EMÜ [4] artiklis 2 esitatud mõisteid.Kasutatakse ka järgmisi mõisteid:a) vastuvõtliku liigi loom — igasugune põllumajandusettevõttes olev kodu- või metsloomast mäletseja või siga;b) vastuvõtlik loom — iga vastuvõtliku liigi loom, kes on vaktsineerimata või kes on küll vaktsineeritud, kuid kelle immuunsuskaitset pädev asutus käsitab ebapiisavana;c) nakatunud loom — iga vastuvõtliku liigi loom, kellel:- on kindlaks tehtud kliinilised tunnused või tapajärgsed kahjustused, mis võivad tuleneda suu- ja sõrataudist,või- kellel laboratoorsete uuringute põhjal on ametlikult kindlaks tehtud suu- ja sõrataudi esinemine;d) nakatumiskahtlusega loom — iga vastuvõtliku liigi loom, kellel esinevad sellised kliinilised sümptomid või tapajärgsed kahjustused, et suu- ja sõrataudi esinemist võib põhjendatult kahtlustada;e) saastumiskahtlusega loom — iga vastuvõtliku liigi loom, kes episotoloogilise info alusel võis otseselt või kaudselt kokku puutuda suu- ja sõrataudi viirusega.Artikkel 3Liikmesriigid tagavad, et suu- ja sõrataudi esinemise või kahtluse korral peab sellest vastavalt direktiivile 82/894/EMÜ [5] kohustuslikus korras ja viivitamata teatama pädevale asutusele.Artikkel 41. Liikmesriigid tagavad, et kui põllumajandusettevõttes on üks või mitu suu- ja sõrataudi kahtlusega või sellesse nakatunud looma, tehakse viivitamata ametlikud uuringud haiguse esinemise kinnitamiseks või välistamiseks, eelkõige peab riiklik veterinaararst võtma või laskma võtta laboratoorseteks uuringuteks vajalikud proovid.Kohe, kui nakkuskahtlus on teatavaks tehtud, allutab pädev asutus asjaomase põllumajandusettevõtte ametlikule järelevalvele ning nõuab eelkõige, et:- viiakse läbi kõikide vastuvõtliku liigi loomade loendus ning registreeritakse lõpnud, nakatunud ja nakatumis- või saastumisohus loomade hulk nimetatud kategooriate lõikes; loenduse ajakohastamiseks tuleb arvesse võtta haiguskahtluse perioodil sündinud või lõpnud loomad; loenduse andmed tuleb taotluse korral esitada pädevale asutusele ning neid võib kontrollida iga kontrollkäigu ajal,- kõiki põllumajandusettevõtte vastuvõtliku liigi loomi peetakse nende eluruumides või mõnes muus kohas, kus loomad on võimalik isoleerida,- põllumajandusettevõttesse ei tooda ega põllumajandusettevõttest ei viida välja ühtegi vastuvõtliku liigi looma,- põllumajandusettevõttesse ei tooda ega põllumajandusettevõttest ei viida pädeva asutuse loata välja ühtegi teise liigi looma,- põllumajandusettevõttest ei viida ilma pädeva asutuse loata välja ei vastuvõtliku liigi looma liha või rümpi ega loomasööta, riistu, esemeid või muid materjale nagu vill või jäätmed või kõrvaldatud materjal, millega suu- ja sõrataud võib edasi kanduda,- põllumajandusettevõttest ei viida välja piima; kui piima hoidmine põllumajandusettevõttes on raskendatud, võib pädev asutus lubada viia piima veterinaarjärelevalve all põllumajandusettevõttest töötlemisettevõttesse, et seda saaks kuumtöödelda ja tagada suu- ja sõrataudi viiruse hävitamine,- isikute liikumine põllumajandusettevõttest välja ja põllumajandusettevõttesse sisse toimub pädeva asutuse loal,- sõidukite põllumajandusettevõttesse sisenemine ja põllumajandusettevõttest väljumine toimub pädeva asutuse loal, kes sätestab suu- ja sõrataudi leviku vältimiseks vajalikud tingimused,- vastuvõtliku liigi loomade hoonete ning põllumajandusettevõtte sisse- ja väljapääsude juures tuleb kasutada sobivaid desinfitseerimisvahendeid,- vastavalt artiklitele 7 ja 8 viiakse läbi episotoloogiline uurimine.2. Pädev asutus võib laiendada lõikes 1 sätestatud meetmeid kõrvalasuvate põllumajandusettevõtete suhtes, kui nende asukoht, olemus või kokkupuude haiguskahtlusega põllumajandusettevõtte loomadega annab põhjust kahtlustada võimalikku saastumist.3. Lõigetes 1 ja 2 osutatud meetmeid ei tühistata enne, kui riiklik veterinaararst on suu- ja sõrataudi kahtluse välistanud.Artikkel 5Kohe, kui on leidnud kinnitust, et põllumajandusettevõttes on üks või mitu artikli 2 lõikes c määratletud looma, kohaldab pädev asutus järgmisi meetmeid:1) riiklik veterinaararst võtab või laseb võtta piisavad proovid, mis saadetakse uurimiseks I lisas nimetatud laborisse eeldusel, et neid proove ei ole vastavalt artikli 4 lõike 1 esimesele lõigule võetud ja uuringuid ei ole tehtud juba haiguskahtluse perioodil;2) lisaks artikli 4 lõikes 1 nimetatud meetmetele tuleb viivitamata võtta järgmisi meetmeid:a) liikmesriikides või regioonides, kus vaktsineerimine on keelatud:- kõik põllumajandusettevõtte vastuvõtliku liigi loomad tapetakse kohapeal ametliku järelevalve all viisil, millega välditakse igasugune suu- ja sõrataudi levimise oht,- pärast tapmist hävitatakse eespool nimetatud loomad ametliku järelevalve all nii, et ei oleks suu- ja sõrataudi levimise ohtu,- põllumajandusettevõttest pärineva ja taudi võimaliku levimise ning ametlike meetmete võtmise vahelisel perioodil tapetud vastuvõtliku liigi looma liha asukoht tehakse võimalusel kindlaks ning hävitatakse ametliku järelevalve all nii, oleks välditud suu- ja sõrataudi levimise oht,- põllumajandusettevõttes lõpnud vastuvõtliku liigi loomade rümbad hävitatakse ametliku järelevalve all nii, et oleks välditud suu- ja sõrataudi levimise oht,- kõik artikli 4 lõike 1 teise lõigu viiendas taandes nimetatud materjalid hävitatakse või töödeldakse nii, et oleks tagatud suu- ja sõrataudi viiruse hävitamine; kogu töötlemine peab toimuma vastavalt riikliku veterinaararsti juhtnööridele,- piim ja piimatooted hävitatakse nii, et oleks välditud suu- ja sõrataudi levimise oht,- pärast vastuvõtliku liigi loomade ja artikli 4 lõike 1 teise lõigu viiendas taandes nimetatud ainete hävitamist puhastatakse ja desinfitseeritakse loomapidamishooned, nende ümbrus ning loomade transportimiseks kasutatud sõidukid ja kõik taudiviirusega oletatavalt saastunud seadmed kooskõlas artikliga 10,- vastuvõtliku liigi loomi tohib põllumajandusettevõttesse viia kõige varem 21 päeva pärast kooskõlas artikliga 10 toimunud puhastamist ja desinfitseerimist,- vastavalt artiklitele 7 ja 8 viiakse läbi episotoloogiline uurimine;b) liikmesriikides või regioonides, kus teostatakse vaktsineerimispoliitikat vastavuses artikli 14 sätetega:i) - kõik põllumajandusettevõtte vastuvõtliku liigi loomad tapetakse ja hävitatakse ametliku järelevalve all. Kui loomad on tapetud ja hävitatud, võtavad liikmesriigid suu- ja sõrataudi püsimise ja levimise ohu ning kahjulike keskkonnamõjude vältimiseks vajalikud meetmed; eelkõige juhul, kui tapmine ei toimu kohapeal, transporditakse loomi spetsiaalse varustusega sõidukites nii, et oleks välditud suu- ja sõrataudi levimise oht,- kui suu- ja sõrataudi viiruse liik, alaliik või variant on identifitseeritud või kui epidemioloogilise informatsiooni ja andmete põhjal on võimalik kindlaks teha, et kasutatud vaktsiinid tagavad immuunsuse kõnealuse viiruseliigi suhtes, võivad liikmesriigid:- piirata vastuvõtlike loomade tapmist ja hävitamist,- lubada suu- ja sõrataudist mittenakatatud või taudikahtluseta loomade liha ja piima asjakohast kuumtöötlemist veterinaarjärelevalve all;ii) üheaegselt alapunktis i sätestatud meetmetega viiakse kooskõlas artikli 13 lõikega 1 läbi allesjäänud loomade vaktsineerimine või revaktsineerimine;iii) punkti a kolmandas, neljandas ja viiendas taandes sätestatud meetmeid kohaldatakse analoogia alusel nagu ka punkti a kuuendas taandes sätestatud meetmeid, välja arvatud alapunktis i osutatud kuumtöötlemise puhul;3) lõike 1 sätteid ei kohaldata, kui ilmneb teisene taudikolle, mis on epidemioloogiliselt seotud esmase taudikoldega, mille kohta on juba proovid võetud;4) pädev asutus võib kohaldada lõikes 1 sätestatud meetmeid kõrvalasuvate põllumajandusettevõtete suhtes, kui nende asukoht, piirid või kokkupuude loomadega põllumajandusettevõttest, kus taud on registreeritud, annab alust kahtlustada võimalikku saastumist.Artikkel 61. Põllumajandusettevõtete puhul, mis koosnevad kahest või enamast eraldiseisvast tootmisüksusest, võib pädev asutus kalduda kõrvale artikli 5 lõike 2 punkti a esimese ja teise taande ning lõike 2 punkti b alapunkti i nõudmistest nakatunud põllumajandusettevõtte taudivabade tootmisüksuste osas tingimusel, et riiklik veterinaararst on kinnitanud, et nende üksuste struktuur, suurus ja loomade hoidmine, pidamine ja toitmine on täiesti eraldi, nii et viirus ei saa levida.Samu meetmeid ja võimalust kalduda kõrvale artikli 5 lõike 2 punkti a kuuenda taande nõuetest võib kohaldada ka piimatootmisettevõtetele eeldusel, et lisaks sellele toimub lüpsmine igas üksuses täiesti eraldi.2. Lõike 1 kohaldamisel kehtestavad liikmesriigid üksikasjalikud rakenduseeskirjad pakutavate tervisekaitsetagatiste alusel. Liikmesriigid teatavad nendest komisjonile.3. Artiklis 16 sätestatud korra kohaselt võib teha otsuse, et lõikes 2 sätestatud meetmeid muudetakse eesmärgiga kooskõlastada neid liikmesriikides võetud meetmetega.Artikkel 7Episotoloogiline uurimine hõlmab:- ajavahemikku, mille vältel suu- ja sõrataud on juba põllumajandusettevõttes olnud enne sellest teatamist või selle kahtlustamist,- põllumajandusettevõttes esinenud suu- ja sõrataudi võimalikku nakkusallikat ning teiste põllumajandusettevõtete identifitseerimist, milles on vastuvõtliku liigi loomi, kes võivad olla nakatatud või saastunud samast allikast,- artikli 4 lõike 1 teise lõigu viiendas taandes nimetatud isikute, sõidukite ja materjalide liikumist, kes või mis on võinud suu- ja sõrataudi kõnealusest põllumajandusettevõttest välja viia või sinna sisse tuua.Artikkel 81. a) Kui riiklik veterinaararst leiab või järeldab kinnitatud andmete alusel, et suu- ja sõrataud on võidud sisse tuua teistest põllumajandusettevõtetest artiklis 4 osutatud põllumajandusettevõttesse, või viimatinimetatud põllumajandusettevõttest teistesse põllumajandusettevõtetesse isikute, loomade või sõidukite liikumise tulemusena või muul viisil, allutatakse need teised põllumajandusettevõtted vastavalt artiklile 4 ametlikule järelevalvele, mis kestab seni, kuni artiklis 4 osutatud suu-ja sõrataudi esinemise kahtlus on ametlikult välistatud;b) kui riiklik veterinaararst leiab või järeldab kinnitatud andmete põhjal, et suu- ja sõrataud on võidud artiklis 5 osutatud põllumajandusettevõttesse sisse tuua teistest põllumajandusettevõtetest isikute, loomade või sõidukite liikumise tulemusena või muul viisil, allutatakse need teised põllumajandusettevõtted vastavalt artiklile 4 ametlikule järelevalvele;c) kui riiklik veterinaararst leiab või järeldab kinnitatud andmete alusel, et suu- ja sõrataud on võidud artiklis 5 osutatud põllumajandusettevõttest sisse tuua teistesse põllumajandusettevõtetesse isikute, loomade või sõidukite liikumise tulemusena või muul viisil, kohaldatakse nende teiste põllumajandusettevõtete suhtes artikli 4 sätteid.2. Kui põllumajandusettevõtte suhtes on kohaldatud lõike 1 sätteid, keelab pädev asutus loomade väljaviimise põllumajandusettevõttest muul otstarbel kui transpordiks ametliku järelevalve all otse tapamajja hädatapmisele lõike 1 punktides a ja b osutatud põllumajandusettevõtete puhul 15 päeva jooksul ning lõike 1 punktis c osutatud põllumajandusettevõtete puhul 21 päeva jooksul. Enne nimetatud loa andmist peab riiklik veterinaararst olema karja kontrollinud ja kinnitanud, et ükski loom ei ole nakatumiskahtlusega.3. Kui pädev asutus leiab, et tingimused lubavad, võib ta piirata lõike 1 punktides a ja b sätestatud meetmete kohaldamist mõnes põllumajandusettevõtte osas ning seal paiknevate loomade suhtes tingimusel, et loomi on majutatud, peetud ning söödetud täiesti eraldi.Artikkel 91. Liikmesriigid tagavad, et pädev asutus kehtestab pärast suu- ja sõrataudi diagnoosi ametilikku kinnitamist nakatunud põllumajandusettevõtte ümber vähemalt 3 km raadiusega ohustatud tsooni ja vähemalt 10 km raadiusega järelevalvetsooni. Tsoonide kehtestamisel tuleb arvestada looduslikke piire ja järelevalvevahendeid.2. a) Ohustatud tsoonides kohaldatakse järgmisi meetmeid:- loendatakse kõik loomad ning põllumajandusettevõtted, milles on nakatumiskahtlusega vastuvõtliku liigi loomi; nimetatud põllumajandusettevõtteid külastatakse korrapäraselt,- keelatud on vastuvõtliku liigi loomade liikumine avalikel või erateedel, välja arvatud põllumajandusettevõtete teenindusteedel,- vastuvõtliku liigi loomi ei tohi esimese 15 päeva jooksul viia välja põllumajandusettevõttest, kus neid peetakse, välja arvatud nende transportimiseks ametliku järelevalve all otse hädatapmisele selles tsoonis asuvasse tapamajja või, kui selles tsoonis veterinaarjärelevalve all olev tapamaja puudub, siis tapamajja, mille on määranud pädev asutus. Nimetatud liikumine võib toimuda pädeva asutuse loal üksnes pärast seda, kui riiklik veterinaararst on kontrollinud põllumajandusettevõtte kõiki vastuvõtliku liigi loomi ja välistanud nakatumiskahtlusega loomade olemasolu,- keelatud on mobiilne seemendusteenus,- esimesel 15 päeval on keelatud kunstlik seemendamine, välja arvatud juhul, kui seda teeb ettevõtja ise põllumajandusettevõttes olemasoleva või vahetult seemendusjaamast tarnitud spermaga,- keelatud on loomalaadad, -turud, -näitused ja muud vastuvõtlike loomade kogunemised, sealhulgas loomade kokku- ja laialivedu,- ilma et see piiraks kolmanda taande teise lause kohaldamist, on keelatud vastuvõtliku liigi loomade transportimine, välja arvatud nende transiitvedu suurtel kiirteedel või raudteemagistraalidel;b) ohustatud tsoonis kohaldatud meetmed kehtivad vähemalt 15 päeva pärast kõikide artiklis 5 nimetatud loomade põllumajandusettevõttest eemaldamist ning põllumajandusettevõtte esialgset puhastamist ja desinfitseerimist vastavalt artiklile 10. Siiski jäävad lõikes 3 kirjeldatud järelevalvetsooni puudutavad meetmed ohustatud tsoonis jõusse lõike 3 punktis b sätestatud ajavahemiku jooksul.3. a) Järelevalvetsoonides kohaldatakse järgmisi meetmeid:- loendatakse kõik põllumajandusettevõtted, milles peetakse vastuvõtliku liigi loomi,- vastuvõtliku liigi loomade vedamiseks on keelatud kasutada avalikke teid, välja arvatud loomade viimisel karjamaale,- vastuvõtliku liigi loomade transportimine järelevalvetsooni sees toimub pädeva asutuse loal,- esimesel 15 päeval on keelatud loomi järelevalvetsoonist välja viia. 15. ja 30. päeva vahel tohib loomi nimetatud tsoonist välja viia ainult ametliku järelevalve all otse tapamajja hädatapmisele. Pädevad asutused võivad anda selliseks veoks loa alles pärast seda, kui riiklik veterinaararst on kontrollinud kõiki asjassepuutuvaid loomi ja kinnitanud, et ühelgi loomal ei ole nakatumiskahtlust,- keelatud on mobiilne seemendusteenus,- keelatud on loomalaadad, -turud, -näitused ja muud vastuvõtlike loomade kogunemised;b) järelevalvetsoonis kohaldatud meetmed kehtivad vähemalt 30 päeva pärast kõikide artiklis 5 nimetatud loomade põllumajandusettevõttest eemaldamist ning põllumajandusettevõtte esialgset puhastamist ja desinfitseerimist vastavalt artiklile 10.Artikkel 10Liikmesriigid tagavad, et:- kasutatavad desinfitseerimisvahendid ja nende kontsentratsioonid on pädeva asutuse poolt ametlikult heaks kiidetud,- puhastamine ja desinfitseerimine toimub ametliku järelevalve all vastavalt riikliku veterinaararsti juhtnööridele.Artikkel 111. Liikmesriigid tagavad, et:- suu- ja sõrataudi avastamiseks tehtavad laboriuuringud viiakse läbi riikliku labori poolt, mis on toodud lisas, mida võib muuta või täiendada artiklis 17 sätestatud korras. Laboriuuringute käigus peab vajadusel ja eelkõige taudi esmakordsel ilmnemisel kindlaks määrama asjakohase viiruse liigi, alaliigi ja vajadusel variandi, mida võib vajadusel kinnitada ühenduse poolt määratud referentlabor,- igas liikmesriigis vastutab diagnoosistandardite ja -meetodite koordineerimise eest üks I lisas loetletud riiklikest laboritest,- esimeses taandes loetletud riiklikud laborid teevad koostööd ühenduse poolt määratud referentlaboriga.2. Nõukogu määrab enne 1. jaanuari 1987 komisjoni ettepaneku põhjal kvalifitseeritud häälteenamusega lõikes 1 osutatud referentlabori ning määrab kindlaks selle volitused ja lõike 1 teise taande kohaldamiseks üksikasjalikud eeskirjad.Artikkel 12Liikmesriigid tagavad, et:- kui vastuvõtliku liigi loomad viiakse välja põllumajandusettevõttest, kus neid peetakse, on nad identifitseeritud viisil, mis võimaldab kiiresti kindlaks teha nende päritoluettevõtte või ettevõtte, kust neid tuuakse, ja nende liikumised. Teatavate loomade kategooriate puhul ja ilma, et see piiraks nõukogu 22. jaanuari 1980 direktiivi 80/217/EMÜ (millega kehtestatakse ühenduse meetmed sigade klassikalise katku tõrjeks [6] viimati muudetud direktiiviga 84/645/EMÜ [7] artiklit 13, võib pädev asutus siiski teatavatel asjaoludel ja terviseohutuse olukorda arvestades lubada muid viise, kuidas kiiresti kindlaks teha nende päritoluettevõte või ettevõte, kust neid tuuakse, ja nende liikumised. Loomade märgistamise või nende päritoluettevõtte kindlakstegemise korra määrab pädev asutus,- loomade omanik või pidaja on kohustatud pädeva asutuse taotlusel esitama loomade põllumajandusettevõttesse toomise või sealt väljaviimise andmed,- kõik vastuvõtliku liigi loomade transpordi või turustamisega tegelevad isikud saavad anda pädevale asutusele teavet loomade liikumise kohta, keda nad on vedanud või turustanud, ning esitada kõik üksikasjad kõnealuse teabe kohta.Artikkel 131. Kui põllumajandusettevõttes on diagnoositud suu- ja sõrataud, võib lisaks haiguse tõrjemeetmete võtmisele vaktsineerida pädeva asutuse poolt määratud geograafilise piirkonna nakatumisohtlikes põllumajandusettevõtetes olevad vastuvõtliku liigi loomad.2. Liikmesriigid tagavad lõikes 1 osutatud juhul, et:a) keelatakse vastuvõtliku liigi loomade vaktsineerimine või revaktsineerimine artiklis 4 osutatud põllumajandusettevõtetes, ilma et see piiraks artikli 5 lõike 2 punkti b alapunkti i teise taande ja liikmesriikide riiklike eeskirjade kohaldamist, mis näevad ette kõikide või ühe osa vastuvõtliku liigi loomade ennetavat suu- ja sõrataudi vastast vaktsineerimist ühel osal territooriumist või kogu territooriumil;b) keelatud on seerumi süstimine;c) kasutatava suu- ja sõrataudi vaktsiini tüüp ja selle kasutamismeetod on vastavuses artiklis 16 sätestatud korras ettenähtud üldiste soovitustega;d) pädev asutus on kasutatava vaktsiini heaks kiitnud nende riiklike laborite kontrolli põhjal, mille tegevust koordineerib artikli 14 lõikes 3 sätestatud korras määratud asutus;e) kolmandast riigist imporditud vaktsiin vastab punktis c sätestatud nõudmistele ning on kontrollitud vastavalt punktile d.Nõukogu võtab komisjoni ettepanekul kvalifitseeritud häälteenamusega vastu ühenduse territooriumil kasutatavate vaktsiinide normide ja kontrolli koordineerimise tingimused.3. Niisuguste suu- ja sõrataudi viiruse liikide, alaliikide või variantide ilmnemise korral, mille vastu tavapäraselt kasutatavad vaktsiinid ei paku kaitset või piisavat kaitset, informeerib vastav liikmesriik viivitamata komisjoni ja teisi liikmesriike ning teatab neile, milliseid erakorralisi meetmeid ta peab vajalikuks võtta vaktsiinide koostise kohandamiseks ja nende kasutamiseks.4. Kui eespool osutatud siseriiklike meetmete alusel osutub vajalikuks rakendada ühenduse meetmeid, määratakse need kindlaks artiklis 16 sätestatud korras.Artikkel 141. Liikmesriigid, kus on lubatud ennetav suu- ja sõrataudivastane vaktsineerimine, koostavad mitmeaastase vaktsineerimisprogrammi, mille nad esitavad komisjonile ja teistele liikmesriikidele alalises veterinaarkomitees.Programmis tuleb ära näidata:i) - vaktsineerimise sagedus,- suu- ja sõrataudi puhkemise mitmesugustel võimalikel juhtudel kasutatavate vaktsiinide tootmise ja kontrolli tingimused ja meetodid,- kaitsetoimega normannus,- ristimmuunsuskontroll variantidega,- vaktsineerimisprogrammiga hõlmatud loomade liigid ja kategooriad,- vaktsiinide turustamise, säilitamise, ladustamise ja kasutamise järelevalve kord;ii) - kasutatavad viiruseliigid,- kasutatavate vaktsiinide omadused ja koostis.2. Liikmesriikide poolt ühe osana riiklikest suu- ja sõrataudi vastastest programmidest võetud ja lõike 1 alapunktis i sätestatud meetmete koordineerimine määratakse nende tõhususe tagamiseks kindlaks vastavalt artiklis 16 sätestatud korrale.3. Nõukogu määrab enne 1. jaanuari 1987 komisjoni ettepanekul kvalifitseeritud häälteenamusega artiklis 13 osutatud labori ja määrab kindlaks tema volitused ning vaktsiinide ja ristimmuunsuskontrolli eest vastutava asutuse volitused.4. Komisjon esitab nõukogule enne 1. jaanuari 1989 aruande, vajaduse korral koos ettepanekutega suu- ja sõrataudi vaktsiinide tootmist ja turustamist käsitlevate eeskirjade kohta ühenduses ning ettepanekutega moodustada suu- ja sõrataudi vaktsiinide ühenduse varu.Artikkel 15Kui suu- ja sõrataudi levik saavutab liikmesriigi territooriumil ohtliku ulatuse ja episootia laieneb ning areneb ulatuslikult väljaspool vaktsineerimispiirkonda vaatamata võetud meetmetele, eriti artikli 13 kohaldamisel, võib liikmesriik, mis ei teosta oma territooriumil või selle osal ennetavat vaktsineerimist, viia läbi sellise vaktsineerimise oma territooriumil või selle osal ja kohaldada artikli 5 lõike 2 punktis b sätestatud meetmeid. Liikmesriik teatab komisjonile ja teistele liikmesriikidele kõnesolevast meetmest.Artikkel 161. Kui tuleb järgida käesolevas artiklis sätestatud korda, suunab otsusega 68/361/EMÜ [8] asutatud alalise veterinaarkomitee (edaspidi "komitee") eesistuja küsimuse viivitamata nimetatud komiteele kas omal algatusel või liikmesriigi taotlusel.2. Liikmesriikide hääli arvestatakse vastavalt asutamislepingu artikli 148 lõikes 2 sätestatule. Eesistuja ei hääleta.3. Komisjoni esindaja esitab võetavate meetmete projekti. Komitee esitab kõnealuste meetmete kohta oma arvamuse kahe päeva jooksul. Arvamus esitatakse 54 poolthäälega.4. Komisjon võtab meetmed vastu ja kohaldab neid viivitamata, kui need on komitee arvamusega kooskõlas. Kui meetmed ei ole kooskõlas komitee arvamusega või kui arvamust ei ole esitatud, teeb komisjon viivitamata nõukogule ettepaneku võetavate meetmete kohta. Nõukogu võtab meetmed kvalifitseeritud häälteenamusega.Kui 15 päeva jooksul asja arutada andmise kuupäevast alates ei ole nõukogu meetmeid võtnud, võtab ettepandud meetmed komisjon ja rakendab need viivitamata, välja arvatud juhul, kui nõukogu on lihthäälteenamusega hääletanud kõnesolevate meetmete vastu.Artikkel 171. Kui tuleb järgida käesolevas artiklis sätestatud korda, suunab eesistuja küsimuse viivitamata komiteele kas omal algatusel või liikmesriigi taotlusel.2. Liikmesriikide hääli arvestatakse komitees vastavalt asutamislepingu artikli 148 lõikes 2 sätestatule. Eesistuja ei hääleta.3. Komisjoni esindaja esitab võetavate meetmete projekti. Komitee esitab oma arvamuse tähtajaks, mille eesistuja võib määrata vastavalt arutluseks esitatud küsimuse kiireloomulisusele. Arvamus esitatakse 54 poolthäälega.4. Komisjon võtab meetmed vastu ja kohaldab neid viivitamata, kui need on komitee arvamusega kooskõlas. Kui meetmed ei ole kooskõlas komitee arvamusega või kui arvamust ei ole esitatud, teeb komisjon viivitamata nõukogule ettepaneku võetavate meetmete kohta. Nõukogu võtab meetmed kvalifitseeritud häälteenamusega.Kui kolme kuu jooksul asja arutada andmise kuupäevast alates ei ole nõukogu meetmeid vastu võtnud, võtab ettepandud meetmed vastu komisjon ja rakendab need viivitamata, välja arvatud juhul, kui nõukogu on lihthäälteenamusega hääletanud kõnesolevate meetmete vastu.Artikkel 18Nõukogu vaatab olukorra enne 1. jaanuari 1990 edasiseks ühtlustamiseks üle, lähtudes komisjoni suu- ja sõrataudi tõrjekogemuse aruandest ning vajaduse korral ka lisatud ettepanekutest.Artikkel 19Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 1. jaanuariks 1987.Artikkel 20Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 18. november 1985Nõukogu nimeleesistujaJ. Fischbach[1] EÜT C 248, 22.9.1982, lk 3.[2] EÜT C 242, 12.9.1983, lk 128.[3] EÜT C 77, 21.3.1983, lk 5.[4] EÜT 121, 29.7.1964, lk 1977/64.[5] EÜT L 378, 31.12.1982, lk 58.[6] EÜT L 47, 21.2.1980, lk 11.[7] EÜT L 339, 27.12.1984, lk 33.[8] EÜT 255, 18.10.1968, lk 23.--------------------------------------------------LISASUU- JA SÕRATAUDIGA TEGELEVAD RIIKLIKUD LABORIDBELGIA JA LUKSEMBURG: | Institut national de recherches vétérinaires, Groeselenberg 99, 1180 Bruxelles. |TAANI: | Statens veterinære institut for Virusforskning, Lindholm. |ITAALIA: | Istituto zooprofilattico sperimentale della Lombardia e dell'Emilia Romagna, Brescia. |Istituto superiore della Sanità, Roma. |ÜHENDATUD KUNINGRIIK JA IIRIMAA: | Animal Virus Research Institute, Pirbright, Woking, Surrey. |PRANTSUSMAA: | Laboratoire national de pathologie bovine, Lyon. |KREEKA: | Ινστιτούτο Αφθώδους Πυρετού, Αγία Παρασκευή Αττικής. |SAKSAMAA LIITVABARIIK: | Bundesforschungsanstalt fuer Viruskrankheiten der Tiere, Tübingen. |MADALMAAD: | Centraal Diergeneeskundig Instituut, Lelystad. |HISPAANIA: | Laboratorio Central de Sanidad Animal, Madrid. |PORTUGAL: | Laboratório Nacional de Investigação Veterinária, Lisboa. |--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv, 10. detsember 1982, millega muudetakse uutes ja olemasolevates mittetööstushoonetes ruumi kütmiseks ja kuuma vee tootmiseks kasutatavate soojusgeneraatorite jõudlust ning soojusisolatsiooni ja kuumaveetorustiku isoleerimist uutes mittetööstushoonetes käsitlevat nõukogu direktiivi 78/170/EMÜ

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31982L0885

Euroopa Liidu Teataja L 378 , 31/12/1982 Lk 0019 - 0023 Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 12 Köide 4 Lk 0088  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 12 Köide 4 Lk 0088  Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 12 Köide 2 Lk 0060  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 12 Köide 2 Lk 0060

		Nõukogu direktiiv,10. detsember 1982,millega muudetakse uutes ja olemasolevates mittetööstushoonetes ruumi kütmiseks ja kuuma vee tootmiseks kasutatavate soojusgeneraatorite jõudlust ning soojusisolatsiooni ja kuumaveetorustiku isoleerimist uutes mittetööstushoonetes käsitlevat nõukogu direktiivi 78/170/EMÜ(82/885/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 103,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [2]ning arvestades, et:direktiiviga 78/170/EMÜ [3] nõutakse, et liikmesriigid võtaksid kõik vajalikud meetmed kõikide uutes ja olemasolevates mittetööstushoonetes ruumi kütmiseks ja kuuma vee tootmiseks kasutatavate soojusgeneraatorite minimaalsetele tõhususnõuetele vastavuse tagamiseks;kõnealuses direktiivis sätestatakse, et nimetatud minimaalsetele tõhususnõuetele vastavus tuleks tagada generaatori tootmise käigus või paigaldamisel tehtava kontrolliga;lisaks sätestatakse selles, et paigaldamisel kontrollimisele kuuluvate soojusgeneraatorite energiakadu ei tohi ületada liikmesriikide kehtestatud taset;siiski nähakse sellega ette, et seadmete kohta, mille tüübikatsetus ei ole võimalik, tehakse ettepanek hiljem, pärast asjakohaste tehniliste uuringute tegemist;pärast kõnealuseid nõuetekohaseid uuringuid tuleks nende soojusgeneraatorite kohta vastu võtta asjakohased meetmed;nimetatud uuringud viitavad vajadusele näha ette võimalus kehtestada tähtaeg sellise generaatori paigaldamisest, mille puhul tüübikatsetus ei ole võimalik, kuni kohapealse kontrollimiseni;lisaks sellele on nimetatud uuringutest tulenevalt koostatud tegevusjuhis, milles sätestatakse protseduurid, mida tuleb järgida paigaldamisel katsetamisele kuuluva vedel- või gaaskütusel töötava soojusgeneraatori kohapealsel kontrollimisel;sellest tulenevalt on tarvis kõnealuseid generaatoreid kontrollida vastavalt nimetatud juhisele, mis on minimaalseks ühtseks aluseks kogu ühenduses; selle juhise sätted ei laiene tahkekütusel töötavatele soojusgeneraatoritele;võimaldamaks vahetult kontrollida paigaldamisega seoses tehtud kontrolli vastavust eeskirjadele on kohane ette näha tootmise käigus kontrollitud soojusgeneraatoritega sarnane andmesilt; kõnealust silti võib asendada kontrollakt; tõhususnõuetele või lubatud energiakao tasemele mittevastavuse korral saadetakse kontrollakt pädevale haldusasutusele;käesoleva direktiivi rakendamiseks vastu võetavad meetmed peaksid sisaldama meetmeid liikmesriikide õigusaktide ühtlustamiseks käesoleva direktiiviga hõlmatud valdkondades ning peaksid hõlbustama kõnealustes valdkondades ühenduse või rahvusvahelisel tasandil käimasolevat või tulevikus toimuvat ühtlustamist ja standardiseerimist;seepärast tuleks direktiivi 78/170/EMÜ muuta,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 78/170/EMÜ muudetakse järgmiselt.1. Artikli 1 lõike 1 esimeses lõigus lisatakse sõnade "minimaalsed tõhususnõuded" ette sõnad "majanduslikult mõistlikele".2. Artikli 1 lõike 1 neljas lõik asendatakse järgmisega:"Välja jäetakse takistite, soojuspumpade ning kaugküttesüsteemi ühendustega elektrilised soojusgeneraatorid."3. Artikli 1 lõike 1 viimane lõik jäetakse välja.4. Artiklit 1 täiendatakse järgmiste lõigetega:"3a. Paigaldamisel kontrollimisele kuuluvate soojusgeneraatorite kohta, mis ei vasta minimaalsetele tõhususnõuetele, teeb otsuse pädev haldusasutus, kes võib anda ka käsu generaator kasutusest kõrvaldada; vastavus kõnealustele nõuetele kinnitatakse andmesildiga, millel on esitatud vähemalt lõikes 3 sätestatud andmed, välja arvatud viimase taande osas, mis käsitleb generaatori energiatarvet ettenähtud võimsusel töötamise puhul.Viiendas taandes sätestatud küttevedeliku maksimumtemperatuuri võib jätta märkimata, kui see temperatuur on märgitud mõnes teises dokumendis.Kontrolliv asutus peab kasutajale andma kontrollakti liikmesriigi poolt ettenähtud vormis; aktis tuleb eelkõige märkida andmed, mis peavad sisalduma esimeses lõigus sätestatud andmesildil; akt võib asendada andmesilti.Kui kontrollaktis märgitakse, et soojusgeneraator ei vasta minimaalsetele tõhususnõuetele, edastab kontrolliv asutus akti koopia pädevale haldusasutusele. Teisest liikmesriigist pärit soojusgeneraatori kohta annab kontrollimise koha pädev asutus omaniku nõusoleku korral tarnijale kontrollakti koopia, kui viimase seda taotleb.3b. Soojusgeneraatoreide kontrollitakse paigaldamisel vastavalt käesolevale direktiivile lisatud tegevusjuhisele. Juhise sätted on kontrolliprotseduuri minimaalseks ühiseks aluseks kogu ühenduses. Liikmesriigid võivad otsustada neid täiendada, kuid ei tohi neid tühistada ega nendega vastuollu minna. Juhise sätteid ei kohaldata tahkekütusel töötavate soojusgeneraatorite ega kondensatsioonkatelde suhtes."5. Artikli 1 lõige 4 asendatakse järgmisega:"4. Paigaldamise ajal kontrollimisele kuuluvate soojusgeneraatorite kohta võivad liikmesriigid minimaalsete tõhususnõuete asemel ette näha energiakao maksimumtaseme vastavalt tegevusjuhise punktis 3.1 sätestatule.Sellisel juhul kohaldatakse lõigete 3a ja 3b sätteid."Artikkel 2Direktiivile 78/170/EMÜ lisatakse käesoleva direktiivi lisa.Artikkel 3Liikmesriigid võtavad sätted soojusgeneraatorite paigaldamise ajal katsetamise kohta vastu 18 kuu jooksul alates käesoleva direktiivi avaldamisest.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 10. detsember 1982Nõukogu nimeleesistujaG. Fenger Møller[1] EÜT C 175, 14.7.1980, lk 12.[2] EÜT C 300, 18.11.1980, lk 6.[3] EÜT L 52, 23.2.1978, lk 32.--------------------------------------------------LISAUUTES JA OLEMASOLEVATES MITTETÖÖSTUSHOONETES RUUMI KÜTMISEKS JA KUUMA VEE TOOTMISEKS KASUTATAVA VEDEL- VÕI GAASIKÜTUSEL TÖÖTAVA SOOJUSGENERAATORI PAIGALDAMISE AJAL KATSETAMISE TEGEVUSJUHISKATSEPROTSEDUUR JA KADUDE KINDLAKSTEGEMINE1. ÜLDSÄTTED1.1. Soojusgeneraatoriga, milles võib kasutada eri liiki kütuseid (vedel- või gaasikütus), tehakse katse iga liiki kütusega, mis vastab tootja spetsifikatsioonile ning on katse ajal kättesaadav.1.2. Suitsugaaside väljalaskeavale paigaldatakse silm, mille kaudu on võimalik sisestada proovivõttureid ja võtta suitsuproove.1.3. Kõik mõõtmised peavad olema nii täpsed, et oleks võimalik saavutada liikmesriikide poolt ettenähtud üldine tulemuste täpsus.1.4. Katse tehakse mõistliku aja jooksul ning soovitavalt generaatori ettenähtud soojusvõimsusel. Kui see ei ole võimalik, kasutatakse suurimat võimalikku koormust. Kui generaator on ette nähtud kasutamiseks kahel või enamal koormusel, võib liikmesriikide taotlusel teha katse ka vähendatud koormusel. Kasutatavaid koormusi mõõdetakse usaldusväärse meetodiga.1.5. Otsese või kaudse meetodiga kindlaksmääratud tõhusust väljendatakse protsendina punktis 1.4 nimetatud koormusel põletisse suunatava kütuse neto- või brutokütteväärtusest.2. KATSETINGIMUSED2.1. Generaatori ettevalmistamine2.1.1. Kasutaja kohustus on, võimalusel tootja ja/või paigaldaja abiga, korraldada enne katsetamist generaatori puhastamine, reguleerimine ja ettevalmistamine sel määral, mida ta peab vajalikuks. Pädevad haldusasutused võivad kõnealuse puhastamise teha kohustuslikuks.2.1.2. Kontrollitakse generaatori lekkekindlust ja selle ühendusi lõõriga.2.2. Generaatori identifitseerimine2.2.1. Enne katsetamist registreerib kontrolliv asutus (edaspidi "asutus") kõik vajalikud andmed generaatori identifitseerimiseks ning vähemalt generaatori omadused või spetsifikatsioonid, mis on märgitud näiteks andesildil ja/või kooste- ja kasutusjuhendis, mis kasutajale tootja, mudeli, tootmisaasta ja soojusvõimsuse kohta antakse.2.2.2. Asutus kontrollib, et täidetud oleksid tingimused, mis on vajalikud katse käigus selliste häirete vältimiseks, mis võivad katse tulemuslikkust kahjustad. Selleks nõuab ta eelkõige, et kasutaja esitaks sertifikaadid või esitaks mis tahes muud tõendid selle kohta, et katlaruumi ja selle ümbruse ohutust on kontrollitud. Käesolev tingimus loetakse täidetuks liikmesriikides, kus soojusgeneraatoreid ei ole lubatud paigaldada ega kasutusele võtta ohutuse eelkontrollita. Kui siseriiklike õigus-ak-ti-dega sellist kontrolli ei nõuta, on asutusel õigus enne kontrollimist saada mõistlik kinnitus ohutute töötingimuste kohta.Kui asutus leiab, et eespool nimetatud küsimused ei ole rahuldavalt lahendatud, võib ta kontrollimisest keelduda; sellisel juhul koostab ta ad hoc aruande.2.3. Eelkäitamine2.3.1. Enne katsetust võib kontrolliv asutus teha eelkäitamise, et reguleerida kontrolliks paigaldatud mõõteseadmete funktsioneerimist. Asutus tagab, et kõik mõõtmised tehakse nõuetekohase täpsusega. Täpsemalt, kui asutus otsustab kasutada teatavaid mõõteseadmeid, mis moodustavad osa seadme olemasolevast varustusest, peab ta kontrollima, et need vastaksid täpsus- ja usaldusväärsusstandardite poolest vajalikele tingimustele.2.3.2. Kasutaja on kohustatud tootja ja/või paigaldaja abiga ja generaatori omaniku loal seadistama generaatori lõplikult, kui see on vajalik, ning andma juhiste kohta mis tahes täiendavaid selgitusi, et luua soodsad katsetingimused.2.4. Katse2.4.1. Katsetamistoimingute eest vastutab üksnes asutus.2.4.2. Katse tehakse püsivates tingimustes, hoides kütuse- ja põlemisõhu voolu ühtlasena.2.4.3. Katse käigus teeb asutus punktis 3 sätestatud kohustuslikud mõõtmised ning vajaduse korral punktis 4 sätestatud vabatahtlikud mõõtmised. Ta koostab punktis 5 sätestatud protokolli.3. SUITSUGAASIDE KAUDU TOIMUVATE KADUDE KINDLAKSMÄÄRAMINE3.1. Soojuskadude mõõtmineKui tõhususe kindlaksmääramine toimub kaudsel meetodil, on asutusel õigus mõõta süsinikdioksiidi või hapniku mahuprotsenti suitsugaasides.Seejärel kohaldab ta valemit, mis hõlmab lisaks suitsugaaside ja põlemisõhu temperatuurierinevusele ka asjakohaseid konstante. Valem ja konstandid peavad olema avaldatud liikmesriigi poolt, kelle jurisdiktsiooni alla kontrolliv asutus kuulub, või kehtestatud standardiga.Riiklike eeskirjade või standardi puudumisel võib soojuskadusid arvutada kütuse omaduste, kütteväärtuse ning õhu ülejäägi järgi, kasutades põlemisgaaside erisoojuse tabeleid, näiteks 12. ülemaailmse gaasikongressi poolt kehtestatuid (IGU/17/73).Eespool toodud protseduuri ei kohaldata kondensatsioonikatelde suhtes.3.2. Suitsugaaside suitsususe mõõtmineAsutus teeb käes-oleva mõõtmise juhul, kui generaatoris kasutatakse vedelana sisestatavat vedelkütust või veeldatud naftagaasi; mõõdetakse nõuetekohase seadmega; tulemus väljendatakse üldise suitsuarvuna (0-9).4. MUU KONTROLL (VALIKULINE)4.1. Süsinikmonooksiidi jäljedAsutust võib volitada kontrollima, et generaatori suitsugaasid ei sisaldaks punkti 3.1 kohaste mõõtmiste tulemusi kahtluse alla seda võivas koguses süsinikmonooksiidi.4.2. Kaod läbi soojusgeneraatori korpuseLiikmesriikides, kus puuduvad antud valdkonna eeskirjad, tehnilised normid ja muud sätted, võib asutusele anda loa hinnata korpuse kaudu toimuvat kadu tootja esitatud andmete ning katse ajal mõõdetud pinnatemperatuuri põhjal.5. KATSEPROTOKOLLPärast katset koostab asutus liikmesriigi ettenähtud vormis katseprotokolli, kuhu märgitakse soojusgeneraatori peamised omadused, tehtud mõõtmised, kadude arvutamiseks kasutatud valemid ja soojusgeneraatori tõhusus.--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv, 28. märts 1989, millega kohandatakse tehnika arenguga nõukogu direktiivi 76/759/EMÜ mootorsõidukite ja nende haagiste suunatulelaternaid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta

text:
Avis juridique important

|

31989L0277

Official Journal L 109 , 20/04/1989 P. 0025 - 0037 Finnish special edition: Chapter 13 Volume 18 P. 0211  Swedish special edition: Chapter 13 Volume 18 P. 0211

KOMISJONI DIREKTIIV,28. märts 1989,millega kohandatakse tehnika arenguga nõukogu direktiivi 76/759/EMÜ mootorsõidukite ja nende haagiste suunatulelaternaid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta(89/277/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 6. veebruari 1970. aasta direktiivi 70/156/EMÜ mootorsõidukite ja nende haagiste tüübikinnitust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta,[1] viimati muudetud direktiiviga 87/403/EMÜ,[2] eriti selle artiklit 11,võttes arvesse nõukogu 27. juuli 1976. aasta direktiivi 76/759/EMÜ mootorsõidukite ja nende haagiste suunatulelaternaid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta,[3] viimati muudetud direktiiviga 87/354/EMÜ,[4] eriti selle artiklit 10,ning arvestades, et:kogemustele tuginedes ja praegust tehnika taset arvestades on võimalik teatavaid nõudeid täiustada ja tegelike liiklusoludega paremini kohandada, tõstes sellega sõidukikasutajate ja teiste liiklejate turvalisust;käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas mootorsõidukisektoris tehniliste kaubandustõkete kõrvaldamist käsitlevate direktiivide tehnika arenguga kohandamise komitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 76/759/EMÜ lisasid muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi lisale.Artikkel 21. Alates 1. oktoobrist 1989 ei tohi ükski liikmesriik:a) - keelduda sõidukitüübile EMÜ tüübikinnituse andmisest, direktiivi 70/156/EMÜ artikli 10 lõike 1 viimases taandes osutatud dokumendi väljastamisest ega siseriikliku tüübikinnituse andmisest ega- keelata sõidukite kasutuselevõtmist suunatulelaternatega seotud põhjustel, kui viimased vastavad käesoleva direktiivi sätetele;b) - keelduda nimetatud suunatulelaternate puhul osa EMÜ tüübikinnituse või siseriikliku tüübikinnituse andmisest, kui need suunatulelaternad vastavad käesoleva direktiivi sätetele, ega- keelata suunatulelaternate turuletoomist, kui need kannavad vastavalt käesoleva direktiivi sätetele väljastatud osa EMÜ tüübikinnitusmärki.2. Alates 1. oktoobrist 1991:a) - ei väljasta liikmesriigid enam nõukogu direktiivi 70/156/EMÜ artikli 10 lõike 1 viimases taandes osutatud dokumenti sõidukitüübile, mille puhul suunatulelaternad ei vasta käesoleva direktiivi sätetele;- võivad liikmesriigid keelduda siseriikliku tüübikinnituse andmisest sõidukitüübile, mille puhul nimetatud suunatulelaternad ei vasta käesoleva direktiivi sätetele;b) - ei anna liikmesriigid enam suunatulelaternatele osa EMÜ tüübikinnitust, kui need ei vasta käesoleva direktiivi sätetele;- võivad liikmesriigid keelduda osa siseriikliku tüübikinnituse andmisest nimetatud suunatulelaternatele, kui need ei vasta käesoleva direktiivi sätetele.Sellest olenemata lükkub kõnealune kuupäev viiendasse kategooriasse kuuluvate suunatulelaternate osa EMÜ tüübikinnituse puhul edasi 1. oktoobrini 1993.3. Alates 1. oktoobrist 1995 võivad liikmesriigid keelata selliste sõidukite kasutamise, mille suunatulelaternad ei vasta käesoleva direktiivi sätetele, samuti võivad nad keelata selliste suunatulelaternate turuletoomise, mis ei kanna vastavalt käesoleva direktiivi sätetele väljastatud tüübikinnitusmärki.4. Olenemata lõike 2 punktist b jätkavad liikmesriigid suunatulelaternatele direktiivi 76/759/EMÜ kohaselt antud osa EMÜ tüübikinnituse tunnistamist selliste seadmete puhul, mis on ette nähtud juba ringluses olevatele sõidukitele paigaldamiseks, ning võivad anda suunatulelaternatele vastavalt direktiivile 76/759/EMÜ osa EMÜ tüübikinnituse tingimusel, et kõnealused seadmed on ette nähtud kasutamiseks ringluses olevate sõidukite varuosadena ning nimetatud seadmete puhul ei ole tehniliselt võimalik saavutada vastavust käesoleva direktiivi sätetega.Artikkel 3Artikli 2 sätteid ei kohaldata, kui need on vastuolus komisjoni 28. märtsi 1989. aasta direktiivi 89/278/EMÜ (millega kohandatakse tehnika arenguga nõukogu direktiivi 76/756/EMÜ mootorsõidukite ja nende haagiste valgustus- ja valgussignaalseadmete paigaldamist käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta)[5] artikli 2 lõigetega 2, 3 ja 4.Artikkel 4Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 30. septembril 1989. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Artikkel 5Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 28. märts 1989Komisjoni nimelasepresidentMartin BANGEMANNLISA0 lisa muudetakse järgmiselt:Punktid 1 ja 1.1 asendatakse järgmiste punktidega 1 ja 1.1-1.2.3:"1. MÕISTED1.1. Käesolevas direktiivis kohaldatakse järgmiste mõistete puhul direktiivis 76/756/EMÜ sätestatud määratlust:- suunatulelatern,- latern,- valgusallikas hõõglampide puhul,- sõltumatud laternad,- grupeeritud laternad,- kombineeritud laternad,- vastastikku ühendatud laternad,- seade,- üheotstarbeline latern,- muu märgutulelaterna kui helkuri valgusava,- nähtav pind,- valgust kiirgav pind,- nulltelg,- nullkese,- üksiklatern,- kaks laternat või paarisarv laternaid.1.2. Suunatulelaterna tüüpSuunatulelaterna tüüp - laternad, mis ei erine üksteisest järgmiste oluliste näitajate poolest:1.2.1. Mark või kaubamärk.1.2.2. Optilise süsteemi näitajad (valgustugevus, valguse jaotumisnurk jms).1.2.3. Suunatulelaterna kategooria."Punktis 6.1 toodud tabel asendatakse järgmisega:"Suunatulelaterna kategooria1 Minimaalne valgustugevus (cd) Maksimaalne valgustugevus (cd), kui laternat kasutatakse: Kahest laternast koosneva komplekti puhul kokku (vt III lisa punkt 4.3.3)üksiklaternana üksiklaternana, mis kannab tähist "D" (vt III lisa punkt 4.3.3)1 175 7002 4902 98021a 250 8002 5602 1 12021b 400 8602 6002 1 20022a 50 200 140 2802b päeval 175 7002 4902 9802öösel 40 1202 842 16825 0,6 200 140 2801 Eri kategooriatesse kuuluvate eesmiste suunatulelaternate paigaldamist mootorsõidukitele ja nende haagistele reguleeritakse valgustus- ja valgussignaalseadmete paigaldamist käsitleva direktiiviga 76/756/EMÜ. 2 Kahest laternast koosneva komplekti maksimaalse valgustugevuse koguväärtus saadakse üksiklaterna suhtes sätestatud väärtuse korrutamisel koefitsiendiga 1,4. Kui kaks üheotstarbelist sama funktsiooniga laternat on olenemata nende identsusest grupeeritud üheks seadmeks nii, et nende valgusavade projektsioonid sõiduki keskpikitasapinnaga risti asetseval vertikaaltasapinnal katavad vähemalt 60 % nimetatud valgusavade projektsioone ümbritseva väikseima ristküliku pindalast, käsitletakse laternate komplekti sõidukile paigaldamisel üksiklaternana. Sellisel juhul peab kumbki üheotstarbeline latern vastama minimaalseile nõutud valgustugevuse väärtustele ning kaks üheaegselt kasutatavat laternat ei tohi ületada maksimaalseid lubatud valgustugevuse väärtusi (tabeli viimane veerg). Enam kui ühe valgusallikaga üksiklaterna puhul: - peab latern ühe valgusallika häire korral vastama minimaalsele nõutud valgustugevuse väärtusele ning - kõigi valgusallikate töötamise korral võib üheotstarbelise laterna suhtes sätestatud maksimaalset valgustugevust ületada tingimusel, et latern ei kanna tähist "D" ning kahest laternast koosneva komplekti suhtes sätestatud maksimaalset valgustugevust (tabeli viimane veerg) ei ületata."Punkti 6.2.1 järel lisatakse järgmine uus punkt 6.2.1.1:"6.2.1.1. vastupidiselt punktide 6.2 ja 6.2.1 sätetele on viiendasse kategooriasse kuuluvate tagapool paiknevate suunatulelaternate puhul kõikidel I lisas sätestatud väljadel nõutav miinimumväärtus 0,6 cd;"Punktid 6.2.3.1 ja 6.2.3.2 asendatakse järgmisega:"6.2.3.1. peab kiiratava valguse tugevus I lisa joonistel määratletud väljade kõikides osades olema kategooria 1b seadmete puhul vähemalt 0,7 cd, kategooriate 1, 1a ja 2a ning kategooria 2b (päeval) seadmete puhul vähemalt 0,3 cd ning kategooria 2b (öösel) seadmete puhul vähemalt 0,07 cd;6.2.3.2. ei tohi kategooriate 1 ja 2b (öösel) seadmete puhul kiiratava valguse tugevus väljaspool mõõtmispunktidega  10° H ja  10° V piiratud ala (10° välja) ületada järgmisi väärtusi:Suunatulelaterna kategooria Maksimumväärtused (cd) väljaspool 10° väljaÜksiklatern Üksiklatern, mis kannab tähist "D" (vt III lisa punkt 4.3.3) Kahest laternast koosneva komplekti puhul kokku (vt III lisa punkt 4.3.3)2b öösel 100 70 1401 400 280 56010° välja piiride ( 10° H ja  10° V) ning 5° välja piiride ( 5° H ja  5° V) vahel kasvavad maksimumväärtused lineaarselt kuni punktis 6.1 sätestatud väärtusteni;6.2.3.3. ei tohi kategooriate 1a ja 1b seadmete puhul kiiratava valguse tugevus väljaspool mõõtmispunktidega  15° H ja  15° V piiratud ala (15° välja) ületada järgmisi väärtusi:Suunatulelaterna kategooria Maksimumväärtused (cd) väljaspool 15° väljaÜksiklatern Üksiklatern, mis kannab tähist "D" (vt III lisa punkt 4.3.3) Kahest laternast koosneva komplekti puhul kokku (vt III lisa punkt 4.3.3)1a 250 175 3501b 400 280 56015° välja piiride ( 15° H ja  15° V) ning 5° välja piiride ( 5° H ja  5° V) vahel kasvavad valgustugevuse maksimaalsed lubatud väärtused lineaarselt kuni punktis 6.1 sätestatud väärtusteni;"Punkt 6.2.3.3 nimetatakse ümber punktiks 6.2.3.4.Punkt 6.3 asendatakse järgmisega:"6.3. Valgustugevuse mõõtmisel põleb/põlevad hõõglamp/hõõglambid pidevalt."Punkti 6.3 järel lisatakse järgmine uus punkt 6.4:"6.4. Kategooria 2b seadmete puhul tuleb mõõta viivitust vooluringi sulgemise hetke ja selle hetke vahel, mil nullteljel mõõdetav valgustugevus jõuab 90 %ni eespool punkti 6.3 kohaselt mõõdetud väärtusest, nii päevastes kui öistes kasutustingimustes. Öistes kasutustingimustes mõõdetud aeg ei tohi olla pikem kui päevastes kasutustingimustes mõõdetud aeg."Punkt 6.4 nimetatakse ümber punktiks 6.5.Punkti 7.1 järel lisatakse järgmine uus punkt 7.2:"7.2. Sellest olenemata peab kategooria 2b suunatulelaternate puhul, mille juures kasutatakse lisasüsteemi* öiseks kasutamiseks vajaliku valgustugevuse saavutamiseks, olema öise valgustugevuse mõõtmiseks süsteemile rakendatav pinge võrdne päevase valgustugevuse mõõtmiseks hõõglambile rakendatava pingega."_____________________* Kõnealuse lisaseadme töötamis- ja paigaldamistingimused määratletakse erisätetega.Punkt 7.2 asendatakse järgmise punktiga 7.3:"7.3. Valgussignaalseadme valgusava vertikaalsed ja horisontaalsed servad tuleb kindlaks määrata ja mõõtmestada nullkeskme suhtes."Punkt 8 asendatakse järgmisega:"8. Kiiratava valguse värvusKiiratava valguse värvus peab jääma V lisas sätestatud koordinaatide piiresse."I lisa asendatakse järgmisega:"I LISASUUNATULELATERNATE KATEGOORIAD: NENDESSE KATEGOORIATESSE KUULUVATE SUUNATULELATERNATE VALGUSE RUUMIS JAOTUMISE NÕUTAVAD MIINIMUMNURGAD[6]Suunatulelaternate valguse ruumis jaotumise vertikaalsed miinimumnurgad on kõikidel juhtudel 15° üleval- ja 15° allpool horisontaaljoont.Valguse ruumis jaotumise horisontaalsed miinimumnurgad:Kategooriad 1, 1a ja 1b: Sõiduki eesmised suunatulelaternad.nulltelgsõiduk[image]Kategooria 2a: Sõiduki tagumised ühe valgustugevusrežiimiga suunatulelaternad.Kategooria 2b: Sõiduki tagumised kahe valgustugevusrežiimiga suunatulelaternad.nulltelgsõiduk[image]Viies kategooria: Külgmised lisasuunatulelaternad sõidukile, mis on varustatud ka kategooriate 1, 1a või 1b ning 2a või 2b suunatulelaternatega.nulltelgsõiduk[image]II lisa muudetakse järgmiselt.Punkt 1 asendatakse järgmisega:"1. Seade* kuulub- esimesse kategooriasse- kategooriasse 1a- kategooriasse 1b- kategooriasse 2a- kategooriasse 2b- viiendasse kategooriasseja seda võib/ei või* kasutada kahest laternast koosnevas komplektis."Punkti 1 järel lisatakse järgmine uus punkt 2:"2. Kategooria 2b suunatulelaternate puhul märkige öise valgustugevuse saavutamiseks kasutatud süsteem (põhinäitajad)"Punktid 2-12 nimetatakse ümber punktideks 3-13.Punkti 13 järel lisatakse järgmine uus punkt 14:"14. Osa tüübikinnitus antud kasutamiseks ainult kasutuselolevate sõidukite varuosana: jah/ei*."Punktid 14-18 nimetatakse ümber punktideks 15-19.III lisa muudetakse järgmiselt.Punkt 1.2.1 asendatakse järgmisega:"1.2.1. teave suunatulelaterna kuulumise kohta kategooriasse 1, 1a, 1b, 2 või 5 ja selle kuulumisel teise kategooriasse teave selle kohta, kas see on üherežiimne (kategooria 2a) või kaherežiimne (kategooria 2b), ning lisaks sellele teave selle kohta, kas suunatulelaternat võib kasutada ka kahest sama kategooria laternast koosnevas komplektis;"Punkt 1.2.3 asendatakse järgmisega:"1.2.3. piisavalt üksikasjalikud joonised (kolmes eksemplaris), mis võimaldavad kindlaks määrata seadme tüübi ja kategooria ning millel on geomeetriliselt kujutatud seadme sõidukile paigaldamise asend, katsetustes nullteljena kasutatav vaatlustelg (horisontaalnurk H = 0°, vertikaalnurk V = 0°), katsetustes nullkeskmena kasutatav punkt, valgusava vertikaalsed ja horisontaalsed puutujad ning nende kaugused laterna nullkeskmest.Kategooriasse 2b kuuluva suunatulelaterna puhul joonis ja kaherežiimsust võimaldava süsteemi omaduste kirjeldus;"Punkti 1.2.4 lõpp on järgmine:"1.2.4. ...Kategooriasse 2b kuuluva suunatulelaterna puhul peab taotlusele olema lisatud ka kaherežiimsust võimaldava süsteemi osade kaks näidist."Punktidele 3.2 lisatakse järgmine lõik:"Eri kategooriate suunatulelaternatel võib olla üks tüübikinnitusnumber, kui need moodustavad komplekti."Punktides 3.3 asendatakse sõnad "suunatulelaternast ja muudest laternatest" tekstiga "muude laternatega grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud suunatulelaternast" ning sõna "tüübikinnitusmärgi" asendatakse sõnaga "tüübikinnitusnumbri".Punkt 4.2 asendatakse järgmisega:"4.2. See märk koosneb ristkülikuga ümbritsetud e-tähest, millele järgneb/järgnevad tüübikinnituse andnud liikmesriigi number või eraldustähed:1 - Saksamaa,2 - Prantsusmaa,3 - Itaalia,4 - Madalmaad,6 - Belgia,9 - Hispaania,11 - Ühendkuningriik,13 - Luksemburg,18 - Taani,21 - Portugal,EL - Kreeka,IRL - Iirimaa.Märgil peab olema ka osa EMÜ tüübikinnitusnumber, mis vastab kõnealuse suunatulelaterna tüübile väljastatud osa EMÜ tüübikinnitustunnistuse numbrile (vt I lisa) ning mille ees on kaks numbrit, mis tähistavad EMÜ tüübikinnituse andmise kuupäeva seisuga direktiivis 76/759/EMÜ tehtud viimase olulise muudatuse järjekorranumbrit. Käesoleva direktiivi puhul on järjekorranumber 01."Punkt 4.3.1 asendatakse järgmisega:"4.3.1. ristküliku kohale üks või mitu järgmistest tähistest: 1, 1a, 1b, 2a, 2b või 5, olenevalt sellest, kas seade kuulub ühte või mitmesse järgmistest kategooriatest: 1, 1a, 1b, 2a, 2b või 5, nagu on osutatud punktis 1.2.1;"Punkti 4.3.2 teine lause asendatakse järgmisega:"Nool on suunatud kategooriate 1, 1a, 1b, 2a ja 2 b seadmete puhul sõidukist eemale ning viienda kategooria seadmete puhul sõiduki esiosa poole (vt 3. liide);"Punkti 4.3.2 järel lisatakse järgmine uus punkt 4.3.3:"4.3.3. seadmete puhul, mida võib kasutada üksiklaternana või kahest laternast koosneva komplekti osana, täiendav D-täht punktis 4.3.1 nimetatud tähisest paremale."Punkt 4.6 asendatakse järgmisega:"4.6. Osa EMÜ tüübikinnitusmärgi näidised sõltumatu laterna puhul on esitatud 1. liites."Punkt 4.7 asendatakse järgmisega:"4.7. Punkti 3.3 alusel ühise osa EMÜ tüübikinnitusnumbri väljastamise korral muude laternatega grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud suunatulelaternast koosnevale valgustus- ja valgussignaalseadme tüübile võib seadmele kanda ühe osa EMÜ tüübikinnitusmärgi, mis koosneb:- ristkülikuga ümbritsetud e-tähest, millele järgneb/järgnevad tüübikinnituse andnud liikmesriigi eraldusnumber või eraldustähed,- osa EMÜ tüübikinnitusnumbrist ja vajaduse korral asjakohasest noolest."Punkti 4.7 järel lisatakse järgmised uued punktid:"4.7.1. Osa EMÜ tüübikinnitusmärgi asukoht grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternate puhul ei ole oluline eeldusel, et:4.7.1.1. see on pärast laternate paigaldamist nähtav;4.7.1.2. ühtegi grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternate valgust ülekandvat osa ei saa eemaldada, eemaldamata samaaegselt osa EMÜ tüübikinnitusmärki.4.7.2. Iga osa EMÜ tüübikinnituse andmise aluseks olnud direktiivile vastav laterna tunnusmärk koos punkti 4.2 viimases taandes osutatud kahe numbriga ning vajaduse korral täiendava D-tähega kantakse kas:4.7.2.1. asjakohasele valgust kiirgavale pinnale või4.7.2.2. laternate grupile selliselt, et iga latern grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternatest oleks selgesti identifitseeritav."Punkti 4.8 järel lisatakse järgmine uus punkt 4.9:"4.9. Muude laternatega grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laterna osa EMÜ tüübikinnitusmärgi näidised on esitatud 2. liites."Liide asendatakse järgmiste liidetega 1, 2 ja 3:"1. liideOSA EMÜ TÜÜBIKINNITUSMÄRKIDE NÄIDISEDJoonis 1[image]Joonisel kujutatud osa EMÜ tüübikinnitusmärgiga seade on viiendasse kategooriasse kuuluv suunatulelatern, mis on tüübikinnituse saanud Saksamaal (e 1) ning kannab numbrit 011471. Nool näitab ainult sõiduki ühele küljele paigaldatava seadme paigaldamise asendit. Nool on suunatud sõiduki esiosa poole.Joonis 2[image]Joonisel kujutatud osa EMÜ tüübikinnitusmärgiga seade on kategooriasse 2a kuuluv suunatulelatern, mis on tüübikinnituse saanud Kreekas (e EL) ja kannab numbrit 01390 ning mida võib kasutada ka kahest laternast koosneva komplekti osana (D-täht). Nool on suunatud sõidukist eemale.Joonis 3[image]Joonisel kujutatud osa EMÜ tüübikinnitusmärgiga seade on kategooriasse 1a kuuluv suunatulelatern (kasutamiseks 20 mm kuni 40 mm kaugusel esilaternast), mis on tüübikinnituse saanud Itaalias (e 3) ja kannab numbrit 012248. Nool on suunatud sõidukist eemale.2. liideLihtsustatud märgistamise näidised grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternate puhul, kus kaks või enam laternat moodustavad ühe ja sama komplekti osaNäidis A[image]Näidis B[image]Näidis C[image]Märkus: eespool toodud näidiste puhul kujutavad vertikaal- ja horisontaaljooned laternaüksuse üldkuju ega moodusta osa tüübikinnitusmärgi osa. Kolm eespool toodud osa EMÜ tüübikinnitusmärgi näidist, nimelt näidised A, B ja C, kujutavad kolme võimalikku märgistamisviisi valgustusseadme puhul, milles kaks või enam laternat moodustavad ühe ja sama grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternatest koosneva komplekti osa. Need näitavad, et kõnealune seade on saanud EMÜ tüübikinnituse Madalmaades (e 4) ja kannab numbrit 3333 ning koosneb:- IA klassi helkurist, mis on saanud EMÜ tüübikinnituse vastavalt direktiivile 76/757/EMÜ,- kategooria 2a tagumisest suunatulelaternast, mis on saanud EMÜ tüübikinnituse vastavalt käesoleva direktiivi sätetele,- punasest tagumisest ääretulelaternast (R), mis on saanud EMÜ tüübikinnituse vastavalt direktiivile 76/758/EMÜ,- tagumisest udutulelaternast (F), mis on saanud EMÜ tüübikinnituse vastavalt direktiivile 77/538/EMÜ,- tagurdustulelaternast (AR), mis on saanud EMÜ tüübikinnituse vastavalt direktiivile 77/539/EMÜ,- piduritulelaternast (S1), mis on saanud EMÜ tüübikinnituse vastavalt direktiivile 76/758/EMÜ.3. liideSuund, mida osa EMÜ tüübikinnitusmärgile kantud nooled näitavad olenevalt seadme kategooriastViies kategooriaKategooriad 1, 1a ja 1bKategooriad 2a ja 2b"[image]IV lisa muudetakse järgmiselt.Punktid 2.2-2.2.2 asendatakse järgmisega:"2.2. Valguse ruumis jaotumise välja piires, mida on kirjeldatud punktis 2 ja mida joonisel kujutatakse ruutvõrguna, peaks valguse jaotumine olema ligikaudselt ühtlane, st ruutvõrgu joontega piiratud välja osa igas suunas peab valgustugevus olema vähemalt võrdne kõnealust suunda ümbritsevate ruutvõrgu joonte puhul antud madalaima minimaalse protsentuaalse väärtusega."V lisa muudetakse järgmiselt.Arv "2 854 K" asendatakse arvuga "2 856 K".Saksakeelses, hollandikeelses, ... tekstis on Rahvusvahelise Valgustuskomisjoni lühend "CIE".[1] EÜT L 42, 23.2.1970, lk 1.[2] EÜT L 220, 8.8.1987, lk 44.[3] EÜT L 262, 27.9.1976, lk 71.[4] EÜT L 192, 11.7.1987, lk 43.[5] EÜT L 109, 20.4.1989, lk 38.[6] Joonistel kujutatud nurgad vastavad sõiduki paremale küljele paigaldamiseks ettenähtud seadmetele. Joonistel toodud nooled on suunatud sõiduki esiosa poole."