title: Nõukogu direktiiv 2010/18/EL, 8. märts 2010 , millega rakendatakse Euroopa Tööstuse ja Tööandjate Keskliitude Ühenduse, Euroopa Käsitööga Tegelevate Väikeste ja Keskmise Suurusega Ettevõtete Keskliidu, Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse ja Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni poolt vanemapuhkuse kohta sõlmitud muudetud raamkokkulepet ja tunnistatakse kehtetuks direktiiv 96/34/EÜ (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               18.3.2010

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 68/13

         NÕUKOGU DIREKTIIV 2010/18/EL,
   8. märts 2010,
   millega rakendatakse Euroopa Tööstuse ja Tööandjate Keskliitude Ühenduse, Euroopa Käsitööga Tegelevate Väikeste ja Keskmise Suurusega Ettevõtete Keskliidu, Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse ja Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni poolt vanemapuhkuse kohta sõlmitud muudetud raamkokkulepet ja tunnistatakse kehtetuks direktiiv 96/34/EÜ
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 155 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Liidu toimimise lepingu („ELi toimimise leping”) artikkel 153 võimaldab liidul toetada ja täiendada liikmesriikide tegevust muu hulgas meeste ja naiste võrdõiguslikkuse valdkonnas seoses nende võimalustega tööturul ja kohtlemisega tööl.

               (2)

               Kooskõlas ELi toimimise lepingu artikli 155 lõikega 1 võib sotsiaaldialoog liidu tasandil tuua kaasa lepingusuhted, sealhulgas kokkulepete sõlmimise, kui juhtkond ja töötajad (edaspidi „sotsiaalpartnerid”) seda soovivad. Vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 155 lõikele 2 võivad sotsiaalpartnerid ühiselt taotleda, et nende poolt liidu tasandil ELi toimimise lepingu artiklis 153 käsitletud küsimustes sõlmitud kokkuleppeid rakendataks nõukogu otsusega komisjoni ettepaneku põhjal.

               (3)

               Euroopa eri valdkondade sotsiaalpartnerite organisatsioonid (Euroopa Ametiühingute Konföderatsioon (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsioon (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskus (CEEP)) sõlmisid 14. detsembril 1995 vanemapuhkust käsitleva raamkokkuleppe, mis jõustati nõukogu 3. juuni 1996. aasta direktiiviga 96/34/EÜ (Euroopa Tööandjate Föderatsiooni, Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse ja Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni poolt lapsehoolduspuhkuse (1) kohta sõlmitud raamkokkuleppe kohta) (2). Nimetatud direktiivi muudeti ning laiendati Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigile nõukogu direktiiviga 97/75/EÜ (3). Direktiiv 96/34/EÜ aitas tunduvalt parandada töötavate vanemate olukorda liikmesriikides, võimaldades neil puhkusekorralduse abil paremini ühitada töö- ja eraelu.

               (4)

               Kooskõlas Euroopa Ühenduse asutamislepingu („EÜ asutamisleping”) (4) artikli 138 lõigetega 2 ja 3 konsulteeris komisjon 2006. ja 2007. aastal Euroopa sotsiaalpartneritega küsimuses, kuidas paremini ühitada töö-, era- ja pereelu ning millisel viisil täiustada olemasolevaid õigusakte raseduse ja sünnituse korral pakutava kaitse ja vanemapuhkuse vallas, keskendudes ka uutele perekondlike põhjustega seotud puhkusevormidele (isapuhkus, lapsendamispuhkus ja puhkus perekonnaliikmete eest hoolitsemiseks).

               (5)

               Kolm Euroopa eri valdkondade sotsiaalpartnerite üldorganisatsiooni (ETUC, CEEP ja BUSINESSEUROPE (varem UNICE)) ning Euroopa eri valdkondade sotsiaalpartnerite organisatsioon, mis esindab teatavaid ettevõttekategooriaid (UEAPME), teavitasid komisjoni 11. septembril 2008 oma soovist alustada läbirääkimisi EÜ asutamislepingu (5) artikli 138 lõike 4 ja artikli 139 alusel, et muuta 1995. aastal sõlmitud vanemapuhkust käsitlevat raamkokkulepet.

               (6)

               18. juunil 2009 allkirjastasid need organisatsioonid vanemapuhkust käsitleva muudetud raamkokkuleppe („muudetud raamkokkulepe”) ja edastasid komisjonile ühistaotluse, et viimane esitaks nõukogu otsuse ettepaneku selle raamkokkuleppe rakendamiseks.

               (7)

               Läbirääkimiste käigus vaatasid Euroopa sotsiaalpartnerid vanemapuhkust käsitleva 1995. aasta raamkokkuleppe täielikult läbi. Seetõttu tuleks direktiiv 96/34/EÜ pigem kehtetuks tunnistada ja asendada uue direktiiviga kui seda lihtsalt muuta.

               (8)

               Kuna direktiivi eesmärke, nimelt paremini ühitada töötavate vanemate töö-, era- ja pereelu ning suurendada meeste ja naiste võrdõiguslikkust seoses nende võimalustega tööturul ja kohtlemisega tööl kogu liidus, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada ning seetõttu on seda parem saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv kõnealuste eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.

               (9)

               Komisjon võttis direktiivi ettepaneku koostamisel arvesse muudetud raamkokkuleppele allakirjutanute esindajastaatust, nende volitusi, samuti muudetud raamkokkuleppe klauslite õiguspärasust ning väikesi ja keskmise suurusega ettevõtteid käsitlevaid sätteid.

               (10)

               Komisjon teavitas Euroopa Parlamenti ja Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteed oma ettepanekust.

               (11)

               Muudetud raamkokkuleppe klausli 1 punkt 1 sätestab kooskõlas liidu õiguse põhimõtetega sotsiaalpoliitika valdkonnas, et käesolevas kokkuleppes on kehtestatud miinimumnõuded.

               (12)

               Muudetud raamkokkuleppe klausli 8 punkt 1 sätestab, et liikmesriigid võivad kohaldada või kehtestada kokkuleppes ettenähtutest soodsamaid sätteid.

               (13)

               Muudetud raamkokkuleppe klausli 8 punkt 2 sätestab, et kokkuleppe sätete rakendamine ei ole piisav alus, et alandada töötajatele käesoleva kokkuleppe raames võimaldatava üldise kaitstuse taset.

               (14)

               Liikmesriigid peaksid ette nägema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad karistused juhuks, kui käesolevast direktiivist tulenevaid kohustusi rikutakse.

               (15)

               Liikmesriigid võivad käesoleva direktiivi rakendamise usaldada nende ühise taotluse alusel sotsiaalpartneritele, tingimusel et nimetatud liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed, et igal ajal tagada käesoleva direktiiviga nõutud tulemused,

               (16)

               Kooskõlas paremat õigusloomet käsitleva institutsioonidevahelise kokkuleppe (6) punktiga 34 innustatakse liikmesriike koostama nende endi jaoks ja ühenduse huvides vastavustabeleid, kus on võimalikult suures ulatuses välja toodud vastavus käesoleva direktiivi ja ülevõtmismeetmete vahel, ning need tabelid üldsusele kättesaadavaks tegema.

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Käesoleva direktiiviga jõustatakse vanemapuhkust käsitlev muudetud raamkokkulepe, mille sõlmisid 18. juunil 2009 Euroopa eri valdkondade sotsiaalpartnerite organisatsioonid (Euroopa Tööstuse ja Tööandjate Keskliitude Ühendus, Euroopa Käsitööga Tegelevate Väikeste ja Keskmise Suurusega Ettevõtete Keskliit, Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskus ja Euroopa Ametiühingute Konföderatsioon), direktiivi lisas esitatud kujul.
   Artikkel 2
   Liikmesriigid määravad kindlaks karistused, mida kohaldatakse käesoleva direktiivi kohaselt vastu võetud riiklike sätete rikkumise korral. Karistused peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad.
   Artikkel 3
   1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid või tagavad, et sotsiaalpartnerid kehtestavad kokkuleppe teel vajalikud meetmed hiljemalt 8. märtsiks 2012. Liikmesriigid teatavad nendest viivitamata komisjonile.
   Kui liikmesriigid need sätted vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Kui on vaja arvesse võtta erilisi raskusi või kollektiivlepingu alusel rakendamist, võivad liikmesriigid saada direktiivi järgimiseks maksimaalselt ühe aasta lisaaega. Nad teavitavad komisjoni sellest hiljemalt 8. märtsiks 2012, esitades lisaaja taotlemise põhjused.
   3.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastu võetavate põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.
   Artikkel 4
   Direktiiv 96/34/EÜ tunnistatakse kehtetuks alates 8. märtsist 2012. Viiteid direktiivile 96/34/EÜ käsitatakse viidetena käesolevale direktiivile.
   Artikkel 5
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 6
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 8. märts 2010

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         C. CORBACHO

      (1)  Termin on muutunud. Uus termin on „vanemapuhkus”.

      (2)  EÜT L 145, 19.6.1996, lk 4.

      (3)  EÜT L 10, 16.1.1998, lk 24.

      (4)  Ümber nummerdatud: ELi toimimise lepingu artikli 154 lõiked 2 ja 3.

      (5)  Ümber nummerdatud: ELi toimimise lepingu artikli 154 lõige 4 ja artikkel 155.

      (6)  ELT C 321, 31.12.2003, lk 1.

      LISA

         VANEMAPUHKUST KÄSITLEV RAAMKOKKULEPE (MUUDETUD)

         18. juuni 2009

      Käesolev raamkokkulepe, mille on sõlminud Euroopa sotsiaalpartnerid (Euroopa Tööstuse ja Tööandjate Keskliitude Ühendus, Euroopa Käsitööga Tegelevate Väikeste ja Keskmise Suurusega Ettevõtete Keskliit, Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskus ja Euroopa Ametiühingute Konföderatsioon ning koostöökomitee Eurocadres/CEC), on vanemapuhkust käsitleva 14. detsembri 1995. aasta raamkokkuleppe muudetud versioon, mis sätestab miinimumnõuded vanemapuhkuse valdkonnas. See kokkulepe etendab olulist rolli töö- ja pereelu ühitamisel ning meeste ja naiste võrdsete võimaluste ja võrdse kohtlemise edendamisel.
      Euroopa sotsiaalpartnerid paluvad komisjonil edastada käesolev raamkokkulepe nõukogule, et nõukogu võtaks vastu otsuse, millega muudetakse kõnealused sätted Euroopa Liidu liikmesriikides kohustuslikuks.
      I.   Üldkaalutlused

                  1.

                  Võetakse arvesse EÜ asutamislepingut, eriti selle artikleid 138 ja 139 (1).

                  2.

                  Võetakse arvesse EÜ asutamislepingu artikli 137 lõike 1 punkti c ja artiklit 141 (2) ning võrdse kohtlemise põhimõtet (EÜ asutamislepingu artiklid 2, 3 ja 13 (3)) ning neil põhinevaid teiseseid õigusakte, eriti nõukogu direktiivi 75/117/EMÜ meeste ja naiste võrdse tasustamise põhimõtte kohaldamisega seotud õigusaktide ühtlustamise kohta liikmesriikides, (4) nõukogu direktiivi 92/85/EMÜ rasedate, hiljuti sünnitanud ja rinnaga toitvate töötajate tööohutuse ja töötervishoiu parandamise meetmete kehtestamise kohta, (5) nõukogu direktiivi 96/97/EÜ, millega muudetakse direktiivi 86/378/EMÜ meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamise kohta kutsealastes sotsiaalkindlustusskeemides, (6) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2006/54/EÜ meeste ja naiste võrdsete võimaluste ja võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamise kohta tööhõive ja elukutse küsimustes (uuesti sõnastatud) (7).

                  3.

                  Võetakse arvesse 7. detsembril 2000 vastu võetud Euroopa Liidu põhiõiguste hartat, eriti selle artikleid 23 ja 33, mis käsitlevad meeste ja naiste vahelist võrdõiguslikkust ning töö-, era- ja pereelu ühitamist.

                  4.

                  Võetakse arvesse komisjoni 2003. aasta aruannet nõukogu 3. juuni 1996. aasta direktiivi 96/34/EÜ (Euroopa Tööandjate Föderatsiooni, Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse ja Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni poolt vanemapuhkuse kohta sõlmitud raamkokkuleppe kohta) rakendamise kohta.

                  5.

                  Võetakse arvesse Lissaboni majanduskasvu- ja tööhõivestrateegiat, mis seab eesmärgiks üldise tööhõive määra 70 %, naiste tööhõive määra 60 % ja eakate tööliste tööhõive määra 50 %, ja Barcelona eesmärke lastehoiuteenuste kättesaadavuse parandamiseks ning arvestatakse töö-, era- ja pereelu ühitamiseks võetud meetmete olulisust nende eesmärkide saavutamisel.

                  6.

                  Võetakse arvesse Euroopa sotsiaalpartnerite 22. märtsi 2005. aasta soolise võrdõiguslikkuse meetmete raamistikku, milles seatakse töö ja eraelu tasakaalustamine tegevusprioriteediks ning samas tunnistatakse, et nende elusfääride paremaks ühitamiseks tuleks töötada välja tasakaalustatud, integreeritud ja sidus meetmete kogum, mis hõlmab puhkuse- ja töökorraldust ning lastehoiu infrastruktuure.

                  7.

                  Arvestatakse, et need ühitamismeetmed on osa laiahaardelisemast tegevuskavast, mille eesmärk on rahuldada töötajate ja tööandjate vajadusi ning nende kohanemisvõimet ja tööalast konkurentsivõimet kaitstud paindlikkusel põhineva lähenemisviisi raames.

                  8.

                  Arvestatakse, et perepoliitika meetmed peaksid aitama saavutada soolist võrdõiguslikkust ja võtma arvesse selliseid nähtusi nagu demograafilised muutused, rahvastiku vananemise tagajärjed, põlvkondadevahelise lõhe kaotamine, naiste tööjõus osalemise edendamine ning naiste ja meeste vaheline perekohustuste jagamine.

                  9.

                  Arvestatakse, et komisjon konsulteeris Euroopa sotsiaalpartneritega kahel korral, 2006. ja 2007. aastal, töö-, pere- ja eraelu ühitamise küsimuses; et komisjon kaalub selle valdkonna õigusraamistiku ajakohastamist ühenduse tasandil ja on soovitanud Euroopa sotsiaalpartneritel hinnata nende poolt sõlmitud vanemapuhkust käsitlevat raamkokkulepet selle parandamise eesmärgil.

                  10.

                  Arvestatakse, et vanemapuhkust käsitlev raamkokkulepe, mille Euroopa sotsiaalpartnerid sõlmisid 1995. aastal, on käivitanud positiivsed muutused, võimaldanud liikmesriikidel leida üksmeele töö- ja eraelu ühitamise küsimuses ning aidanud töötavatel vanematel kõikjal Euroopas saavutada selles sfääris paremat tasakaalu, kuid pärast kokkuleppe ühist hindamist leiavad Euroopa sotsiaalpartnerid siiski, et selle teatavaid elemente on eesmärkide paremaks saavutamiseks vaja kohandada või muuta.

                  11.

                  Arvestatakse, et kokkuleppe teatavaid aspekte tuleb kohandada, pidades silmas tööjõu mitmekesistumist ja ühiskonna arengusuundi, sealhulgas nüüdisaegseid perestruktuure, samas siseriiklikust õigusest, kollektiivlepingutest ja/või tavadest kinni pidades.

                  12.

                  Arvestatakse, et paljudes liikmesriikides ei ole meeste innustamine perekohustuste võrdseks jaotamiseks andnud piisavaid tulemusi; seetõttu tuleb võtta veel tõhusamaid meetmeid, et innustada perekohustuste võrdsemat jaotamist meeste ja naiste vahel.

                  13.

                  Arvestatakse, et paljudes liikmesriikides on puhkuse, lastehoiustruktuuride ja paindliku töökorralduse valdkonnas juba jõus erinevad meetmed ja tavad, mida on kohandatud töötajate ja tööandjate vajadustele ning mis toetavad vanemaid töö-, era- ja pereelu ühitamisel; neid meetmeid tuleks käesoleva kokkuleppe rakendamisel arvesse võtta.

                  14.

                  Arvestatakse, et käesolev raamkokkulepe on üks Euroopa sotsiaalpartnerite poolt võetud meetmetest töö- ja pereelu ühitamisel.

                  15.

                  Arvestatakse, et käesolev kokkulepe on raamkokkulepe, mis määrab kindlaks miinimumnõuded ja sätted sünnituspuhkusest eraldi seisva vanemapuhkuse ja vääramatu jõu tõttu töölt puudumise kohta ning jätab selle puhkuse saamistingimuste ja üksikasjalike kohaldamiseeskirjade kehtestamise liikmesriikide ja sotsiaalpartnerite hooleks, et oleks võimalik arvesse võtta iga liikmesriigi olukorda.

                  16.

                  Arvestatakse, et õigus vanemapuhkusele on individuaalne ja põhimõtteliselt mitteülekantav õigus, mille liikmesriigid võivad muuta ülekantavaks; kuna kogemus näitab, et vanemapuhkuse muutmine mitteülekantavaks ajendab isasid seda puhkust võtma, on Euroopa sotsiaalpartnerid nõus muutma osa puhkusest mitteülekantavaks.

                  17.

                  Arvestatakse, et oluline on võtta arvesse puuetega või pikaajalist haigust põdevate laste vanemate erivajadusi.

                  18.

                  Arvestatakse, et liikmesriigid peavad hoolitsema, et vanemapuhkuse miinimumaja jooksul säiliksid mitterahalised ravikindlustushüvitised.

                  19.

                  Arvestatakse, et liikmesriigid peaksid käesoleva kokkuleppe rakendamisel – kohaste riigisiseste tingimuste olemasolul ning eelarve olukorda arvestades – kaaluma asjakohaste sotsiaalkindlustushüvitiste muutumatuna säilitamist vanemapuhkuse miinimumaja jooksul, sest sissetulek on üks teguritest, mida arvestatakse vanemapuhkuse võtmisel.

                  20.

                  Arvestatakse, et liikmesriikide kogemused on näidanud, et sissetuleku tase vanemapuhkuse ajal on üks teguritest, mis mõjutab selle puhkuseliigi võtmist, eriti isade puhul.

                  21.

                  Arvestatakse, et paindlik töökorraldus hõlbustab vanematel töö ja perekohustuste ühitamist ning tööle naasmist, eriti pärast vanemapuhkust.

                  22.

                  Arvestatakse, et vanemapuhkust reguleerivate sätete eesmärk on toetada töötavaid vanemaid teatava ajavahemiku jooksul, hoides neid tööturul aktiivsetena; seetõttu on eriti tähtis tagada, et vanemapuhkusel viibivad töötajad hoiaksid tööandjaga puhkuse ajal ühendust või teeksid temaga koos ettevalmistusi tööle naasmiseks.

                  23.

                  Arvestatakse, et käesolev kokkulepe arvestab vajadust parandada sotsiaalpoliitika nõudeid, suurendada Euroopa Liidu majanduse konkurentsivõimet ning vältida haldus-, finants- ja juriidiliste piirangute kehtestamist viisil, mis takistaks väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete loomist ja arengut.

                  24.

                  Arvestatakse, et sotsiaalpartneritel on kõige lihtsam leida tööandjate ja töötajate vajadustega arvestavaid lahendusi, mistõttu nad etendavad olulist rolli käesoleva kokkuleppe rakendamisel, kohaldamisel, selle täitmise kontrollimisel ja hindamisel kõigi nende meetmete avaramas kontekstis, mis on suunatud töö- ja pereelu ühitamisele ning meeste ja naiste võrdsete võimaluste ja võrdse kohtlemise edendamisele.

            ALLAKIRJUTANUD ON KOKKU LEPPINUD JÄRGMISES:
      II.   Sisu

         Klausel 1:   Eesmärk ja reguleerimisala

                  1.

                  Käesolev kokkulepe kehtestab miinimumnõuded, mille eesmärk on muuta töötavate vanemate jaoks lihtsamaks töö- ja perekohustuste ühitamine, võttes arvesse perestruktuuride kasvavat mitmekesisust ning pidades kinni liikmesriikide õigusest, kollektiivlepingutest ja/või tavadest.

                  2.

                  Käesolevat kokkulepet kohaldatakse kõikide mees- ja naistöötajate suhtes, kellel on liikmesriigi kehtiva seaduse, kollektiivlepingu või tava kohaselt määratletud tööleping või -suhe.

                  3.

                  Liikmesriigid ja/või sotsiaalpartnerid ei tohi jätta käesoleva kokkuleppe reguleerimisalast välja töötajaid, töölepinguid või töösuhteid üksnes seetõttu, et need on seotud osalise tööajaga töötajatega, tähtajalise lepinguga töötajatega või isikutega, kellel on tööleping või töösuhe rendiagentuuriga.

         Klausel 2:   Vanemapuhkus

                  1.

                  Käesolev kokkulepe tagab mees- ja naistöötajatele individuaalse õiguse saada vanemapuhkust lapse sünni või lapsendamise korral, et võimaldada neil hoolitseda lapse eest kuni lapse teatud vanuseni, kuid mitte rohkem kui 8-aastaseks saamiseni; nimetatud vanuse määravad kindlaks liikmesriigid ja/või sotsiaalpartnerid.

                  2.

                  Vanemapuhkust antakse vähemalt neljaks kuuks ja see ei tohi põhimõtteliselt olla ülekantav, et edendada meeste ja naiste võrdseid võimalusi ja võrdset kohtlemist. Selleks et ajendada mõlemaid vanemaid vanemapuhkust võtma, ei tohi vähemalt üks kuu neljast olla ülekantav. Mitteülekantava puhkuseosa kohaldamistingimused kehtestatakse riigi tasandil õigusaktide ja/või kollektiivlepingutega, mis võtavad arvesse liikmesriigis kehtivaid puhkusesätteid.

         Klausel 3:   Kohaldamiseeskirjad

                  1.

                  Vanemapuhkuse saamise tingimused ja üksikasjalikud kohaldamiseeskirjad määratakse kindlaks liikmesriikide õigusaktide ja/või kollektiivlepinguga, tingimusel et käesoleva kokkuleppe miinimumnõudeid on arvesse võetud. Eelkõige võivad liikmesriigid ja/või sotsiaalpartnerid

                              a)

                              otsustada, kas vanemapuhkust antakse täistööaja või osalise tööaja alusel, osade kaupa või avansina, arvestades nii tööandjate kui ka töötajate vajadusi;

                              b)

                              muuta vanemapuhkuse saamise õiguse sõltuvaks üldisest tööstaažist ja/või pidevast tööstaažist ühe tööandja juures, mis peab olema vähemalt üks aasta. Seda sätet kohaldavad liikmesriigid ja/või sotsiaalpartnerid tagavad, et kui isik töötab sama tööandja juures järjestikuste tähtajaliste töölepingute alusel (tähtajalist tööd käsitleva nõukogu direktiivi 1999/70/EÜ tähenduses), siis lähtutakse tema tööstaaži arvutamisel nende lepingute kogukestusest;

                              c)

                              kindlaks määrata asjaolud, mille alusel võib tööandja pärast liikmesriigi õiguse, kollektiivlepingute ja/või tavade kohast konsultatsiooni vanemapuhkuse andmise edasi lükata ettevõtte tegevusega seotud õigustatud põhjustel. Kõik käesoleva sätte kohaldamisest tulenevad probleemid tuleb lahendada kooskõlas siseriikliku õiguse, kollektiivlepingu ja/või tavaga;

                              d)

                              lisaks alapunktile c lubada erikokkuleppeid, et rahuldada väikeettevõtete tegevus- ja korraldusvajadusi.

                  2.

                  Liikmesriigid ja/või sotsiaalpartnerid kehtestavad etteteatamistähtaja, mille jooksul töötaja peab teatama tööandjale vanemapuhkuse õiguse kasutamisest, nimetades puhkuse alguse ja lõpu. Liikmesriigid ja/või sotsiaalpartnerid võtavad etteteatamistähtaja pikkuse kehtestamisel arvesse töötajate ja tööandjate huve.

                  3.

                  Liikmesriigid ja/või sotsiaalpartnerid peavad hindama vajadust kohandada vanemapuhkuse saamise tingimusi ja selle kohaldamiseeskirju puudega või pikaajalist haigust põdevate laste vanemate vajadustele.

         Klausel 4:   Vastuvõtmine

                  1.

                  Liikmesriigid ja/või sotsiaalpartnerid hindavad vajadust võtta lisameetmeid, et paremini rahuldada lapsendajate erivajadusi.

         Klausel 5:   Tööalased õigused ja diskrimineerimisvastane võitlus

                  1.

                  Kui vanemapuhkus on lõppenud, on töötajal õigus naasta samale töökohale, või kui see pole võimalik, siis oma töölepingust või -suhtest lähtuvalt sellega võrdsele või samasugusele töökohale.

                  2.

                  Õigused, mis töötaja on vanemapuhkuse alguseks saanud või on saamas, säilivad muutumatuna vanemapuhkuse lõpuni. Kui vanemapuhkus on lõppenud, kohaldatakse neid õigusi, kaasa arvatud kõiki siseriiklikust õigusest, kollektiivlepingust ja/või tavast tulenevaid muudatusi.

                  3.

                  Liikmesriigid ja/või sotsiaalpartnerid määravad töölepingu või -suhte staatuse vanemapuhkuse ajaks.

                  4.

                  Selleks et töötajad saaksid kasutada oma õigust vanemapuhkusele, võtavad liikmesriigid ja/või sotsiaalpartnerid kooskõlas siseriikliku õiguse, kollektiivlepingu ja/või tavaga vajalikke meetmeid, et kaitsta töötajaid ebasoodsama kohtlemise või vallandamise eest vanemapuhkuse taotlemise või selle kasutamise tõttu.

                  5.

                  Kõik käesolevast kokkuleppest tulenevad sotsiaalkindlustusega seotud küsimused antakse vastavalt siseriiklikule õigusele ja/või kollektiivlepingutele liikmesriikide ja/või sotsiaalpartnerite käsitleda ja lahendada, arvestades sotsiaalkindlustusõiguste järjepidevuse tähtsust eri skeemide raames, eriti tervishoiu vallas.
                  Kõik käesolevast kokkuleppest tulenevad sissetulekuga seotud küsimused antakse vastavalt siseriiklikule õigusele, kollektiivlepingutele ja/või tavadele liikmesriikide ja/või sotsiaalpartnerite käsitleda ja lahendada, pidades muu hulgas silmas sissetuleku rolli vanemapuhkuse õiguse kasutamisel.

         Klausel 6:   Tööle naasmine

                  1.

                  Selleks et töö- ja eraelu paremini ühitada, võtavad liikmesriigid ja/või sotsiaalpartnerid vajalikke meetmeid tagamaks, et vanemapuhkuselt naasvatel töötajatel oleks võimalik taotleda tööaja ja/või töökorralduse muutmist teatavaks ajavahemikuks. Tööandjad võtavad paindliku töökorralduse taotluste kaalumisel ja neile vastamisel arvesse enda ja töötajate vajadusi.
                  Käesolevat lõiget käsitlevad üksikasjad määratakse kindlaks kooskõlas liikmesriikide õiguse, kollektiivlepingute ja/või tavadega.

                  2.

                  Selleks et lihtsustada töötajate tööle naasmist vanemapuhkuse lõppedes, soovitatakse tööandjatel pidada töötajatega vanemapuhkuse ajal ühendust ning võtta sobivaid meetmeid töötaja taasintegreerimiseks puhkuse lõppedes; asjaomased pooled määravad need meetmed kindlaks liikmesriigi õigust, kollektiivlepinguid ja/või tavasid arvesse võttes.

         Klausel 7:   Töölt puudumine vääramatu jõu tõttu

                  1.

                  Liikmesriigid ja/või sotsiaalpartnerid võtavad vajalikke meetmeid, et vastavalt liikmesriigi õigusele, kollektiivlepingule ja/või tavale anda töötajatele õigus puududa töölt vääramatu jõu tõttu pakilistel perekondlikel põhjustel seoses haiguse või õnnetusjuhtumiga, mis teeb töötaja vahetu kohaloleku hädavajalikuks.

                  2.

                  Liikmesriigid ja/või sotsiaalpartnerid võivad klausli 7 punkti 1 kohaldamiseks täpsustada puhkuse saamise tingimusi ja üksikasjalikke eeskirju ning seada ajalised piirid selle õiguse kasutamisele aasta jooksul ja/või üksikjuhtumi kohta.

         Klausel 8:   Lõppsätted

                  1.

                  Liikmesriigid võivad kohaldada või kehtestada soodsamaid tingimusi, kui on sätestatud käesolevas kokkuleppes.

                  2.

                  Käesoleva kokkuleppe sätete rakendamine ei ole piisav alus, et alandada töötajatele käesoleva kokkuleppe raames võimaldatava üldise kaitstuse taset. See ei piira liikmesriikide ja/või sotsiaalpartnerite õigust töötada välja teistsuguseid õigus- ja haldusnorme või lepingutingimusi vastavalt muutuvatele oludele (kaasa arvatud ülekandmist keelava sätte kehtestamine), tingimusel et need vastavad käesolevas kokkuleppes sätestatud miinimumnõuetele.

                  3.

                  Käesolev kokkulepe ei piira sotsiaalpartnerite õigust sõlmida asjakohasel tasandil, sealhulgas Euroopa tasandil, kokkuleppeid käesoleva kokkuleppe kohandamiseks ja/või täiendamiseks, selleks et võtta arvesse eritingimusi.

                  4.

                  Liikmesriigid võtavad nõukogu otsuse järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid vastu kahe aasta jooksul alates otsuse vastuvõtmisest või tagavad, et sotsiaalpartnerid kehtestavad nimetatud tähtaja lõpuks kokkuleppe teel vajalikud meetmed. Kui on vaja arvesse võtta erilisi raskusi või kollektiivlepinguga rakendamist, võivad liikmesriigid nimetatud otsuse järgimiseks saada maksimaalselt ühe aasta lisaaega.

                  5.

                  Käesoleva kokkuleppe kohaldamisest tulenevad vaidlused ja kaebused lahendatakse kooskõlas siseriikliku õiguse, kollektiivlepingute ja/või tavaga.

                  6.

                  Ilma et see piiraks komisjoni, liikmesriikide kohtute ja Euroopa Kohtu rolli, peab komisjon kõik käesoleva kokkuleppe Euroopa tasandil tõlgendamisega seotud küsimused suunama esmajärjekorras allakirjutanutele, kes avaldavad oma arvamust.

                  7.

                  Allakirjutanud vaatavad käesoleva kokkuleppe kohaldamise läbi viis aastat pärast nõukogu otsuse vastuvõtmist, kui seda nõuab üks käesoleva kokkuleppe osapooltest.

         Brüssel, 18. juuni 2009

            Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni nimel,
            ametiühingudelegatsiooni nimel
            peasekretär
            John Monks

            Euroopa Tööstuse ja Tööandjate Keskliitude Ühenduse nimel
            peadirektor
            Philippe de Buck

            Euroopa Käsitööga Tegelevate Väikeste ja Keskmise Suurusega Ettevõtete Keskliidu nimel
            peasekretär
            Andrea Benassi

            Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse nimel
            peasekretär
            Ralf Resch

         (1)  Ümber nummerdatud: ELi toimimise lepingu artiklid 154 ja 155.

         (2)  Ümber nummerdatud: ELi toimimise lepingu artikli 153 lõike 1 punkt c ja artikkel 157.

         (3)  ELi toimimise lepingu artikkel 2 on kehtetuks tunnistatud ning selle sisu on asendatud Euroopa Liidu lepingu artikliga 3. EÜ asutamislepingu artikli 3 lõige 1 on kehtetuks tunnistatud ning selle sisu on asendatud ELi toimimise lepingu artiklitega 3–6. EÜ asutamislepingu artikli 3 lõige 2 on ümber nummerdatud ELi toimimise lepingu artikliks 8. ELi asutamislepingu artikkel 13 on ümber nummerdatud ELi toimimise lepingu artikliks 19.

         (4)  EÜT L 45, 19.2.1975, lk 19.

         (5)  EÜT L 348, 28.11.1992, lk 1.

         (6)  EÜT L 46, 17.2.1997, lk 20.

         (7)  ELT L 204, 26.7.2006, lk 23.


title: Komisjoni direktiiv 2011/28/EL, 4. märts 2011 , millega muudetakse nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ, et lisada toimeainete hulka indoolvõihape, ja muudetakse komisjoni otsust 2008/941/EÜ  EMPs kohaldatav tekst

text:
               5.3.2011

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 60/17

         KOMISJONI DIREKTIIV 2011/28/EL,
   4. märts 2011,
   millega muudetakse nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ, et lisada toimeainete hulka indoolvõihape, ja muudetakse komisjoni otsust 2008/941/EÜ
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse nõukogu 15. juuli 1991. aasta direktiivi 91/414/EMÜ taimekaitsevahendite turuleviimise kohta, (1) eriti selle artikli 6 lõiget 1,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjoni määrustes (EÜ) nr 1112/2002 (2) ja (EÜ) nr 2229/2004 (3) on sätestatud direktiivi 91/414/EMÜ artikli 8 lõikes 2 osutatud tööprogrammi neljanda etapi üksikasjalikud rakenduseeskirjad ja kehtestatud hindamist vajavate toimeainete loetelu nende toimeainete võimalikuks kandmiseks direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse. Indoolvõihape kuulus sellesse loetellu.

               (2)

               Vastavalt määruse (EÜ) nr 2229/2004 artiklile 24e võttis teavitaja kahe kuu jooksul pärast hindamisaruande projekti kättesaamist tagasi oma toetuse toimeaine kandmisele direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse. Seega võeti komisjoni 8. detsembri 2008. aasta otsus nr 2008/941/EÜ nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse teatavate toimeainete kandmata jätmise kohta ja neid toimeaineid sisaldavate taimekaitsevahendite lubade tühistamise kohta (4) vastu indoolvõihapet lisasse kandmata.

               (3)

               Esialgne teavitaja (edaspidi „taotleja”) esitas direktiivi 91/414/EMÜ artikli 6 lõike 2 alusel uue taotluse, milles ta nõudis, et kohaldataks kiirendatud menetlust, mis on sätestatud komisjoni 17. jaanuari 2008. aasta määruse (EÜ) nr 33/2008 (millega nähakse ette nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ üksikasjalikud rakenduseeskirjad seoses kõnealuse direktiivi artikli 8 lõikes 2 osutatud tööprogrammi kuuluvate, kuid direktiivi I lisasse kandmata toimeainete hindamise tava- ja kiirendatud menetlusega) (5) artiklites 14–19.

               (4)

               Taotlus esitati Prantsusmaale, kes oli määrusega (EÜ) nr 2229/2004 nimetatud referentliikmesriigiks. Kiirendatud menetluse tähtajast peeti kinni. Toimeaine spetsifikatsioon ja lubatud kasutusviisid on samasugused nagu need, mida käsitleti otsuses 2008/941/EÜ. Taotlus on kooskõlas ka muude määruse (EÜ) nr 33/2008 artiklis 15 sätestatud sisuliste ja menetlusnõuetega.

               (5)

               Prantsusmaa hindas taotleja esitatud uusi andmeid ja koostas lisaaruande. Ta edastas selle aruande 26. jaanuaril 2010 Euroopa Toiduohutusametile (edaspidi „toiduohutusamet”) ja komisjonile. Toiduohutusamet edastas lisaaruande kõigile liikmeriikidele ja taotlejale, et nad saaksid esitada märkusi, ning edastas saadud märkused komisjonile. Määruse (EÜ) nr 33/2008 artikli 20 lõike 1 kohaselt ja komisjoni palvel esitas toiduohutusamet komisjonile oma järeldused indoolvõihappe kohta 3. septembril 2010 (6). Liikmesriigid ja komisjon vaatasid hindamisaruande kavandi, lisaaruande ja toiduohutusameti järeldused läbi toiduahela ja loomatervishoiu alalises komitees ning 28. jaanuaril 2011 vormistati see komisjoni läbivaatamisaruandena indoolvõihappe kohta.

               (6)

               Mitme uuringu põhjal on selgunud, et indoolvõihapet sisaldavad taimekaitsevahendid vastavad üldjoontes direktiivi 91/414/EMÜ artikli 5 lõike 1 punktides a ja b sätestatud nõuetele, eelkõige komisjoni läbivaatamisaruandes uuritud ja üksikasjalikult kirjeldatud kasutusviiside osas. Seega on asjakohane kanda indoolvõihape I lisasse, et tagada kõigis liikmesriikides asjaomast toimeainet sisaldavate taimekaitsevahendite kasutuslubade väljaandmine kõnealuse direktiiviga ettenähtud korras.

               (7)

               Ilma et see piiraks eelnevat järeldust, on asjakohane koguda lisateavet teatavate küsimuste kohta. Direktiivi 91/414/EMÜ artikli 6 lõikes 1 on sätestatud, et toimeaine kandmine I lisasse võib sõltuda teatud tingimuste täitmisest. Seepärast on asjakohane nõuda, et taotleja esitaks lisateavet järgmise kohta: indoolvõihappe klastogeensuse puudumine, indoolvõihappe aururõhk ja sellest tulenevalt sissehingamise mürgisuse uuringud, ning indoolvõihappe loomulik taustkontsentratsioon pinnases.

               (8)

               Toimeaine I lisasse kandmisele peaks eelnema piisav ajavahemik, et liikmesriigid ja huvitatud isikud saaksid valmistuda toimeaine loetellu lisamisest tulenevate uute nõuete täitmiseks.

               (9)

               Ilma et see piiraks direktiiviga 91/414/EMÜ kindlaksmääratud kohustusi, mis kaasnevad toimeaine kandmisega I lisasse, tuleks pärast toimeaine loetellu kandmist anda liikmesriikidele kuus kuud aega indoolvõihapet sisaldavate taimekaitsevahendite kehtivate kasutuslubade läbivaatamiseks, et tagada direktiivis 91/414/EMÜ, eriti selle artiklis 13 sätestatud nõuete ja I lisas sätestatud tingimuste täitmine. Direktiivi 91/414/EMÜ sätete kohaselt peaksid liikmesriigid vastavalt vajadusele kehtivaid lube muutma, need asendama või tühistama. Erandina eespool nimetatud tähtajast tuleks ette näha pikem ajavahemik kõiki taimekaitsevahendeid ja kavandatud kasutusviise käsitlevate täielike, III lisa kohaste andmete esitamiseks ja hindamiseks kooskõlas direktiivis 91/414/EMÜ kehtestatud ühtsete põhimõtetega.

               (10)

               Komisjoni 11. detsembri 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 3600/92 (millega nähakse ette taimekaitsevahendite turuleviimist käsitleva nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ artikli 8 lõikes 2 osutatud tööprogrammi esimese etapi üksikasjalikud rakenduseeskirjad) (7) raames hinnatud toimeainete direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse kandmise varasem kogemus on näidanud, et raskusi võib tekkida kehtivate lubade omanike kohustuste tõlgendamisega andmetele juurdepääsu osas. Raskuste vältimiseks tulevikus on vaja täpsustada liikmesriikide kohustused, eelkõige kohustus kontrollida, et loa omanik on näidanud, et tal on juurdepääs toimikule, mis vastab kõnealuse direktiivi II lisa nõuetele. Selline täpsustamine ei too liikmesriikidele ega loaomanikele kaasa uusi kohustusi võrreldes I lisa muutmiseks seni vastu võetud direktiividega.

               (11)

               Seega on asjakohane direktiivi 91/414/EMÜ vastavalt muuta.

               (12)

               Otsuses 2008/941/EÜ on sätestatud, et indoolvõihapet ei kanta nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse ja et seda toimeainet sisaldavate taimekaitsevahendite luba tühistatakse 31. detsembriks 2011. Indoolvõihapet käsitlev rida tuleb nimetatud otsuse lisast välja jätta.

               (13)

               Seega on asjakohane otsust 2008/941/EÜ vastavalt muuta.

               (14)

               Käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 91/414/EMÜ I lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi lisale.
   Artikkel 2
   Otsuse 2008/941/EÜ lisast jäetakse välja indoolvõihapet käsitlev rida.
   Artikkel 3
   Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 30. novembriks 2011. Liikmesriigid edastavad kõnealuste õigusnormide teksti ning kõnealuste normide ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.
   Liikmesriigid kohaldavad neid norme alates 1. detsembrist 2011.
   Kui liikmesriigid võtavad need õigusnormid vastu, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   Artikkel 4
   1.   Vajaduse korral muudavad liikmesriigid direktiivi 91/414/EMÜ kohaselt toimeainena indoolvõihapet sisaldavate taimekaitsevahendite kehtivaid lube või tühistavad need 30. novembriks 2011.
   Eelkõige kontrollivad nad nimetatud tähtpäevaks, et kõnealuse direktiivi I lisas indoolvõihappe suhtes sätestatud tingimused on täidetud, välja arvatud kõnealuseid toimeaineid käsitlevate kannete B osas nimetatud tingimused, ning et loaomanikul on olemas kõnealuse direktiivi artikli 13 tingimuste kohaselt II lisa nõuetele vastav toimik või juurdepääs sellele.
   2.   Erandina lõikest 1 teevad liikmesriigid iga lubatud taimekaitsevahendi puhul, mis sisaldab indoolvõihapet ainsa toimeainena või ühena mitmest toimeainest, mis kõik on hiljemalt 31. maiks 2011 kantud direktiivi 91/414/EMÜ I lisa loetellu, toote uue hindamise direktiivi 91/414/EMÜ III lisa nõuetele vastava toimiku põhjal vastavalt kõnealuse direktiivi VI lisas sätestatud ühtsetele põhimõtetele ning arvestades kõnealuse direktiivi I lisas indoolvõihapet käsitleva kande B osa. Sellest hinnangust lähtudes otsustavad liikmesriigid, kas toode vastab direktiivi 91/414/EMÜ artikli 4 lõike 1 punktides b, c, d ja e sätestatud tingimustele.
   Pärast otsustamist liikmesriigid

               a)

               vajaduse korral muudavad indoolvõihapet ainsa toimeainena sisaldavate toodete kasutusluba või tühistavad selle hiljemalt 31. maiks 2015 või

               b)

               kui toode sisaldab indoolvõihapet ühena mitmest toimeainest, muudavad vajaduse korral luba või tühistavad selle hiljemalt 31. maiks 2015 või kuupäevaks, mis on ette nähtud loa muutmiseks või tühistamiseks vastavas direktiivis või vastavates direktiivides, millega asjaomane toimeaine või asjaomased toimeained on kantud direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse, olenevalt sellest, kumb kuupäev on hilisem.

         Artikkel 5
   Käesolev direktiiv jõustub 1. juunil 2011.
   Artikkel 6
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 4. märts 2011

            Komisjoni nimel

            president

         José Manuel BARROSO

      (1)  EÜT L 230, 19.8.1991, lk 1.

      (2)  EÜT L 168, 27.6.2002, lk 14.

      (3)  ELT L 379, 24.12.2004, lk 13.

      (4)  ELT L 335, 13.12.2008, lk 91.

      (5)  ELT L 15, 18.1.2008, lk 5.

      (6)  Euroopa Toiduohutusamet: Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance indolylbutyric acid. EFSA Journal 2010; 8(9):1720. [lk 42]. doi:10.2903/j.efsa.2010.1720. Kättesaadav aadressil: www.efsa.europa.eu/efsajournal.htm

      (7)  EÜT L 366, 15.12.1992, lk 10.

      LISA
      Direktiivi 91/414/EMÜ I lisa tabeli lõppu lisatakse järgmine kanne:

                     Nr

                     Üldnimetus, tunnuskood

                     Rahvusvahelise Puhta Keemia ja Rakenduskeemia Liidu (IUPAC) nimetus

                     Puhtus (1)

                     Jõustumine

                     Lisamise aegumine

                     Erisätted

                     „333

                     Indoolvõihape
                     CASi nr: 133-32-4
                     CIPACi nr: 830

                        4-(1H-indool-3-üül)võihape

                     ≥ 994 g/kg

                     1. juuni 2011

                     31. mai 2021

                     A   OSA
                     Lubatud kasutada ainult dekoratiivtaimede kasvuregulaatorina.
                     B   OSA
                     VI lisa ühtsete põhimõtete rakendamisel võetakse arvesse 28. jaanuaril 2011 toiduahela ja loomatervishoiu alalises komitees indoolvõihappe kohta koostatud hindamise aruande järeldusi, eelkõige selle I ja II lisa.
                     Üldhindamisel peavad liikmesriigid pöörama erilist tähelepanu käitajate ja töötajate ohutusele. Kasutusloa tingimustes tuleb ette näha piisavate isikukaitsevahendite ja riski vähendamise meetmete võtmine, et vähendada kokkupuudet toimeainega.
                     Asjaomased liikmesriigid taotlevad järgmiste kinnitavate andmete esitamist:

                                 a)

                                 indoolvõihappe klastogeensuse puudumine;

                                 b)

                                 indoolvõihappe aururõhk ja sellest tulenevalt sissehingamise mürgisuse uuringud;

                                 c)

                                 indoolvõihappe loomulik taustkontsentratsioon pinnases.

                           Asjaomased liikmesriigid tagavad, et taotleja esitab nimetatud kinnitava teabe komisjonile 31. maiks 2013.”

         (1)  Täpsemad andmed toimeainete identifitseerimiseks ja määratlemiseks on esitatud läbivaatusaruandes.


title: Komisjoni direktiiv 2001/57/EÜ, 25. juuli 2001, millega muudetakse nõukogu direktiivide 86/362/EMÜ, 86/363/EMÜ ja 90/642/EMÜ (teraviljas, loomses toidus ja teatavates taimsetes saadustes, kaasa arvatud puu- ja köögiviljas sisalduvate ja nende pinnal esinevate pestitsiidide jääkide piirnormide kehtestamise kohta) lisasidEMPs kohaldatav tekst

text:
Avis juridique important

|

32001L0057

Official Journal L 208 , 01/08/2001 P. 0036 - 0043

KOMISJONI DIREKTIIV 2001/57/EÜ,25. juuli 2001,millega muudetakse nõukogu direktiivide 86/362/EMÜ, 86/363/EMÜ ja 90/642/EMÜ (teraviljas, loomses toidus ja teatavates taimsetes saadustes, kaasa arvatud puu- ja köögiviljas, sisalduvate ja nende pinnal esinevate pestitsiidide jääkide piirnormide kehtestamise kohta) lisasid(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 24. juuli 1986. aasta direktiivi 86/362/EMÜ teraviljas sisalduvate ja selle pinnal esinevate pestitsiidide jääkide piirnormide kehtestamise kohta,1 viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2001/48/EÜ,2 eriti selle artiklit 10,võttes arvesse nõukogu 24. juuli 1986. aasta direktiivi 86/363/EMÜ, millega kehtestatakse loomses toidus ja selle pinnal esinevate pestitsiidide jääkide piirnormid,3 viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2001/39/EÜ,4 eriti selle artiklit 10,võttes arvesse nõukogu 27. novembri 1990. aasta direktiivi 90/642/EMÜ teatavates taimsetes saadustes, kaasa arvatud puu- ja köögiviljas sisalduvate ja nende pinnal esinevate pestitsiidide jääkide piirnormide kehtestamise kohta,5 viimati muudetud direktiiviga 2001/48/EÜ, eriti selle artiklit 7,võttes arvesse nõukogu 15. juuli 1991. aasta direktiivi 91/414/EMÜ taimekaitsevahendite turuleviimise kohta,6 viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2001/49/EÜ,7 eriti selle artikli 4 lõike 1 punkti f,ning arvestades järgmist:(1) Olemasolev toimeaine fluroksüpüür kanti komisjoni direktiiviga 2000/10/EÜ8 direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse. Komisjon ei ole kõnealuse toimeaine puhul veel kehtestanud ühtlustatud jääkide piirnorme. Jääkide piirnormide ühtlustamine on soovitatav nii tervisekaitse kui ka kaubanduslikust seisukohast.(2) Pärast kõnealuse toimeaine I lisasse kandmist andsid liikmesriigid direktiivi 91/414/EMÜ artikli 4 kohaselt loa mitme kõnealust ainet sisaldava taimekaitsevahendi jaoks ning kehtestasid jääkide ajutised piirnormid, nagu on nõutud artikli 4 lõike 1 punktis f. Need load on ette nähtud kõnealuse aine kasutamiseks herbitsiidina viljapuuaedades või tärkamisjärgselt kasutatava herbitsiidina õunapuude, õlipuude, sibulate ja teravilja puhul ning heina- ja karjamaadel. Vastavalt kõnealusele direktiivile on need piirnormid ja nende kehtestamise aluseks olnud teave edastatud komisjonile. Kõnealune teave ja muudest allikatest pärit andmed on läbi vaadatud ning need on piisavad teatavate jääkide piirnormide ajutiseks kindlaksmääramiseks.(3) Direktiivi 86/363/EMÜ artiklis 5 nõutakse, et direktiivi 91/414/EMÜ artikli 4 lõike 1 punkti f kohaselt loomse toidu jaoks kehtestatud jääkide ajutised piirnormid tuleb esitada direktiivi 86/363/EMÜ II lisas.(4) Direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse kandmisega vormistati fluroksüpüüri tehniline ja teaduslik hinnang 30. novembril 1999 komisjoni aruandena fluroksüpüüri kohta. Kõnealuses aruandes määrati fluroksüpüüri aktsepteeritavaks päevadoosiks (ADI) 0,8 mg kehamassi kg kohta. Tarbijate eluaegset kokkupuutumist toiduainetega, mida on töödeldud fluroksüpüüriga, on hinnatud ja mõõdetud vastavalt Euroopa Ühenduses kasutatavatele menetlustele ja tavadele, võttes arvesse Maailma Tervishoiuorganisatsiooni avaldatud juhiseid,9 ning on välja arvutatud, et käesolevas direktiivis kindlaksmääratud jääkide piirnormid ei põhjusta fluroksüpüüri aktsepteeritava päevadoosi ületamist.(5) Fluroksüpüüri direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse kandmisele eelnenud hindamiste ja arutluste käigus ei leitud selle aine puhul ägedat toksilist mõju, mis nõuaks akuutse standarddoosi kehtestamist.(6) Tarbijate piisavaks kaitsmiseks kokkupuute eest sellistes saadustes ja nende pinnal esinevate jääkide eest, mille jaoks ei ole lubasid antud, on asjakohane kehtestada kõikide nõukogu direktiividega 86/362/EMÜ, 86/363/EMÜ ja 90/642/EMÜ hõlmatud toodete puhul ajutiseks jääkide piirnormiks analüütiliselt määratud alammäär. Jääkide ajutiste piirnormide kehtestamine ühenduse tasandil ei takista liikmesriikidel kehtestada fluroksüpüüri jääkide piirnorme vastavalt direktiivi 91/414/EMÜ artikli 4 lõike 1 punktile f ja vastavalt nimetatud direktiivi VI lisale.(7) Nelja aastat peetakse fluroksüpüüri peamiste edasiste kasutusviiside kindlakstegemiseks piisavaks. Pärast seda peaksid jääkide ajutised piirnormid muutuma lõplikuks.(8) Käesolevas direktiivis sätestatud piirnormide osas on ühenduse kaubanduspartneritega Maailma Kaubandusorganisatsiooni kaudu konsulteeritud ja nende arvamusi kõnealuste piirnormide kohta on arvesse võetud. Fluroksüpüüri jaoks ei ole määratletud CODEXi jääkide piirnorme. Komisjon selgitab talle esitatud vastuvõetavate andmete alusel, kas on võimalik kindlaks määrata jääkide piirnormid muude kui käesolevas direktiivis loetletud teatavate pestitsiidide ja põllukultuuride kombinatsioonide puhul.(9) Taimede teaduskomitee arvamusi, eriti nõuandeid ja soovitusi pestitsiididega töödeldud toiduainete tarbijate kaitse osas on arvesse võetud.(10) Käesolev direktiiv on kooskõlas alalise taimetervise komitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 86/362/EMÜ II lisa A osasse lisatakse järgmised read:Pestitsiidide jäägid Piirnorm (mg/kg)"Fluroksüpüür ja selle estrid, väljendatuna fluroksüpüürina 0,1p Oder, kaer, rukis, tritikale ja nisu0,05*, p Muu teravili* Kajastab analüütiliselt määratud alammäära. p Kajastab direktiivi 91/414/EMÜ artikli 4 lõike 1 punkti f kohaselt kehtestatud jääkide ajutisi piirnorme; kõiki nende pestitsiidide jääkide ajutisi piirnorme käsitatakse nimetatud direktiivi artikli 10 kohaselt lõplikena alates hetkest, mil käesoleva direktiivi jõustumisest on möödunud neli aastat."Artikkel 2Direktiivi 86/363/EMÜ II lisa B osasse lisatakse järgmine rida:Pestitsiidide jäägid Piirnorm (mg/kg)I lisas CN-koodide 0201, 0202, 0203, 0204, 0205 00 00, 0206, 0207, ex 0208, 0209 00, 0210, 1601 00 ja 1602 all loetletud liha (sh rasva), lihatoodete, rupsi ja loomse rasva puhul I lisas CN-koodide 0401, 0402, 0405 00 ja 0406 all loetletud piima ja piimatoodete puhul I lisas CN-koodide 0407 00 ja 0408 all loetletud värskete koorega munade, linnumunade ja rebude puhul"Fluroksüpüür 0,5p ex 0206 Neerud 0,05*, p 0,05*, p0,05*, p Muud saadused* Kajastab analüütiliselt määratud alammäära. p Kajastab direktiivi 91/414/EMÜ artikli 4 lõike 1 punkti f kohaselt kehtestatud jääkide ajutisi piirnorme; kõiki nende pestitsiidide jääkide ajutisi piirnorme käsitatakse nimetatud direktiivi artikli 10 kohaselt lõplikena alates hetkest, mil käesoleva direktiivi jõustumisest on möödunud neli aastat."Artikkel 3Käesoleva direktiivi lisas sätestatud veerg pealkirjaga "Fluroksüpüür ja selle estrid, väljendatuna fluroksüpüürina" lisatakse direktiivi 90/642/EMÜ II lisasse.Artikkel 4Käesolev direktiiv jõustub 20. päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 28. veebruariks 2002. Liikmesriigid teatavad neist viivitamata komisjonile.Liikmesriigid kohaldavad kõnealuseid õigusnorme alates 1. märtsist 2002.Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Artikkel 5Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 25. juuli 2001Komisjoni nimelkomisjoni liigeDavid BYRNE1 EÜT L 221, 7.8.1986, lk 37.2 EÜT L 180, 3.7.2001, lk 26.3 EÜT L 221, 7.8.1986, lk 43.4 EÜT L 148, 1.6.2001, lk 70.5 EÜT L 350, 14.12.1990, lk 71.6 EÜT L 230, 19.8.1991, lk 1.7 EÜT L 176, 29.6.2001, lk 61.8 EÜT L 57, 2.3.2000, lk 28.9 Juhised pestitsiidide jääkide toidu kaudu omandamise hindamiseks (ülevaadatud), mille on koostanud GEMS/Food Programme koostöös pestitsiidide jääkide Codex komiteega, avaldatud Maailma Tervishoiuorganisatsiooni poolt 1997. aastal (WHO/FSF/FOS/97.7).LISANende üksiksaaduste rühmad ja näited, mille suhtes jääkide piirnorme kohaldatakse Pestitsiidide jäägid ja jääkide piirnormid (mg/kg)Fluroksüpüür ja selle estrid, väljendatuna fluroksüpüürina1. Puuvili, värske, kuivatatud või kuumtöötlemata, külmutatud, suhkrulisandita; pähklid 0,05*, pi) TSITRUSVILJADGreibidSidrunidLaimidMandariinid (sh klementiinid ja muud hübriidid)ApelsinidPomelodMuudii) PÄHKLIPUU VILJAD (kooritud või koorimata)MandlidBrasiilia pähklidKašupähklidKastanidKookospähklidSarapuupähklidMakadaamiapähklidPekaanipähklidPiiniapähklidPistaatsiadKreeka pähklidMuudiii) ÕUNVILJADÕunadPirnidKüdooniadMuudiv) LUUVILJADAprikoosidKirsidVirsikud (sh nektariinid ja samalaadsed hübriidid)PloomidMuudv) MARJADa) Laua- ja veiniviinamarjadLauaviinamarjadVeiniviinamarjadb) Maasikad (v.a metsmaasikad)c) Koguviljad (v.a metskoguviljad)MurakadPõldmurakadLogani murakadVaarikadMuudd) Muud marjad (v.a metsmarjad)MustikadJõhvikadSõstrad (punased, mustad ja valged)KarusmarjadMuude) Metsmarjadvi) MUUD VILJADAvokaadodBanaanidDatlidViigimarjadKiividKääbusapelsinidLitšidMangodOliividKannatuslille viljadAnanassidGranaatõunadMuud2. Köögiviljad, värsked või kuumtöötlemata, külmutatud või kuivatatud 0,05*, pi) JUUR- JA MUGULVILJADSöögipeetPorgandidJuursellerMädarõigasMaapirnPastinaakJuurpetersellRedisedAed-piimjuurMaguskartulidKaalikadNaeridJamssMuudii) SIBULKÖÖGIVILIKüüslaukSibuladŠalottsibuladTalisibuladMuudiii) VILIKÖÖGIVILIa) MaavitsalisedTomatidPipradBaklažaanidMuudb) Kõrvitsalised  söödava kooregaKurgidKornišonidKabatšokidMuudc) Kõrvitsalised  mittesöödava kooregaMelonidPatissonidArbuusidMuudd) Suhkrumaisiv) KAPSASKÖÖGIVILIa) Õisik-kapsadSpargelkapsasLillkapsasMuudb) PeakapsadRooskapsasPeakapsasMuudc) LehtkapsadHiina kapsasLehtkapsasMuudd) Nuikapsasv) LEHTKÖÖGIVILI JA VÄRSKED MAITSETAIMEDa) Salat ja samalaadsed saadusedSalatkressPõldsalatSalatEskarioolMuudb) Spinat ja samalaadsed saadusedSpinatLehtpeetMuudc) Ürt-allikkressd) Salatsigure) MaitsetaimedAed-harakputkMurulaukPetersellLehtsellerMuudvi) KAUNKÖÖGIVILJAD (värsked)Oad (poetamata)Oad (poetatud)Herned (poetamata)Herned (poetatud)Muudvii) VARSKÖÖGIVILI (värske)SpargelHispaania artišokkSellerApteegitillArtišokkPorrulaukRabarberMuudviii) SEENEDa) Kultuurseenedb) Metsaseened3. Kaunviljad 0,05*, pOadLäätsedHernedMuud4. Õliseemned 0,05*, pLinaseemnedMaapähklidUnimagunaseemnedSeesamiseemnedPäevalilleseemnedRapsiseemnedSojaoadSinepiseemnedPuuvillaseemnedMuud5. Kartul 0,05*, pVarajane kartulSäilituskartul6. Tee (lehed ja varred kuivatatud, kääritatud või muul viisil töödeldud, Camellia sinensis'e lehed) 0,1*, p7. Humal (kuivatatud), sh humalakäbi graanulid ja kontsentreerimata pulber 0,1*, p* Kajastab analüütiliselt määratud alammäära. p Kajastab direktiivi 91/414/EMÜ artikli 4 lõike 1 punkti f kohaselt kehtestatud jääkide ajutisi piirnorme: kõiki nende pestitsiidide jääkide ajutisi piirnorme käsitatakse nimetatud direktiivi artikli 10 kohaselt lõplikena alates hetkest, mil käesoleva direktiivi jõustumisest on möödunud neli aastat.


title: Nõukogu direktiiv, 21. detsember 1977, liikmesriikide mootorsõidukite esiklaasi puhasti- ja pesurisüsteeme käsitlevate õigusaktide ühtlustamise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31978L0318

Euroopa Liidu Teataja L 081 , 28/03/1978 Lk 0049 - 0071 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 8 Lk 0104  Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 7 Lk 0089  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 8 Lk 0104  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 8 Lk 0151  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 13 Köide 8 Lk 0151

		Nõukogu direktiiv,21. detsember 1977,liikmesriikide mootorsõidukite esiklaasi puhasti- ja pesurisüsteeme käsitlevate õigusaktide ühtlustamise kohta(78/318/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [2]ning arvestades, et:tehnilised nõuded, millele mootorsõidukid peavad siseriiklike õigusaktide kohaselt vastama, kehtivad muu hulgas ka mootorsõidukite klaasipuhastite ja -pesurite kohta;kõnealused nõuded on liikmesriigiti erinevad; ning seetõttu on vaja, et kõik liikmesriigid võtaksid lisaks olemasolevatele eeskirjadele või nende asemel vastu ühesugused nõuded, et eelkõige oleks võimalik iga sõidukiliigi suhtes rakendada nõukogu 6. veebruari 1970. aasta direktiivis 70/156/EMÜ (liikmesriikide mootorsõidukite ja nende haagiste tüüpe käsitlevate õigusaktide ühtlustamise kohta) [3], viimati muudetud direktiiviga 78/315/EMÜ, [4] ettenähtud EMÜ tüübikinnitusmenetlust;tehniliste nõuete koostamisel on soovitatav seada samad eesmärgid, nagu on seatud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni kõnealuse valdkonna töös;kõnealuseid nõudeid kohaldatakse M1-kategooria mootorsõidukite suhtes (mootorsõidukite rahvusvaheline liigitus on esitatud direktiivi 70/156/EMÜ I lisas);mootorsõidukeid käsitlevate siseriiklike õigusaktide ühtlustamine eeldab iga liikmesriigi territooriumil ühiste nõuete kohaselt tehtud kontrollimiste vastastikust tunnustamist;esiklaasi puhasti- ja pesurisüsteeme turustatakse juba praegu nii eraldi kui ka sõidukile paigaldatuna; võimalus kontrollida neid enne sõidukile paigaldamist võib kergendada nende vaba liikumist, kui seatakse sisse EMÜ tüübikinnitus kõnealuste süsteemide kui eraldi seadmestike suhtes direktiivi 70/156/EMÜ artikli 9a tähenduses;ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmist mõistet: sõiduk – teedel kasutamiseks mõeldud vähemalt neljarattaline M1-kategooria mootorsõiduk (nagu on määratletud direktiivi 70/156/EMÜ I lisas), mille suurim valmistajakiirus ületab 25 km/h.Artikkel 2Ükski liikmesriik ei tohi keelduda EMÜ või siseriikliku tüübikinnituse andmisest esiklaasi pesurisüsteemile ega sõidukile esiklaasi pesuri- ja puhastisüsteemidega seotud põhjustel, kui:- sõiduk vastab esiklaasi pesuri- ja puhastisüsteemide osas I–V lisa nõuetele,- direktiivi 70/156/EMÜ artikli 9a tähenduses eraldi seadmestikuna käsitletav esiklaasi pesurisüsteem vastab I lisa asjakohastele nõuetele,- sõiduk on varustatud esiklaasi pesurisüsteemiga, millele on antud tüübikinnitus eraldi seadmestikuna direktiivi 70/156/EMÜ artikli 9a tähenduses ja mis on paigaldatud vastavalt I lisa punkti 6.2.5 nõuetele.Artikkel 31. Ükski liikmesriik ei tohi sõiduki müügist, registreerimisest, kasutuselevõtmisest või kasutamisest keelduda ega seda keelata põhjustel, mis on seotud:- nende esiklaasi puhasti- ja pesurisüsteemidega, kui need vastavad I–V lisas sätestatud nõuetele,- nende esiklaasi pesurisüsteemiga, millele on antud tüübikinnitus eraldi seadmestikuna direktiivi 70/156/EMÜ artikli 9a tähenduses ja mis on paigaldatud vastavalt I lisa punkti 6.2.5 nõuetele.2. Ükski liikmesriik ei tohi keelata ühegi esiklaasi pesurisüsteemi turuletoomist, mida võib käsitleda kui eraldi seadmestikku direktiivi 70/156/EMÜ artikli 9a tähenduses, kui see vastab tüübile, mille on antud tüübikinnitus artikli 2 teise taande tähenduses.Artikkel 4Tüübikinnituse andnud liikmesriik võtab vajalikud meetmed, et tagada oma informeeritus kõikidest I lisa punktis 2.2 nimetatud osades või karakteristikutes tehtud muudatustest. Kõnealuse liikmesriigi pädevad asutused otsustavad, kas muudatustega sõidukitüübi korral on vaja uut katsetamist ning uue katseprotokolli koostamist. Kui selliste katsete tulemusena ilmneb, et käesoleva direktiivi nõuded on jäetud täitmata, siis muudatust ei kinnitata.Artikkel 5Kõik muudatused, mis on vajalikud I–VII lisas esitatud nõuete kohandamiseks tehnika arenguga, võetakse vastu direktiivi 70/156/EMÜ artiklis 13 sätestatud korras.Seda menetlust ei rakendata siiski muudatustele, mis kehtestavad nõudeid muudele kui esiklaasi puhasti- ja pesurisüsteemidele.Artikkel 61. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigusnormid 18 kuu jooksul alates direktiivi teatavakstegemisest ning teatavad sellest viivitamata komisjonile.2. Liikmesriigid tagavad, et käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike põhiliste õigusnormide tekst edastatakse komisjonile.Artikkel 7Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 21. detsember 1977Nõukogu nimeleesistujaJ. Chabert[1] EÜT C 118, 16.5.1977, lk 33.[2] EÜT C 114, 11.5.1977, lk 8.[3] EÜT L 42, 23.2.1970, lk 1.[4] EÜT L 81, 28.3.1978, lk 1.--------------------------------------------------LISADE LOETELUI lisa: | Reguleerimisala, mõisted, EMÜ tüübikinnituse taotlemine, EMÜ tüübikinnitus, tehnilised nõuded, katseprotseduur |II lisa: | H-punkti ja seljatoe tegeliku kaldenurga kindlaksmääramise kord ning R- ja H-punkti suhtelise asukoha ning seljatoe tootja poolt ettenähtud kaldenurga ja seljatoe tegeliku kaldenurga vahelise suhte tõendamise kord |III lisa: | Sõiduki peamiste koordinaatmärkide ja kolmemõõtmelise taustsüsteemi vaheliste mõõtsuhete määramise meetod |IV lisa: | M1-kategooria sõidukite esiklaaside nägemisalade määramise kord V-punktide suhtes |V lisa: | Katsesegu koostis esiklaasi puhasti- ja pesurisüsteemi katseteks |VI lisa: | Lisa EMÜ sõiduki tüübikinnituse tunnistusele esiklaasi puhasti- ja pesurisüsteemide kohta |VII lisa: | Eraldi seadmestiku EMÜ tüübikinnitustunnistus |--------------------------------------------------