title: Nõukogu direktiiv (EL) 2019/1995, 21. november 2019, millega muudetakse direktiivi 2006/112/EÜ kaupade kaugmüüki ja teatavaid omamaiseid kaubatarneid käsitlevate sätete osas

text:
                  2.12.2019

                  ET

                  Euroopa Liidu Teataja

                  L 310/1

         NÕUKOGU DIREKTIIV (EL) 2019/1995,
         21. november 2019,
         millega muudetakse direktiivi 2006/112/EÜ kaupade kaugmüüki ja teatavaid omamaiseid kaubatarneid käsitlevate sätete osas
         EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
         võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 113,
         võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
         olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
         võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust (1),
         võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (2),
         toimides seadusandliku erimenetluse kohaselt
         ning arvestades järgmist:

                     (1)

                     Nõukogu direktiivis 2006/112/EÜ, (3) nagu seda on muudetud nõukogu direktiiviga (EL) 2017/2455, (4) on sätestatud, et kui maksukohustuslane teeb elektroonilise liidese, nagu turu, platvormi, portaali või muu sarnase vahendi abil võimalikuks kolmandatelt territooriumidelt või kolmandatest riikidest imporditud kaupade kaugmüügi saadetistes, mille tegelik väärtus ei ületa 150 eurot, või ühendusesisese kaupade tarne maksukohustuslaselt, kelle asukoht ei ole ühenduses, mittemaksukohustuslasele, loetakse, et tarne võimalikuks teinud maksukohustuslane on saanud ja tarninud need kaubad ise. Kuna kõnealune direktiiv jagab ühe tarne kaheks, on vaja kindlaks määrata, millise tarnega seostada kaupade lähetamine või vedu, et määrata nõuetekohaselt kindlaks nende tarnekoht. Lisaks tuleb tagada, et nimetatud kahe tarne maksustatav teokoosseis toimuks samal ajal.

                     (2)

                     Kui maksukohustuslane, kes teeb elektroonilise liidese abil võimalikuks kaupade tarne ühenduses asuvale mittemaksukohustuslasele, võib vastavalt kehtivatele õigusnormidele arvata maha ühendusevälisele tarnijale makstud käibemaksu, siis on oht, et viimane ei pruugi maksta käibemaksu maksuhaldurile. Sellise ohu vältimiseks peaks elektroonilise liidese abil kaupu müüvalt tarnijalt pärit tarne olema käibemaksust vabastatud, samas kui talle tuleks anda õigus arvata maha sisendkäibemaks, mille ta maksis seoses tarnitud kauba ostmise või importimisega. Sel eesmärgil peaks tarnija olema alati registreeritud liikmesriigis, kus ta need kaubad soetas või kuhu ta need importis.

                     (3)

                     Ühendusevälised tarnijad, kes kasutavad kaupade müümiseks elektroonilist liidest, võivad omada varusid mitmes liikmesriigis ja lisaks ühendusesisesele kaupade kaugmüügile tarnida nendest varudest kaupu ka sama liikmesriigi tarbijatele. Praegu ei ole sellised tarned hõlmatud erikorraga, mida kohaldatakse ühendusesisesele kaupade kaugmüügile ja teenustele, mida osutavad maksukohustuslased, kelle asukoht on ühenduses, aga mitte tarbimisliikmesriigis. Halduskoormuse vähendamiseks peaks maksukohustuslastel, kes teevad võimalikuks kaupade tarnimise mittemaksukohustuslastele ühenduses elektroonilise liidese abil, kelle puhul loetakse, et nad on saanud ja tarninud need kaubad ise, olema lubatud kasutada käesolevat erikorda, et deklareerida ja maksta käibemaksu nende omamaiste tarnete eest.

                     (4)

                     Selleks et tagada kaupade importimisel ühtsus käibemaksu ja imporditollimaksu tasumisel, tuleks impordikäibemaksu tollile tasumise aeg, kui kasutatakse impordikäibemaksu deklareerimise ja tasumise erikorda, viia vastavusse sellega, mis on tollimaksu suhtes sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 952/2013 artiklis 111 (5).

                     (5)

                     Kooskõlas liikmesriikide ja komisjoni 28. septembri 2011. aasta ühise poliitilise deklaratsiooniga selgitavate dokumentide kohta (6) kohustuvad liikmesriigid põhjendatud juhtudel lisama ülevõtmismeetmeid käsitlevale teatele ühe või mitu dokumenti, milles selgitatakse seost direktiivi osade ja ülevõtvate riigisiseste õigusaktide vastavate osade vahel. Käesoleva direktiivi puhul leiab seadusandja, et nimetatud dokumentide esitamine on põhjendatud.

                     (6)

                     Direktiivi 2006/112/EÜ tuleks seetõttu vastavalt muuta,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

            Artikkel 1
            Direktiivi 2006/112/EÜ muudetakse järgmiselt.

                        1)

                        V jaotise 1. peatüki 2. jakku lisatakse järgmine artikkel:

                           „Artikkel 36b
                           Kui maksukohustuslane loetakse olevat kauba kätte saanud ja tarninud vastavalt artiklile 14a, seostatakse kauba lähetamine või vedu selle maksukohustuslase tehtud tarnega.“

                        2)

                        Artikkel 66a asendatakse järgmisega:

                           „Artikkel 66a
                           Erandina artiklitest 63, 64 ja 65 tekivad maksukohustuslase poolt, keda loetakse olevat kauba kätte saanud ja tarninud vastavalt artiklile 14a, kaubatarne ning kõnealusele maksukohustuslasele kauba tarnimise maksustatav teokoosseis ja käibemaksu sissenõutavus makse aktsepteerimisega samal ajal.“

                        3)

                        Lisatakse järgmine artikkel:

                           „Artikkel 136a
                           Kui maksukohustuslane loetakse olevat kauba kätte saanud ja tarninud vastavalt artikli 14a lõikele 2, vabastavad liikmesriigid käibemaksust selle kauba tarne kõnealusele maksukohustuslasele.“

                        4)

                        Artikli 169 punkt b asendatakse järgmisega:

                                    „b)

                                    tehingud, mis on maksust vabastatud artikli 136a, 138, 142 või 144, artiklite 146–149, artikli 151, 152, 153 või 156, artikli 157 lõike 1 punkti b, artiklite 158–161 või artikli 164 kohaselt;“.

                        5)

                        Artikli 204 lõike 1 kolmas lõik asendatakse järgmisega:
                        „Liikmesriigid ei või kohaldada teises lõigus osutatud võimalust artikli 358a punktis 1 määratletud maksukohustuslase suhtes, kes on valinud maksukohustuslase, kelle asukoht ei ole ühenduses, osutatavate teenuste erikorra.“

                        6)

                        Artikli 272 lõike 1 punkt b asendatakse järgmisega:

                                    „b)

                                    maksukohustuslased, kes ei tee ühtki artiklites 20, 21, 22, 33, 36, 136a, 138 ja 141 osutatud tehingutest ega toimingutest;“.

                        7)

                        XII jaotise 6. peatüki pealkiri asendatakse järgmisega:
                        „
                              Erikorrad, mida kohaldatakse maksukohustuslaste suhtes, kes osutavad teenuseid mittemaksukohustuslastele või tegelevad kaupade kaugmüügiga või teevad teatavaid omamaiseid kaubatarneid
                           “.

                        8)

                        XII jaotise 6. peatüki 3. jao pealkiri asendatakse järgmisega:
                        „
                              Erikord, mida kohaldatakse ühendusesisese kaupade kaugmüügi puhul, kaupade tarne puhul liikmesriigis elektrooniliste liideste abil, mis teevad sellise tarne võimalikuks, ja teenuste puhul, mida osutavad maksukohustuslased, kelle asukoht on ühenduses, aga mitte tarbimisliikmesriigis
                           “.

                        9)

                        Artikkel 369a asendatakse järgmisega:

                           „Artikkel 369a
                           Käesolevas jaos kasutatakse järgmisi mõisteid, ilma et see piiraks muude ühenduse sätete kohaldamist:

                                       1)

                                       „maksukohustuslane, kelle asukoht ei ole tarbimisliikmesriigis“ – maksukohustuslane, kelle ettevõtte asukoht või püsiv tegevuskoht asub ühenduses, kuid kelle ettevõtte asukoht ega püsiv tegevuskoht ei asu tarbimisliikmesriigi territooriumil;

                                       2)

                                       „registreerimisliikmesriik“ – liikmesriik, mille territooriumil on maksukohustuslase ettevõtte asukoht või, kui tema ettevõtte asukoht on väljaspool ühendust, siis liikmesriik, kus on tema püsiv tegevuskoht.
                                       Kui maksukohustuslase ettevõtte asukoht on väljaspool ühendust, aga tal on ühenduses rohkem kui üks püsiv tegevuskoht, loetakse registreerimisliikmesriigiks seda püsiva tegevuskohaga liikmesriiki, mille kohta maksukohustuslane märgib, et ta kasutab seal käesolevat erikorda. Selline otsus on maksukohustuslase suhtes siduv vastaval kalendriaastal ning kahel sellele järgneval kalendriaastal.
                                       Kui maksukohustuslase ettevõtte asukoht ei ole ühenduses ja tal ei ole seal püsivat tegevuskohta, on registreerimisliikmesriik see liikmesriik, kust kauba lähetamine või vedu algab. Kui kauba lähetamine või vedu algab rohkem kui ühest liikmesriigist, märgib maksukohustuslane, milline neist liikmesriikidest on registreerimisliikmesriik. Selline otsus on maksukohustuslase suhtes siduv vastaval kalendriaastal ning kahel sellele järgneval kalendriaastal;

                                       3)

                                       „tarbimisliikmesriik“ – üks järgmistest:

                                                   a)

                                                   teenuste osutamise puhul liikmesriik, mida käsitatakse teenuste osutamise kohana vastavalt V jaotise 3. peatükile;

                                                   b)

                                                   kaupade ühendusesisese kaugmüügi puhul liikmesriik, kus kaupade lähetamine või vedu tarbijale lõpeb;

                                                   c)

                                                   kaupade tarnimise puhul maksukohustuslase poolt, kes teeb sellise tarne võimalikuks vastavalt artikli 14a lõikele 2, kui tarnitavate kaupade lähetamine või vedu algab ja lõpeb samas liikmesriigis, siis kõnealune liikmesriik.“

                        10)

                        Artikkel 369b asendatakse järgmisega:

                           „Artikkel 369b
                           Liikmesriigid lubavad käesolevat erikorda kasutada järgmistel maksukohustuslastel:

                                       a)

                                       maksukohustuslane, kes tegeleb ühendusesise kaupade kaugmüügiga;

                                       b)

                                       maksukohustuslane, kes teeb võimalikuks kaupade tarne vastavalt artikli 14a lõikele 2, kui tarnitavate kaupade lähetamine või vedu algab ja lõpeb samas liikmesriigis;

                                       c)

                                       maksukohustuslane, kelle asukoht ei ole tarbimisliikmesriigis ja kes osutab teenuseid mittemaksukohustuslasele.

                                 Käesolevat erikorda kohaldatakse kõigi asjaomase maksukohustuslase poolt ühenduses tarnitavate kaupade või osutatavate teenuste suhtes.“

                        11)

                        Artikli 369e punkt a asendatakse järgmisega:

                                    „a)

                                    maksukohustuslane teatab, et ta ei tegele enam käesoleva erikorraga hõlmatud kaupade tarnega ega osuta enam käesoleva erikorraga hõlmatud teenuseid;“.

                        12)

                        Artikkel 369f asendatakse järgmisega:

                           „Artikkel 369f
                           Käesolevat erikorda kasutav maksukohustuslane esitab registreerimisliikmesriigile elektrooniliselt käibedeklaratsiooni iga kalendriaasta kvartali kohta, olenemata sellest, kas käesoleva erikorraga hõlmatud kaupade tarne või teenuste osutamine on toimunud või mitte. Käibedeklaratsioon esitatakse deklaratsiooniga hõlmatud maksustamisperioodile järgneva kuu lõpuks.“

                        13)

                        Artikli 369g lõiked 1, 2 ja 3 asendatakse järgmisega:

                           „1.   Käibedeklaratsioonis märgitakse artiklis 369d osutatud käibemaksukohustuslasena registreerimise number, ja iga tarbimisliikmesriigi kohta, kus käibemaks tasumisele kuulub, käibemaksuta koguväärtus, kohaldatav käibemaksumäär, kogusumma vastava käibemaksumäära puhul ja maksustamisperioodil käesoleva erikorra alla kuuluvate järgmiste tarnete eest tasumisele kuuluva käibemaksu kogusumma:

                                       a)

                                       ühendusesisene kaupade kaugmüük;

                                       b)

                                       kaubatarned vastavalt artikli 14a lõikele 2, kui kaupade lähetamine või vedu algab ja lõpeb samas liikmesriigis;

                                       c)

                                       teenuste osutamine.

                                 Käibedeklaratsioon peab sisaldama ka varasemate maksustamisperioodidega seotud muudatusi vastavalt käesoleva artikli lõikele 4.

                           2.   Kui kaup lähetatakse või veetakse muudest liikmesriikidest kui registreerimisliikmesriik, peab käibedeklaratsioon sisaldama ka käibemaksuta koguväärtust, kohaldatavat käibemaksumäära, kogusummat vastava käibemaksumäära puhul ja käesoleva erikorra alla kuuluvate järgmiste tarnete eest tasumisele kuuluva käibemaksu kogusummat iga liikmesriigi kohta, kust kaup on lähetatud või veetud:

                                       a)

                                       kaupade ühendusesisene kaugmüük, välja arvatud maksukohustuslase poolt vastavalt artikli 14a lõikele 2 tehtud kaugmüük;

                                       b)

                                       kaupade ühendusesisene kaugmüük ja kaupade tarne, mille maksukohustuslane teeb artikli 14a lõike 2 kohaselt, kui kaupade lähetamine või vedu algab ja lõpeb samas liikmesriigis.

                                 Punktis a osutatud tarnete puhul sisaldab käibedeklaratsioon ka iga sellise liikmesriigi antud individuaalset käibemaksukohustuslasena registreerimise numbrit või maksuviitenumbrit, kust kaup on lähetatud või veetud.
                           Punktis b osutatud tarnete puhul sisaldab käibedeklaratsioon ka iga sellise liikmesriigi antud individuaalset käibemaksukohustuslasena registreerimise numbrit või maksuviitenumbrit, kust kaup on lähetatud või veetud, kui need on olemas.
                           Käibedeklaratsioon peab sisaldama käesolevas lõikes osutatud teavet tarbimisliikmesriikide kaupa välja tooduna.

                           3.   Kui käesoleva erikorra alusel teenuseid osutaval maksukohustuslasel on lisaks registreerimisliikmesriigis asuvale püsivale tegevuskohale üks või mitu muud püsivat tegevuskohta, kust teenuseid osutatakse, peab käibedeklaratsioon sisaldama ka käibemaksuta koguväärtust, kohaldatavat käibemaksumäära, kogusummat vastava käibemaksumäära puhul ja kogu tasumisele kuuluva käibemaksu summat seoses osutatavate teenustega iga liikmesriigi kohta, kus tal on tegevuskoht, koos individuaalse käibemaksukohustuslasena registreerimise numbri või selle asukoha maksuviitenumbriga tarbimisliikmesriikide kaupa välja tooduna.“

                        14)

                        Artikli 369zb lõige 2 asendatakse järgmisega:

                           „2.   Liikmesriigid nõuavad, et lõikes 1 osutatud käibemaks makstakse kord kuus imporditollimaksu tasumise tähtpäevaks.“

            Artikkel 2

               1.   Liikmesriigid võtavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid vastu ja avaldavad need hiljemalt 31. detsembriks 2020. Liikmesriigid edastavad kõnealuste normide teksti viivitamata komisjonile.
               Nad kohaldavad kõnealuseid norme alates 1. jaanuarist 2021.
               Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nende ametlikul avaldamisel nendesse või nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.

               2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastu võetud põhiliste õigusnormide teksti.

            Artikkel 3
            Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

            Artikkel 4
            Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

            Brüssel, 21. november 2019

                  Nõukogu nimel

                  eesistuja

               H. KOSONEN

            (1)  14. novembri 2019. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).

            (2)  15. mai 2019. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).

            (3)  Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiiv 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi (ELT L 347, 11.12.2006, lk 1).

            (4)  Nõukogu 5. detsembri 2017. aasta direktiiv (EL) 2017/2455, millega muudetakse direktiivi 2006/112/EÜ ja direktiivi 2009/132/EÜ seoses teatavate käibemaksukohustustega teenuste osutamise ja kaupade kaugmüügi puhul (ELT L 348, 29.12.2017, lk 7).

            (5)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. oktoobri 2013. aasta määrus (EL) nr 952/2013, millega kehtestatakse liidu tolliseadustik (ELT L 269, 10.10.2013, lk 1).

            (6)  ELT C 369, 17.12.2011, lk 14.


title: Komisjoni direktiiv (EL) 2019/782, 15. mai 2019, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/128/EÜ seoses ühtlustatud riskinäitajate kehtestamisega (EMPs kohaldatav tekst)

text:
                  16.5.2019

                  ET

                  Euroopa Liidu Teataja

                  L 127/4

         KOMISJONI DIREKTIIV (EL) 2019/782,
         15. mai 2019,
         millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/128/EÜ seoses ühtlustatud riskinäitajate kehtestamisega
         (EMPs kohaldatav tekst)
         EUROOPA KOMISJON,
         võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
         võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. oktoobri 2009. aasta direktiivi 2009/128/EÜ, millega kehtestatakse ühenduse tegevusraamistik pestitsiidide säästva kasutamise saavutamiseks, (1) eriti selle artikli 15 lõike 1 teist lõiku,
         ning arvestades järgmist:

                     (1)

                     Direktiivi 2009/128/EÜ eesmärk on vähendada pestitsiidide kasutamisest inimeste tervisele ja keskkonnale tulenevaid riske ja mõju ning edendada integreeritud taimekaitse ja alternatiivsete lähenemisviiside või võtete kasutamist, et vähendada sõltuvust pestitsiidide kasutamisest.

                     (2)

                     Oma 2017. aasta oktoobri aruandes liikmesriikide riiklike tegevuskavade ja pestitsiidide säästvat kasutamist käsitleva direktiivi 2009/128/EÜ (2) rakendamisel tehtud edusammude kohta kohustus komisjon tegema liikmesriikidega koostööd, et saavutada konsensus ühtlustatud riskinäitajate väljatöötamise küsimuses.

                     (3)

                     Detsembris 2017 kohustus komisjon oma vastuses Euroopa kodanikualgatusele „Keelustada glüfosaat ning kaitsta inimesi ja keskkonda toksiliste pestitsiidide eest“ (3) välja töötama ühtlustatud riskinäitajad, et jälgida liidu tasandil suundumusi pestitsiidide kasutamisest tuleneva riski vähendamises.

                     (4)

                     On vaja kehtestada ühtlustatud riskinäitajad, et mõõta nende eesmärkide saavutamise edenemist liidu tasandil, mis omakorda võimaldab liikmesriikidel juhtida riski riiklikul tasandil ja sellest aru anda.

                     (5)

                     Direktiivi 2009/128/EÜ artikli 15 lõike 4 kohaselt peab komisjon taimekaitsetoodete statistikat käsitlevate liidu õigusaktide kohaselt kogutud statistilisi andmeid ja muid asjakohaseid andmeid kasutades arvutama välja liidu tasandi riskinäitajad, et hinnata pestitsiidide kasutamisest tulenevate riskidega seotud suundumusi.

                     (6)

                     Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1185/2009 (4) artikli 1 lõikes 3 on sätestatud, et kõnealuse määruse kohaselt koostatud statistika ja muude asjakohaste andmete puhul on eesmärgiks direktiivi 2009/128/EÜ artiklite 4 ja 15 kohaldamine, milleks on riiklike tegevuskavade koostamine ja näitajate arvutamine. Seni ei ole määruse (EÜ) nr 1185/2009 alusel taimekaitsevahendite kasutamist käsitleva statistika kogumist liidu tasandil ühtlustatud ning seetõttu ei ole sellised andmed kättesaadavad.

                     (7)

                     Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1107/2009 (5) artikli 53 alusel on liikmesriikidel eriolukordades lubatud anda kuni 120 päevaks luba taimekaitsevahendite turulelaskmiseks piiratud ja kontrollitud kasutuseks, kui selline meede osutub vajalikuks ohu tõttu, mida ei ole võimalik ohjata ühegi teise mõistliku vahendiga. Sellistel juhtudel võivad liikmesriigid lubada kasutada taimekaitsevahendeid, mis sisaldavad kas heakskiidetud või heakskiitmata toimeaineid.

                     (8)

                     Ühtlustatud riskinäitaja saab põhineda ainult kooskõlas taimekaitsevahendite statistikat käsitlevate liidu õigusaktidega kogutud statistilistel andmetel ja muudel asjakohastel andmetel ning kuna puudub statistika taimekaitsevahendite kasutamise kohta, on ainsad asjakohased ja praegu kättesaadavad andmed taimekaitsevahendite turulelaskmise statistika ja liikmesriikides eriolukordades määruse (EÜ) nr 1107/2009 artikli 53 alusel antud lubade arv. Selliseid näitajaid tuleks täiendada muude näitajatega, et oleks võimalik hõlmata muid riskielemente.

                     (9)

                     On asjakohane, et käesolevas direktiivis kasutatav toimeainete liigitus kajastaks määruses (EÜ) nr 1107/2009 sätestatud liigitust madala riskiastmega toimeaineteks, asendamisele kuuluvateks aineteks ja muudeks toimeaineteks, mis muu hulgas põhineb Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1272/2008 (6) kohasel klassifikatsioonil.

                     (10)

                     Määruse (EÜ) nr 1107/2009 kohaselt võivad toimeained olla kas keemilised toimeained või mikroorganismid. Direktiiviga 2009/128/EÜ on ette nähtud, et liikmesriigid peavad võimaluse korral eelistama kemikaalivabu kahjuritõrjemeetodeid. Seepärast on ühtlustatud riskinäitajate väljatöötamisel asjakohane liigitada keemilised toimeained ja mikroorganismid eraldi.

                     (11)

                     Juhul kui liikmesriigid annavad määruse (EÜ) nr 1107/2009 artikli 53 alusel loa kasutada heakskiitmata toimeaineid, edastavad liikmesriigid seejärel määruse (EÜ) nr 1185/2009 artikli 3 kohaselt komisjonile turule lastud taimekaitsevahendites sisalduvate heakskiitmata toimeainete kogused. Seni ei ole liidu tasandil ühtlustatud lähenemisviisi andmete kogumiseks määruse (EÜ) nr 1107/2009 artikli 53 kohaselt antud lubade alusel turule lastud taimekaitsevahendites sisalduvate heakskiidetud toimeainete konkreetsete koguste kohta.

                     (12)

                     Ühendades määruse (EÜ) nr 1185/2009 kohaselt koostatud statistikat ja määrusele (EÜ) nr 1107/2009 vastavalt teavet toimeainete kohta, sealhulgas selle kohta, kas tegemist on madala riskiastmega toimeainete, asendamisele kuuluvate ainete või muude toimeainetega, saab välja töötada arvutusmeetodi, et leida ohupõhine ühtlustatud riskinäitaja, millega hinnatakse pestitsiidide kasutamisest tulenevaid võimalikke riske.

                     (13)

                     Kuni kogu liitu hõlmava ühtlustatud andmekogumissüsteemi sisseseadmiseni määruse (EÜ) nr 1107/2009 artikli 53 kohaselt turule lastud toimeainete koguste kohta on õigustatud kehtestada ühtlustatud riskinäitaja, mis põhineb kõnealuse artikli alusel antud lubade arvul.

                     (14)

                     Selleks et arvutada ühtlustatud riskinäitajaid, mis kajastavad eri kategooriatesse kuuluvaid heakskiidetud toimeaineid ja heakskiitmata toimeaineid sisaldavate taimekaitsevahendite kasutamisega seotud suhtelist riski, tuleks kehtestada kaalutegurid.

                     (15)

                     Selleks et mõistliku sagedusega mõõta selles valdkonnas tehtud edusamme, ja arvestades, et liikmesriigid peavad määruse (EÜ) nr 1185/2009 alusel koguma andmed igal aastal ja edastama need Eurostatile 12 kuu jooksul pärast vaatlusaasta lõppu, tuleks ühtlustatud riskinäitajad arvutada igal aastal ja avaldada hiljemalt 20 kuud pärast asjaomase vaatlusaasta lõppu.

                     (16)

                     Käesoleva direktiiviga ette nähtud meetmed on kooskõlas alalise taime-, looma-, toidu- ja söödakomitee arvamusega,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

            Artikkel 1
            Direktiivi 2009/128/EÜ IV lisa muutmine
            Direktiivi 2009/128/EÜ IV lisa asendatakse käesoleva direktiivi lisaga.

            Artikkel 2
            Ülevõtmine

               1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 5. septembriks 2019.
               Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.

               2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastu võetud õigusnormide teksti.

            Artikkel 3
            Jõustumine
            Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

            Artikkel 4
            Adressaadid
            Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

            Brüssel, 15. mai 2019

                  Komisjoni nimel

                  president

               Jean-Claude JUNCKER

            (1)  ELT L 309, 24.11.2009, lk 71.

            (2)  Komisjoni 2017. aasta oktoobri aruanne Euroopa Parlamendile ja nõukogule liikmesriikide riiklike tegevuskavade ja pestitsiidide säästvat kasutamist käsitleva direktiivi 2009/128/EÜ rakendamisel tehtud edusammude kohta – COM(2017) 587 final.

            (3)  Komisjoni 12. detsembri 2017. aasta teatis, milles käsitletakse Euroopa kodanikualgatust „Keelustada glüfosaat ning kaitsta inimesi ja keskkonda toksiliste pestitsiidide eest“, C(2017) 8414 final.

            (4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. novembri 2009. aasta määrus (EÜ) nr 1185/2009, mis käsitleb pestitsiidide statistikat (ELT L 324, 10.12.2009, lk 1).

            (5)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. oktoobri 2009. aasta määrus (EÜ) nr 1107/2009 taimekaitsevahendite turulelaskmise ja nõukogu direktiivide 79/117/EMÜ ja 91/414/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta (ELT L 309, 24.11.2009, lk 1).

            (6)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2008. aasta määrus (EÜ) nr 1272/2008, mis käsitleb ainete ja segude klassifitseerimist, märgistamist ja pakendamist ning millega muudetakse direktiive 67/548/EMÜ ja 1999/45/EÜ ja tunnistatakse need kehtetuks ning muudetakse määrust (EÜ) nr 1907/2006 (ELT L 353, 31.12.2008, lk 1).

            LISA

                     „IV LISA
                     1. OSA

                        Ühtlustatud riskinäitajad

                     Ühtlustatud riskinäitajad on loetletud käesoleva lisa 2. ja 3. osas.
                     2. OSA

                        1. ühtlustatud riskinäitaja: ohupõhine ühtlustatud riskinäitaja, mis põhineb määruse (EÜ) nr 1107/2009 alusel turule lastud taimekaitsevahendites sisalduvate toimeainete kogustel

                     1.   See näitaja põhineb määruse (EÜ) nr 1107/2009 alusel turule lastud taimekaitsevahendites sisalduvate toimeainete koguste kohta kogutud statistikal, mis on komisjonile (Eurostat) esitatud määruse (EÜ) nr 1185/2009 I lisa (pestitsiidide turulelaskmise statistika) alusel. Need andmed on liigitatud 4 rühma, mis on jagatud 7 kategooriaks.
                     2.   1. ühtlustatud riskinäitaja arvutamise suhtes kohaldatakse järgmisi üldreegleid:

                                 a)

                                 1. ühtlustatud riskinäitaja arvutatakse tabelis 1 esitatud toimeainete liigituse alusel (4 rühma ja 7 kategooriat);

                                 b)

                                 1. rühma (A ja B kategooriad) toimeained on need, mis on loetletud komisjoni rakendusmääruse (EL) nr 540/2011 (1) lisa D osas;

                                 c)

                                 2. rühma (C ja D kategooriad) toimeained on need, mis on loetletud rakendusmääruse (EL) nr 540/2011 lisa A ja B osas;

                                 d)

                                 3. rühma (E ja F kategooriad) toimeained on need, mis on loetletud rakendusmääruse (EL) nr 540/2011 lisa E osas;

                                 e)

                                 4. rühma (G kategooria) toimeained on need, mis ei ole määruse (EÜ) nr 1107/2009 alusel heaks kiidetud ja mis seetõttu ei ole loetletud rakendusmääruse (EL) nr 540/2011 lisas;

                                 f)

                                 kohaldatakse tabeli 1 VI reas esitatud kaalutegureid.

                           3.   1. ühtlustatud riskinäitaja arvutamiseks korrutatakse igasse tabelis 1 esitatud rühma kuuluvate turule lastud toimeainete aastased kogused asjakohaste ohu kaaluteguritega, mis on esitatud VI reas, ning seejärel liidetakse nende arvutuste tulemused.
                     4.   Arvutada saab iga tabelis 1 esitatud rühma ja kategooriasse kuuluva turule lastud toimeaine koguse.

                        Tabel 1

                        Toimeainete liigitus ja ohu kaalutegurid 1. ühtlustatud riskinäitaja arvutamiseks.

                                 Rida

                                 Rühmad

                                 1

                                 2

                                 3

                                 4

                                 I)

                                 Madala riskiastmega toimeained, mis on määruse (EÜ) nr 1107/2009 artikli 22 kohaselt heaks kiidetud või heakskiidetuks loetud ja mis on loetletud rakendusmääruse (EL) nr 540/2011 lisa D osas

                                 Toimeained, mis on määruse (EÜ) nr 1107/2009 kohaselt heaks kiidetud või heakskiidetuks loetud, mis ei kuulu muudesse kategooriatesse ja mis on loetletud rakendusmääruse (EL) nr 540/2011 lisa A ja B osas

                                 Toimeained, mis on määruse (EÜ) nr 1107/2009 artikli 24 kohaselt heaks kiidetud või heakskiidetuks loetud, mis on asendamisele kuuluvad ja mis on loetletud rakendusmääruse (EL) nr 540/2011 lisa E osas

                                 Toimeained, mis ei ole määruse (EÜ) nr 1107/2009 alusel heaks kiidetud ja mis seetõttu ei ole loetletud rakendusmääruse (EL) nr 540/2011 lisas

                                 II)

                                 Kategooriad

                                 III)

                                 A

                                 B

                                 C

                                 D

                                 E

                                 F

                                 G

                                 IV)

                                 Mikroorganismid

                                 Keemilised toimeained

                                 Mikroorganismid

                                 Keemilised toimeained

                                 Mis ei ole klassifitseeritud kui
                                 1A või 1B kategooria kantserogeen
                                 ja/või
                                 1A või 1B kategooria reproduktiivtoksiline aine
                                 ja/või
                                 endokriinfunktsiooni kahjustav kemikaal

                                 Mis on klassifitseeritud kui
                                 1A või 1B kategooria kantserogeen
                                 ja/või
                                 1A või 1B kategooria reproduktiivtoksiline aine
                                 ja/või
                                 endokriinfunktsiooni kahjustav kemikaal, mille puhul inimeste kokkupuude ainega on väheoluline

                                 V)

                                 Määruse (EÜ) nr 1107/2009 alusel turule lastud taimekaitsevahendites sisalduvate toimeainete koguste suhtes kohaldatavad ohu kaalutegurid

                                 VI)

                                 1

                                 8

                                 16

                                 64

                           5.   1. ühtlustatud riskinäitaja lähteväärtuseks määratakse 100 ja see on võrdne eespool esitatud arvutuse keskmise tulemusega ajavahemikus 2011–2013.
                     6.   1. ühtlustatud riskinäitajat väljendatakse kui võrdlust lähteväärtusega.
                     7.   Direktiivi 2009/128/EÜ artikli 15 lõigete 2 ja 4 kohaselt arvutavad liikmesriigid ja komisjon 1. ühtlustatud riskinäitaja iga kalendriaasta kohta ning avaldavad selle hiljemalt 20 kuud pärast selle aasta lõppu, mille kohta 1. ühtlustatud riskinäitaja on arvutatud.
                     3. OSA

                        2. ühtlustatud riskinäitaja: ühtlustatud riskinäitaja, mis põhineb määruse (EÜ) nr 1107/2009 artikli 53 alusel antud lubade arvul

                     1.   See näitaja põhineb määruse (EÜ) nr 1107/2009 artikli 53 alusel taimekaitsevahendite kasutamiseks antud lubade arvul, mis on komisjonile esitatud vastavalt kõnealuse määruse artikli 53 lõikele 1. Need andmed on liigitatud 4 rühma, mis on jagatud 7 kategooriaks.
                     2.   2. ühtlustatud riskinäitaja arvutamise suhtes kohaldatakse järgmisi üldreegleid:

                                 a)

                                 2. ühtlustatud riskinäitaja põhineb määruse (EÜ) nr 1107/2009 artikli 53 alusel antud lubade arvul. See arvutatakse käesoleva osa tabelis 2 esitatud toimeainete liigituse alusel (4 rühma ja 7 kategooriat);

                                 b)

                                 1. rühma (A ja B kategooriad) toimeained on need, mis on loetletud rakendusmääruse (EL) nr 540/2011 lisa D osas;

                                 c)

                                 2. rühma (C ja D kategooriad) toimeained on need, mis on loetletud rakendusmääruse (EL) nr 540/2011 lisa A ja B osas;

                                 d)

                                 3. rühma (E ja F kategooriad) toimeained on need, mis on loetletud rakendusmääruse (EL) nr 540/2011 lisa E osas;

                                 e)

                                 4. rühma (G kategooria) toimeained on need, mis ei ole määruse (EÜ) nr 1107/2009 alusel heaks kiidetud ja mis seetõttu ei ole loetletud rakendusmääruse (EL) nr 540/2011 lisas;

                                 f)

                                 kohaldatakse käesoleva osa tabeli 2 VI reas esitatud kaalutegureid.

                           3.   2. ühtlustatud riskinäitaja arvutamiseks korrutatakse igasse tabelis 2 esitatud rühma kuuluvat toimeainet sisaldavale taimekaitsevahendile määruse (EÜ) nr 1107/2009 artikli 53 alusel antud lubade arv asjakohaste ohu kaaluteguritega, mis on esitatud VI reas, ning seejärel liidetakse nende arvutuste tulemused.

                        Tabel 2

                        Toimeainete liigitus ja ohu kaalutegurid 2. ühtlustatud riskinäitaja arvutamiseks.

                                 Rida

                                 Rühmad

                                 1

                                 2

                                 3

                                 4

                                 I)

                                 Madala riskiastmega toimeained, mis on määruse (EÜ) nr 1107/2009 artikli 22 kohaselt heaks kiidetud või heakskiidetuks loetud ja mis on loetletud rakendusmääruse (EL) nr 540/2011 lisa D osas

                                 Toimeained, mis on määruse (EÜ) nr 1107/2009 kohaselt heaks kiidetud või heakskiidetuks loetud, mis ei kuulu muudesse kategooriatesse ja mis on loetletud rakendusmääruse (EL) nr 540/2011 lisa A ja B osas

                                 Toimeained, mis on määruse (EÜ) nr 1107/2009 artikli 24 kohaselt heaks kiidetud või heakskiidetuks loetud, mis on asendamisele kuuluvad ja mis on loetletud rakendusmääruse (EL) nr 540/2011 lisa E osas

                                 Toimeained, mis ei ole määruse (EÜ) nr 1107/2009 alusel heaks kiidetud ja mis seetõttu ei ole loetletud rakendusmääruse (EL) nr 540/2011 lisas

                                 II)

                                 Kategooriad

                                 III)

                                 A

                                 B

                                 C

                                 D

                                 E

                                 F

                                 G

                                 IV)

                                 Mikroorganismid

                                 Keemilised toimeained

                                 Mikroorganismid

                                 Keemilised toimeained

                                 Mis ei ole klassifitseeritud kui
                                 1A või 1B kategooria kantserogeen
                                 ja/või
                                 1A või 1B kategooria reproduktiivtoksiline aine
                                 ja/või
                                 endokriinfunktsiooni kahjustav kemikaal

                                 Mis on klassifitseeritud kui
                                 1A või 1B kategooria kantserogeen
                                 ja/või
                                 1A või 1B kategooria reproduktiivtoksiline aine
                                 ja/või
                                 endokriinfunktsiooni kahjustav kemikaal, mille puhul inimeste kokkupuude ainega on väheoluline

                                 V)

                                 Määruse (EÜ) nr 1107/2009 artikli 53 alusel antud lubade arvu suhtes kohaldatavad ohu kaalutegurid

                                 VI)

                                 1

                                 8

                                 16

                                 64

                           4.   2. ühtlustatud riskinäitaja lähteväärtuseks määratakse 100 ja see on võrdne eespool esitatud arvutuse keskmise tulemusega ajavahemikus 2011–2013.
                     5.   2. ühtlustatud riskinäitajat väljendatakse kui võrdlust lähteväärtusega.
                     6.   Direktiivi 2009/128/EÜ artikli 15 lõigete 2 ja 4 kohaselt arvutavad liikmesriigid ja komisjon 2. ühtlustatud riskinäitaja iga kalendriaasta kohta ning avaldavad selle hiljemalt 20 kuud pärast selle aasta lõppu, mille kohta 2. ühtlustatud riskinäitaja on arvutatud.

               “

               (1)  Komisjoni 25. mai 2011. aasta rakendusmäärus (EL) nr 540/2011, millega rakendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 1107/2009 seoses heakskiidetud toimeainete loeteluga (ELT L 153, 11.6.2011, lk 1).