title: Nõukogu Direktiiv, 8. november 1990, millega muudetakse eelkõige mootorsõiduki valdaja vastutuskindlustuse osas direktiivi 73/239/EMÜ ja direktiivi 88/357/EMÜ, mis käsitlevad otsekindlustustegevusega, välja arvatud elukindlustustegevusega seotud õigus- ja haldusnormide kooskõlastamist

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31990L0618

Euroopa Liidu Teataja L 330 , 29/11/1990 Lk 0044 - 0049 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 6 Köide 3 Lk 0062  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 6 Köide 3 Lk 0062

		Nõukogu direktiiv,8. november 1990,millega muudetakse eelkõige mootorsõiduki valdaja vastutuskindlustuse osas direktiivi 73/239/EMÜ ja direktiivi 88/357/EMÜ, mis käsitlevad otsekindlustustegevusega, välja arvatud elukindlustustegevusega seotud õigus- ja haldusnormide kooskõlastamist(90/618/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 57 lõiget 2 ja artiklit 66,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]koostöös Euroopa Parlamendiga, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:kindlustuse siseturu arendamiseks võttis nõukogu 24. juulil 1973 vastu direktiivi 73/239/EMÜ otsekindlustustegevuse, välja arvatud elukindlustustegevuse alustamise ja jätkamisega seotud õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta [4] (tuntud ka nimetuse all "esimene direktiiv") ning 22. juunil 1988 direktiivi 88/357/EMÜ otsekindlustustegevusega, välja arvatud elukindlustustegevusega seotud õigusnormide kooskõlastamise kohta, millega nähakse ette sätted teenuste osutamise vabaduse tõhusa kasutamise hõlbustamiseks ja muudetakse direktiivi 73/239/EMÜ [5] (tuntud ka nimetuse all "teine direktiiv");direktiiv 88/357/EMÜ muutis ühenduses asuva peakontoriga kindlustusseltsidele teenuste osutamise liikmesriikides hõlpsamaks, võimaldades seega kindlustusvõtjatel kasutada mitte ainult nende oma riigis, vaid ka teistes liikmesriikides asutatud kindlustajaid, kelle peakontor asub ühenduses;konkreetselt teenuste osutamise vabadust käsitlevate direktiivi 88/357/EMÜ sätete reguleerimisalast jäeti välja teatavad riskid, mille suhtes kõnealuste sätete kohaldamine polnud sel etapil kohane nende laadi ja sotsiaalse mõju tõttu, mis tulenes liikmesriikide asutuste antud erieeskirjadest; need erandid tuleb uuesti läbi vaadata pärast seda, kui direktiivi on teatava aja jooksul rakendatud;üks erandeid käsitles mootorsõiduki valdaja vastutuskindlustust, vedaja vastutus välja arvatud;nimetatud direktiivi vastuvõtmise ajal kohustus komisjon esitama nõukogule võimalikult kiiresti ettepaneku teenuste osutamise vabaduse kohta mootorsõidukite kasutamise tsiviilvastutuskindlustuse osas (vedaja vastutus välja arvatud);kõnealuse direktiivi kohustuslikku kindlustust reguleerivate sätete kohaselt on sobiv näha nimetatud mootorsõiduki valdaja vas tutuse kindlustusliigi suhtes ette suure riski käsitlemise võimalus nimetatud direktiivi artikli 5 tähenduses;suure riski käsitlemine tuleks samuti ette näha kindlustuse puhul, mis kindlustab maismaamootorsõidukite või mootorita maismaasõidukite kahjustusi või nendest ilmajäämist;direktiiv 88/357/EMÜ sätestas, et riskid, mida saab kindlustada ühenduse kaaskindlustusega nõukogu 30. mai 1978. aasta direktiivi 78/473/EMÜ (ühenduse kaaskindlustust käsitlevate õigusnormide kooskõlastamise kohta) [6] tähenduses, peavad olema direktiivis 88/357/EMÜ määratletud suured riskid; selle tulemusel, et käesolevas direktiivis hõlmatakse liikluskindlustuse liigid direktiivis 88/357/EMÜ esitatud suurriskide määratlusega, lisatakse need liigid kindlustusliikide nimekirja, mida võib kindlustada ühenduse kaaskindlustusega;nõukogu 24. aprilli 1972. aasta direktiiv 72/166/EMÜ mootorsõidukite kasutamise tsiviilvastutuskindlustust ja selle vastutuse kindlustamise kohustuse täitmist käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, [7] viimati muudetud direktiiviga 90/232/EMÜ, [8] rajanes rohelise kaardi süsteemil ja siseriiklike liikluskindlustajate büroode vahelistel kokkulepetel, mis võimaldasid kaotada rohelise kaardi kontrolli;on soovitav võimaldada liikmesriikidele üleminekukorda käesoleva direktiivi konkreetsete sätete järkjärguliseks kohaldamiseks, mis käsitlevad suure riski käsitlemist nimetatud kindlustusliikide puhul, sealhulgas kaaskindlustusega kindlustatud riskide korral;tagamaks edaspidi rohelise kaardi süsteemi ja riiklike liikluskindlustajate büroode kokkulepete nõuetekohast toimimist, on kohane nõuda kindlustusseltsidelt, kes annavad liikmesriigis liikluskindlustust teenuste osutamise alusel, selle liikmesriigi bürooga ühinemist ja selle rahastamises osalemist;nõukogu 30. detsembri 1983. aasta direktiiv 84/5/EMÜ mootorsõidukite kasutamise tsiviilvastutuskindlustust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, [9] viimati muudetud direktiiviga 90/232/EMÜ, nõudis liikmesriikidelt sellise organi (garantiifondi) loomist või määramist, mille ülesanne oleks anda hüvitist kindlustamata või identifitseerimata sõidukite põhjustatud õnnetustes kannatanutele;samuti on kohane nõuda liikmesriigis teenuste osutamise alusel liikluskindlustust andvatelt kindlustusseltsidelt selle liikmesriigi loodud garantiifondiga ühinemist ja selle rahastamises osalemist;mõnedes liikmesriikides kehtivaid eeskirju kõrgenenud riskide vastu kindlustamise kohta kohaldatakse kõigi kindlustusseltside suhtes, kes seal asuva üksuse kaudu riskide vastu kindlustavad; nende eeskirjade eesmärk on tagada, et liikluskindlustuse kohustuslikkust tasakaalustaks sõidukijuhtide võimalus kõnealust kindlustust saada; liikmesriikidel tuleks lubada kohaldada neid eeskirju nende territooriumil teenuseid osutavate kindlustusseltside suhtes niivõrd, kui need on põhjendatud üldise huviga ega ületa nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikku;liikluskindlustuse valdkonnas puudutab kannatanute huvide kaitse tegelikult igaüht, kes võib esitada hüvitusnõude, ja seetõttu on soovitav tagada, et nende isikute õigusi ei kahjustataks ega tekitataks neile ebamugavusi juhul, kui liikluskindlustaja tegutseb teenuste osutamise, mitte asutamisõiguse alusel; sel eesmärgil ja niivõrd, kui nende isikute huvisid ei kaitse piisavalt eeskirjad, mida teenuste osutaja suhtes tema asukohaliikmesriigis kohaldatakse, tuleks sätestada, et teenuste osutamise liikmesriik nõuab, et kindlustusselts määraks esindaja, kelle alaline elukoht või asukoht on tema territooriumil ning kes koguks nõuete kohta kogu vajaliku teabe ja kellel oleks piisavad volitused esindada kindlustusseltsi suhetes kannatanutega, kes võivad esitada nõudeid, kaasa arvatud selliste nõuete maksmisel, ning esindada seltsi või vajaduse korral lasta seda esindada seoses nende nõuetega selle liikmesriigi kohtutes ja ametiasutustes;samuti võib nõuda, et see esindaja esindaks kindlustusseltsi teenuste osutamise liikmesriigi pädevate asutuste ees mootorsõiduki valdaja vastutuskindlustuse poliiside olemasolu ja kehtivuse kontrolli küsimustes;sätestada tuleks paindlik kord, mis võimaldaks ühenduse tasandil hinnata vastastikuseid kokkuleppeid kolmandate riikidega; selle korra eesmärk ei ole sulgeda juurdepääsu ühenduse finantsturgudele, vaid kuna ühendus kavatseb hoida oma finantsturud ülejäänud maailmale avatuna, on selle eesmärk edendada ülemaailmsete finantsturgude liberaliseerimist kolmandates riikides; selleks sätestab käesolev direktiiv kolmandate riikidega läbirääkimise korra ja viimase võimalusena meetmete võtmise, mille hulka kuulub uute tegevusloataotluste vastuvõtmise peatamine või uute tegevuslubade andmise piiramine,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:a) sõiduk — sõiduk direktiivi 72/166/EMÜ artikli 1 lõike 1 määratluses;b) büroo — liikluskindlustuse rahvuslik büroo direktiivi 72/166/EMÜ artikli 1 lõike 3 määratluses;c) garantiifond — direktiivi 84/5/EMÜ artikli 1 lõikes 4 nimetatud organ;d) emaettevõtja — direktiivi 83/349/EMÜ [10] artiklites 1 ja 2 määratletud emaettevõtja;e) tütarettevõtja — direktiivi 83/349/EMÜ artiklites 1 ja 2 määratletud tütarettevõtja; kõiki tütarettevõtjate tütarettevõtjaid loetakse samuti kõnealuste ettevõtjate eesotsas oleva emaettevõtjate tütarettevõtjateks.Artikkel 2"lisa punkti A liikidesse 3, 8, 9, 10, 13 ja 16 kuuluvad riskid".Artikkel 31. "III A JAOTISEeskirjad, mida kohaldatakse ühenduses asutatud selliste kindlustusseltside esinduste ja filiaalide suhtes, kelle peakontor asub väljaspool ühendust".2. "III B JAOTISEeskirjad, mida kohaldatakse kolmanda riigi seadustega reguleeritavate emaettevõtjate tütarettevõtjate ja selliste emaettevõtjate poolt omandatavate osaluste suhtes".Artikkel 4"Artikkel 29aLiikmesriikide pädevad asutused teatavad komisjonile:a) igast tegevusloa andmisest tütarettevõtjale, keda otseselt või kaudselt kontrollib vähemalt üks kolmanda riigi seaduste alusel tegutsev emaettevõtja. Komisjon teatab sellest kindlustuskomiteele, mille nõukogu asutab komisjoni ettepaneku põhjal;b) kui selline emaettevõtja on omandanud ühenduse kindlustusseltsis niisuguse osaluse, mille tulemusena see muutub emaettevõtja tütarettevõtjaks. Komisjon teatab sellest kindlustuskomiteele, mille nõukogu asutab komisjoni ettepaneku põhjal.Kui tegevusluba antakse tütarettevõtjale, keda otseselt või kaudselt kontrollib vähemalt üks kolmanda riigi seaduste alusel tegutsev emaettevõtja, täpsustavad pädevad asutused sellise kontserni struktuuri teatises, mis esitatakse komisjonile.Artikkel 29b1. Liikmesriigid teatavad komisjonile üldistest raskustest, mis tekivad nende kindlustusseltsidel seoses asutamise või kindlustustegevusega kolmandas riigis.2. Komisjon koostab hiljemalt kuus kuud enne käesoleva direktiivi kohaldamist ning edaspidi korrapäraselt aruande ühenduse kindlustusseltside kohtlemise kohta kolmandates riikides seoses asutamise ja kindlustustegevusega ning kolmandate riikide kindlustusseltsides osaluse omandamisega lõikes 3 ja 4 sätestatud tingimuste kohaselt. Komisjon esitab nimetatud aruanded koos asjakohaste ettepanekutega nõukogule.3. Kui komisjonile selgub lõikes 2 nimetatud aruannete või muude andmete põhjal, et kolmas riik ei võimalda ühenduse kindlustusseltsidele tegelikku turulepääsu samadel alustel, nagu seda võimaldab ühendus kõnealuse kolmanda riigi kindlustusseltsidele, võib komisjon pöörduda nõukogu poole ettepanekuga anda vajalikud volitused läbirääkimisteks, et saavutada ühenduse kindlustusseltsidele samalaadsed konkurentsivõimalused. Nõukogu teeb otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega.4. Kui komisjon teeb kas lõikes 2 ettenähtud aruannete või muu teabe põhjal kindlaks, et kolmandas riigis asuvatele ühenduse kindlustusseltsidele ei võimaldata kolmandas riigis võrdset kohtlemist, mis tagaks nendele samasugused konkureerimisvõimalused, kui on selle riigi kindlustusseltsidel, ja et puuduvad turulepääsu tingimused, võib komisjon olukorra parandamiseks algatada läbirääkimisi.Esimeses lõigus kirjeldatud olukorras võib peale läbirääkimiste algatamise igal ajal artiklis 29a nimetatud kindlustuskomitee asutamisaktis ettenähtud korras otsustada, et liikmesriikide pädevad asutused peavad piirama või edasi lükkama oma otsuseid:- mis käsitlevad juba esitatud või edaspidi esitatavaid tegevusloataotlusi, ja- mis käsitlevad osaluse omandamist tütarettevõtjas, keda otseselt või kaudselt kontrollivad kõnealuse kolmanda riigi seaduste alusel tegutsevad emaettevõtjad.Niisuguseid meetmeid ei tohi rakendada kauem kui kolm kuud.Nõukogu võib läbirääkimiste tulemusi arvestades enne kõnealuse kolmekuulise tähtaja lõppu komisjoni ettepaneku põhjal kvalifitseeritud häälteenamusega otsustada, kas meetmete kohaldamist jätkatakse.Sellist piiramist ja taotluste läbivaatamise peatamist ei kohaldata, kui ühenduses nõuetekohaselt tegevusloa saanud kindlustusselts või selle tütarettevõtja asutab tütarettevõtja või omandab osaluse ühenduse kindlustusseltsides.5. Kui komisjon tuvastab lõigetes 3 ja 4 kirjeldatud olukorra tekkimise, teatab liikmesriik komisjonile viimase nõudmisel:a) igast sellise tütarettevõtja tegevusloataotlusest, keda otseselt või kaudselt kontrollib vähemalt üks kõnesoleva kolmanda riigi seaduste alusel tegutsev emaettevõtja;b) kõigist selliste ettevõtjate kavatsustest omandada ühenduse kindlustusseltsis selline osalus, et viimasest saaks esimese tütarettevõtja.Teatamiskohustust pole vaja enam täita, kui lõikes 3 või 4 osutatud kolmanda riigiga saavutatakse kokkulepe või kui lõike 4 teises ja kolmandas lõigus osutatud meetmete rakendamine lõpetatakse.6. Käesoleva artikli alusel võetud meetmed peavad olema kooskõlas ühenduse kohustustega, mis tulenevad kindlustusseltside asutamist ja tegevust käsitlevatest nii kahe- kui mitmepoolsetest rahvusvahelistest lepingutest."Artikkel 5Käesolevaga tunnistatakse kehtetuks direktiivi 88/357/EMÜ artikli 12 lõike 2 teise lõigu teine ja kolmas taane.Artikkel 6"Artikkel 12a1. Käesolevat artiklit kohaldatakse juhul, kui kindlustusselts kindlustab liikmesriigis asuva üksuse kaudu direktiivi 73/239/EMÜ lisa punkti A liiki 10 kuuluva teises liikmesriigis asuva riski, välja arvatud vedaja vastutus.2. Teenuste asutamise liikmesriik nõuab, et kindlustusselts saaks rahvusliku büroo ja riikliku garantiifondi liikmeks ning osaleks nende rahastamises.Seltsilt ei nõuta makse või sissemakse tegemist teenuste osutamise liikmesriigi büroosse ja fondi selliste teenuste osutamise alusel kindlustatud riskide eest, mida ei arvutata samal alusel kui selles liikmesriigis asuva üksuse kaudu liigi 10 riske (välja arvatud vedaja vastutus) kindlustavate seltside puhul, arvestades seltsi tulu selle liigi kindlustusmaksetest selles liikmesriigis või seal kindlustatavate selle liigi riskide arvu.3. Käesolev direktiiv ei takista teenuseid osutavalt kindlustusseltsilt nõuda eeskirjade täitmist, mis käsitlevad teenuste osutamise liikmesriigi kõrgenenud riskide kindlustust, niivõrd kui neid kohaldatakse seal asutatud kindlustusseltside suhtes.4. Teenuste osutamise liikmesriik nõuab, et kindlustusselts tagaks, et tema territooriumil toimunud sündmustest tulenevaid nõudeid esitavaid isikuid ei pandaks ebasoodsamasse olukorda seetõttu, et kindlustusselts kindlustab liiki 10 kuuluva riski (välja arvatud vedaja vastutus) teenuste osutamise alusel, aga mitte selles liikmesriigis asuva üksuse kaudu.Selleks nõuab teenuste osutamise liikmesriik kindlustusseltsilt oma territooriumil elava või asuva esindaja määramist, kes kogub nõuete kohta kogu vajaliku teabe ja kellel on piisavad volitused esindada kindlustusseltsi suhetes kahjukannatanutega, kes võivad esitada nõudeid, kaasa arvatud selliste nõuete väljamaksmisel, ning esindada seda või vajaduse korral lasta seda esindada seoses nende nõuetega selle liikmesriigi kohtutes ja ametiasutustes.Samuti võib nõuda, et see esindaja esindaks kindlustusseltsi teenuste osutamise liikmesriigi pädevate asutuste ees mootorsõiduki valdaja vastutuskindlustuse poliiside olemasolu ja kehtivuse kontrolli osas.Teenuste osutamise liikmesriik ei tohi nõuda, et määratud isik täidaks teda määranud kindlustusseltsi nimel tööülesandeid, mida pole nimetatud teises ja kolmandas lõigus. Määratud isik ei alusta nimetatud kindlustusseltsi nimel otsekindlustustegevust.Esindaja määramine ei kujuta endast filiaali või esinduse avamist direktiivi 73/239/EMÜ artikli 6 lõike 2 punkti b tähenduses ja esindaja ei ole üksus käesoleva direktiivi artikli 2 punkti c tähenduses."Artikkel 71. "Iga liikmesriik, kelle territooriumil kindlustusselts kavatseb osutada teenuseid, kindlustades liigi 10 riske (välja arvatud vedaja vastutus), võib nõuda, et see selts:- teataks artikli 12a lõikes 4 nimetatud nõuete esindaja nime ja aadressi,- esitaks deklaratsiooni, et kindlustusseltsist on saanud teenuste osutamise liikmesriigi rahvusliku büroo ja riikliku garantiifondi liige."Artikkel 8"Iga liikmesriik võib nõuda, et nimetatud dokumentides esitataks ka kindlustusseltsi esindaja nimi ja aadress."Artikkel 9"1. Iga üksus peab oma järelevalveasutusele teenuste osutamise teel toimunud tehingute kohta teatama liikmesriikide ja kindlustusliikide rühmade kaupa kindlustuspreemiate summa, lahutamata sellest edasikindlustust. Kindlustusliikide rühmad on järgmised:- õnnetusjuhtumite kindlustus ja ravikindlustus (1 ja 2),- liikluskindlustus (liigid 3, 7 ja 10, liigi 10 andmed, välja arvatud vedaja vastutus, täpsustatakse),- tulekindlustus ja muu varakahju kindlustus (8 ja 9),- lennu-, mere- ja veokindlustus (4, 5, 6, 7, 11 ja 12),- üldine vastutuskindlustus (13),- krediidi- ja garantiikindlustus (14 ja 15),- muud liigid (16, 17 ja 18).Iga liikmesriigi järelevalveasutus edastab selle teabe iga teenuste osutamise liikmesriigi järelevalveasutustele."Artikkel 10"Alates 1. jaanuarist 1995 lubatud erandit kohaldatakse ainult lepingute suhtes, mis käsitlevad liikidesse 3, 8, 9, 10, 13 ja 16 kuuluvaid riske, mis asuvad eranditult ühes neljast üleminekukorda kasutavast liikmesriigist."Artikkel 11Vaatamata direktiivi 88/357/EMÜ artikli 23 lõikele 2, võib teenuste osutamise liikmesriik liiki 10 kuuluva suure riski puhul direktiivi 73/239/EMÜ artikli 5 punkti d tähenduses (välja arvatud vedaja vastutus), sätestada, et:- asjaomase lepinguga seotud kindlustustehniliste eraldiste summa määratakse selle liikmesriigi asutuste järelevalve all vastavalt tema eeskirjadele või selliste eeskirjade puudumise korral vastavalt selles liikmesriigis kehtivale tavale kuni kuupäevani, mil liikmesriigid peavad täitma kindlustusseltside raamatupidamise aastaaruandeid kooskõlastavat direktiivi,- nende eraldiste tagamine samaväärsete ja vastavuses olevate varadega toimub selle liikmesriigi asutuste järelevalve all vastavalt tema eeskirjadele või tavale kuni kolmanda kahjukindlustusdirektiivi teatavakstegemiseni,- teises taandes nimetatud varade asukoht on selle liikmesriigi asutuste järelevalve all vastavalt tema eeskirjadele või tavale kuni kuupäevani, mil liikmesriigid peavad täitma kolmandat kahjukindlustusdirektiivi.Artikkel 12Liikmesriigid muudavad käesolevat direktiivi täites oma siseriiklikke õigusnorme 18 kuu jooksul alates direktiivi teatavakstegemise kuupäevast [11] ning teatavad sellest viivitamata komisjonile.Vastavalt esimesele lõigule muudetud sätteid rakendatakse 24 kuu jooksul alates käesoleva direktiivi teatavakstegemisest.Artikkel 13Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 8. november 1990Nõukogu nimeleesistujaP. Romita[1] EÜT C 65, 15.3.1989, lk 6 jaEÜT C 180, 20.7.1990, lk 6.[2] EÜT C 68, 19.3.1990, lk 85 ja 10. oktoobri 1990. aasta otsus (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata).[3] EÜT C 194, 31.7.1989, lk 3.[4] EÜT L 228, 16.8.1973, lk 3.[5] EÜT L 172, 4.7.1988, lk 1.[6] EÜT L 151, 7.6.1978, lk 25.[7] EÜT L 103, 2.5.1972, lk 1.[8] EÜT L 129, 19.5.1990, lk 33.[9] EÜT L 8, 11.1.1984, lk 17.[10] EÜT L 193, 18.7.1983, lk 1.[11] Käesolev direktiiv tehti liikmesriikidele teatavaks 20. novembril 1990.--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv 92/48/EMÜ, 16. juuni 1992, millega nähakse ette vastavalt direktiivi 91/493/EMÜ artikli 3 lõike 1 punkti a alapunktile i ette minimaalsed hügieeninõuded kalatoodete suhtes, mis on püütud teatavate laevade pardale

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31992L0048

Euroopa Liidu Teataja L 187 , 07/07/1992 Lk 0041 - 0044 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 43 Lk 0060  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 43 Lk 0060

		Nõukogu direktiiv 92/48/EMÜ,16. juuni 1992,millega nähakse ette vastavalt direktiivi 91/493/EMÜ artikli 3 lõike 1 punkti a alapunktile i ette minimaalsed hügieeninõuded kalatoodete suhtes, mis on püütud teatavate laevade pardaleEUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 22. juuli 1991. aasta direktiivi 91/493/EMÜ (milles sätestatakse kalatoodete tootmise ja turuleviimise tervishoiunõuded), [1] ja eriti selle artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti i,võttes arvesse komisjoni ettepanekutning arvestades, et:kooskõlas direktiivi 91/493/EMÜ artikli 3 lõike 1 punkti a alapunktiga i on oluline kehtestada hügieeninõuded kalatoodete suhtes, mis on püütud teatavate kalalaevade pardale ja kus, kui see on asjakohane, toimub jahutatud või külmutatud kalatoodete käitlemine nende veretustamiseks, peade eemaldamiseks, rookimiseks ja uimede eemaldamiseks;oleks vaja kehtestada üldised hügieeninõuded kalalaevadele;oluline on kehtestada täiendavad hügieeninõuded kalalaevadele, mille pardal kalasaaki hoitakse kauem kui kakskümmend neli tundi;tuleks ette näha võimalus võtta arvesse teatavate kalalaevade teatavaid spetsiifilisi omadusi;asjakohane on mainida, et direktiivi 91/493/EMÜ kohaselt läbiviidavad vaatlused ja kontrollid kehtivad samamoodi käesolevas direktiivis viidatud laevade suhtes,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 11. I lisas sätestatud üldised hügieeninõuded kehtivad kalatoodetele, mida käideldakse kalalaevade pardal.2. II lisas sätestatud täiendavaid hügieeninõudeid kohaldatakse kalalaevadele, mis on konstrueeritud ja varustatud seadmetega selliselt, et säilitada kalatooteid rahuldavates tingimustes pardal kauem kui kakskümmend neli tundi, välja arvatud kalalaevadele, mis on varustatud seadmetega kalade, koorikloomade ja limuste elusana hoidmiseks pardal ilma muude säilitamisvahenditeta.3. Vajadusel ja artiklis 2 sätestatud korras võib sätestada erandeid I lisa sätetest või neid täiendavaid tingimusi, et võtta arvesse teatavate kalalaevade spetsiifilisi omadusi nende olemasolu korral.Artikkel 2Käesoleva direktiivi lisasid võib muuta direktiivi 91/493/EMÜ artiklis 15 sätestatud korras.Artikkel 3Tingimusel, et kalalaevadelt pärinevad tooted vastavad otseselt direktiivis 91/493/EMÜ sätestatud hügieeninõuetele, võivad liikmesriigid anda kalalaevadele täiendava tähtaja, mis lõpeb 31. detsembril 1995 ja mille jooksul tuleb saavutada vastavus II lisa punkti 8 alapunktides b ja e sätestatud nõuetele.Mainitud erandeid võivad saada kalalaevad, mis teostavad püügitegevust 30. juunil 1992 ja on esitanud selleks pädevatele siseriiklikele asutustele nõuetekohaselt põhjendatud avalduse enne 31. detsembrit 1992.Mainitud avalduses peavad olema esitatud andmed tähtaegade kohta, mille jooksul kalalaevadel on võimalik saavutada vastavus nimetatud nõuetele.Kui ühenduselt taotletakse finantsabi, võib heaks kiita ainult käesoleva direktiivi nõuetele vastavad projektid.Artikkel 4Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid enne 1. jaanuari 1993. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Artikkel 5Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Luxembourg, 16 juuni 1992Nõukogu nimeleesistujaArlindo Marques Cunha[1] EÜT L 268, 24.9.1991, lk 15.--------------------------------------------------I LISAÜldised hügieeninõuded kalalaeva pardal asuvatele kalatoodetele1. Kalatoodete hoidmiseks ettenähtud laevade osad või mahutid ei tohi sisaldada esemeid ega tooteid, mis võiksid anda toiduainetele edasi kahjulikke omadusi või ebanormaalseid tunnuseid. Mainitud osad või mahutid peavad olema konstrueeritud selliselt, et neid saaks hõlpsasti puhastada ja nii, et sulamisvesi ei puutuks kokku kalatoodetega.2. Kalatoodete hoidmiseks ettenähtud laevade osad või mahutid peavad kasutamise korral olema täiesti puhtad ning eriti ei tohi neid saastata laeva käitamiseks kasutatav kütus või pilsivesi.3. Kalatooteid tuleb kohe pärast pardale võtmist kaitsta saastumise ja päikese mõju või muu kuumusallika eest. Kalatoodete pesemise korral peab kasutatav vesi olema direktiivi 80/778/EMÜ [1] D ja E lisas sätestatud parameetritele vastav magevesi või puhas merevesi, et mitte kahjustada nende kvaliteeti või tervislikkust.4. Kalatooteid tuleb käidelda ja hoida sellisel viisil, et muljumine oleks välditud. Tingimusel, et kalatoodete liha ei kahjustata, võib kasutada ogadega tööriistu suurte kalade või käitlejat vigastada võivate kalade liigutamiseks.5. Kalatooted, välja arvatud elusatena hoitavad kalatooted, peavad läbima külmtöötlemise niipea kui võimalik pärast laadimist. Kuid kalalaevade puhul, kus jahutamine ei ole võimalik praktilistel põhjustel, ei tohi kalatooteid hoida pardal kauem kui kaheksa tundi.6. Toodete jahutamiseks kasutatav jää peab olema valmistatud joogiveest või puhtast mereveest. Enne kasutamist peab seda hoidma tingimustes, mis välistavad selle saastumise.7. Pärast kalatoodete mahalaadimist tuleb kalatoodetega vahetult kokkupuutunud mahutid, seadmed ja laevade osad puhastada joogivee või puhta mereveega.8. Kui kaladel eemaldatakse pead ja/või neid roogitakse pardal, tuleb sellised toimingud teostada hügieeniliselt ning tooted tuleb pesta kohe ja põhjalikult joogiveega või puhta mereveega. Sisikond ja inimeste tervisele ohtu kujutavad osad tuleb eemaldada ja asetada eraldi inimtoiduks mõeldud kalatoodetest. Inimtoiduks mõeldud maks ja kalamari tuleb jahutada või külmutada.9. Rookimiseks, peade ja uimede eemaldamiseks kasutatavad seadmed ning kalatoodetega kokkupuutuvad mahutid ja seadmed peavad olema valmistatud veekindlast, lagunemiskindlast, siledast ning hõlpsasti puhastatavast ja desinfitseeritavast materjalist või olema kaetud sellise materjaliga. Kasutamisel peavad need olema täiesti puhtad.10. Kalatoodete käitlemisega tegelevalt personalilt nõutakse kõrge puhtusetaseme hoidmist enda ja oma riiete suhtes.[1] EÜT L 229, 30.8.1980, lk 11. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 91/377/EMÜ (EÜT L 377, 31.12.1991, lk 48).--------------------------------------------------II LISATäiendavad hügieeninõuded artikli 1 lõikes 2 viidatud kalalaevadele1. Kalalaevad peavad olema varustatud trümmide, tsisternide või mahutitega jahutatud või külmutatud kalatoodete hoidmiseks direktiivis 91/493/EMÜ sätestatud temperatuuril. Mainitud trümmid on eraldatud masinaruumist ja meeskonnale ettenähtud laevaosast vaheseintega, mis on piisavalt hermeetilised vältimaks säilitatavate kalatoodete saastumist.2. Trümmide, tsisternide või mahutite sisepind on veekindel ning hõlpsasti puhastatav ja desinfitseeritav. See peab olema siledast materjalist või selle puudumise korral olema kaetud heas seisukorras sileda värvikihiga, mis ei anna kalatoodetele edasi inimtervisele kahjulikke aineid.3. Trümmid peavad olema projekteeritud nii, et sulamisvesi ei saaks puutuda kokku kalatoodetega.4. Kalatoodete hoidmiseks kasutatavad mahutid peavad tagama nende säilitamise rahuldavates hügieenitingimustes ja eriti võimaldama sulatusvee äravoolu. Kasutamisel peavad need olema täiesti puhtad.5. Töötekid, seadmed ja trümmid, tsisternid ja mahutid puhastatakse iga kord nende kasutamisel. Selleks kasutatakse joogivett või puhast merevett. Desinfitseerimine ning putukatõrje ja rottide hävitamine toimub vastavalt vajadusele.6. Puhastus-, desinfitseerimis- ja putukatõrjevahendeid ning kõiki potentsiaalselt mürgiseid aineid hoitakse lukustatud ruumides või kappides. Nende kasutamine ei tohi tekitada kalatoodete saastumise ohtu.7. Kui kalatooteid külmutatakse laeva pardal, tuleb seda toimingut teostada kooskõlas direktiivi 91/493/EMÜ IV peatüki II jao lõigetes 1 ja 3 sätestatud nõuetega. Kui kasutatakse külmutamist soolvees, ei tohi soolvesi olla kalade saastumise allikaks.8. Laevad, millel on olemas vajalikud seadmed kalatoodete jahutamiseks kas jääga või mehaaniliste vahenditega jahutatud merevees, peavad vastama järgmistele nõuetele:a) tsisternid peavad olema varustatud piisavate seadelistega mereveega täitmiseks ja selle äravooluks ning sisaldama seadmeid ühetaolise temperatuuri saavutamiseks kõikides tsisternides;b) tsisternidel peavad olema temperatuuri registreerimise seadmed, mis on ühendatud kõige kõrgema temperatuuriga tsisterni osas asuva temperatuurianduriga;c) tsisternide või mahutite süsteem peab toimima nii, et oleks tagatud jahutuskiirus, mis tagab kalade ja merevee segu temperatuuri 3 °C saavutamise hiljemalt kuus tundi pärast lastimist ja 0 °C hiljemalt kuueteistkümne tunni pärast;d) pärast igakordset lossimist tuleb tsisternid, tsirkulatsioonisüsteemid ja mahutid täielikult tühjendada ja põhjalikult puhastada, kasutades joogivett või puhast merevett. Need tuleks täita ainult puhta mereveega;e) tsisterni kuupäev ja number tuleb selgelt ära näidata temperatuuri registreerimisdokumentides, mis peavad olema kättesaadavad kontrolli läbiviivatele asutustele.9. Kontrolli eesmärgil hoiab pädev asutus punktide 7 või 8 kohaselt varustatud laevade nimekirja kaasajastatuna; ilma et see piiraks I lisa punkti 5 teist lauset, ei kuulu mainitud nimekirja teisaldatavate mahutitega laevad, mis ei tegele regulaarselt kalade säilitamisega jahutatud merevees.10. Laevaomanikud või nende esindajad võtavad tarvitusele kõik abinõud takistamaks töötamist inimestel, kes võivad kalatooteid käsitsi töötlemisel saastada, kuni on tõestatud, et sellised isikud võivad riskita töötada. Mainitud isikute regulaarset meditsiinilist läbivaatust reguleerivad asjaomases liikmesriigis kehtivad siseriiklikud seadused.--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 2002/62/EÜ, 9. juuli 2002, millega üheksandat korda kohandatakse tehnika arengule I lisa direktiivis 76/769/EMÜ liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta seoses teatavate ohtlike ainete ja valmististe (tinaorgaanilised ühendid) turustamise ja kasutamise piirangutegaEMPs kohaldatav tekst.

text:
Avis juridique important

|

32002L0062

Official Journal L 183 , 12/07/2002 P. 0058 - 0059

KOMISJONI DIREKTIIV 2002/62/EÜ,9. juuli 2002,millega üheksandat korda kohandatakse tehnika arengule I lisa direktiivis 76/769/EMÜ liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta seoses teatavate ohtlike ainete ja valmististe (tinaorgaanilised ühendid) turustamise ja kasutamise piirangutega(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 27. juuli 1976. aasta direktiivi 76/769/EMÜ liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta seoses teatavate ohtlike ainete ja valmististe turustamise ja kasutamise piirangutega,[1] mida on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2001/91/EÜ,[2] ning eriti selle direktiivi artiklit 2a, mis on lisatud direktiiviga 89/678/EMÜ,[3]ning arvestades järgmist:(1) Komisjoni direktiiviga 1999/51/EÜ,[4] millega viiendat korda kohandatakse tehnika arengule direktiivi 76/769/EMÜ I lisa, on keelatud tinaorgaaniliste ühendite kasutamine lagunemisvastastes rakendustes vähem kui 25 meetri pikkuste paadikeredes ning mis tahes pikkusega veesõidukites, mida kasutatakse valdavalt siseveekogudes. Käesolev direktiiv kutsub üles uuesti läbi vaatama lagunemisvastastes toodetes kasutatavate tinaorgaaniliste ühenditega seotud sätteid, võttes täiel määral arvesse Rahvusvahelises Mereorganisatsioonis (IMO) tehtud edusamme ja eriti selle organisatsiooni merekeskkonna kaitse komitee üleskutset ülemaailmselt keelustada biotsiididena toimivate tinaorgaaniliste ühendite kasutamine laevade lagunemisvastastes süsteemides 1. jaanuariks 2003.(2) Teadusuuringud on näidanud, et teatavad laevade puhul kasutatavad lagunemisvastased süsteemid kujutavad endast märkimisväärset ohtu veekeskkonnale. IMO rahvusvaheline kahjulike lagunemisvastaste süsteemide ohjamise konventsioon, mis võeti vastu IMO diplomaatilisel konverentsil oktoobris 2001, sisaldab keeldu, mille kohaselt alates 1. jaanuarist 2003 ei tohi laevade pindu katta ega uuesti katta tinaorgaaniliste ühenditega, mis toimivad lagunemisvastastes süsteemides biotsiididena.(3) See keeld katta pindu tinaorgaaniliste ühenditega avaldab otsest mõju tinaorgaaniliste ühendite siseturule ning sellepärast on vaja ühtlustada selles valdkonnas liikmesriikide õigusakte ja sellest tulenevalt muuta direktiivi 76/769/EMÜ I lisa ja eriti direktiivi 1999/51/EÜ.(4) Tinaorgaaniliste ühenditega töödeldud veesõidukite suhtes võetavate meetmete kohta võetakse vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus.(5) Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 94/25/EÜ[5] käsitleb väikelaevu ning nende väikelaevade suhtes kohaldatakse samu piiranguid kui muude paatide suhtes.(6) Käesolev direktiiv ei mõjuta ühenduse õigusakte, milles on sätestatud töötajate kaitse miinimumnõuded, mis sisalduvad nõukogu direktiivis 89/391/EMÜ[6] ning sellel põhinevates üksikdirektiivides, eriti nõukogu direktiivis 90/394/EMÜ,[7] mida on viimati muudetud direktiiviga 1999/38/EÜ,[8] ja nõukogu direktiivis 98/24/EÜ[9] töötajate tervise ja ohutuse kaitse kohta keemiliste mõjuritega seotud ohtude eest tööl.(7) Käesolev direktiiv ei mõjuta ühenduse õigusakte, mis hõlmavad tinaorgaaniliste ühendite kasutamist toiduainetega kokku puutuma ette nähtud plastmaterjalides vastavalt komisjoni 23. veebruari 1990. aasta direktiivile 90/128/EMÜ toiduainetega kokkupuutumiseks ettenähtud plastmaterjalide ja -toodete kohta,[10] mida on viimati muudetud direktiiviga 2002/17/EÜ.[11](8) Käesolevas direktiivis sätestatud meetmed on ohtlike ainete ja valmististe sektoris tehniliste kaubandustõkete kõrvaldamist käsitlevate direktiivide tehnika arengule kohandamise komitee arvamusega kooskõlas,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 76/769/EMÜ I lisa kohandatakse tehnika arengule vastavalt käesoleva direktiivi lisale.Artikkel 2Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud sätted hiljemalt 31. oktoobril 2002. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile. Liikmesriigid kohaldavad neid sätteid hiljemalt alates 1. jaanuarist 2003.Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või neid meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Artikkel 3Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 9. juuli 2002Komisjoni nimelkomisjoni liigeErkki LIIKANENLISADirektiivi 76/769/EMÜ I lisas asendatakse punkt 21 järgmise tekstiga:"Tinaorgaanilised ühendid 1. Ei tohi turustada kasutamiseks ainetena ega valmististe koostisosana, kui need toimivad biotsiidina vabaühendusega värvis. 2. Ei tohi kasutada ainetena ega valmististe koostisosana, kui need toimivad biotsiidina vältimaks: a) kõikide merel, ranniku lähedal, suudmelahtedes ning siseveeteedel ja järvedes kasutatavate mis tahes pikkusega väikelaevade; b) puuride, ujukite, võrkude ning muudes kala-, karbi- või vähikasvatusseadeldiste või -varustuse; c) täielikult või osaliselt vee alla paigutatavate seadeldiste või seadmete lagunemist mikroorganismide, taimede või loomade toimel. 3. Ei tohi kasutada tööstusvete käitlemiseks kasutatavate ainetena ega selleotstarbeliste valmististe koostisosana."[1] EÜT L 262, 27.9.1976, lk 201.[2] EÜT L 286, 30.10.2001, lk 27.[3] EÜT L 398, 30.12.1989, lk 24.[4] EÜT L 142, 5.6.1999, lk 22.[5] EÜT L 164, 30.6.1994, lk 15.[6] EÜT L 183, 29.6.1989, lk 1.[7] EÜT L 196, 26.7.1990, lk 1.[8] EÜT L 138, 1.6.1999, lk 66.[9] EÜT L 131, 5.5.1998, lk 11.[10] EÜT L 349, 13.12.1990, lk 26.[11] EÜT L 58, 28.2.2002, lk 19.


title: Komisjoni direktiiv 97/49/EÜ, 29. juuli 1997, millega muudetakse nõukogu direktiivi 79/409/EMÜ loodusliku linnustiku kaitse kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31997L0049

Euroopa Liidu Teataja L 223 , 13/08/1997 Lk 0009 - 0017

		Komisjoni direktiiv 97/49/EÜ,29. juuli 1997,millega muudetakse nõukogu direktiivi 79/409/EMÜ loodusliku linnustiku kaitse kohtaEUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 2. aprilli 1979. aasta direktiivi 79/409/EMÜ loodusliku linnustiku kaitse kohta, [1] viimati muudetud Austria, Soome ja Rootsi ühinemisaktiga, eriti selle artiklit 15,ning arvestades, et:direktiivi 79/409/EMÜ I lisa tuleks muuta, et võtta arvesse uusimat teavet alamliigi Phalacrocorax carbo sinensis seisundi kohta ja eriti asjaolu, et alamliik on saavutanud soodsa kaitsestaatuse;käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas direktiiviga 79/409/EMÜ asutatud teaduse ja tehnika arenguga kohandamise komitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 79/409/EMÜ I lisa asendatakse käesoleva direktiivi lisaga.Artikkel 2Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 30. septembriks 1998. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Artikkel 3Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 29. juuli 1997Komisjoni nimelkomisjoni liigeRitt Bjerregaard[1] EÜT L 103, 25.4.1979, lk 1.--------------------------------------------------LISA"ANEXO IBILAG IANHANG IΠΑΡΑΡΤΗΜΑ IANNEX IANNEXE IALLEGATO IBIJLAGE IANEXO ILIITE IBILAGA I| Español | Dansk | Deutsch | Ελληνικά | English | Français | Italiano | Nederlands | Português | Suomi | Svenska |1.Gavia stellata | Colimbo chico | Rødstrubet lom | Sterntaucher | Κηλιδοβούτι | Red-throated diver | Plongeon catmarin | Strolaga minore | Roodkeelduiker | Mobêlha-pequena | Kaakkuri | Smålom |2.Gavia arctica | Colimbo ártico | Sortstrubet lom | Prachttaucher | Λαμπροβούτι | Black-throated diver | Plongeon arctique | Strolaga mezzana | Parelduiker | Mobêlha-árctica | Kuikka | Storlom |3.Gavia immer | Colimbo grande | Islom | Eistaucher | Παγοβούτι | Great northern diver | Plongeon imbrin | Strolaga maggiore | IJsduiker | Mobêlha-grande | Amerikanjääkuikka | Islom |4.Podiceps auritus | Zampullín cuellirrojo | Nordisk lappedykker | Ohrentaucher | Ωτοβουτηχτάρα | Slavonian grebe | Grèbe esclavon | Svasso cornuto | Kuifduiker | Mergulhão-de-pescoço-castanho | Mustakurkku-uikku | Svarthakedopping |5.Pterodroma madeira | Petrel de Madeira | Madeira blød petrel | Madeira-Sturmvogel | Θυελλοπούλι της Μαδέρας | Zino's petrel | Diablotin de Madère | Berta di Madera | Madeirastormvogel | Freira da Madeira | Madeiranviistäjä | Smalnäbbad sammetspe |6.Pterodroma feae | Petrel atlántico | Kanarisk blød petrel | Kapverden-Sturmvogel | Θυελλοπούλι των Desertas | Fea's petrel | Diablotin du Cap-Vert | Berta del Capo Verde | Gon-gonstormvogel | Freira do Bugio | Kapverdenviistäjä | Tjocknäbbad sammetspe |7.Bulweria bulwerii | Petrel de Bulwer | Bulwers skråpe | Bulwersturmvogel | Θυελλοπούλι του Bulver | Bulwer's petrel | Pétrel de Bulwer | Berta di Bulwer | Bulwers stormvogel | Alma-negra | Tyrskyliitäjä | Spetsstjärtad petrell |8.Calonectris diomedea | Pardela cenicienta | Kuls skråpe | Gelbschnabelsturmtaucher | Άρτεμις | Cory's shearwater | Puffin cendré | Berta maggiore | Kuhls pijlstormvogel | Pardela-de-bico-amarelo | Välimerenliitäjä | Gulnäbbad lira |9.Puffinus puffinus mauretanicus | Pardela pichoneta balear | Balearisk almindelig skråpe | Schwarzschnabelsturmtaucher (Balearische Unterart) | Μύχος (φυλή Βαλεαρίδων) | Manx shearwater (Balearic subspecies) | Puffin des Baléares | Berta minore (sottospecie delle Baleari) | Noordse pijlstormvogel (Westmediterrane ondersoort) | Pardela-sombria das Baleares | Pikkuliitäjä | Medelhavslira |10.Puffinus assimilis | Pardela chica | Lille skråpe | Kleiner Sturmtaucher | Μικρόμυχος | Little shearwater | Petit puffin | Berta minore fosca | Kleine pijlstormvogel | Pardela-pequena | Kääpiöliitäjä | Dvärglira |11.Pelagodroma marina | Paíño pechialbo | Fregatstormsvale | Weißgesichtsturmschwalbe | Πελαγοδρόμος | White-faced | Pétrel frégate | Uccello delle tempeste fregata | Bont stormvogeltje | Calcamar | Ulappakeiju | Fregattstormsvala |12.Hydrobates pelagicus | Paíño común | Lille stormsvale | Sturmschwalbe | Πετρίλος | Storm petrel | Pétrel tempête | Uccello delle tempeste | Stormvogeltje | Paínho-de-cauda-quadrada | Merikeiju | Stormsvala |13.Oceanodroma leucorhoa | Paíño de Leach | Stor stormsvale | Wellenläufer | Κυματοβάτης | Leach's storm petrel | Pétrel culblanc | Uccello delle tempeste codaforcuta | Vaal stormvogeltje | Paínho-de-cauda-forcada | Myrskykeiju | Klykstjärtad stormsvala |14.Oceanodroma castro | Paíño de Madeira | Madeirastormsvale | Madeira-Wellenläufer | Κυματοβάτης της Μαδέρας | Madeiran storm petrel | Pétrel de Castro | Uccello delle tempeste di Castro | Madeirastormvogeltje | Paínho da Madeira | Madeirankeiju | Oceanlöpare |15.Phalacrocorax aristotelis desmarestii | Cormorán moñudo (mediterráneo) | Topskarv (middelhavsunderart) | Krähenscharbe (Mittelmeer-Unterart) | Θαλασσοκόρακας | Shag (Mediterranean subspecies) | Cormoran huppé (sous-espèce méditerranéenne) | Marangone dal ciuffo (sottospecie del Mediterraneo) | Kuifaalscholver (Middellandse-Zeeondersoort) | Corvo-marinho-de-crista (subespécie mediterrânica) | Karimetso (alalaji Välimeri) | Toppskarv (underart från Medelhavet) |16.Phalacrocorax pygmeus | Cormorán pigmeo | Dværgskarv | Zwergscharbe | Λαγγόνα | Pygmy cormorant | Cormoran pygmée | Marangone minore | Dwergaalscholver | Corvo-marinho-pigmeu | Pikkumerimetso | Dvärgskarv |17.Pelecanus onocrotalus | Pelícano común | Almindelig pelikan | Rosapelikan | Ροδοπελεκάνος | White pelican | Pélican blanc | Pellicano | Pelikaan | Pelicano-vulgar | Pelikaani | Pelikan |18.Pelecanus crispus | Pelícano ceñudo | Krøltoppet pelikan | Krauskopfpelikan | Αργυροπελεκάνος | Dalmatian pelican | Pélican frisé | Pellicano riccio | Kroeskoppelikaan | Pelicano-crespo | Kiharapelikaani | Krushuvad pelikan |19.Botaurus stellaris | Avetoro | Rørdrum | Rohrdommel | Τρανομουγκάνα | Bittern | Butor étoilé | Tarabuso | Roerdomp | Abetouro-comum | Kaulushaikara | Rördrom |20.Ixobrychus minutus | Avetorillo común | Dværghejre | Zwergdommel | Νανομουγκάνα | Little bittern | Blongios nain | Tarabusino | Woudaapje | Garça-pequena | Pikkuhaikara | Dvärgrördrom |21.Nycticorax nycticorax | Martinete | Nathejre | Nachtreiher | Νυχτοκόρακας | Night heron | Héron bihoreau | Nitticora | Kwak | Goraz | Yöhaikara | Natthäger |22.Ardeola ralloides | Garcilla cangrejera | Tophejre | Rallenreiher | Κρυπτοτσικνιάς | Squacco heron | Héron carabier | Sgarza ciuffetto | Ralreiger | Papa-ratos | Rääkkähaikara | Rallhäger |23.Egretta garzetta | Garceta común | Silkehejre | Seidenreiher | Λευκοτσικνιάς | Little egret | Aigrette garzette | Garzetta | Kleine zilverreiger | Garça-branca-pequena | Silkkihaikara | Silkeshäger |24.Egretta alba | Garceta grande | Sølvhejre | Silberreiher | Αργυροτσικνιάς | Great white egret | Grande aigrette | Airone bianco maggiore | Grote zilverreiger | Garça-branca-grande | Jalohaikara | Ägretthäger |25.Ardea purpurea | Garza imperial | Purpurhejre | Purpurreiher | Πορφυροτσικνιάς | Purple heron | Héron pourpré | Airone rosso | Purperreiger | Garça-vermelha | Ruskohaikara | Purpurhäger |26.Ciconia nigra | Cigüeña negra | Sort stork | Schwarzstorch | Μαυροπελαργός | Black stork | Cigogne noire | Cicogna nera | Zwarte ooievaar | Cegonha-preta | Mustahaikara | Svart stork |27.Ciconia ciconia | Cigüeña común | Hvid stork | Weißstorch | Λευκοπελαργός | White stork | Cigogne blanche | Cicogna bianca | Ooievaar | Cegonha-branca | Kattohaikara | Vit stork |28.Plegadis falcinellus | Morito | Sort ibis | Sichler | Χαλκόκοτα | Glossy ibis | Ibis falcinelle | Mignattaio | Zwarte ibis | Maçarico-preto | Pronssi-iibis | Bronsibis |29.Platalea leucorodia | Espátula | Skestork | Löffler | Χουχιαρομύτα | Spoonbill | Spatule blanche | Spatola | Lepelaar | Colhereiro | Kapustahaikara | Skedstork |30.Phoenicopterus ruber | Flamenco | Flamingo | Flamingo | Φλαμίγκο | Greater flamingo | Flamant rose | Fenicottero | Flamingo | Flamingo-comum | Flamingo | Flamingo |31.Cygnus bewickii (Cygnus columbianus bewickii) | Cisne chico | Pibesvane | Zwergschwan | Νανόκυκνος | Bewick's swan | Cygne de Bewick | Cigno minore | Kleine zwaan | Cisne-pequeno | Pikkujoutsen | Mindre sångsvan |32.Cygnus cygnus | Cisne cantor | Sangsvane | Singschwan | Αγριόκυκνος | Whooper swan | Cygne sauvage | Cigno selvativo | Wilde zwaan | Cisne-bravo | Laulujoutsen | Sångsvan |33.Anser albifrons flavirostris | Ánsar careto de Groenlandia | Blisgås (grønlandsk underart) | Bleßgans (grönländische Unterart) | Ασπρομετωπόχηνα (φυλής Γροιλανδίας) | White-fronted goose (Greenland subspecies) | Oie rieuse (sous-espèce du Groenland) | Oca lombardella (sottospecie della Groenlandia) | Groenlandse kolgans | Ganso da Gronelândia | Tundrahanhi (alalaji Grönlanti) | Bläsgås (grönländsk underart) |34.Anser erythropus | Ánsar careto chico | Dværggås | Zwerggans | Νανύχηνα | Lesser white-fronted goose | Oie naine | Oca lombardella minore | Dwerggans | Ganso-pequeno-de-testa-branca | Kiljuhanhi | Fjällgås |35.Branta leucopsis | Barnacla cariblanca | Bramgås | Nonnengans | Ασπρομαγουλόχηνα | Barnacle goose | Bernache nonnette | Oca facciabianca | Brandgans | Ganso-de-faces-brancas | Valkoposkihanhi | Vitkindad gås |36.Branta ruficollis | Barnacla cuellirroja | Rødhalset gås | Rothalsgans | Κοκκινολαιμόχηνα | Red-breasted goose | Bernache à cou roux | Oca collorosso | Roodhalsgans | Ganso-de-pescoço-ruivo | Punakaulahanhi | Rödhalsad gås |37.Tadorna ferruginea | Tarro canelo | Rustand | Rostgans | Καστανόχηνα | Ruddy shelduck | Tadorne casarca | Casarca | Casarca | Pato-ferrugíneo | Ruostesorsa | Rostand |38.Marmaronetta angustirostris | Cerceta pardilla | Marmorand | Marmelente | Στικτόπαπια | Marbled teal | Sarcelle marbrée | Anatra marmorizzata | Marmereend | Pardilheira | Marmorisorsa | Marmorand |39.Aythya yroca | Porrón pardo | Hvidøjet and | Moorente | Βαλτόπαπια | Ferruginous duck | Fuligule nyroca | Moretta tabaccata | Witoogeend | Zarro-castanho | Ruskosotka | Vitögd dykand |40.Mergus albellus | Serreta chica | Lille skallesluger | Zwergsäger | Νανοπρίστης | Smew | Harle piette | Pesciaiola | Nonnetje | Merganso-pequeno | Uivelo | Salskrake |41.Oxyura leucocephala | Malvasía | Hvidhovedet and | Weißkopf-Ruderente | Κεφαλούδι | White-headed duck | Erismature à tête blanche | Gobbo rugginoso | Witkopeend | Pato-rabo-alçado | Viuhkasorsa | Kopparand |42.Pernis apivorus | Halcón abejero | Hvepsevåge | Wespenbussard | Σφηκοβαρβακίνο | Honey buzzard | Bondrée apivore | Falco pecchiaiolo | Wespendief | Falcão-abelheiro | Mehiläishaukka | Bivråk |"--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv, 6. detsember 1991, millega kohandatakse tehnika arenguga nõukogu direktiivi 74/297/EMÜ rooliratta ja -samba käitumise osas kokkupõrke korral

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31991L0662

Euroopa Liidu Teataja L 366 , 31/12/1991 Lk 0001 - 0016 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 21 Lk 0196  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 21 Lk 0196

		Komisjoni direktiiv,6. detsember 1991,millega kohandatakse tehnika arenguga nõukogu direktiivi 74/297/EMÜ rooliratta ja -samba käitumise osas kokkupõrke korral(91/662/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 4. juuni 1974. aasta direktiivi 74/297/EMÜ mootorsõidukite sisustust (roolimehhanismi käitumine kokkupõrke korral) käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, [1] eelkõige selle artiklit 5,ning arvestades, et:pidades silmas saadud kogemusi ja tehnilist taset, on nüüd kohane rooliratta ja -mehhanismi käitumist kontrollides parandada laupkokkupõrke korral juhi kaitset, mis on direktiivi 74/297/EMÜ eesmärk, viies selle vastavusse Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjaga ja lisades teatavaid muid parandusi;pidades silmas õnnetustest saadud kogemusi, mis näitavad, et rooliratas peaks olema pehme, kaitsmaks juhi nägu tõsiste vigastuste eest, tuleks sel eesmärgil teha direktiivis muid parandusi; on olemas mitu ettepanekut katsemeetodite kohta, komisjon peaks esitama mootorsõidukeid käsitlevate direktiivide tehnika arengule kohaldamise komiteele ettepaneku 31. detsembriks 1991;käesoleva direktiivi sätted on kooskõlas mootorsõidukeid käsitlevate direktiivide tehnika arengule kohaldamise komitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 74/297/EMÜ lisasid muudetakse kooskõlas käesoleva direktiivi lisadega:Artikkel 21. Alates 1. oktoobrist 1992 ei tohi liikmesriigid:a) - keelduda sõidukitüübiga seoses EÜ tüübikinnituse andmisest või direktiivi 70/156/EMÜ [2] artikli 10 lõike 1 viimases taandes ettenähtud tunnistuse väljaandmisest või siseriikliku tüübikinnituse andmisest ega- keelata sõidukite kasutuselevõtmistroolimehhanismiga seotud põhjustel, kui see on saanud tüübikinnituse vastavalt direktiivile 74/297/EMÜ (muudetud käesoleva direktiiviga);b) - keelduda EÜ tüübikinnituse andmisest seoses sõidukile või sõidukitele paigaldamiseks mõeldud rooliseadme tüübiga ega- keelata sõidukile või sõidukitele paigaldamiseks mõeldud rooliseadmete turuleviimist,kui nimetatud rooliseade vastab direktiivis 74/297/EMÜ (muudetud käesoleva direktiiviga) ettenähtud nõuetele.2. Seoses M1-kategooria mootorsõidukitega, mis ei ole eestjuhitavad sõidukid, alates 1. oktoobrist 1996 liikmesriigid:- ei anna enam välja direktiivi 70/156/EMÜ artikli 10 lõike 1 viimases taandes nimetatud tunnistuse koopiat ja- võivad keelduda siseriikliku tüübikinnituse andmisestnende roolimehhanismiga seotud põhjustel, kui see ei vasta direktiivi 74/297/EMÜ (muudetud käesoleva direktiiviga) nõuetele.3. Seoses eestjuhitavate M1-kategooria mootorsõidukitega ja kõigi N1 mootorsõidukitega, mille registrimass on kuni 1500 kg, alates 1. oktoobrist 1995 liikmesriigid:- ei anna enam välja direktiivi 70/156/EMÜ artikli 10 lõike 1 viimases taandes nimetatud tunnistuse koopiat ja- võivad keelduda siseriikliku tüübikinnituse andmisestnende roolimehhanismiga seotud põhjustel, kui see ei vasta direktiivi 74/297/EMÜ (muudetud käesoleva direktiiviga) nõuetele, välja arvatud käesoleva direktiivi I lisa punkti 5.1 sätted (roolisamba suurim püstsuunaline nihe), mis jõustuvad 1. oktoobrist 1996.4. Seoses rooliseadme tüüpidega alates 1. oktoobrist 1994 liikmesriigid:- ei anna enam välja direktiivi 70/156/EMÜ artikli 10 lõike 1 viimases taandes nimetatud tunnistuse koopiat ja- võivad keelduda siseriikliku tüübikinnituse andmisestnende rooliseadmetega seotud põhjustel, kui need rooliseadmed ei vasta direktiivi 74/297/EMÜ (muudetud käesoleva direktiiviga) I lisa punktide 5.2, 5.3 ja 5.4 nõuetele.5. Liikmesriigid võivad alates 1. oktoobrist 1996 keelata sõidukite esmakordse kasutuselevõtu, mille roolimehhanismid ei vasta käesoleva direktiiviga muudetud direktiivi 74/297/EMÜ nõuetele.Seda ei kohaldata siiski 1. oktoobrini 1997:- M1-kategooria eestjuhitava sõiduki suhtes või- N1-kategooria sõiduki suhtes, mille registrimass on kuni 1500 kg, või- M1-kategooria sõiduki suhtes, mis ei ole eestjuhitav, seoses I lisa punktis 5.1 sätestatud nõuetega (roolisamba suurim püstsuunaline nihe).6. Alates 1. oktoobrist 1995 võivad liikmesriigid keelata sõidukile või sõidukitele paigaldamiseks mõeldud rooliseadmete turuleviimise, kui need rooliseadmed ei vasta direktiivi 74/297/EMÜ (muudetud käesoleva direktiiviga) I lisa punktide 5.2, 5.3 ja 5.4 nõuetele.Artikkel 31. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid enne 1. oktoobrit 1992 ning teatavad sellest viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid kõnealused normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid tagavad, et käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike põhiliste õigusnormide tekst edastatakse komisjonile.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 6. detsember 1991Komisjoni nimelasepresidentMartin Bangemann[1] EÜT L 165, 20.6.1974, lk 16.[2] EÜT L 42, 23.2.1970, lk 1.--------------------------------------------------I LISAMÕISTED, EÜ TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE, EÜ TÜÜBIKINNITUS, TEHNILISED NÕUDED, KATSED, TOODANGU VASTAVUS1. REGULEERIMISALAKäesolevat direktiivi kohaldatakse M1-kategooria mootorsõidukite ja kuni 1500 kg registrimassiga N1-kategooria sõidukite roolimehhanismide käitumise suhtes seoses juhi kaitsega laupkokkupõrke korral.Tootja taotlusel võib käesoleva direktiivi alusel anda tüübikinnituse muude kategooriate sõidukitele.2. MÕISTEDKäesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:2.1. Roolimehhanismi käitumine kokkupõrke korral – mehhanismi käitumine, kui seda mõjutavad kolm erinevat tüüpi jõudu:2.1.1. laupkokkupõrkest tulenevad jõud, mis võivad põhjustada roolisamba nihkumise tahapoole,2.1.2. laupkokkupõrke korral juhi pea inertsist tulenevad jõud, kui juht lööb pea vastu rooliseadet;2.1.3. laupkokkupõrke korral juhi keha inertsist tulenevad jõud, kui juht lööb oma keha vastu rooliseadet.2.2. Sõidukitüüp – kategooria mootorsõidukeid, mis ei erine üksteisest järgmiste oluliste tunnuste poolest:2.2.1. rooliseadmest eespool oleva sõidukiosa ehitus, mõõtmed, kuju ja ehitusmaterjalid;2.2.2. sõidukorras sõiduki mass ilma juhita, nagu see on määratletud direktiivi 70/156/EMÜ I lisa punktis 2.6.2.3. Rooliseade – roolimisseade, tavaliselt rooliratas, mida liigutab juht.2.4. Rooliseadme tüüp – kategooria rooliseadmeid, mis ei erine üksteisest selliste oluliste tunnuste poolest nagu ehitus, mõõtmed, kuju ja ehitusmaterjalid.2.5. Rooliseadme tüübikinnitus – rooliseadme tüübi kinnitus seoses juhi pea ja keha kaitsega laupkokkupõrke korral.2.6. Sõiduki tüübikinnitus – sõidukitüübi kinnitus seoses juhi pea ja keha kaitsega roolimehhanismi eest laupkokkupõrke korral.2.7. Universaalne rooliseade – rooliseade, mida saab paigaldada mitmele sõidukitüübile, mille puhul rooliseadme roolisamba külge kinnituse erinevus ei mõjuta rooliseadme tööd.2.8. Turvapadi – elastne padi, mis rõhu all täitub gaasiga ja:2.8.1. on mõeldud juhi kaitseks löögi eest vastu rooliseadet ja2.8.2. täitub seadme abil, mis rakendub sõiduki kokkupõrke korral.2.9. Roolirõngas – ringikujuline rooliratta välisrõngas, mida juhi käsi juhtimise ajal tavaliselt hoiab.2.10. Kodar – roolirattarõngast roolirattarummuga ühendav varb.2.11. Roolirattarumm – tavaliselt rooliseadme keskosas asuv osa, mis:2.11.1. ühendab rooliseadet roolivõlliga;2.11.2. kannab rooliseadme jõumomendi üle roolivõllile.2.12. Roolirattarummu kese – roolirattarummu pinnal olev punkt, mis on roolivõlli teljel.2.13. Rooliseadme tasapind – rooliratta puhul sile pind, mis jagab roolirattarõnga võrdselt juhi ja sõiduki esiosa vahel.2.14. Roolivõll – osa, mis kannab üle rooliseadme korpusesse rooliseadmele rakendatud jõumomendi.2.15. Roolisammas – roolivõlli sisaldav korpus.2.16. Roolimehhanism – agregaat, mis koosneb rooliseadmest, roolisambast, koostemanustest, roolivõllist, rooliseadme korpusest ja kõigist muudest osadest nagu need, mis on konstrueeritud energia neelamiseks kokkupõrke puhul vastu rooliseadet.2.17. Sõitjateruum – sõitjate mahutamiseks mõeldud ruum, mida piiravad katus, põrand, külgseinad, uksed, välisaknaklaasid, esivahesein ja tagumise istme seljatoe tasapind.2.18. Löökkeha – jäik peakujuline 165 mm läbimõõduga katsekeha vastavalt IV lisa punktile 3.2.19. R-punkt – direktiivi 77/649/EMÜ (muudetud direktiiviga 90/630/EMÜ) III lisas määratletud istekoha võrdluspunkt.3. EÜ TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE3.1. Sõidukitüüp3.1.1. Sõidukitüübi EÜ tüübikinnitustaotluse juhi kaitse osas roolimehhanismi eest kokkupõrke korral esitab sõiduki tootja või tootja volitatud esindaja.3.1.2. Sellega peavad kaasnema allpool nimetatud dokumendid kolmes eksemplaris ning järgmised üksikasjalikud andmed:3.1.2.1. sõidukitüübi üksikasjalik kirjeldus seoses rooliseadmest eespool oleva sõidukiosa ehituse, mõõtmete, kuju ja ehitusmaterjalidega;3.1.2.2. roolimehhanismi ning selle sõiduki šassiile ja kerele kinnitamise piisavalt üksikasjalikud joonised ettenähtud mõõtkavas;3.1.2.3. mehhanismi tehniline kirjeldus;3.1.2.4. sõidukorras sõiduki mass;3.1.2.5. tõend selle kohta, et rooliseade on saanud tüübikinnituse vastavalt punktidele 5.2 ja 5.3, kui need on kohaldatavad.3.1.3. Katsete tegemise eest vastutavale tehnilisele teenistusele tuleb esitada näidised järgmiselt:3.1.3.1. punktis 5.1 nimetatud katsete tegemiseks kinnitatava sõidukitüübi representatiivsõiduk;3.1.3.2. tootja äranägemisel kokkuleppel tehnilise teenistusega kas veel üks sõiduk või sõiduki osad, mida loetakse punktides 5.2 ja 5.3 osutatud katsete seisukohast oluliseks.3.2. Rooliseadme tüüp3.2.1. Rooliseadme tüübi EÜ tüübikinnitustaotluse peab esitama rooliseadme tootja või tema volitatud esindaja.3.2.2. Sellega peavad kaasnema allpool nimetatud dokumendid kolmes eksemplaris ning järgmised üksikasjalikud andmed:3.2.2.1. rooliseadmetüübi üksikasjalik kirjeldus seoses rooliseadme ehituse, mõõtmete, kuju ja ehitusmaterjalidega;3.2.2.2. roolimehhanismi ning selle sõiduki šassiile ja kerele kinnitamise piisavalt üksikasjalikud joonised ettenähtud mõõtkavas.3.2.3. Punktides 5.2 ja 5.3 osutatud katsete tegemiseks tuleb tüübikinnituskatsete eest vastutavale tehnilisele teenistusele esitada kinnitatava rooliseadme tüübi representatiivrooliseade ja tootja äranägemisel, kokkuleppel tehnilise teenistusega, sõiduki need osad, mis on katsete jaoks olulised.4. EÜ TÜÜBIKINNITUSTUNNISTUS4.1. Tüübikinnitusi väljaandev asutus peab tegema kindlaks, kas on olemas rahuldav kord toodangu vastavuse tõhusa kontrolli tagamiseks enne tüübikinnituse andmist.4.2. EÜ tüübikinnitustunnistusele tuleb lisada punktides 4.2.1 või 4.2.2 määratletud näidisele vastav tunnistus:4.2.1. punktis 3.1 nimetatud taotluste puhul V A lisa;4.2.2. punktis 3.2 nimetatud taotluste puhul V B lisa.5. TEHNILISED NÕUDED5.1. Kui sõidukorras ja mannekeenita sõiduk kokkupõrkekatsete korral liigub kiirusega 48,3 km/h, ei tohi roolisamba ülemine osa ja selle võll liikuda tahapoole, sõiduki pikiteljega horisontaalselt ega paralleelselt rohkem kui 12,7 cm sõidukipunkti suhtes, mida ei ole kokkupõrge mõjutanud, ja 12,7 cm vertikaalselt.5.2. Kui kooskõlas III lisa katsetuskorrale põrkab mannekeeni ülakeha vastu rooliseadet suhtelise kiirusega 24,1 km/h, ei tohi rooliseadme poolt mannekeenile rakendatud jõud ületada 1,111 daN.5.3. Kui kooskõlas IV lisa katsetuskorrale põrkab löökkeha vastu rooliseadet suhtelise kiirusega 24,1 km/h, ei tohi löökkeha aeglustus ületada kumulatiivselt 80 g enam kui 3 millisekundi jooksul. Kanali sagedusklassis 600 Hz peab aeglustus olema alati alla 120 g.5.4. Rooliseade peab olema konstrueeritud, valmistatud ja paigaldatud nii, et:5.4.1. Enne punktides 5.2 ja 5.3 nõutavat kokkupõrkekatset ei tohi rooliseadme juhipoolsel pinnal, mida võib puutuda 165 mm läbimõõduga kera, olla mingeid ebatasasusi ega teravaid servi, mille kumerusraadius on alla 2,5 mm.5.4.1.1. Pärast punktides 5.2 ja 5.3 nõutavat mis tahes kokkupõrkekatset ei tohi rooliseadme juhipoolsel pinnal olla teravaid ega konarlikke servi, mis võiksid suurendada juhi vigastuste saamise või nende tõsiduse ohtu. Pinnas olevatele väikestele lõhedele ja pragudele ei pöörata tähelepanu.5.4.2. Rooliseade konstrueeritakse, valmistatakse ja paigaldatakse nii, et sellel ei ole selliseid osi või lisaseadmeid, kaasa arvatud helisignaali kontrollseade ja koostemanused, mis võiksid haakuda juhi riietesse või ehetesse tavaliste juhtimisliigutuste puhul.5.4.3. Rooliseadmed, mis ei ole ette nähtud kuulumaks originaalvarustuse hulka, peavad vastama tehnilistele nõuetele, kui neid katsetatakse kooskõlas III lisa punktiga 2.1.3 ja IV lisa punktiga 2.3.5.4.4. Universaalsete rooliseadmete puhul peavad nõuded olema täidetud:5.4.4.1. roolisamba iga nurga puhul, selle all mõistetakse, et katsed tuleb läbi viia vähemalt roolisamba suurima ja väikseima nurga juures kõigi sõidukitüüpide puhul, mille jaoks need rooliseadmed on mõeldud;5.4.4.2. löökkeha ja mannekeeni ülakeha igas võimalikus asendis rooliseadme suhtes, selle all mõistetakse, et katsed tuleb läbi viia vähemalt keskmises asendis kõigi tüübikinnituse saanud sõidukitüüpide puhul, mille jaoks need rooliseadmed on mõeldud. Kui kasutatakse roolisammast, peab see olema sellist tüüpi, mis vastab "halvimatele" tingimustele.5.4.5. Kui ühte tüüpi rooliseadme kohandamiseks erinevatele roolisammastele kasutatakse adapterit ning kui suudetakse näidata, et nende adapteritega on süsteemi energiat neelavad omadused samad, võib kõik katsed teha üht tüüpi adapteriga.6. KATSED6.1. Punktis 5 ettenähtud nõuete täitmist kontrollitakse II, III ja IV lisas esitatud meetoditel. Kõik mõõtmised tuleb teha ISO 6487-1987 alusel.6.2. Kuid tüübikinnitusi väljaandva asutuse äranägemisel võib lubada muude katsete tegemist, kui nende samaväärsust saab tõestada. Sellisel juhul lisatakse tüübikinnitusdokumentidele protokoll, milles kirjeldatakse kasutatud meetodeid ja saadud tulemusi.7. TOODANGU VASTAVUS7.1. Sõidukitüübi EÜ tüübikinnitamise korral kontrollitakse vastavuse tõendamiseks pisteliselt piisaval hulgal tootmises olevaid rooliseadmeid.7.2. Rooliseadme tüübi EÜ tüübikinnitamise korral kontrollitakse vastavuse tõendamiseks pisteliselt piisaval hulgal tootmises olevaid rooliseadmeid.7.3. Üldjuhul piirdutakse eespool nimetatud kontrollimiste puhul mõõtmistega. Vajaduse korral tehakse sõidukitele või rooliseadmetele siiski ka katsed punkti 5 nõuete kohaselt.--------------------------------------------------II LISALAUPKOKKUPÕRKE KATSE VASTU TÕKET1. EESMÄRKSelle katse eesmärk on teha kindlaks, kas sõiduk vastab I lisa punktis 5.1 sätestatud nõuetele.2. SEADELDISED, KATSEKORD JA MÕÕTEVAHENDID2.1. KatsetusalaKatsetusala peab olema piisavalt suur, et sinna mahuks kiirendusrada, tõke ja katsete jaoks vajalikud tehnilised seadeldised. Raja viimane osa vähemalt 5 m enne tõket peab olema horisontaalne (kallak alla 3 % meetri kohta), tasane ja sile.2.2. TõkeTõke on raudbetoonplokk, mis on eespool vähemalt 3 m lai ja vähemalt 1,5 m kõrge. Tõke peab olema nii paks, et selle mass oleks vähemalt 70 tonni. Esikülg peab olema tasane, kiirendusraja teljega vertikaalne ja risti. See peab olema kaetud heas seisukorras 19 ± 1 mm paksuste vineertahvlitega. Vineertahvli ja tõkke vahele võib panna vähemalt 25 mm paksuse terasplaadi. Samuti võib kasutada erinevate omadustega tõket, eeldusel et kokkupõrkepind on suurem kui katsetatava sõiduki laupkokkupõrke pind ning eeldusel et sellega saadakse samaväärsed tulemused.2.3. Sõidukite liikumineKokkupõrke ajal ei tohi sõidukit mõjutada enam ükski juhtimis- ega liikumapanev lisaseade. Sõiduk jõuab takistuseni tõkkega risti: sõiduki esiosa keskvertikaaljoone ja tõkke keskvertikaaljoone vaheline maksimaalne lubatud põikihälve on ± 30 cm.2.4. Sõiduki seisukord2.4.1. Katseteks tuleb sõiduk varustada kas kõigi tavapäraste osade ja varustusega, mis on kaasa arvatud selle koormata tühimassi hulka, või see peab olema sellises seisukorras, mis rahuldab nõudeid sõitjateruumi osade ja varustuse ning sõidukorras sõiduki kui terviku massi jaotuse osas. Olenemata I lisa punkti 5.1 sätetest võib tootja taotlusel katse läbi viia oma kohale paigutatud mannekeenidega, eeldusel et need kunagi ei takista roolimehhanismi liikumist. Katse tegemisel ei võeta mannekeenide massi arvesse.2.4.2. Kui sõiduk liigub väliste vahendite abil, täidetakse kütusetoitesüsteem vähemalt 90 % ulatuses süttimatu vedelikuga, mille tihedus on 0,7 kuni 1. Kõik muud süsteemid (pidurivedeliku mahutid, radiaator jne) võivad olla tühjad.2.4.3. Kui sõiduk sõidab oma mootori jõul, peab kütusepaak olema vähemalt 90 % täis. Kõik muud mahutid peavad olema täis.Kui tootja soovib ja tehniline teenistus sellega nõus on, võib mootori kütusetoide olla väikesemahulises lisapaagis. Sellisel juhul täidetakse kütusepaak vähemalt 90 % ulatuses süttimatu vedelikuga, mille tihedus on 0,7 kuni 1.2.4.4. Kui tootja soovib, võib katsete läbiviimise eest vastutav tehniline teenistus lubada muude direktiividega ettenähtud katseteks (sealhulgas katsed, mis võivad mõjuda selle konstruktsioonidele) kasutatavat sõidukit kasutada ka käesoleva direktiiviga ettenähtud katsete tegemiseks.2.5. Kiirus kokkupõrkelKiirus peab kokkupõrke ajal olema 48,3 kuni 53,1 km/h. Kuid kui katse on tehtud suurema kiirusega kokkupõrkel ja sõiduk on vastanud sätestatud nõuetele, loetakse katse rahuldavaks.2.6. MõõtevahendidPunktis 2.5 kirjeldatud mõõtmiste salvestamiseks kasutataval vahendi täpsus peab olema 1 %.3. TULEMUSED3.1. Rooliseadme tahapoole ja ülespoole liikumise kindlakstegemiseks tuleb kokkupõrke ajal salvestada [1] roolisamba (ja -võlli) ning sõidukil kokkupõrkest mõjutamata punkti vahelise vahemaa muutus, seda mõõdetakse sõiduki pikiteljega horisontaalselt [2] ja paralleelselt ning vertikaalselt selle teljega ristisuunas. Tahapoole ja ülespoole liikumiseks loetakse selle muutuse salvestustest saadud suurim väärtus.3.2. Pärast katset kirjeldatakse sõiduki purustusi kirjalikus protokollis; sõiduki järgmistest vaadetest tuleb teha vähemalt üks foto:3.2.1. – küljed (vasak ja parem),3.2.2. – esiosa,3.2.3. – põhi,3.2.4. – mõjutatud ala sõitjateruumis.4. KORREKTSIOONITEGURID4.1. Märkusv : salvestatud kiirus km/h;m0 : käesoleva lisa punktis 2.4 määratletud seisukorras oleva tüübinäidise mass;m1 : katseseadmega tüübinäidise mass;d0 : kokkupõrke ajal mõõdetud vahemaa muutus, nagu see on määratletud käesoleva lisa punktis 3.1;d1 : katsetulemuste kindlaksmääramiseks kasutatud vahemaa muutus;K1 : väärtuste (48,3/V)2 ja 0,83 seast suurim;K2 : väärtuste m0/m1 ja 0,8 seast suurim.4.2. Käesoleva direktiivi nõuetega tüübinäidise vastavuse kontrollimiseks kasutatud parandatud muutus D1 arvutatakse järgmise valemi abil:D= D. K. K4.3. Laupkokkupõrke katse vastu tõket ei ole vajalik siis, kui sõiduk on vaatlusaluse tüübinäidisega identne I lisa punktis 2.2 määratletud karakteristikute poolest, kuid kui selle mass m1 on suurem kui m0, kui m1 ei ole suurem kui 1,25 m0 ja kui muutusest D1 valemi D2 = (m1 × D1)/m0 abil saadud parandatud muutus D2 on selline, mis näitab, et see uus sõiduk siiski vastab I lisa punkti 5 nõuetele.5. SAMAVÄÄRNE KATSEKORD5.1. Tüübikinnitusi väljaandva asutuse äranägemisel võib lubada alternatiivsete katsete tegemist, kui nende samaväärsust saab tõestada. Tüübikinnitusdokumentidele lisatakse protokoll, milles kirjeldatakse kasutatud meetodit ja saadud tulemusi või esitatakse põhjus, miks katset ei tehtud.5.2. Alternatiivse meetodi samaväärsuse peab tõestama tootja või tema esindaja, kes seda meetodit kasutada soovib.[1] Salvestuse võib asendada maksimaalsete mõõtmistega.[2] Horisontaalselt tähendab sõitjateruumi suhtes, kui sõiduk on enne katset liikumatu, mitte sõiduki liikumise ajal maapinna suhtes, ja vertikaalselt on ülespoole horisontaalsuunaga risti.--------------------------------------------------III LISAMANNEKEENI ÜLAKEHA KATSE1. EESMÄRKKäesoleva katse eesmärk on teha kindlaks, kas sõiduk vastab I lisa punktis 5.2 sätestatud nõuetele.2. SEADELDISED, KATSEKORD JA MÕÕTEVAHENDID2.1. Rooliseadme paigaldamine2.1.1. Seade paigaldatakse sõiduki esiossa, lõigates kere esiistmete tasandil risti, ning võimaluse korral kõrvaldatakse katus, tuuleklaas ja uksed. Osa kinnitatakse tugevasti katsestendi külge, et see mannekeeni ülakeha mõjul ei liiguks.Rooliseadme paigaldusnurga lubatud hälve on valmistajapoolsest kaldenurgast ± 2 kraadi.2.1.2. Kuid tootja taotlusel ja kokkuleppel tehnilise teenistusega võib rooliseadme paigaldada raamistikule, mis simuleerib roolimehhanismi paigaldust, eeldusel et raamistikul/roolimehhanismikoostul on võrreldes tegeliku kere esiosa/roolimehhanismikoostuga:2.1.2.1. samasugune geomeetriline paigutus ja2.1.2.2. suurem jäikus.2.1.3. Rooliseadme paigaldus, kui taotletakse ainult rooliseadme tüübikinnitustKatsed tehakse koos kattega rooliseadmega. Rooliseadme ja katsestendi vahel peab olema vähemalt 100 mm kokkulangemisruumi. Roolivõll kinnitatakse kindlalt katsestendi külge, nii et roolivõll löögi tagajärjel ei liiguks (vt joonis 2).2.2. Rooliseadme paigaldus katseteks2.2.1. Esimese katse ajal pööratakse rooliseadet nii, et selle kõige jäigem kodar on mannekeeni ülakeha kokkupuutepunktiga risti; kui rooliseade on rooliratas, korratakse katset rooliratta kõige painduvama osaga, mis on selle kokkupuutepunktiga risti. Reguleeritava rooliseadme puhul tehakse mõlemad katsed nii, et ratas on reguleeritud keskmisesse asendisse.2.2.2. Kui sõiduk on varustatud rooliratta kallet ja asendit reguleeriva seadmega, tehakse katse nii, et rooliratas on tootja osutatud normaalasendis, mida labor peab energia neeldumise seisukohast representatiivseks.2.2.3. Kui rooliseade on varustatud turvapadjaga, tehakse katse nii, et turvapadi on täis puhutud. Tootja taotlusel ja kokkuleppel tehnilise teenistusega võib katse teha täis puhumata turvapadjaga.2.3. Mannekeeni ülakehaMannekeeni ülakeha kuju, mõõtmed, mass ja karakteristikud peavad vastama käesoleva lisa liites kirjeldatule.2.4. Jõudude mõõtmine2.4.1. Mõõtmisi tehakse maksimaalse horisontaalselt ja paralleelselt sõiduki pikitelje suhtes mõjuva jõuga, mis rakendub mannekeeni ülakehale kokkupõrke tagajärjel vastu rooliseadet.2.4.2. Seda jõudu võib mõõta otse või kaudselt või arvutada katse käigus salvestatud väärtuste põhjal.2.5. Mannekeeni ülakeha tõukamine2.5.1. Tõukamiseks võib kasutada mis tahes meetodit, eeldusel et kui mannekeeni ülakeha lööb vastu rooliseadet, puudub sellel igasugune ühendus tõukava seadmega. Mannekeeni ülakeha peab lööma seda seadet umbes otsesel, sõiduki pikiteljega paralleelsel trajektooril.2.5.2. Mannekeeni ülakeha eritähisega märgistatud H-punkti kohandatakse nii, et enne lööki on see sõiduki tootja osutatud R-punkti läbival horisontaaltasapinnal.2.6. KiirusMannekeeni ülakeha lööb rooliseadet kiirusega 24,1 + 1,2/– 0 km/h. Kuid kui katse on tehtud suurema kiirusega kokkupõrkel ja rooliseade on vastanud sätestatud nõuetele, loetakse katse rahuldavaks.2.7. Mõõtevahendid2.7.1. I lisa punktis 5.2 osutatud parameetrite salvestamiseks kasutatud vahenditega peab saama mõõta järgmise täpsusega:2.7.1.1. mannekeeni ülakeha kiirus: ± 2 %;2.7.1.2. aja salvestamine: 1/1000 sekundit.2.7.1.3. Katse analüüsimiseks kasutatavatel salvestustel ja filmidel märgitakse ära löögi algus (nullpunkt) hetkel, mil mannekeeni ülakeha puutub esmakordselt kokku rooliseadmega.2.7.1.4. Jõu mõõtmineKasutatud vahendid peavad vastama standardile ISO 6487-1987, kui käesolevas direktiivis ei ole määratletud teisiti.2.7.1.4.1. Kui roolimehhanismile on lisatud koormusandurid, peab kanali amplituudiklass olema 1960 daN (2000 kg) ja kanali sagedusklass 600 Hz.2.7.1.4.2. Mannekeeni ülakehale lisatud kiirendusmõõturid või koormusandurid:Kaks samasuunalist kiirendusmõõturit tuleb asetada sümmeetriliselt mannekeeni ülakeha raskuskeskmega risti olevale tasapinnale. Kanali amplituudiklass peab olema 60 g ja kanali sagedusklass 180 Hz. Kiirendusmõõturite arvu ja asukohaga seoses on lubatud kasutada muid meetodeid, näiteks võib katseseadmed jagada üksikosadeks raskuskeskmes, kuhu kiirendusmõõturid on sõiduki pikiteljega horisontaalse ja paralleelse kiirenduse mõõtmiseks asetatud. Saadud jõud on jõud, mis vastab mannekeeni ülakeha iga osa arvutusliku või mõõdetud jõudude maksimaalsele kogujõule.2.8. Ümbritseva õhu temperatuur: stabiliseeritud 20 °C ± 5 °C.3. TULEMUSED3.1. Pärast katset tehakse roolimehhanismi tekitatud purustused kindlaks ja kirjeldatakse neid kirjalikus protokollis; rooliseadme/roolisamba/armatuurlaua piirkonnast tehakse vähemalt üks külg- ja esivaateline foto.3.2. Jõu suurim väärtus mõõdetakse või arvutatakse punkti 2.4 kohaselt.--------------------------------------------------IV LISAPEAKUJULISE KATSESEADME KATSE1. EESMÄRKSelle katse eesmärk on teha kindlaks, et rooliseade vastab I lisa punktis 5.3 sätestatud nõuetele.2. SEADELDISED, KATSEKORD JA MÕÕTEVAHENDID2.1. Üldsätted2.1.1. Katsed tehakse koos täieliku rooliseadmega.2.1.2. Kui rooliseade on varustatud turvapadjaga, tehakse katse nii, et turvapadi on täis puhutud. Tootja taotlusel ja kokkuleppel tehnilise teenistusega võib katse teha täis puhumata turvapadjaga.2.2. Rooliseadme paigaldus, kui taotletakse rooliseadme tüübikinnitust seoses sõiduki tüübikinnitusega2.2.1. Seade paigaldatakse sõiduki esiossa, lõigates kere esiistmete tasandil risti, ning võimaluse korral kõrvaldatakse katus, tuuleklaas ja uksed.Osa kinnitatakse tugevasti katsestendi külge, nii et see peakujulise katseseadme mõjul ei liiguks.Rooliseadme paigaldusnurga lubatud hälve on valmistajapoolsest kaldenurgast ± 2 kraadi.2.2.2. Kuid tootja taotlusel ja kokkuleppel tehnilise teenistusega võib rooliseadme paigaldada raamistikule, mis simuleerib roolimehhanismi paigaldust, eeldusel et raamistikul/roolimehhanismikoostul on võrreldes tegeliku kere esiosa/roolimehhanismikoostuga:2.2.2.1. samasugune geomeetriline paigutus ja2.2.2.2. suurem jäikus.2.3. Rooliseadme paigaldus, kui taotletakse ainult rooliseadme tüübikinnitustKatsed tehakse koos kattega rooliseadmega. Rooliseadme ja katsestendi vahel peab olema vähemalt 100 mm vaba ruum. Roolivõll kinnitatakse kindlalt katsestendi külge, nii et roolivõll löögi tagajärjel ei liiguks (vt joonis 2).2.3.1. Kuid tootja taotlusel võib katse teha punktis 2.2 kirjeldatud tingimustel. Sellisel juhul kehtib tüübikinnitus ainult siis, kui see paigaldatakse kindlaksmääratud sõidukitüübile (sõidukitüüpidele).3. KATSESEADE3.1. Seade koosneb täielikult juhitavast lineaarsest löökkehast, mille mass on 6,8 kg.3.2. Peakujulisel katseseadmel on 2 kiirendusmõõdikut ja kiirusemõõdik, mis on suutelised tegema mõõtmisi löögi suunas.3.3. Mõõtevahendid3.3.1. Kasutatavad mõõtevahendid peavad vastama standardile ISO 6487-1987. Lisaks peavad neil olema järgmised karakteristikud:3.3.2. Kiirendus:Kanali amplituudiklass 150 gKanali sagedusklass (600) Hz;3.3.3. KiirusTäpsus ± 1 %;3.3.4. Aja salvestamineMõõteriistad peavad võimaldama salvestada tegevust kogu kestuse jooksul ning näitusid võtta ühe tuhandiku sekundi täpsusega. Katse analüüsimiseks kasutatavatel salvestustel märgitakse ära löögi algus hetkel, mil löökkeha puutub esmakordselt rooliseadmega kokku.4. KATSEKORD4.1. Rooliseadme tasapind pannakse löögisuunaga risti.4.2. Löökkatse tehakse iga rooliseadme tüübiga maksimaalselt neljas ja minimaalselt kolmes asendis. Iga löökkatse jaoks tuleb võtta uus rooliseade. Järjestikuste löökkatsete puhul peab löökkeha keskjooneline telg ühtima ühega järgmistest punktidest:4.2.1. roolirattarummu kese;4.2.2. kõige jäigema või enim toestatud kodara ja roolirõnga siseserva ühenduskoht;4.2.3. roolirõnga lühima toestamata ja kodarata kaare keskpunkt;4.2.4. tüübikinnitust välja andva asutuse äranägemisel rooliseadme "halvim" asend.4.3. Löökkeha lööb rooliseadet kiirusega 24,1 km/h; kiirus saavutatakse ainult liikumapaneva jõu abil või kasutades liikumapanevat lisaseadet.5. TULEMUSED5.1. Eespool kirjeldatud korra kohaselt tehtud katsetes loetakse löökkeha aeglustusmääraks kahe aeglustusmõõdiku üheaegse näidu keskmine.6. SAMAVÄÄRNE KATSEKORD6.1. Tüübikinnitusi välja andva asutuse äranägemisel võib lubada alternatiivsete katsete tegemist, eeldusel et nende samaväärsust saab tõestada. Tüübikinnituse dokumentidele lisatakse protokoll, milles kirjeldatakse kasutatud meetodit ja saadud tulemusi.6.2. Alternatiivse meetodi samaväärsuse peab tõestama tootja või tema esindaja, kes seda meetodit kasutada soovib.ROOLIVÕLLI JA KATSESTENDI VAHELIST JÄIKUST PUUDUTAVAD NÕUDED(Vt joonised 1 ja 2)+++++ TIFF +++++(Joonis 1)+++++ TIFF +++++(Joonis 2)800 dN suuruse koormuse juures, mis B-punkti suhtes annab 160 m.dN jõumomendi, peab A-punkt nihkuma igas suunas vähem kui 2 mm.--------------------------------------------------V A LISASÕIDUKITÜÜBI LISA EÜ TÜÜBIKINNITUSTUNNISTUSELE SEOSES ROOLIMEHHANISMI KÄITUMISEGA KOKKUPÕRKE KORRAL(Direktiiv 91/662/EMÜ, mis muudab direktiivi 74/297/EMÜ)(Nõukogu 6. veebruari 1970. aasta direktiivi 70/156/EMÜ mootorsõidukite ja nende haagiste tüübikinnitust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artikli 4 lõige 2 ja artikkel 10)+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------V B LISAROOLISEADMETÜÜBI LISA EÜ TÜÜBIKINNITUSTUNNISTUSELE SEOSES JUHI KAITSEGA ROOLIMEHHANISMI EEST KOKKUPÕRKE KORRAL(Direktiiv 91/662/EMÜ, mis muudab direktiivi 74/29/EMÜ)(Nõukogu 6. veebruari 1970. aasta direktiivi 70/156/EMÜ mootorsõidukite ja nende haagiste tüübikinnitust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artikkel 9a)+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 2011/80/EL, 20. september 2011 , millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 98/8/EÜ, et kanda toimeaine lambda-tsühalotriin selle I lisasse  EMPs kohaldatav tekst

text:
               21.9.2011

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 243/13

         KOMISJONI DIREKTIIV 2011/80/EL,
   20. september 2011,
   millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 98/8/EÜ, et kanda toimeaine lambda-tsühalotriin selle I lisasse
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 1998. aasta direktiivi 98/8/EÜ, mis käsitleb biotsiidide turuleviimist, (1) eriti selle artikli 16 lõike 2 teist lõiku,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjoni 4. detsembri 2007. aasta määrusega (EÜ) nr 1451/2007 (Euroopa Parlamendi ja nõukogu biotsiidide turuleviimist käsitleva direktiivi 98/8/EÜ artikli 16 lõikes 2 osutatud kümneaastase tööprogrammi teise etapi kohta) (2) on kehtestatud selliste toimeainete nimekiri, mida on vaja hinnata nende kandmiseks direktiivi 98/8/EÜ I, IA või IB lisasse. Lambda-tsühalotriin kuulub sellesse nimekirja.

               (2)

               Määruse (EÜ) nr 1451/2007 kohaselt on lambda-tsühalotriini hinnatud vastavalt direktiivi 98/8/EÜ artikli 11 lõikele 2 kasutamiseks toodetes, mis kuuluvad kõnealuse direktiivi V lisas määratletud tooteliiki 18: insektitsiidid, akaritsiidid ja tooted muude lülijalgsete tõrjeks.

               (3)

               Referentliikmesriigiks määratud Rootsi esitas 8. septembril 2008 komisjonile pädeva asutuse aruande ja soovituse vastavalt määruse (EÜ) nr 1451/2007 artikli 14 lõigetele 4 ja 6.

               (4)

               Komisjon ja liikmesriigid on pädeva asutuse aruande läbi vaadanud. Määruse (EÜ) nr 1451/2007 artikli 15 lõike 4 kohaselt lisati läbivaatuse tulemused alalises biotsiidide komitees 6. mail 2011 hindamisaruandesse.

               (5)

               Hindamisel ilmnes, et insektitsiididena, akaritsiididena ja muude lülijalgsete tõrjeks kasutatavate lambda-tsühalotriini sisaldavate biotsiidide puhul võib eeldada, et need vastavad direktiivi 98/8/EÜ artikli 5 nõuetele. Seega on asjakohane kanda lambda-tsühalotriin kõnealuse direktiivi I lisasse.

               (6)

               Euroopa Liidu tasandil ei ole hinnatud kõiki võimalikke kasutusalasid. Seepärast on asjakohane, et liikmesriigid hindavad selliseid kasutusalasid või kokkupuutestsenaariume ning selliseid riske inimestele ja keskkonnaosadele, mida ei ole riskide hindamisel ELi tasandil piisava põhjalikkusega uuritud, ning tagavad tootele turustusloa andmisel, et võetakse sobivad meetmed või kehtestatakse eritingimused kindlakstehtud riskide vähendamiseks lubatava tasemeni.

               (7)

               Võttes arvesse ohtu vee- ja maismaaökosüsteemile heite sattumisel reoveepuhastisse, siis on asjakohane nõuda, et tooteid ei lubata sellist heidet tekitaval eesmärgil kasutada, kui ei esitata andmeid, et toode vastab nii direktiivi 98/8/EÜ artikli 5 kui ka VI lisa nõuetele ja vajaduse korral kohaldatakse selleks asjakohaseid riskivähendamise meetmeid.

               (8)

               Võttes arvesse ohtu, mis tekib toote kasutamisel ilma isikukaitsevahenditeta, on asjakohane nõuda, et toodet lubatakse kutsealaselt kasutada üksnes koos isikukaitsevahenditega, välja arvatud juhul, kui toote turustusloa taotluses tõendatakse, et ohtu kutsealasel eesmärgil kasutajatele on võimalik vähendada lubatava tasemeni muude vahendite abil.

               (9)

               Pidades silmas inimeste võimalikku kaudset kokkupuudet toimeainega toidu kaudu, kui toimeainet kasutatakse hindamisel käsitletud viisil, on asjakohane nõuda, et vajaduse korral kontrollitaks, kas on vaja muuta kehtivaid jääkide piirnorme või kehtestada uued piirnormid vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. mai 2009. aasta määrusele (EÜ) nr 470/2009 (milles sätestatakse ühenduse menetlused farmakoloogiliste toimeainete jääkide piirnormide kehtestamiseks loomsetes toiduainetes ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EMÜ) nr 2377/90 ning muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2001/82/EÜ ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 726/2004) (3) või Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. veebruari 2005. aasta määrusele (EÜ) nr 396/2005 (taimses ja loomses toidus ja söödas või nende pinnal esinevate pestitsiidide jääkide piirnormide ja nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ muutmise kohta) (4). Tuleks vastu võtta meetmed, mis tagavad, et kohaldatavaid jääkide piirnorme ei ületata.

               (10)

               Käesoleva direktiivi sätteid tuleks kohaldada samaaegselt kõikides liikmesriikides, et tagada lambda-tsühalotriini toimeainena sisaldavate biotsiidide võrdne kohtlemine ELi turul ja hõlbustada kogu biotsiidituru nõuetekohast toimimist.

               (11)

               Toimeaine direktiivi 98/8/EÜ I lisasse kandmisele peaks eelnema mõistlik ajavahemik, et liikmesriigid ja huvitatud isikud saaksid valmistuda uute nõuete täitmiseks ning toimiku koostanud taotlejad saaksid kasutada kogu kümneaastast andmekaitseaega, mis direktiivi 98/8/EÜ artikli 12 lõike 1 punkti c alapunkti ii kohaselt algab toimeaine lisasse kandmise kuupäevast.

               (12)

               I lisasse kandmisele peaks järgnema mõistlik ajavahemik, et liikmesriigid saaksid kohaldada direktiivi 98/8/EÜ artikli 16 lõiget 3.

               (13)

               Seepärast tuleks direktiivi 98/8/EÜ vastavalt muuta.

               (14)

               Käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas alalise biotsiidide komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 98/8/EÜ I lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi lisale.
   Artikkel 2
   1.   Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 30. septembriks 2012.
   Liikmesriigid kohaldavad neid norme alates 1. oktoobrist 2013.
   Kui liikmesriigid võtavad kõnealused normid vastu, lisavad nad nendesse normidesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 20. september 2011

            Komisjoni nimel

            president

         José Manuel BARROSO

      (1)  EÜT L 123, 24.4.1998, lk 1.

      (2)  ELT L 325, 11.12.2007, lk 3.

      (3)  ELT L 152, 16.6.2009, lk 11.

      (4)  ELT L 70, 16.3.2005, lk 1.

      LISA
      Direktiivi 98/8/EÜ I lisasse lisatakse järgmine kanne:

                     Nr

                     Tavanimetus

                     IUPACi nimetus
                     Identifitseerimisnumbrid

                     Toimeaine miinimumpuhtus turustatavas biotsiidis

                     Lisamise kuupäev

                     Artikli 16 lõike 3 järgimise tähtaeg (v.a rohkem kui ühte toimeainet sisaldavad tooted, mille puhul artikli 16 lõike 3 järgimise tähtaeg on viimases asjaomase toimeaine lisamise otsuses sätestatud tähtaeg)

                     Lisasse kuulumise lõppkuupäev

                     Toote liik

                     Erisätted (1)

                     „48

                     lambda-tsühalotriin

                     (R)-α-tsüano-3-fenoksübensüül (1S,3S)-3-[(Z)-2-kloro-3,3,3-trifluoropropenüül]-2,2-dimetüültsüklopropaankarboksülaadi ja (S)-α-tsüano-3-fenoksübensüül (1R,3R)-3-[(Z)-2-kloro-3,3,3-trifluoropropenüül]-2,2-dimetüültsüklopropaankarboksülaadi reaktsioonimass (1:1)
                     CASi nr: 91465-08–6
                     EÜ nr: 415–130-7

                     900 g/kg

                     1. oktoober 2013

                     30. september 2015

                     30. september 2023

                     18

                     Tootele loa andmise taotluse hindamisel vastavalt artiklile 5 ja VI lisale hindavad liikmesriigid, kui see on teatava toote puhul asjakohane, selliseid kasutusalasid või kokkupuutestsenaariume ning selliseid riske inimestele ja keskkonnaosadele, mida ei ole ELi tasandil riskide hindamisel piisavalt põhjalikult uuritud.
                     Luba ei anta toodetele, mille kasutamisel ei ole võimalik vältida heidet reoveepuhastisse, kui ei esitata andmed, et toode vastab artikli 5 ja VI lisa nõuetele ja vajaduse korral kohaldatakse selleks asjakohaseid riskivähendamise meetmeid.
                     Kutsealaseks kasutamiseks lubatud toodete kasutamisel tuleb kasutada sobivaid isikukaitsevahendeid, välja arvatud juhul, kui toote turustusloa taotluses tõendatakse, et ohtu kutsealasel eesmärgil kasutajatele on võimalik vähendada lubatava tasemeni muude vahendite abil.

                        Lambda-tsühalotriini sisaldavate toodete puhul, millest toitu või sööta võivad jääda jäägid, kontrollivad liikmesriigid, kas on vaja kehtestada uued jääkide piirnormid ja/või muuta kehtivaid jääkide piirnorme vastavalt määrusele (EÜ) nr 470/2009 või määrusele (EÜ) nr 396/2005, ning võtavad asjakohased riskivähendamise meetmed, mis tagavad, et kohaldatavaid jääkide piirnorme ei ületata.”

         (1)  VI lisas sätestatud ühtsete põhimõtete rakendamisel vajalike hindamisaruannete sisu ja järeldused on kättesaadavad komisjoni veebilehel: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm