title: Nõukogu direktiiv, 28. juuni 1990, elamisõiguse kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31990L0364

Euroopa Liidu Teataja L 180 , 13/07/1990 Lk 0026 - 0027 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 6 Köide 3 Lk 0058  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 6 Köide 3 Lk 0058

		Nõukogu direktiiv,28. juuni 1990,elamisõiguse kohta(90/364/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 235,võttes arvesse komisjoni ettepanekut [1],võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust [2],võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:asutamislepingu artikli 3 punktis c nähakse ette, et ühenduse tegevuse hulka kuulub vastavalt asutamislepingule isikute vaba liikumise takistuste kõrvaldamine liikmesriikide vahel;asutamislepingu artikliga 8a nähakse ette siseturu rajamine 31. detsembriks 1992; siseturg hõlmab sisepiirideta ala, mille ulatuses tagatakse kaupade, isikute, teenuste ja kapitali vaba liikumine vastavalt asutamislepingu sätetele;sellise liikumisvabaduse tagamiseks tuleb ühtlustada siseriiklikud sätted, mis käsitlevad liikmesriikide kodanike õigust elada muus liikmesriigis;teises liikmesriigis elamise õiguse kasutajad ei tohi põhjendamatult koormata vastuvõtva liikmesriigi eelarvet;seda õigust saab tegelikult teostada üksnes juhul, kui sama õigus antakse ka isiku pereliikmetele;käesoleva direktiivi subjektide suhtes tuleb kohaldada samasugust halduskorda nagu on sätestatud eelkõige direktiivis 68/360/EMÜ [4] ja direktiivis 64/221/EMÜ [5];asutamislepingus ei nähta asjaomaste meetmete jaoks ette muid volitusi peale artiklis 235 sätestatute,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 11. Liikmesriigid annavad elamisõiguse liikmesriikide kodanikele, kellel puudub see õigus ühenduse õiguse teiste sätete alusel, ning nende lõikes 2 määratletud pereliikmetele tingimusel, et neil endal ja nende pereliikmetel on vastuvõtvas liikmesriigis kõiki riske hõlmav ravikindlustus ja piisavad elatusvahendid selleks, et mitte koormata elamisperioodi vältel vastuvõtva liikmesriigi sotsiaalabisüsteemi.Esimeses lõigus osutatud elatusvahendeid peetakse piisavaks, kui need ületavad elatusvahendite määra, millest väiksemate elatusvahendite puhul võib vastuvõttev liikmesriik anda sotsiaalabi oma kodanikele, arvestades taotleja olukorda ja vajaduse korral ka lõikes 2 osutatud isikute olukorda.Kui liikmesriik ei saa teist lõiku kohaldada, peetakse taotleja elatusvahendeid piisavaks siis, kui need ületavad vastuvõtvas liikmesriigis makstava miinimumpensioni taseme.2. Olenemata kodakondsusest võivad koos elamisõiguse valdajaga asuda teise liikmesriiki elama järgmised isikud:a) abikaasa ja nende ülalpeetavad alanejad sugulased;b) elamisõiguse valdaja ja tema abikaasa ülalpeetavad ülenejad sugulased.Artikkel 21. Elamisõiguse kasutamise tõendamiseks väljastatakse dokument "EMÜ liikmesriigi kodaniku elamisluba", mille kehtivusaeg võib piirduda viie aastaga, kusjuures seda saab pikendada. Kui liikmesriigid peavad vajalikuks, võivad nad nõuda, et elamisluba tuleb pärast kaht esimest elamisaastat uuendada. Kui pereliikmel ei ole liikmesriigi kodakondsust, antakse talle teises liikmesriigis elamise õiguse kohta sama kehtivusajaga tõend kui teda ülal pidavale kodanikule.Elamisloa või tõendi väljaandmiseks võib liikmesriik nõuda üksnes seda, et taotleja esitaks kehtiva isikutunnistuse või passi ning tõendaks, et ta vastab artiklis 1 sätestatud tingimustele.2. Käesoleva direktiivi subjektide suhtes kohaldatakse mutatis mutandis direktiivi 68/360/EMÜ artikleid 2 ja 3, artikli 6 lõike 1 punkti a, artikli 6 lõiget 2 ning artiklit 9.Liikmesriigi kodaniku abikaasa ja ülalpeetavad lapsed, kellel on õigus liikmesriigi territooriumil elada, võivad selle liikmesriigi territooriumil olla töötajaks või füüsilisest isikust ettevõtjaks, seda ka juhul, kui nad ei ole liikmesriigi kodanikud.Liikmesriigid võivad käesoleva direktiivi sätetest kõrvale kalduda üksnes avaliku korra, julgeoleku või tervishoiu huvides. Sel juhul kohaldatakse direktiivi 64/221/EMÜ.3. Käesolev direktiiv ei mõjuta lisaeluaseme soetamist käsitlevaid kehtivaid õigusakte.Artikkel 3Teises liikmesriigis elamise õigus kehtib seni, kui õiguse kasutajad täidavad artiklis 1 sätestatud tingimusi.Artikkel 4Komisjon koostab hiljemalt kolm aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumist ning pärast seda kolmeaastaste vaheaegadega aruande direktiivi kohaldamise kohta ning esitab selle Euroopa Parlamendile ja nõukogule.Artikkel 5Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 30. juunil 1992. Liikmesriigid teatavad nendest viivitamata komisjonile.Artikkel 6Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Luxembourg, 28. juuni 1990Nõukogu nimeleesistujaM. Geoghegan-quinn[1] EÜT C 191, 28.7.1989, lk 5 ja EÜT C 26, 3.2.1990, lk 22.[2] Arvamus on esitatud 13. juunil 1990 (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata).[3] EÜT C 329, 30.12.1989, lk 25.[4] EÜT L 257, 19.10.1968, lk 13.[5] EÜT 56, 4.4.1964, lk 850/64.--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 2001/58/EÜ, 27. juuli 2001, millega muudetakse teist korda direktiivi 91/155/EMÜ, milles määratletakse ja sätestatakse ohtlikke valmistisi käsitleva eriteabe süsteemi üksikasjalik kord Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 1999/45/EÜ artikli 14 rakendamiseks ning ohtlikke aineid käsitleva eriteabe süsteemi üksikasjalik kord nõukogu direktiivi 67/548/EMÜ artikli 27 rakendamiseks (ohutuskaardid)EMPs kohaldatav tekst.

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32001L0058

Euroopa Liidu Teataja L 212 , 07/08/2001 Lk 0024 - 0033

		Komisjoni direktiiv 2001/58/EÜ,27. juuli 2001,millega muudetakse teist korda direktiivi 91/155/EMÜ, milles määratletakse ja sätestatakse ohtlikke valmistisi käsitleva eriteabe süsteemi üksikasjalik kord Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 1999/45/EÜ artikli 14 rakendamiseks ning ohtlikke aineid käsitleva eriteabe süsteemi üksikasjalik kord nõukogu direktiivi 67/548/EMÜ artikli 27 rakendamiseks (ohutuskaardid)(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. mai 1999. aasta direktiivi 1999/45/EÜ ohtlike valmististe klassifitseerimist, pakendamist ja märgistamist käsitlevate liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta, [1] eriti selle artiklit 14,võttes arvesse nõukogu 27. juuni 1967. aasta direktiivi 67/548/EMÜ ohtlike ainete klassifitseerimist, pakendamist ja märgistamist käsitlevate õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta, [2] viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2000/33/EÜ, [3] eriti selle artiklit 27,ning arvestades järgmist:(1) Direktiivi 1999/45/EMÜ artiklis 14 on sätestatud, et teatavate valmististe turuleviimise eest vastutav isik peab esitama ohutuskaardi.(2) Direktiivi 67/548/EMÜ artiklis 27 on sätestatud, et ohtlike ainete turuleviimise eest vastutav isik peab samuti esitama ohutuskaardi.(3) Ohutuskaardis sisalduv teave on peamiselt ette nähtud professionaalsetele kasutajatele, kellel peab olema võimalik sellest lähtuvalt võtta töökohtades asjakohaseid meetmeid tervise, tööohutuse ja töökeskkonna kaitseks.(4) Ohtlikke aineid ja teatavaid valmistisi käsitlevad ohutuskaardid ning nende esitamine peavad olema kooskõlas komisjoni direktiiviga 91/155/EMÜ, [4] muudetud direktiiviga 93/112/EÜ [5].(5) Direktiivi 1999/45/EÜ artikli 14 lõike 2.1 punktis b sätestatakse uus nõue, et valmististe turuleviimise eest vastutavad isikud esitavad professionaalsete kasutajate taotlusel ohutuskaardi, mis annab proportsionaalse ülevaate valmististe kohta, mida ei klassifitseerita ohtlikuks direktiivi 1999/45/EÜ artiklite 5, 6 ja 7 tähenduses, kuid mille koostisesse kuulub mittegaasiliste valmististe puhul kontsentratsiooniga vähemalt 1 % massist ja gaasiliste valmististe puhul kontsentratsiooniga vähemalt 0,2 % mahust vähemalt üks tervise- või keskkonnaohtlik aine või üks aine, mille suhtes on kehtestatud ühenduse töökeskkonna ohtlike ainete piirnorm.(6) Direktiiviga 1999/45/EÜ kehtestatakse ka nõue valmististe klassifitseerimiseks ja märgistamiseks vastavalt nende keskkonnamõjudele.(7) Seepärast on vaja enne 30. juulit 2002 muuta direktiivi 91/155/EMÜ vastavalt direktiivi 1999/45/EÜ artikli 14 lõikele 2.3.(8) Nõukogu 7. aprilli 1998. aasta direktiivi 98/24/EÜ (töötajate tervise ja ohutuse kaitse kohta keemiliste mõjuritega seotud ohtude eest tööl [6] (neljateistkümnes direktiivi 89/391/EMÜ artikli 16 lõikes 1 määratletud üksikdirektiiv)) artiklis 4 nõutakse, et tööandja peab tegema kindlaks keemiliste mõjurite olemasolu töökohal ning hindama nendest tulenevat ohtu töötajate tervisele ja ohutusele, võttes arvesse tarnija poolt ohutuskaartidel esitatud teavet; seepärast on asjakohane muuta vastavalt direktiivi 91/155/EMÜ lisa.(9) Liikmesriikide hiljutiste jõustamismeetmete ja uuringute põhjal on teada, et ohutuskaardid on sageli halva kvaliteediga ning kasutajad ei saa sealt piisavalt teavet; üks võimalus ohutuskaartide kvaliteedi parandamiseks on täiustada ohutuskaartide koostajatele direktiivi 91/155/EMÜ lisas sätestatud juhiseid; seepärast on asjakohane muuta vastavalt direktiivi 91/155/EMÜ lisa; edaspidi kaaluvad komisjon ja liikmesriigid ka muid võimalusi ohutuskaartide kvaliteedi parandamiseks.(10) Käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas direktiivi 1999/45/EÜ artikli 20 alusel loodud komitee arvamusega, kelle ülesanne on kohandada ohtlike ainete ja valmististe tehniliste kaubandustõkete kõrvaldamist käsitlevad direktiivid tehnika arenguga,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 91/155/EMÜ muudetakse järgmiselt.1. Artikli 1 lõige 1 asendatakse järgmisega:"1. a) Keemilise aine või valmistise turuleviimise eest vastutav isik, kelleks võib olla tootja, importija või turustaja, esitab saajale ehk aine või valmistise professionaalsele kasutajale ohutuskaardi, mis sisaldab käesoleva direktiivi artiklis 3 ja lisas sätestatud teavet, kui aine või valmistis on klassifitseeritud ohtlikuks vastavalt direktiivile 67/548/EMÜ või Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 1999/45/EÜ [7].b) Valmistise turuleviimise eest vastutav tootja, importija või turustaja esitab professionaalse kasutaja taotluse korral ohutuskaardi, mis annab käesoleva direktiivi artiklis 3 ja lisas sätestatud proportsionaalse ülevaate valmististe kohta, mida ei klassifitseerita ohtlikuks vastavalt direktiivi 1999/45/EÜ artiklitele 5, 6 ja 7, kuid mille koostisesse kuulub mittegaasiliste valmististe puhul kontsentratsiooniga vähemalt 1 % massist ja gaasiliste valmististe puhul kontsentratsiooniga vähemalt 0,2 % mahust vähemalt üks tervise- või keskkonnaohtlik aine või üks aine, mille suhtes on kehtestatud ühenduse töökeskkonna ohtlike ainete piirnorm."2. Artiklis 3 osutatud lisa asendatakse käesoleva direktiivi lisaga.Artikkel 21. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 30. juuliks 2002. Liikmesriigid teatavad nendest viivitamata komisjonile.2. Liikmesriigid kohaldavad lõikes 1 nimetatud õigusnorme:a) valmististe suhtes, mis ei kuulu taimekaitsevahendite turuleviimist käsitleva nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ [8] või biotsiidide turuleviimist käsitleva nõukogu direktiivi 98/8/EÜ [9] kohaldamisalasse, alates 30. juulist 2002;b) valmististe suhtes, mis kuuluvad direktiivi 91/414/EMÜ või direktiivi 98/8/EÜ kohaldamisalasse, alates 30. juulist 2004.3. Kui liikmesriigid need sätted vastu võtavad, lisavad nad nendesse sätetesse või nende sätete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Artikkel 3Käesolev direktiiv jõustub 20. päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 27. juuli 2001Komisjoni nimelkomisjoni liigeErkki Liikanen[1] EÜT L 200, 30.7.1999, lk 1.[2] EÜT 196, 16.8.1967, lk 1.[3] EÜT L 136, 8.6.2000, lk 90.[4] EÜT L 76, 22.3.1991, lk 35.[5] EÜT L 314, 16.12.1993, lk 38.[6] EÜT L 131, 5.5.1998, lk 11.[7] EÜT L 200, 30.7.1999, lk 1.[8] EÜT L 230, 19.8.1991, lk 1.[9] EÜT L 123, 24.4.1998, lk 1.--------------------------------------------------LISA"LISAOHUTUSKAARTIDE KOOSTAMISE JUHENDKäesoleva lisa eesmärk on tagada artiklis 3 loetletud kohustuslike punktide sisu järjekindlus ja täpsus, et professionaalsetel kasutajatel oleks võimalik ohutuskaartide alusel võtta asjakohaseid meetmeid tervise ja ohutuse kaitseks tööl ning keskkonna kaitseks.Ohutuskaartidel esitatav teave peab vastama nõuetele, mis on sätestatud nõukogu direktiivis 98/24/EÜ töötajate tervise ja ohutuse kaitse kohta keemiliste mõjuritega seotud ohu eest tööl [1]. Need peavad eelkõige võimaldama tööandjal kindlaks teha keemiliste mõjurite olemasolu töökohas ning hinnata nende kasutamisest tulenevat ohtu töötajate tervisele ja ohutusele.Teave tuleb esitada selgel ja kokkuvõtlikul viisil. Ohutuskaardi peab koostama pädev isik, kes võtab arvesse kasutajate teadaolevaid vajadusi. Ainete ja valmististe turuleviimise eest vastutavad isikud peavad tagama pädevatele isikutele asjakohase väljaõppe, sealhulgas täiendõppe.Valmististe kohta, mida ei klassifitseerita ohtlikuks, kuid mille puhul tuleb direktiivi 1999/45/EÜ artikli 14 lõike 2.1 punkti b kohaselt esitada ohutuskaart, esitatakse igas punktis proportsionaalne ülevaade.Ainete ja valmististe paljude erinevate omaduste tõttu tuleb teatavatel juhtudel esitada lisateavet. Kui mõningatel juhtudel selgub, et teatavaid omadusi käsitlev teave ei ole oluline või seda ei ole tehnilistel põhjustel võimalik esitada, tuleb seda igas punktis selgesõnaliselt põhjendada. Teave tuleb esitada kõigi ohtlike omaduste kohta. Kui väidetakse, et teatav oht puudub, tuleb selgelt eristada juhtumeid, mil teave ei ole klassifitseerijale kättesaadav ning juhtumeid, mil katsetulemused on negatiivsed.Ohutuskaardi väljaandmise kuupäev märgitakse esilehele.Kui ohutuskaardis on tehtud muudatusi, tuleb saajat nendest teavitada.MärkusOhutuskaardid tuleb esitada ka teatavate direktiivi 67/548/EMÜ VI lisa 8. ja 9. peatükis loetletud spetsiaalsete ainete ja valmististe puhul (nt massiivses vormis esinevad metallid, sulamid, surugaasid), mille märgistamisel kehtivad erandid.1. AINE/VALMISTISE NING ÄRIÜHINGU/ETTEVÕTJA IDENTIFITSEERIMINE1.1. Aine või valmistise identifitseerimineIdentifitseerimisel kasutatav nimetus peab olema identne direktiivi 67/548/EMÜ VI lisas sätestatud märgisel esitatud nimetusega.Võib esitada teabe ka muude identifitseerimisvahendite kohta.1.2. Aine/valmistise kasutamineEsitada aine või valmistise teadaolevad ettenähtud või soovitavad kasutusviisid. Kui võimalikke kasutusvaldkondi on palju, loetleda ainult kõige olulisemad või tavalisemad. Peale selle tuleks kokkuvõtlikult kirjeldada, mis otstarbel ainet tegelikult kasutatakse, nt kas tegemist on põlemist takistava ainega, antioksüdandiga vms.1.3. Äriühingu/ettevõtja identifitseerimineMärkida aine või valmistise turuleviimise eest vastutav isik ühenduses, kelleks võib olla tootja, importija või turustaja. Esitada isiku täielik aadress ja telefoninumber.Kui kõnealune isik ei asu liikmesriigis, kus ainet või valmistist turustatakse, esitada võimaluse korral kõnealuses liikmesriigis asuva vastutava isiku täielik aadress ja telefoninumber.1.4. HädaabitelefonLisaks eespool nimetatud teabele esitada äriühingu ja/või asjaomase ametliku nõuandeasutuse hädaabitelefon (selleks võib olla tervisega seotud teabe vastuvõtmise eest vastutav organ, millele on osutatud direktiivi 1999/45/EÜ artiklis 17).2. KOOSTIS/TEAVE KOOSTISAINETE KOHTASaajal peaks olema võimalik esitatava teabe alusel hõlpsalt identifitseerida valmistise koostisainetest tulenevad ohud. Valmistisest endast tulenevad ohud tuleks esitada punktis 3.2.1. Täielikku koostist (koostisainete laad ja nende kontsentratsioon) ei ole vaja esitada, kuid kasulikuks võib osutuda koostisainete ja nende kontsentratsioonide üldine kirjeldus.2.2. Direktiivi 1999/45/EÜ kohaselt ohtlikuks klassifitseeritud valmistise puhul esitatakse andmed järgmiste ainete ning nende kontsentratsiooni või kontsentratsioonivahemiku kohta:i) tervise- või keskkonnaohtu kujutavad ained direktiivi 67/548/EMÜ tähenduses, kui nende kontsentratsioon vastab vähemalt direktiivi 1999/45/EÜ artikli 3 lõikes 3 sätestatud tabelis esitatud piirmäärale (välja arvatud juhul, kui direktiivi 67/548/EMÜ I lisas või direktiivi 1999/45/EÜ II, III või V lisas on sätestatud väiksemad piirmäärad);ii) ained, mille suhtes on kehtestatud ühenduse töökeskkonna ohtlike ainete piirnormid ja mis ei ole juba hõlmatud punktiga i.2.3. Valmististe puhul, mida ei klassifitseerita ohtlikuks direktiivi 1999/45/EÜ kohaselt, esitatakse andmed järgmiste ainete ning nende kontsentratsiooni või kontsentratsioonivahemiku kohta, kui nende kontsentratsioon moodustab mittegaasiliste valmististe puhul vähemalt 1 % massist ja gaasiliste valmististe puhul vähemalt 0,2 % mahust:tervise- või keskkonnaohtu kujutavad ained direktiivi 67/548/EMÜ [2] tähenduses;ained, mille suhtes on kehtestatud ühenduse töökeskkonna ohtlike ainete piirnormid.2.4. Esitada eespool nimetatud ainete klassifikatsioon (direktiivi 67/548/EMÜ artiklite 4 ja 6 või I lisa põhjal) koos ohutunnuste ja riskilausetega, mis on määratud vastavalt nende ainete füüsikalis-keemilistele ohtudele ning tervise ja keskkonnaga seotud ohtudele. Riskilauseid ei ole vaja täielikult välja kirjutada: viidata punktile 16, kus on esitatud kõigi asjakohaste riskilausete terviktekst.2.5. Eespool nimetatud ainete nimed ning nende EINECS- ja ELINCS-numbrid esitatakse kooskõlas direktiiviga 67/548/EMÜ. Kasulikuks võivad osutuda ka CAS-number ja IUPACi antud nimetus (kui need on kättesaadavad). Aineid, mille kohta esitatakse üldnimetus kooskõlas direktiivi 1999/45/EÜ artikliga 15 või käesoleva lisa punktiga 2.3, ei pea täpselt keemiliselt identifitseerima.2.6. Kui direktiivi 1999/45/EÜ artikli 15 või käesoleva lisa punkti 2.3 joonealuse märkuse kohaselt tuleb teatavate ainete andmeid hoida konfidentsiaalsena, tuleb ohutu käitlemise tagamiseks kirjeldada nende keemilisi omadusi. Kasutatav nimi peab vastama eespool kirjeldatud menetluste käigus kindlaks määratud nimele.3. ANDMED OHTLIKKUSE KOHTAEsitada aine või valmistise klassifikatsioon, mis on saadud direktiivides 67/548/EMÜ või 1999/45/EÜ sätestatud klassifitseerimiseeskirjade kohaldamisel. Esitada selgelt ja lühidalt ainest või valmistisest tulenevad ohud inimesele ja keskkonnale.Tuleb selgelt eristada ohtlikuks klassifitseeritud valmistisi neist valmististest, mida ei klassifitseerita ohtlikuks direktiivi 1999/45/EÜ kohaselt.Kirjeldada kõige olulisemaid kahjulikke füüsikalis-keemilisi mõjusid, mõju inimeste tervisele ja keskkonnale ning aine või valmistise kasutamisest ja võimalikust prognoositavast väärkasutamisest tulenevaid sümptomeid.Võib osutuda vajalikuks loetleda ka muid ohte, näiteks tolmusus, lämbumine, külmumine või keskkonnamõjud, näiteks ohud mullaorganismidele jne, mis ei mõjuta küll klassifitseerimist, kuid võivad suurendada materjali ohtlikkust tervikuna.Märgisel nähtav teave tuleb esitada punktis 15.4. ESMAABIMEETMEDKirjeldada esmaabimeetmeid.Esiteks märkida, kas vältimatu meditsiiniabi on vajalik.Esmaabi käsitlev teave peab olema kokkuvõtlik ning vigastatule, kõrvalseisjatele ja esmaabi andjatele hõlpsasti arusaadav. Esitada lühikokkuvõte sümptomitest ja mõjudest. Juhendis tuleks esitada tegevuskava õnnetuskohal ning ülevaade kokkupuutele järgnevatest võimalikest hilismõjudest.Teave jagada alapunktidesse vastavalt kokkupuuteviisidele, st sissehingamine, sattumine nahale või silmadesse, allaneelamine.Märkida, kas arstiabi on vajalik või soovitatav.Mõningate ainete või valmististe puhul võib olla oluline rõhutada, et töökohal peavad olema kättesaadavad erakorraliseks ja vältimatuks raviks vajalikud erivahendid.5. TULETÕRJEMEETMEDEsitada aine või valmistise põhjustatud või selle läheduses tekkinud tulekahju kustutamise nõuded, tuues eelkõige välja:- sobivad kustutusvahendid,- kustutusvahendid, mida ei või kasutada ohutusnõuetest tulenevalt,- erilised kokkupuuteohud, mis tulenevad ainest või valmistisest endast, põlemissaadustest või tekkivatest gaasidest,- tuletõrjujate kasutatavad erilised kaitsevahendid.6. JUHUSLIKUL KESKKONDA SATTUMISEL VÕETAVAD MEETMEDOlenevalt ainest või valmistisest võib vajalikuks osutuda järgmine teave:- isikukaitsega seotud ettevaatusabinõud, näiteks:süüteallikate kõrvaldamine, piisava ventilatsiooni/hingamisteede kaitse tagamine, tolmuleviku tõkestamine, aine nahale või silmadesse sattumise vältimine,- keskkonnaalased ettevaatusabinõud, näiteks:saaste leviku vältimine äravoolutorudes, pinna- ja põhjavees ning pinnases, vajadus hoiatada ümbruskonnas asujaid,- puhastusmeetodid, näiteks:absorbentide (nt liiv, kobediatomiit, hapet siduv aine, universaalne siduv aine, saepuru jne) kasutamine, gaaside/aurude eemaldamine vee abil, lahjendamine.Tuleks kaaluda ka järgmiste märgete kasutamist: "Kasutamine keelatud", "Neutraliseerida… (aine nimetus)".MärkusVajaduse korral viidata punktidele 8 ja 13.7. KÄITLEMINE JA HOIUSTAMINEMärkusSelles punktis esitatakse tervise, ohutuse ja keskkonna kaitsega seotud teave. Need peavad aitama tööandjal kavandada sobivad tööviisid ja korralduslikud meetmed kooskõlas direktiivi 98/24/EÜ artikliga 5.7.1. KäitlemineEsitada ohutu käitlemise tagamiseks vajalikud ettevaatusabinõud, sealhulgas nõuanded järgmiste tehniliste meetmete kohta: isoleerimine, koht- ja üldventilatsioon, meetmed aerosoolide ja tolmu ning tulekahjude vältimiseks, asjakohased keskkonnakaitsemeetmed (nt filtrite või skraberite kasutamine väljatõmbeventilatsioonis, kasutamine isoleeritud alal, meetmed lekete kogumiseks ja kõrvaldamiseks, jne) ning muud aine või valmistisega seotud erinõuded või -eeskirjad (nt keelatud või soovitavad menetlused); võimaluse korral lisada nende lühikirjeldus.7.2. HoiustamineMääratleda ohutu hoiustamise tingimused, näiteks: ladudele ja mahutitele (sealhulgas kemikaalile vastupidavad seinad ja ventilatsioon) kehtestatud erinõuded, kokkusobimatud materjalid, ladustamistingimused (temperatuuri ja niiskuse piirmäär/vahemik, valgus, inertgaas, jne), spetsiaalsed elektriseadmed ja staatilise elektri vältimine.Vajaduse korral esitada nõuanded ladustamisel kehtivate koguseliste piirangute kohta. Eelkõige tuleb esitada erinõuded, mis kehtivad aine või valmistise pakendite/mahutite puhul kasutatavate materjaliliikide osas.7.3. Eriotstarbelised kasutusviisidEriotstarbeliseks kasutamiseks ettenähtud lõpptoodete puhul tuleks esitada üksikasjalikud ja praktilised soovitused ettenähtud kasutusviiside kohta. Võimaluse korral tuleks osutada tootmisharus või -sektoris heakskiidetud juhistele.8. KOKKUPUUTE VÄLTIMINE / ISIKUKAITSEVAHENDID8.1. Ohutegurite piirnormidEsitada praegu kohaldatavad spetsiaalsed kontrolliparameetrid, sealhulgas ohtlike ainete piirnormid töökeskkonnas ja/või bioloogilised piirnormid. Esitada selles liikmesriigis kehtivad piirnormid, kus ainet või valmistist turustatakse. Esitada teave praegu soovitatavate järelevalvemenetluste kohta.Valmististe puhul on kasulik esitada nende koostisainete piirnormid, mis tuleb loetleda ohutuskaardil vastavalt punktile 2.8.2. Kokkupuute vältimineKäesoleva dokumendi tähenduses hõlmab kokkupuute vältimine kõiki spetsiaalseid kaitse- ja ennetusmeetmeid, mida tuleb aine kasutamisel võtta selle kokkupuudete minimeerimiseks töötajate ja keskkonnaga.8.2.1. Ohtlike ainetega kokkupuute vältimine töökeskkonnasTööandja võtab seda teavet arvesse, hinnates teatavast ainest või valmistisest tulenevat ohtu töötajate tervisele ja ohutusele kooskõlas direktiivi 98/24/EÜ artikliga 4, mis eeldab asjakohaste tööprotsesside ja tehniliste kontrollide kavandamist, sobivate vahendite ja materjalide kasutamist, ühiskaitsemeetmete kohaldamist riski esinemiskohas ning individuaalsete kaitsemeetmete, näiteks isikukaitsevahendite kasutamist. Seepärast tuleb nende meetmete kohta esitada asjakohane ja piisav teave, et riski oleks võimalik direktiivi 98/24/EÜ artikli 4 alusel nõuetekohaselt hinnata. See teave peab täiendama punktis 7.1 esitatud teavet.Isikukaitse vajaduse korral määrata üksikasjalikult kindlaks piisava ja sobiva kaitse tagamiseks vajalikud vahendid. Seejuures tuleb arvesse võtta nõukogu direktiivi 89/686/EMÜ [3] ja osutada asjakohastele CEN standarditele.8.2.1.1. Hingamisteede kaitsmineOhtliku gaasi, auru ja tolmu puhul määrata kindlaks kasutatavate vahendite liik, näiteks kompaktsed hingamisaparaadid, sobivad maskid ja filtrid.8.2.1.2. Käte kaitsmineMäärata täpselt kindlaks aine või valmistise käitlemisel kasutatavate kinnaste liik, sealhulgas:- materjali liik,- kindamaterjali läbimisaeg, võttes arvesse naha kaudu toimuva kokkupuute ulatust ja kestust.Vajaduse korral esitada muud käte kaitseks võetavad meetmed.8.2.1.3. Silmade kaitsmineMäärata kindlaks silmade kaitsevahendite liik, näiteks kaitseprillid, näokaitsed.8.2.1.4. Naha kaitsmineKui lisaks kätele on vaja kaitsta ka teisi kehaosi, määrata kindlaks vajalike kaitsevahendite liik ja kvaliteet, näiteks põll, saapad ja kaitseülikond. Vajaduse korral esitada muud naha kaitseks võetavad meetmed ja spetsiaalsed hügieenimeetmed.8.2.2. Keskkonna kokkupuudete vältimineEsitada teave, mida tööandjal on vaja ühenduse keskkonnakaitsealastest õigusaktidest tulenevate kohustuste täitmiseks.9. FÜÜSIKALISED JA KEEMILISED OMADUSEDNõuetekohaste kaitsemeetmete võtmiseks esitada kogu asjakohane teave aine või valmistise kohta, eelkõige punktis 9.2 loetletud teave.9.1. Üldine teaveVälimusKirjeldada tarnitava ine või valmistise füüsikalist olekut (tahke, vedel, gaasiline) ning värvust.LõhnKui lõhn on tajutav, esitada selle lühikirjeldus.9.2. Tervise, ohutuse ja keskkonnaga seotud oluline teavepHEsitada aine või valmistise pH tarnimisel või vesilahusena; vesilahuse puhul esitada kontsentratsioon.+++++ TIFF +++++9.3. Muu infoEsitada muud olulised ohutusparameetrid, näiteks segunevus, juhtivus, sulamistemperatuur/sulamisvahemik, gaasirühm (oluline Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 94/9/EÜ kohaldamisel) [4], isesüttimistemperatuur jne.Märkus 1Eespool loetletud omadused tuleb kindlaks määrata direktiivi 67/548/EMÜ V lisa A osas esitatud tingimuste või mõne muu võrreldava meetodi kohaselt.Märkus 2Valmististe puhul esitatakse teave üldjuhul valmistise enda omaduste kohta. Kui väidetakse, et teatav oht puudub, tuleb selgelt eristada juhtumeid, mil teave ei ole klassifitseerijale kättesaadav ning juhtumeid, mil katsetulemused on negatiivsed. Kui peetakse vajalikuks esitada teavet üksikute koostisainete omaduste kohta, tuleb selgelt märkida, milliseid aineid teave puudutab.10. PÜSIVUS JA REAKTSIOONIVÕIMEEsitada aine või valmistise püsivus ning võimalikud ohtlikud reaktsioonid, mis võivad tekkida teatavatel kasutamistingimustel ja keskkonda sattumisel.10.1. Välditavad tingimusedLoetleda tingimused, näiteks temperatuur, rõhk, valgus, löögid jne, mis võivad põhjustada ohtlikke reaktsioone, ning võimalusel lisada nende lühikirjeldus.10.2. Välditavad materjalidLoetleda ained, näiteks vesi, õhk, happed, alused, oksüdandid või muud ained, mis võivad põhjustada ohtlikke reaktsioone, ning võimalusel lisada nende lühikirjeldus.10.3. Ohtlikud lagunemissaadusedLoetleda kahjustavas koguses tekkivad ohtlikud lagunemissaadused.MärkusEraldi tuleb esitada järgmised aspektid:- stabilisaatorite vajadus ja olemasolu,- ohtlike eksotermiliste reaktsioonide võimalikkus,- aine või valmistise füüsikalises olekus toimuvate muudatuste võimalik ohtlikkus,- ohtlikud lagunemissaadused, mis võivad tekkida kokkupuutel veega,- ebapüsivate ühendite tekkimise võimalus.11. TOKSIKOLOOGILINE TEAVESelles punktis tuleb lühidalt, kuid täielikult ja terviklikult kirjeldada erinevaid toksikoloogilisi mõjusid (tervisele), mis võivad tekkida kasutaja kokkupuutel aine või valmistisega.Muu hulgas esitada aine või valmistisega kokkupuutumisel tekkivad tervist kahjustavad mõjud, lähtudes nii saadud kogemustest kui ka teadusuuringute põhjal tehtud järeldustest. Esitada teave erinevate kokkupuuteviiside kohta (sissehingamine, allaneelamine, sattumine nahale või silmadesse) ning kirjeldada füüsikaliste, keemiliste ja toksikoloogiliste omadustega seotud sümptomeid.Esitada teave lühi- ja pikaajalise kokkupuute teadaoleva hilise ja vahetu mõju kohta ning kroonilise mõju kohta: näiteks ülitundlikkust või uimasust põhjustav toime, kantserogeensus, mutageensus ja reproduktiivset funktsiooni kahjustav toksilisus (arengut mõjutav toksilisus ja mõju viljakusele).Arvestades punktis 2 (koostis/teave koostisainete kohta) esitatud teavet võib olla vajalik käsitleda valmististe teatavate koostisainete mõju tervisele.12. ÖKOLOOGILINE TEAVEKirjeldada aine või valmistise võimalikku mõju, käitumist ja säilimist keskkonnas õhu, vee ja/või pinnase seisukohalt. Võimaluse korral esitada asjakohased katseandmed (nt kala LC50 ≤ 1 mg/l).Kirjeldada kõige tähtsamaid omadusi, millel on tõenäoline mõju keskkonnale, võttes arvesse aine või valmistise kvaliteeti ja prognoositavaid kasutusviise. Sama teave esitatakse ka ainete ja valmististe lagunemisel tekkivate ohtlike saaduste kohta. See teave võib hõlmata järgmist:12.1. ÖkotoksilisusEsitada asjakohased kättesaadavad andmed akuutse ja kroonilise toksilise mõju kohta veekeskkonnale, sealhulgas kaladele, vesikirpudele, vetikatele ja muudele veetaimedele. Peale selle esitada kättesaadavad toksilisust käsitlevad andmed pinnase mikro- ja makroorganismide kohta ning muude keskkonna seisukohast oluliste organismide, näiteks lindude, mesilaste ja taimede kohta. Kui aine või valmistis pärsib mikroorganismide aktiivsust, tuleks käsitleda ka võimalikku mõju reoveepuhastitele.12.2. LiikuvusAine või valmistise teatavate koostisainete [5] suutlikkus liikuda keskkonda sattumisel põhjavette või levida keskkonda sattumise kohast kaugemale.Asjakohased andmed võivad hõlmata järgmist:- teadaolev või prognoositav levimine keskkonnakomponentideni,- pindpinevus,- absorptsioon/desorptsioon.Teisi füüsikalis-keemilisi omadusi käsitletakse punktis 9.12.3. Püsivus ja lagunevusAine või valmistise teatavate koostisainete [6] suutlikkus laguneda keskkonna eri osades kas biodegradatsiooni või muude protsesside, näiteks oksüdeerimise või hüdrolüüsi tulemusel. Võimaluse korral esitada kättesaadav teave lagunemisega seotud poolestusaegade kohta. Peale selle tuleks esitada teave aine või valmistise teatavate koostisainete [7] lagunemisvõime kohta reoveepuhastites.12.4. BioakumuleerumisvõimeEsitada teave aine või valmististe teatavate koostisainete [8] võime kohta koguneda elustikku ja läbida toiduahelat, lisades võimaluse korral kättesaadavad andmed Kow ja BCF kohta.12.5. Muud kahjulikud mõjudEsitada kättesaadav teave kahjulike keskkonnamõjude kohta, nt omadused, mis võivad kahandada osoonikihti, tekitada osooni fotokeemiliselt ja/või kaasa aidata globaalsele soojenemisele.MärkusedTuleb tagada, et ka ohutuskaardi teistes punktides, eelkõige punktides 6, 7, 13, 14 ja 15 esitataks keskkonna seisukohalt asjakohane teave, mis käsitleb eelkõige kemikaali keskkonda sattumise kontrolli, juhuslikul keskkonda sattumisel võetavaid meetmeid ning transpordi ja kõrvaldamisega seotud aspekte.13. KÕRVALDAMISJUHISEDKui aine või valmistise kõrvaldamisega (ettenähtud kasutusel tekkivad ülejäägid või jäätmed) kaasneb oht, esitada jääkide kirjeldus ning teave nende ohutu käitlemise kohta.Määrata kindlaks aine või valmistise ning saastunud pakkematerjalide kõrvaldamise meetodid (põletamine, taaskasutus, ladestamine prügilasse jne).MärkusOsutada EÜ asjakohastele jäätmeid käsitlevatele sätetele. Nende puudumisel on asjakohane tuletada kasutajale meelde võimalikke siseriiklikke või piirkondlikke sätteid.14. VEONÕUDEDEsitada teave võimalike eriliste ettevaatusabinõude kohta, mida kasutaja peab teadma või järgima transportimisel või edasitoimetamisel nii oma valdustes kui ka väljaspool.Kui see on asjakohane, esitada teave transpordiklassifikatsiooni kohta kõiki transpordiliike käsitlevate määruste osas: IMDG (merevedu), ADR (autovedu, nõukogu direktiiv 94/55/EÜ) [9], RID (raudteevedu, nõukogu direktiiv 96/49/EÜ) [10], ICAO/IATA (õhuvedu). Teave võib muuhulgas hõlmata järgmist:- ÜRO number,- klass,- saadetise pärisnimi,- pakendirühm,- meresaasteained,- muu asjakohane teave.15. REGULEERIVAD ÕIGUSAKTIDEsitada direktiivide 67/548/EMÜ ja 1999/45/EÜ kohaselt märgisel näidatud teave tervise, ohutuse ja keskkonna kohta.Kui ohutuskaardil käsitletud aine või valmistise suhtes kehtivad inimeste või keskkonna kaitset käsitlevad ühenduse erisätted (nt nõukogu direktiivis 76/69/EMÜ [11] sätestatud turustamise ja kasutamise piirangud), tuleks võimaluse korral esitada ka need.Võimaluse korral nimetada ka nende sätete rakendamiseks vastuvõetud siseriiklikud õigusaktid ja muud asjakohased siseriiklikud meetmed.16. MUU TEAVEEsitada muu teave, mida tarnija peab oluliseks kasutaja tervise ja ohutuse ning keskkonnakaitse seisukohalt, näiteks:- riskilausete loetelu. Esitada ohutuskaardi punktides 2 ja 3 osutatud riskilausete terviktekst,- koolitusalased nõuanded,- soovitatavad kasutuspiirangud (st tarnija antud mittesiduvad soovitused),- lisateave (kirjalikud allikad ja/või tehnilist teavet haldav kontaktasutus),- ohutuskaardi koostamisel kasutatud põhiandmete allikad,- ohutuskaardi muutmise korral näidata selgelt, milline teave on lisatud, välja jäetud või muudetud (kui see teave ei ole esitatud mujal)."[1] EÜT L 131, 5.5.1998, lk 11.[2] Kui valmistise turuleviimise eest vastutav isik suudab tõendada, et sellise aine keemiliste andmete avaldamisel ohutuskaardil, mis on liigitatud eranditult:- ärritavaks, välja arvatud ained, millele on omistatud riskilause R41, või ärritavaks koos ühe või mitme direktiivi 1999/45/EÜ artikli 10 punktis 2.3.4 nimetatud omadusega,- või kahjulikuks koos ühe või mitme direktiivi 1999/45/EÜ artikli 10 punktis 2.3.4 nimetatud omadusega, omades üksnes akuutset surmavat mõju,ohustab tema intellektuaalomandi konfidentsiaalsust, võib ta kooskõlas direktiivi 1999/45/EÜ VI lisa B osa sätetega viidata kõnealusele ainele kas nimetuse abil, mis identifitseerib kõige olulisemad funktsionaalsed keemilised rühmad, või mõne muu alternatiivse nimetuse abil.[3] EÜT L 399, 30.12.1989, lk 18.[4] EÜT L 100, 19.4.1994, lk 1.[5] Kuna see teave puudutab üksnes aineid, ei saa seda esitada valmististe puhul. Kui nimetatud teave on kättesaadav ja asjakohane, esitatakse see valmistise kõigi koostisainete kohta, mis tuleb ohutuskaardil loetleda kooskõlas käesoleva lisa punktiga 2.[6] Kuna see teave puudutab üksnes aineid, ei saa seda esitada valmististe puhul. Kui nimetatud teave on kättesaadav ja asjakohane, esitatakse see valmistise kõigi koostisainete kohta, mis tuleb ohutuskaardil loetleda kooskõlas käesoleva lisa punktiga 2.[7] Kuna see teave puudutab üksnes aineid, ei saa seda esitada valmististe puhul. Kui nimetatud teave on kättesaadav ja asjakohane, esitatakse see valmistise kõigi koostisainete kohta, mis tuleb ohutuskaardil loetleda kooskõlas käesoleva lisa punktiga 2.[8] Kuna see teave puudutab üksnes aineid, ei saa seda esitada valmististe puhul. Kui nimetatud teave on kättesaadav ja asjakohane, esitatakse see valmistise kõigi koostisainete kohta, mis tuleb ohutuskaardil loetleda kooskõlas käesoleva lisa punktiga 2.[9] EÜT L 319, 12.12.1994, lk 7.[10] EÜT L 235, 17.9.1996, lk 25.[11] EÜT L 262, 27.9.1976, lk 201.--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 2010/1/EL, 8. jaanuar 2010 , millega muudetakse nõukogu direktiivi 2000/29/EÜ (taimedele või taimsetele saadustele kahjulike organismide ühendusse sissetoomise ja seal levimise vastu võetavate kaitsemeetmete kohta) II, III ja IV lisa

text:
               12.1.2010

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 7/17

         KOMISJONI DIREKTIIV 2010/1/EL,
   8. jaanuar 2010,
   millega muudetakse nõukogu direktiivi 2000/29/EÜ (taimedele või taimsetele saadustele kahjulike organismide ühendusse sissetoomise ja seal levimise vastu võetavate kaitsemeetmete kohta) II, III ja IV lisa
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse nõukogu 8. mai 2000. aasta direktiivi 2000/29/EÜ taimedele või taimsetele saadustele kahjulike organismide ühendusse sissetoomise ja seal levimise vastu võetavate kaitsemeetmete kohta, (1) eriti selle artikli 14 teise lõigu punkte c ja d,
   olles konsulteerinud asjaomaste liikmesriikidega
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Direktiivis 2000/29/EÜ on sätestatud teatavad alad, mida tuleb tunnustada kaitstavate aladena.

               (2)

               Komisjoni 4. juuli 2008. aasta määrusega (EÜ) nr 690/2008, millega tunnistatakse kaitstavaid alasid, mis ühenduses taimetervise ohtudega tõenäolisemalt kokku puutuvad, (2) tunnistati Itaalia Veneto piirkonna teatavad osad 31. märtsini 2010 kahjuliku organismi Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al. suhtes kaitstavateks aladeks.

               (3)

               Pärast tähelepanekuid, mis komisjon oli teinud selle kahjuliku organismi esinemise kohta Veneto piirkonna teatavates osades 31. augustist kuni 11. septembrini 2009 kestnud kontrollkäigul Itaalias, teatas Itaalia 23. oktoobril 2009 komisjonile Veneto piirkonnas 2009. aasta septembris ja oktoobris teostatud viimase vaatluse tulemused selle kahjuliku organismi esinemise kohta. Viimase vaatluse tulemused näitavad, et Veneetsia provintsis on 14 kohta, kus kõnealune kahjulik organism on esinenud vähemalt viimasel kolmel järjestikusel aastal, vaatamata Itaalia ametiasutuste võetud vastumeetmetele. Järelikult on kõnealused meetmed osutunud kasutuks.

               (4)

               Viimase vaatluse tulemusi arutati 19. ja 20. oktoobril 2009 taimetervise alalise komitee kohtumisel. Jõuti järeldusele, et Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al. esinemist tuleb Veneetsia provintsis pidada tõendatuks. Seepärast ei tohiks kõnealune provints enam olla kantud direktiivi 2000/29/EÜ II, III ja IV lisasse kõnealuse kahjuliku organismi suhtes kaitstava alana.

               (5)

               Šveitsi taimekaitsealastest õigusaktidest selgub, et Šveitsis ei tunnustata alates 15. novembrist 2009 Fribourgi ja Vaudi kantonit enam Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al. suhtes kaitstava alana. Seetõttu tuleks välja jätta erand, mille kohaselt lubatakse nimetatud piirkondadest erinõuete täitmise korral teatavat importi teatavatele kaitstavatele aladele, ja seepärast tuleks direktiivi 2000/29/EÜ IV lisa B osa vastavalt muuta.

               (6)

               Direktiivi 2000/29/EÜ II, III ja IV lisa tuleks seetõttu vastavalt muuta.

               (7)

               Käesolevas direktiivis sätestatud meetmed on kooskõlas alalise taimetervise komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 2000/29/EÜ II, III ja IV lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi lisale.
   Artikkel 2
   Ülevõtmine
   Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 28. veebruariks 2010. Nad edastavad kõnealuste normide teksti ning kõnealuste normide ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.
   Liikmesriigid kohaldavad neid norme alates 1. märtsist 2010.
   Kui liikmesriigid võtavad kõnealused õigus- ja haldusnormid vastu, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 4
   Direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 8. jaanuar 2010

            Komisjoni nimel

            president

         José Manuel BARROSO

      (1)  EÜT L 169, 10.7.2000, lk 1.

      (2)  ELT L 193, 22.7.2008, lk 1.

      LISA
      Direktiivi 2000/29/EÜ II, III ja IV lisa muudetakse järgmiselt.

                  1)

                  II lisa B osa punkti b alapunktis 2 asendatakse kolmanda veeru tekst kaitstava(te) ala(de) kohta järgmisega:
                  „E, EE, F (Korsika), IRL, I (Abruzzo, Apuulia, Basilicata, Calabria, Campania, Emilia-Romagna (Parma ja Piacenza provints), Friuli-Venezia Giulia, Lazio, Liguria, Lombardia (välja arvatud Mantua provints), Marche, Molise, Piemonte, Sardiinia, Sitsiilia, Toskaana, Umbria, Valle d’Aosta, Veneto (välja arvatud Rovigo ja Veneetsia provints, Castelbaldo, Barbona, Boara Pisani, Masi, Piacenza d’Adige, S. Urbano ja Vescovana omavalitsusüksus Padova provintsis ning riigi maanteest A4 lõuna pool asuv Verona provintsi ala)), LV, LT, P, SI (välja arvatud Gorenjska, Koroška, Maribori ja Notranjska piirkond), SK (välja arvatud omavalitsusüksused Blahová, Horné Mýto ja Okoč (Dunajská Streda maakond), Hronovce ja Hronské Kľačany (Levice maakond), Málinec (Poltári maakond), Hrhov (Rožňava maakond), Veľké Ripňany (Topoľčany maakond), Kazimír, Luhyňa, Malý Horeš, Svätuše ja Zatín (Trebišovi maakond)), FI, UK (Põhja-Iirimaa, Mani saar ja Kanalisaared).”

                  2)

                  III lisa B osa muudetakse järgmiselt:

                              a)

                              punktis 1 asendatakse teise veeru tekst kaitstava(te) ala(de) kohta järgmisega:
                              „E, EE, F (Korsika), IRL, I (Abruzzo, Apuulia, Basilicata, Calabria, Campania, Emilia-Romagna (Parma ja Piacenza provints), Friuli-Venezia Giulia, Lazio, Liguria, Lombardia (välja arvatud Mantua provints), Marche, Molise, Piemonte, Sardiinia, Sitsiilia, Toskaana, Umbria, Valle d’Aosta, Veneto (välja arvatud Rovigo ja Veneetsia provints, Castelbaldo, Barbona, Boara Pisani, Masi, Piacenza d’Adige, S. Urbano ja Vescovana omavalitsusüksus Padova provintsis ning riigi maanteest A4 lõuna pool asuv Verona provintsi ala)), LV, LT, P, SI (välja arvatud Gorenjska, Koroška, Maribori ja Notranjska piirkonnad), SK (välja arvatud omavalitsusüksused Blahová, Horné Mýto ja Okoč (Dunajská Streda maakond), Hronovce ja Hronské Kľačany (Levice maakond), Málinec (Poltári maakond), Hrhov (Rožňava maakond), Veľké Ripňany (Topoľčany maakond), Kazimír, Luhyňa, Malý Horeš, Svätuše ja Zatín (Trebišovi maakond)), FI, UK (Põhja-Iirimaa, Mani saar ja Kanalisaared).”;

                              b)

                              punktis 2 asendatakse teise veeru tekst kaitstava(te) ala(de) kohta järgmisega:
                              „E, EE, F (Korsika), IRL, I (Abruzzo, Apuulia, Basilicata, Calabria, Campania, Emilia-Romagna (Parma ja Piacenza provints), Friuli-Venezia Giulia, Lazio, Liguria, Lombardia (välja arvatud Mantua provints), Marche, Molise, Piemonte, Sardiinia, Sitsiilia, Toskaana, Umbria, Valle d’Aosta, Veneto (välja arvatud Rovigo ja Veneetsia provints, Castelbaldo, Barbona, Boara Pisani, Masi, Piacenza d’Adige, S. Urbano ja Vescovana omavalitsusüksus Padova provintsis ning riigi maanteest A4 lõuna pool asuv Verona provintsi ala)), LV, LT, P, SI (välja arvatud Gorenjska, Koroška, Maribori ja Notranjska piirkond), SK (välja arvatud omavalitsusüksused Blahová, Horné Mýto ja Okoč (Dunajská Streda maakond), Hronovce ja Hronské Kľačany (Levice maakond), Málinec (Poltári maakond), Hrhov (Rožňava maakond), Veľké Ripňany (Topoľčany maakond), Kazimír, Luhyňa, Malý Horeš, Svätuše ja Zatín (Trebišovi maakond)), FI, UK (Põhja-Iirimaa, Mani saar ja Kanalisaared).”.

                  3)

                  IV lisa B osa muudetakse järgmiselt:

                              a)

                              punkti 21 muudetakse järgmiselt:

                                          i)

                                          teises veerus erinõuete kohta asendatakse punkt c järgmisega:

                                                      „c)

                                                      taimed on pärit Šveitsi kantonist Valais või”;

                                          ii)

                                          kolmanda veeru tekst kaitstava(te) ala(de) kohta asendatakse järgmisega:
                                          „E, EE, F (Korsika), IRL, I (Abruzzo, Apuulia, Basilicata, Calabria, Campania, Emilia-Romagna (Parma ja Piacenza provints), Friuli-Venezia Giulia, Lazio, Liguria, Lombardia (välja arvatud Mantua provints), Marche, Molise, Piemonte, Sardiinia, Sitsiilia, Toskaana, Umbria, Valle d’Aosta, Veneto (välja arvatud Rovigo ja Veneetsia provints, Castelbaldo, Barbona, Boara Pisani, Masi, Piacenza d’Adige, S. Urbano ja Vescovana omavalitsusüksus Padova provintsis ning riigi maanteest A4 lõuna pool asuv Verona provintsi ala)), LV, LT, P, SI (välja arvatud Gorenjska, Koroška, Maribori ja Notranjska piirkond), SK (välja arvatud omavalitsusüksused Blahová, Horné Mýto ja Okoč (Dunajská Streda maakond), Hronovce ja Hronské Kľačany (Levice maakond), Málinec (Poltári maakond), Hrhov (Rožňava maakond), Veľké Ripňany (Topoľčany maakond), Kazimír, Luhyňa, Malý Horeš, Svätuše ja Zatín (Trebišovi maakond)), FI, UK (Põhja-Iirimaa, Mani saar ja Kanalisaared).”;

                              b)

                              punkti 21.3 muudetakse järgmiselt:

                                          i)

                                          teises veerus erinõuete kohta asendatakse punkt b järgmisega:

                                                      „b)

                                                      on pärit Šveitsi kantonist Valais või”:

                                          ii)

                                          kolmanda veeru tekst kaitstava(te) ala(de) kohta asendatakse järgmisega:
                                          „E, EE, F (Korsika), IRL, I (Abruzzo, Apuulia, Basilicata, Calabria, Campania, Emilia-Romagna (Parma ja Piacenza provints), Friuli-Venezia Giulia, Lazio, Liguria, Lombardia (välja arvatud Mantua provints), Marche, Molise, Piemonte, Sardiinia, Sitsiilia, Toskaana, Umbria, Valle d’Aosta, Veneto (välja arvatud Rovigo ja Veneetsia provints, Castelbaldo, Barbona, Boara Pisani, Masi, Piacenza d’Adige, S. Urbano ja Vescovana omavalitsusüksus Padova provintsis ning riigi maanteest A4 lõuna pool asuv Verona provintsi ala)), LV, LT, P, SI (välja arvatud Gorenjska, Koroška, Maribori ja Notranjska piirkond), SK (välja arvatud omavalitsusüksused Blahová, Horné Mýto ja Okoč (Dunajská Streda maakond), Hronovce ja Hronské Kľačany (Levice maakond), Málinec (Poltári maakond), Hrhov (Rožňava maakond), Veľké Ripňany (Topoľčany maakond), Kazimír, Luhyňa, Malý Horeš, Svätuše ja Zatín (Trebišovi maakond)), FI, UK (Põhja-Iirimaa, Mani saar ja Kanalisaared).”.


title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2013/56/EL, 20. november 2013 , millega muudetakse patareisid ja akusid ning patarei- ja akujäätmeid käsitlevat Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2006/66/EÜ seoses kaadmiumi sisaldavate juhtmeta mootortööriistades kasutamiseks ette nähtud kantavate patareide ja akude ning vähese elavhõbedasisaldusega nööpelementide turulelaskmisega ning tunnistatakse kehtetuks komisjoni otsus 2009/603/EÜ  EMPs kohaldatav tekst

text:
               10.12.2013

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 329/5

         EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2013/56/EL,
   20. november 2013,
   millega muudetakse patareisid ja akusid ning patarei- ja akujäätmeid käsitlevat Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2006/66/EÜ seoses kaadmiumi sisaldavate juhtmeta mootortööriistades kasutamiseks ette nähtud kantavate patareide ja akude ning vähese elavhõbedasisaldusega nööpelementide turulelaskmisega ning tunnistatakse kehtetuks komisjoni otsus 2009/603/EÜ
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 192 lõiget 1,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
   olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
   võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
   olles konsulteerinud Regioonide Komiteega,
   toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2)

   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2006/66/EÜ (3) on keelatud lasta turule kantavaid patareisid ja akusid, sealhulgas seadmetesse paigaldatud patareisid ja akusid, mis sisaldavad kaadmiumi rohkem kui 0,002 massiprotsenti. Kuid juhtmeta mootortööriistades kasutatavate kantavate patareide ja akude suhtes on tehtud sellest keelust erand.

               (2)

               Komisjon on direktiivi 2006/66/EÜ artikli 4 lõikes 4 osutatud erandi läbi vaadanud.

               (3)

               Läbivaatamisel jõudis komisjon järeldusele, et keskkonda sattuva kaadmiumi hulga järkjärguliseks vähendamiseks tuleb kaadmiumi kasutamise keeldu laiendada juhtmeta mootortööriistade jaoks ette nähtud kantavatele patareidele ja akudele, kuna turul on saadaval nimetatud seadmete jaoks sobivad kaadmiumita asendajad, nimelt saab neis kasutada nikkel-metallhüdriid- ja liitium-ioon-patarei tehnoloogiat.

               (4)

               Juhtmeta mootortööriistades kasutatavate kantavate patareide ja akude suhtes praegu kehtivat erandit tuleks kohaldada kuni 31. detsembrini 2016, et ringlussevõtjad ja tarbijad kogu väärtusahela ulatuses saaksid paremini kohaneda asjakohaste asendustehnoloogiatega ühetaoliselt kõigis liidu piirkondades.

               (5)

               Direktiiviga 2006/66/EÜ keelatakse kõigi selliste patareide ja akude turulelaskmine, mis sisaldavad rohkem kui 0,0005 massiprotsenti elavhõbedat, sõltumata sellest, kas need on seadmetesse paigaldatud või mitte. Nimetatud keeldu ei kohaldata aga selliste nööpelementide suhtes, mis ei sisalda üle 2 massiprotsendi elavhõbedat. Liidu nööpelementide turul minnakse juba üle elavhõbedata nööpelementidele. Seetõttu on asjakohane keelata selliste nööpelementide turustamine, mis sisaldavad rohkem kui 0,0005 massiprotsenti elavhõbedat.

               (6)

               Lissaboni lepingu jõustumisest tulenevalt on vaja kohandada komisjonile direktiiviga 2006/66/EÜ antud volitusi Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artiklitega 290 ja 291.

               (7)

               Direktiivi 2006/66/EÜ täiendamiseks või muutmiseks peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte väljaspool liitu toimuva töötlemise ja ringlussevõtu samaväärsete tingimuste hindamise kriteeriumide, kantavate ja mootorsõidukite patareide ja akude mahutavuse märgistamise ning märgistamisnõuetest vabastamise kohta. On eriti oluline, et komisjon viiks oma ettevalmistava töö käigus läbi asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil. Delegeeritud õigusaktide ettevalmistamisel ja koostamisel peaks komisjon tagama asjaomaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule.

               (8)

               Tootjate registreerimise nõuded ja vorm peaksid asjakohasel juhul olema ühtsed Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2012/19/EL (4) artikli 16 lõike 3 ja X lisa A osa kohaselt kehtestatud registreerimisnõuete ja vormiga.

               (9)

               Selleks et tagada ühetaolised direktiivi 2006/66/EÜ rakendamise tingimused, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused seoses minimaalse ringlussevõtu üleminekukorraga, ühise metoodikaga, mille põhjal arvutatakse lõppkasutajatele igal aastal müüdavate kantavate patareide ja akude kogus, ringlussevõtu määrade arvutamise üksikasjalike eeskirjadega ning riikide rakendusaruannete küsimustiku või vormiga. Kõnealuseid volitusi tuleks kasutada vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EL) nr 182/2011 (5).

               (10)

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2008/98/EÜ (6) tunnistati Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2006/12/EÜ (7) kehtetuks alates 12. detsembrist 2010.

               (11)

               Direktiivi 2006/66/EÜ tuleks seetõttu vastavalt muuta,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 2006/66/EÜ muudetakse järgmiselt.

               1)

               Artiklit 4 muudetakse järgmiselt:

                           a)

                           lõige 2 asendatakse järgmisega:
                           „2.   Nööpelementide suhtes, mille elavhõbedasisaldus ei ületa 2 % massist, ei kohaldata lõike 1 punktis a sätestatud keeldu kuni 1. oktoobrini 2015.”;

                           b)

                           lõike 3 punkt c asendatakse järgmisega:

                                       „c)

                                       juhtmeta mootortööriistades, käesolevat juhtmeta mootortööriistade suhtes tehtud erandit kohaldatakse kuni 31. detsembrini 2016.”;

                           c)

                           lõige 4 asendatakse järgmisega:
                           „4.   Kuuldeaparaatides kasutatavate nööpelementide suhtes peab komisjon jätkama lõikes 2 osutatud erandi läbivaatamist ning andma Euroopa Parlamendile ja nõukogule hiljemalt 1. oktoobriks 2014 aru kuuldeaparaatides kasutatavate lõike 1 punktile a vastavate nööpelementide kättesaadavuse kohta. Kui see on õigustatud kuuldeaparaatides kasutatavate lõike 1 punktile a vastavate nööpelementide ebapiisava kättesaadavusega, lisab komisjon oma aruandele asjakohase ettepaneku, et pikendada kuuldeaparaatides kasutatavate nööpelementide suhtes lõikes 2 osutatud erandit.”

               2)

               Artikli 6 lõige 2 asendatakse järgmisega:
               „2.   Patareisid ja akusid, mis ei vasta käesoleva direktiivi nõuetele, kuid mis lasti seaduslikult turule enne artiklis 4 sätestatud vastavate keeldude kohaldamise kuupäeva, võib jätkuvalt turustada seni, kuni varud on ammendatud.”

               3)

               Artikli 10 lõige 4 asendatakse järgmisega:
               „4.   Komisjon võib rakendusaktidega kehtestada üleminekukorra, et võtta arvesse liikmesriigis lõike 2 nõuete täitmisel esinevaid raskusi, mis tulenevad riigi konkreetsest olukorrast. Need rakendusaktid võetakse vastu artikli 24 lõikes 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
               Selleks et tagada käesoleva artikli ühetaoline kohaldamine, kehtestab komisjon rakendusaktidega hiljemalt 26. septembriks 2007 ühise metoodika, mille põhjal arvutatakse lõppkasutajatele igal aastal müüdavate kantavate patareide ja akude kogus. Need rakendusaktid võetakse vastu artikli 24 lõikes 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.”

               4)

               Artikkel 11 asendatakse järgmisega:
               „Artikkel 11
               Patarei- ja akujäätmete kõrvaldamine
               Liikmesriigid tagavad, et valmistajad konstrueerivad seadmed selliselt, et patarei- ja akujäätmeid saab hõlpsasti kõrvaldada. Kui lõppkasutaja ei saa neid hõlpsasti kõrvaldada, tagavad liikmesriigid, et valmistajad kavandavad seadmed selliselt, et tootjast sõltumatud kvalifitseeritud töötajad saavad patarei- ja akujäätmeid hõlpsasti kõrvaldada. Seadmetega, kuhu sellised patareid ja akud paigaldatakse, tuleb kaasa anda juhend, milles selgitatakse, kuidas lõppkasutaja või sõltumatu kvalifitseeritud töötaja saab need patareid ja akud ohutult kõrvaldada. Asjakohasel juhul teavitatakse juhendis lõppkasutajat ka seadmesse paigaldatud patarei või aku liigist.
               Esimeses lõigus osutatud sätteid ei kohaldata, kui ohutuse, tõhususe, meditsiiniliste põhjuste või andmete terviklikkuse säilitamise tõttu on vajalik katkematu energiavarustus ja pidev ühendus seadme ja patarei või aku vahel.”

               5)

               Artikli 12 lõige 6 asendatakse järgmisega:
               „6.   Komisjon võtab rakendusaktidega hiljemalt 26. märtsiks 2010 vastu üksikasjalikud eeskirjad ringlussevõtu määrade arvutamiseks. Need rakendusaktid võetakse vastu artikli 24 lõikes 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.”

               6)

               Artikli 12 lõige 7 jäetakse välja.

               7)

               Artikli 15 lõige 3 asendatakse järgmisega:
               „3.   Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 23a vastu delegeeritud õigusakte, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad, millega täiendatakse käesoleva artikli lõikes 2 osutatud eeskirju, eelkõige kriteeriumid, mille alusel hinnatakse lõikes 2 osutatud samaväärseid tingimusi.”

               8)

               Artikkel 17 asendatakse järgmisega:
               „Artikkel 17
               Registreerimine
               Liikmesriigid tagavad, et iga tootja registreeritakse. Registreerimise suhtes kehtivad kõikides liikmesriikides samad menetlusnõuded kooskõlas IV lisaga.”

               9)

               Artikli 18 lõige 2 asendatakse järgmisega:
               „2.   Liikmesriigid avalikustavad lõikes 1 osutatud erandi meetmete kavandid ja nende esitamise põhjendused ning teavitavad nendest komisjoni ja teisi liikmesriike.”

               10)

               Artiklit 21 muudetakse järgmiselt:

                           a)

                           lõige 2 asendatakse järgmisega:
                           „2.   Liikmesriigid tagavad, et hiljemalt 26. septembriks 2009 on kõigi kantavate patareide ja akude mahtuvus neile märgitud nähtavalt, loetavalt ja kustutamatult. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 23a vastu delegeeritud õigusakte, milles sätestatakse seda nõuet täiendavad üksikasjalikud eeskirjad, sealhulgas kehtestatakse hiljemalt 26. märtsiks 2009 ühtsed meetodid mahtuvuse ja sihipärase kasutamise kindlakstegemise kohta.”;

                           b)

                           lõige 7 asendatakse järgmisega:
                           „7.   Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 23a vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis esitatud märgistamisnõuetest erandite kehtestamiseks. Delegeeritud õigusaktide ettevalmistamise käigus konsulteerib komisjon asjaomaste huvirühmadega, eelkõige tootjate, kogujate, ringlussevõtjate, töötlemisettevõtete, keskkonnakaitse- ja tarbijate organisatsioonide ning tööandjate ühendustega.”

               11)

               Artikli 22 lõige 2 asendatakse järgmisega:
               „2.   Aruanded koostatakse küsimustiku või vormi alusel. Komisjon kehtestab kõnealuste aruannete jaoks küsimustiku või vormi rakendusaktidega. Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 24 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega. Küsimustik või vorm saadetakse liikmesriikidele kuus kuud enne esimese aruandeperioodi algust.”

               12)

               Lisatakse järgmine artikkel:
               „Artikkel 23a
               Delegeeritud volituste rakendamine
               1.   Komisjonile antakse õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.
               2.   Artikli 15 lõikes 3 ning artikli 21 lõigetes 2 ja 7 osutatud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte antakse komisjonile viieks aastaks alates 30. detsembrist 2013. Komisjon esitab delegeeritud volituste kohta aruande hiljemalt üheksa kuud enne viieaastase tähtaja möödumist. Volituste delegeerimist pikendatakse automaatselt samaks ajavahemikuks, välja arvatud juhul, kui Euroopa Parlament või nõukogu esitab selle suhtes vastuväite hiljemalt kolm kuud enne iga ajavahemiku lõppemist.
               3.   Euroopa Parlament ja nõukogu võivad artikli 15 lõikes 3 ning artikli 21 lõigetes 2 ja 7 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.
               4.   Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
               5.   Artikli 15 lõike 3 ning artikli 21 lõigete 2 ja 7 alusel vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub üksnes juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole kahe kuu jooksul pärast õigusakti teatavakstegemist Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitanud selle suhtes vastuväidet või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et nad ei esita vastuväidet. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega kahe kuu võrra.”

               13)

               Artikkel 24 asendatakse järgmisega:
               „Artikkel 24
               Komiteemenetlus
               1.   Komisjoni abistab komitee, mis on loodud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2008/98/EÜ (8) artikli 39 alusel. Nimetatud komitee on komitee Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 182/2011 (9) tähenduses.
               2.   Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.
               Kui komitee arvamust ei esita, ei võta komisjon rakendusakti eelnõu vastu ja kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artikli 5 lõike 4 kolmandat lõiku.

                  (8)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. novembri 2008. aasta direktiiv 2008/98/EÜ, mis käsitleb jäätmeid ja millega tunnistatakse kehtetuks teatud direktiivid (ELT L 312, 22.11.2008, lk 3)."

                  (9)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrus (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes (ELT L 55, 28.2.2011, lk 13).”"

               14)

               Lisatakse järgmine lisa:

                  „IV LISA
                  Registreerimismenetluse nõuded
                  1.   Registreerimisnõuded
                  Patareide ja akude tootjad registreerivad ennast riikide pädevate asutuste või liikmesriikide volitatud riigisiseste tootjavastutusorganisatsioonide (edaspidi „registreerimisasutused”) juures paberil või elektrooniliselt.
                  Kõnealune registreerimismenetlus võib toimuda mõne muu tootjate registreerimismenetluse raames.
                  Patareide ja akude tootjad peavad ennast registreerima vaid ühe korra selles liikmesriigis, kelle turule nad lasevad esimest korda majandus- või kutsetegevuse käigus patareisid ja akusid; registreerimisel antakse tootjale registreeringu number.
                  2.   Tootjate esitatav teave
                  Patareide ja akude tootjad esitavad registreerimisasutustele järgmise teabe:

                              i)

                              tootja nimi ja kaubamärgid (kui on olemas), mida tootja liikmesriigis kasutab;

                              ii)

                              tootja aadress(id): sihtnumber ja asukoht, tänava nimi ja maja number, riik, veebilehe aadress, telefoninumber ning tootja kontaktisik, faksinumber ja e-posti aadress (kui on olemas);

                              iii)

                              tootja poolt turule lastud patareide ja akude liik: kantavad patareid ja akud, tööstuslikud patareid ja akud või mootorsõidukite patareid ja akud;

                              iv)

                              teave selle kohta, kuidas tootja täidab oma kohustusi: individuaalselt või kollektiivselt;

                              v)

                              registreerimistaotluse esitamise kuupäev;

                              vi)

                              tootja riigisisene tunnuskood, k.a tootja Euroopa või riigisisene maksukohustuslasena registreerimise number (vabatahtlik);

                              vii)

                              kinnitus esitatud andmete õigsuse kohta.

                        Punkti 1 teises lõigus osutatud registreerimisel ei ole patareide ja akude tootjad kohustatud esitama muud kui punkti 2 alapunktides i–vii loetletud teavet.
                  3.   Registreerimistasud
                  Registreerimisasutused võivad kohaldada registreerimistasusid üksnes tingimusel, et need on kulupõhised ja proportsionaalsed.
                  Registreerimistasusid kohaldavad registreerimisasutused teavitavad riikide pädevaid asutusi kõnealuste tasudega seotud kulude arvutamise meetodist.
                  4.   Registreerimisandmete muutmine
                  Liikmesriigid tagavad, et kui tootjate poolt vastavalt punkti 2 alapunktidele i–vii esitatud andmed muutuvad, teavitavad tootjad asjaomast registreerimisasutust sellest hiljemalt kuu aega pärast andmete muutumist.
                  5.   Registrist kustutamine
                  Kui tootjad lakkavad olemast tootjad liikmesriigis, teavitavad nad sellest asjakohast registreerimisasutust ja nad kustutatakse registrist”

         Artikkel 2
   Komisjoni otsuse 2009/603/EÜ kehtetuks tunnistamine
   Komisjoni otsus 2009/603/EÜ (10) tunnistatakse kehtetuks alates 1. juulist 2015.
   Artikkel 3
   Ülevõtmine
   1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi artikli 1 täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 1. juuliks 2015. Liikmesriigid edastavad kõnealuste normide teksti viivitamata komisjonile.
   2.   Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   3.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastu võetavate põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.
   Artikkel 4
   Jõustumine
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 5
   Adressaadid
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Strasbourg, 20. november 2013

            Euroopa Parlamendi nimel

            president

         M. SCHULZ

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         V. LEŠKEVIČIUS

      (1)  ELT C 229, 31.7.2012, lk 140.

      (2)  Euroopa Parlamendi 10. oktoobri 2013. aasta seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 15. novembri 2013. aasta otsus.

      (3)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. septembri 2006. aasta direktiiv 2006/66/EÜ, mis käsitleb patareisid ja akusid ning patarei- ja akujäätmeid ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 91/157/EMÜ (ELT L 266, 26.9.2006, lk 1).

      (4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. juuli 2012. aasta direktiiv 2012/19/EL elektri- ja elektroonikaseadmetest tekkinud jäätmete (elektroonikaromude) kohta (ELT L 197, 24.7.2012, lk 38).

      (5)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrus (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes (ELT L 55, 28.2.2011, lk 13).

      (6)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. novembri 2008. aasta direktiiv 2008/98/EÜ, mis käsitleb jäätmeid ja millega tunnistatakse kehtetuks teatud direktiivid (ELT L 312, 22.11.2008, lk 3).

      (7)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. aprilli 2006. aasta direktiiv 2006/12/EÜ jäätmete kohta (ELT L 114, 27.4.2006, lk 9).

      (10)  Komisjoni 5. augusti 2009. aasta otsus 2009/603/EÜ, millega kehtestatakse vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2006/66/EÜ patareide ja akude tootjate registreerimisnõuded (ELT L 206, 8.8.2009, lk 13).