title: Nõukogu direktiiv, 27. juuli 1976, surveanumaid ja nende kontrollimise meetodeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühissätete ühtlustamise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31976L0767

Euroopa Liidu Teataja L 262 , 27/09/1976 Lk 0153 - 0168 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 5 Lk 0182  Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 4 Lk 0127  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 5 Lk 0182  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 5 Lk 0192  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 13 Köide 5 Lk 0192

		Nõukogu direktiiv,27. juuli 1976,surveanumaid ja nende kontrollimise meetodeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühissätete ühtlustamise kohta(76/767/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [2]ning arvestades, et:kõikides liikmesriikides on kohustuslike normidega määratud kindlaks surveanumate konstruktsiooni, surveanumate vastavustõendamise ja/või toimimise tehnilised omadused; kõnealused nõuded on liikmesriigiti erinevad; niisugused erinevused takistavad kaubavahetust ja võivad luua ebavõrdseid konkurentsitingimusi ühenduses;nimetatud takistusi ühisturu rajamisele ja toimimisele on võimalik kahandada või koguni kõrvaldada, kui kõikides liikmesriikides rakendataks lisaks olemasolevatele õigusaktidele või nende asemel samu nõudeid;kasutajatele ja kolmandatele isikutele tõhusa kaitse pakkumiseks on vaja kontrollida nimetatud tehnilistele nõuetele vastavust; praegused kontrollimenetlused erinevad liikmesriigiti; surveanumate vaba liikumise saavutamiseks ühisturu siseselt ja anumate vabale liikumisele takistuseks olevate mitmekordsete kontrolltoimingute vältimiseks tuleb liikmesriikidel jõuda kokkuleppele kontrollimenetluste vastastikuse tunnustamise osas;kontrollimenetluste vastastikuse tunnustamise hõlbustamiseks tuleb kehtestada anumate jaoks piisav EMÜ tüübikinnitusmenetlus ja EMÜ vastavustõendamismenetlus ning ühtlustada tuleb kriteeriumid, mille alusel määratakse vastavustõendamise eest vastutavad asutused;EMÜ märgiste olemasolu surveanumal näitab, et anum on läbinud sobiva kontrollimise ja vastab asjakohastele tehnilistele nõuetele ning muudab seega ebavajalikuks juba teostatud kontrolltoimingute kordamise anuma importimisel ja kasutusele võtmisel;surveanumaid puudutavad siseriiklikud eeskirjad käsitlevad mitmeid surveanumate kategooriaid, mille kasutusviis, mahutavus ja surve võib olla väga erinev; käesoleva direktiiviga tuleb kehtestada üldsätted, mis käsitlevad eriti EMÜ tüübikinnitusmenetlust ja vastavustõendamismenetlust; üksikdirektiividega iga anumakategooria kohta kehtestatakse seoses niisuguste anumate konstruktsiooni ja kontrollimeetoditega tehnilised nõuded ja vajaduse korral tingimused, mille korral ühenduse tehnilised nõuded asendavad varasemad siseriiklikud normid;surveanumaid käsitlevate direktiivide tehnilisi nõudeid tuleb viivitamatult kohandada tehnika arenguga arvestamiseks; selleks vajalike meetmete rakendamise hõlbustamiseks tuleb sätestada menetlus, millega kehtestatakse ühendusesisest surveanumakaubandust takistavate tehniliste tõkete kõrvaldamist käsitlevate direktiivide tehnika arenguga kohandamise komitees tihe koostöö liikmesriikide ja komisjoni vahel;turule toodud surveanumad võivad teatud juhtudel ohustada turvalisust ka siis, kui need vastavad asjakohase üksikdirektiivi nõuetele; seetõttu tuleb kehtestada niisuguse ohu vähendamise kord,ON VÕTNUD VASTU KÄESOLEVA DIREKTIIVI:I PEATÜKKMõisted ja peamised põhimõttedArtikkel 11. Käesolevas direktiivis tähendab "surveanum" kinnitatud või liigutatavat anumat või mahutit, milles võib olla või tekkida üle 0,5-baarine rõhk (gaasil, aurul või vedelikul).2. Surveanumate hulka ei kuulu:- spetsiaalselt tuumatehnikas kasutamiseks kavandatud anumad, mille rike võib põhjustada radioaktiivset saastumist,- spetsiaalselt laevadele ja õhusõidukitele paigaldamiseks või nende tõukejõuga varustamiseks mõeldud anumad,- torujuhtmed ja torustikud.Artikkel 21. Üksikdirektiividega kehtestatakse projekteerimis- ja konstruktsiooninõuded ning kontrolli-, katsetamis- ja vajadusel töömeetodid nende surveanumate kategooriate jaoks, millega need seotud on ja asjakohasusel ka abiseadmete jaoks.Üksikdirektiividega täpsustatakse iga surveanumate kategooria jaoks, kas anumate suhtes kohaldatakse EMÜ tüübikinnitusmenetlust ja EMÜ vastavustõendamismenetlust või üht neist või mitte kumbagi neist menetlustest.Nendega võidakse kehtestada:- tingimused või ajalised piirangud seoses EMÜ tüübikinnitusmenetlusega ja niisugustel juhtudel surveanumatele kinnitatavad märgised,- identifitseerivad märgised iga surveanuma jaoks,- tingimused, millele heakskiidetud anuma erinevad mudelid peavad sama tüübikinnituse saamiseks vastama.2. Käesolevas direktiivis tähendab fraas "EMÜ-tüüpi surveanum" surveanumat, mis on konstrueeritud ja toodetud vastavalt asjakohase kategooriaga seotud üksikdirektiivi nõuetele.Artikkel 3Liikmesriigid ei tohi takistada, keelata ega piirata käesoleva direktiivi ja asjakohase üksikdirektiivi nõuetele vastava EMÜ-tüüpi surveanuma turuleviimist ega kasutuselevõtmist, põhjendades seda käesolevas direktiivis või asjakohases üksikdirektiivis määratletud anuma konstruktsiooni- või kontrollimisnõuetega.Artikkel 4Liikmesriigid peavad EMÜ tüübikinnitust ja EMÜ vastavustõendamist vastavate siseriiklike menetlustega võrdväärseks.Artikkel 5EMÜ tüübikinnitustõendit väljastava ameti ja anuma vastavustõendamismenetlust teostava kontrolliasutuse ülesanded piirduvad vastavalt asjakohaste üksikdirektiivide nõuetele läbi viidavate uurimiste ja neile käesoleva direktiiviga määratavate toimingutega.II PEATÜKKEMÜ tüübikinnitusArtikkel 61. Kui see on üksikdirektiiviga ette nähtud, siis eelneb EMÜ tüübikinnitus:- EMÜ vastavustõendamisele, kui see on nõutav,- turustamisele ja kasutuselevõtule, kui EMÜ vastavustõendamine ei ole nõutav.2. Liikmesriigid annavad tootja või tema ühenduses registreeritud volitatud esindaja taotluse alusel EMÜ tüübikinnituse ükskõik millist tüüpi surveanumale, mis vastab selle kindla surveanumate kategooriaga seotud üksikdirektiivi nõuetele.3. Taotluse EMÜ tüübikinnituse saamiseks ühele teatavale surveanuma tüübile võib esitada ainult ühes liikmesriigis.4. Liikmesriigid annavad EMÜ tüübikinnituse, keelduvad selle andmisest ja tühistavad selle vastavalt käesoleva peatüki sätetele ning I lisa punktidele 1, 2 ja 4.Artikkel 71. Kui I lisa punktis 2 ettenähtud kontrolli tulemused vastavad nõuetele, koostab kontrolli teinud liikmesriik EMÜ tüübikinnitustõendi ja edastab selle taotluse esitajale.Kui tüübikinnitus on seotud anumaga, mille suhtes kohaldatakse EMÜ vastavustõendamismenetlust, peab tootja kinnitama sellele enne vastavustõendamise asetleidmist I lisa punktis 3.1 nimetatud tüübikinnitusmärgi.2. Tõendi ja tüübikinnitusmärgiga seotud nõuded on esitatud I lisa punktides 3 ja 5.Artikkel 8Kui EMÜ tüübikinnitus ei ole üksikdirektiivi nõuetele vastava surveanumate kategooria puhul vajalik, ent esitatud on taotlus EMÜ vastavustõendamise jaoks, siis kinnitab tootja enne vastavustõendamise asetleidmist selle kategooria surveanumatele omal vastutusel I lisa punktis 3.2 kirjeldatud erimärgise.Artikkel 91. Kui artikli 2 lõike 1 kohase üksikdirektiiviga kehtestatud tingimused ei ole täidetud, peab EMÜ tüübikinnituse andnud liikmesriik selle tühistama.2. Kui EMÜ tüübikinnituse andnud liikmesriik leiab, et seda tüüpi surveanumad, millele tüübikinnitus on antud, ei vasta tüübile, siis:a) võib liikmesriik tüübikinnituse jõusse jätta juhul, kui tuvastatud erinevused on minimaalsed või ei oma põhjapanevat mõju anuma konstruktsioonile või tootmismeetoditele ega kujuta endast ohtu turvalisusele;b) peab liikmesriik tüübikinnituse tühistama, kui muutused ohustavad turvalisust;c) nõuab liikmesriik, et tootja viiks võimalikult kiiresti sisse kohased tootmismuudatused juhul, kui liikmesriik arvab, et toodetud partii ei vasta enam kinnitatud tüübile. Kui tootja seda nõuet ei rahulda, peab liikmesriik tüübikinnituse tühistama.3. EMÜ tüübikinnituse andnud liikmesriik peab oma kinnituse tühistama ka siis, kui leiab, et tüübikinnitust ei oleks tohtinud anda.4. Lisaks sellele, kui nimetatud liikmesriiki teavitatakse teise liikmesriigi poolt mõnest lõigetes 1, 2 ja 3 nimetatud juhtumist, siis toimib asjaomane liikmesriik pärast selle teise liikmesriigiga konsulteerimist vastavalt nimetatud lõigetes sätestatule.5. Kui EMÜ tüübikinnituse andnud liikmesriigi pädevate asutuste ja teise liikmesriigi pädevate asutuste vahel tekib vaidlus tüübikinnituse tühistamise soovitatavuse või vajaduse üle, siis teavitatakse sellest komisjoni. Komisjon korraldab lahenduseni jõudmiseks vajadusel asjakohaseid konsultatsioone.6. Tühistamisõigus on ainult EMÜ tüübikinnituse andnud liikmesriigil. Liikmesriik teavitab sellisest otsusest viivitamatult teisi liikmesriike ja komisjoni.III PEATÜKKEMÜ vastavustõendamineArtikkel 10EMÜ vastavustõendamise eesmärgiks on teha kindlaks, kas surveanum vastab sellega seotud üksikdirektiivi nõuetele. Vastavust kinnitab EMÜ vastavustõendamismärgis.Artikkel 111. Kontrolliasutus kontrollib surveanuma esitamisel EMÜ vastavustõendamiseks:a) - kas surveanum kuulub kategooriasse, mille suhtes kohaldatakse EMÜ tüübikinnitusmenetlust, ja kui see on nii, siis kas see vastab kinnitatud tüübile ja kannab EMÜ tüübikinnitusmärki,- kas surveanum kuulub EMÜ tüübikinnitusmenetlusest vabastatud kategooriasse, ja kui see on nii, siis kas see vastab üksikdirektiiviga kehtestatud nõuetele;b) - kas surveanum vastab üksikdirektiivi nõuetele katsete tulemuste ning seadusega ettenähtud märgiste ja kirjete korrektse kinnitamise osas.2. Tootja ei või keelduda tagamast kontrolliasutusele juurdepääsu tootmiskohale, kui juurdepääs on oluline selleks, et asutus saaks nõuetekohaselt täita talle pandud ülesandeid.Artikkel 12Ilma et see piiraks liikmesriikide pädevust võtta niisuguseid meetmeid ja kehtestada niisugused tingimused, mida nad peavad siseriiklikul tasemel vajalikuks kontrolliasutuste tõhusa, koordineeritud ja laitmatu töötamise tagamiseks, on III lisas täpsustatud miinimumkriteeriumid, millest liikmesriik peab kontrolliasutuste määramisel vastavalt artiklile 13 kinni pidama.Artikkel 131. Liikmesriigid edastavad teistele liikmesriikidele ja komisjonile kontrollimisfunktsioonide eest vastutavate kontrolliasutuste nimekirja ning sellesse hiljem tehtavad muudatused, täpsustades, kas neil asutustel on lubatud teostada vaid teatud kontrollimisi.2. Kontrolliasutuse määranud liikmesriik peab määramise tühistama, kui avastab, et asutus ei vasta või enam ei vasta III lisas kehtestatud kriteeriumidele. Liikmesriik teavitab sellest viivitamatult komisjoni ja teisi liikmesriike ning annab teada, kas määramine on tühistatud täielikult või ainult seoses teatud kontrollimistega.3. Määramise tühistamise ja piiramise õigus on ainult kontrolliasutuse määranud liikmesriigil.Artikkel 141. Pärast surveanuma EMÜ vastavustõendamismenetluse läbiviimist artikliga 11 kehtestatud tingimustel ja II lisaga ettenähtud viisil kinnitab kontrolliasutus anumale EMÜ osalise või lõpliku vastavustõendamise märgise nimetatud lisa punktis 3 sätestatud korras.2. II lisa punkt 3 sisaldab EMÜ vastavustõendamismärgiste omadusi ja kuju puudutavaid nõudeid.3. Kui üksikdirektiiviga on nii ette nähtud, siis annab kontrolliasutus välja kontrollimisi ja nende tulemusi kajastava tõendi.Artikkel 15Kui surveanumate kategooriat käsitleva üksikdirektiiviga EMÜ vastavustõendamist ette ei nähta, siis teeb tootja kindlaks, et iga surveanum vastab üksikdirektiivi nõudmistele ja asjakohasuse korral vastab kinnitatud tüübile ning kinnitab surveanumale omal vastutusel kas:a) I lisa punktis 5.3 kirjeldatud erimärgise, kui EMÜ tüübikinnitamismenetlus on vajalik; võib) I lisa punktis 5.4 kirjeldatud erimärgise EMÜ tüübikinnitamismenetlusest vabastamise korral.IV PEATÜKKEMÜ tüübikinnitamist ja EMÜ vastavustõendamist puudutavad ühissättedArtikkel 161. Käesoleva direktiiviga ning anuma ja selle abiseadmetega seotud üksikdirektiiviga ettenähtud märgised peavad olema kinnitatud igale anumale ja abiseadmele nähtavalt, loetavalt ja kustutamatult.2. Liikmesriigid rakendavad kõiki vajalikke meetmeid, et keelata surveanumatel niisuguste märgiste ja siltide kasutamine, mida on võimalik EMÜ märgistega segi ajada.V PEATÜKKMööndusi lubav klauselArtikkel 171. Kui surveanuma konstruktsioon ja selle tootmisel kasutatud meetodid ei vasta üksikdirektiivide kõikidele sätetele, siis ei lakka artikkel 3 anumale kehtimast tingimusel, et sisseviidud muudatused tagavad võrdväärsel tasemel ohutuse.2. Igas üksikdirektiivis on selgelt täpsustatud, millistest sätetest niisugused mööndused on võimalikud või millistest sätetest mööndused võimalikud ei ole.Niisugustel juhtudel tuleb järgida alltoodud menetlust:a) liikmesriik edastab anuma kirjeldust sisaldavad dokumendid ja möönduse tegemise taotlust toetavad dokumendid, sh teostatud katsete tulemused, teistele liikmesriikidele, kellel on neli kuud aega nõustumiseks või mittenõustumiseks, oma kommentaaride, küsimuste, lisanõuete ja edasiste katsete taotluste esitamiseks või soovi korral kõnealuse küsimuse edastamiseks komiteele ülevaatamiseks vastavalt artikliga 20 kehtestatud menetlusele. Loetletud dokumentide koopiad saadetakse komisjonile. Niisugune kirjavahetus on konfidentsiaalne;b) kui ettenähtud tähtaja möödudes ei ole ükski liikmesriik oma mittenõustumist väljendanud ega palunud küsimust komiteele edastada, siis teeb liikmesriik pärast kõikide punktis a sätestatud korras esitatud taotlustega tegelemist taotletud möönduse ning teavitab sellest teisi liikmesriike ja komisjoni;c) kui liikmesriik ei ole ettenähtud tähtaja möödudes vastanud, siis peetakse seda nõustumiseks; ent algatanud riik peab sel juhul paluma komisjonil kinnitada vastuse puudumist;d) kui kõnealune küsimus on edastatud komiteele ja komitee on teinud pooldava otsuse, võib liikmesriik teha möönduse tegemiseks tingimustel, mille komitee võib ette panna;e) asjakohased dokumendid esitatakse sihtriigi riigikeeles või riigikeeltes või mõnes muus sellele vastuvõetavas keeles.VI PEATÜKKDirektiivide kohandamine tehnika arengugaArtikkel 18Muudatused, mis on vajalikud, et kohandada tehnika arenguga:- käesoleva direktiivi I ja II lisa ning- üksikdirektiivide eraldi ära märgitud sätteid,tehakse vastavalt artiklis 20 sätestatud menetlusele.Artikkel 191. Surveanumakaubanduses tehniliste tõkete kõrvaldamist käsitlevate direktiivide kohandamiseks tehnika arenguga luuakse komitee (edaspidi "komitee"). Komitee koosneb liikmesriikide esindajatest, komitee eesistujaks on komisjoni esindaja.2. Komitee võtab vastu oma töökorra.Artikkel 201. Käesolevas artiklis sätestatud menetluse järgimisel kutsub eesistuja kas omal algatusel või liikmesriigi esindaja taotlusel komitee kokku.2. Komisjoni esindaja esitab komiteele vastuvõetavate meetmete eelnõu. Komitee esitab eelnõu kohta oma arvamuse eesistuja poolt küsimuse kiireloomulisusest lähtuvalt määratud tähtaja jooksul. Otsused võetakse vastu 41 hääle enamusega, liikmesriikide hääli arvestatakse asutamislepingu artikli 148 lõike 2 kohaselt. Eesistuja ei hääleta.3. a) Kui kavandatavad meetmed on komitee arvamusega kooskõlas, võtab komisjon need vastu.b) Kui kavandatavad meetmed ei ole komitee arvamusega kooskõlas või kui komitee ei esita oma arvamust, esitab komisjon võetavate meetmete kohta viivitamatult ettepaneku nõukogule. Nõukogu võtab otsuse vastu kvalifitseeritud häälteenamusega.c) Kui nõukogu ei ole otsust teinud kolme kuu jooksul alates ettepaneku tegemisest, võtab komisjon ettepandud meetmed vastu.VII PEATÜKKKaitseklauselArtikkel 211. Kui liikmesriigil on põhjendatult alust arvata, et üks või mitu surveanumat ohustavad turvalisust vaatamata sellele, et vastavad käesoleva direktiivi ja üksikdirektiivide nõuetele, siis võib see liikmesriik ajutiselt keelata surveanuma või surveanumate turustamise oma territooriumil või lubada turustamist vaid teatud kindlatel tingimustel. Ta teavitab sellest viivitamatult komisjoni ja teisi liikmesriike ning põhjendab oma otsust.2. Komisjon konsulteerib kuue nädala jooksul asjaomaste liikmesriikidega ning esitab seejärel viivitamatult oma arvamuse ja rakendab asjakohaseid meetmeid.3. Kui komisjon on arvamusel, et direktiivi on vaja viia sisse tehnilisi muudatusi, võtab kas komisjon või nõukogu nimetatud muudatused vastu artiklis 20 sätestatud korras. Niisugusel juhul võib kaitsemeetmeid rakendanud liikmesriik need muudatuste jõustumiseni kehtima jätta.VIII PEATÜKKErisättedArtikkel 221. Käesolevat artiklit kohaldatakse vastavalt artiklile 1 käesoleva direktiivi reguleerimisalasse kuuluvate anumate suhtes juhul, kui nimetatud anumad ei ole hõlmatud üksikdirektiiviga.2. Niisugusel juhul kohaldatakse järgmisi eeskirju:a) sihtkohaks oleva liikmesriigi pädevad haldusasutused peavad IV lisas kehtestatud korras valitud kontrolliasutuse poolt kontrollitud ja katsetatud surveanumaid vastavaks nende siseriiklikele konstruktsiooni puudutavatele õigus- ja haldusnormidele;b) nimetatud katsed ja kontrollimised tuleb teostada IV lisas kirjeldatud korras ning kasutada tuleb sihtkohaks olevas liikmesriigis kehtivaid meetodeid või selle haldusasutuste poolt nendega võrdväärseiks peetavaid meetodeid.Ülalnimetatud katseteks ja kontrollimisteks on kõik need, mida on võimalik teostada anumate tootmiskohas.3. Liikmesriigid peavad surveanuma päritoluriigi kontrolliasutuse poolt väljastatud aruandeid ja tõendeid samaväärseks vastavate siseriiklike dokumentidega.IX PEATÜKKLõppsättedArtikkel 23Iga käesolevale direktiivile ja üksikdirektiividele vastav liikmesriigi või kontrolliasutuse otsus, millega keeldutakse EMÜ tüübikinnituse andmisest või EMÜ vastavustõendamismärgise kinnitamisest, samuti otsus tüübikinnituse tühistamise või EMÜ-tüüpi surveanumate müügi või kasutamise keelamise kohta, peab olema üksikasjalikult põhjendatud. Niisugusest otsusest teatatakse esimesel võimalusel asjaomasele poolele, keda teavitatakse samas ka kõnealuses liikmesriigis kehtivate seaduste alusel talle kättesaadavatest õiguskaitsevahenditest ja selliste õiguskaitsevahendite suhtes kohaldatavatest tähtaegadest.Artikkel 241. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid 18 kuu jooksul alates käesoleva direktiivi teatavakstegemisest ja teavitavad sellest viivitamatult komisjoni.2. Liikmesriigid tagavad käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide teksti edastamise komisjonile.Artikkel 25Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 27. juuli 1976Nõukogu nimeleesistujaM. van der Stoel[1] EÜT C 2, 9.1.1974, lk 64.[2] EÜT C 101, 23.11.1973, lk 25.--------------------------------------------------I LISA [1]EMÜ TÜÜBIKINNITUS1. EMÜ TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE1.1. Taotlus ja sellega kaasnev kirjavahetus koostatakse selle riigi riigikeeles ja seaduste kohaselt, kellele taotlus esitatakse. Liikmesriigil on õigus nõuda sama riigikeele kasutamist ka lisatud dokumentides.1.2. Taotlus sisaldab järgmist informatsiooni:- valmistaja või äriühingu või tema volitatud esindaja või taotluse esitaja nimi ja aadress ning anumate tootmise koht või kohad,- anuma kategooria,- kavandatud kasutus või keelatud kasutusalad,- tehnilised omadused,- kaubanimi (kui on olemas) või tüüp.1.3. Taotlusele peab olema lisatud kaks ärakirja nõutavatest dokumentidest, eelkõige:1.3.1. Kirjeldus, mis sisaldab:- materjalide spetsifikatsioone, informatsiooni tootmismeetodite kohta ning anuma tugevusarvutusi,- informatsiooni monteeritud ohutusseadiste kohta,- kohti, kuhu kinnitatakse käesolevas direktiivis täpsustatud tüübikinnitusmärk ja vastavustõendamismärgis ning üksikdirektiivides täpsustatud muud märgised.1.3.2. Üldjoonised ja vajadusel oluliste konstruktsiooni puudutavate tunnuste detailsed joonised.1.3.3. Üksikdirektiividega ettenähtud muu informatsioon.1.3.4. Teatis, millega kinnitatakse, et sama tüüpi anuma kohta ei ole EMÜ tüübikinnituse saamiseks esitatud teist taotlust.2. EMÜ TÜÜBIKINNITUSE ANDMISEKS TEOSTATAV KONTROLLIMINE2.1. EMÜ tüübikinnituse andmiseks teostatav kontrollimine viiakse läbi joonistele ja vajadusel näidisanumatele tuginedes.Kontrollimine hõlmab alltoodut:a) konstruktsiooniarvutuste, tootmismeetodi, töötluse ja materjalide kontrollimist;b) vajadusel ohutusseadiste, mõõteseadmete ja paigaldusmeetodite kontrollimist.3. EMÜ TÜÜBIKINNITUSTÕEND JA -MÄRK3.1. Artiklis 7 nimetatud tõend sisaldab tüübikontrollimise järeldusi ning selles näidatakse ära tingimused, millest tüübikinnitus võib artikli 2 lõike 1 kohaselt sõltuda. Sellega kaasnevad tüübi identifitseerimiseks ja vajadusel selle funktsioneerimise selgitamiseks vajalikud kirjeldused ja joonised. Artikliga 7 ettenähtud EMÜ tüübikinnitusmärgiks on stiliseeritud täht ε, mis sisaldab:- ülaosas vastavalt vastuvõtmise kronoloogilisele järjekorrale määratud üksikdirektiivi seerianumber ja suurtäht (suurtähed), millega identifitseeritakse EMÜ tüübikinnituse andnud riik (B – Belgia, D – Saksamaa Liitvabariik, DK – Taani, F – Prantsusmaa, I – Itaalia, IRL – Iirimaa, L – Luksemburg, NL – Madalmaad, UK – Ühendkuningriik), ning EMÜ tüübikinnituse aasta; üksikdirektiivi number, millele EMÜ tüübikinnitus viitab, määratakse nõukogu poolt selle vastuvõtmisel,- alumises osas EMÜ tüübikinnituse number.Kõnealuse märgise näidis esitatakse punktis 5.1.3.2. Artiklis 8 nimetatud märgis, mida väljendab vertikaaltelje suhtes sümmeetriliselt ümberpööratud stiliseeritud täht ε, sisaldab ülaosas sama informatsiooni, mis on nõutav punkti 3.1 esimeses taandes, ja alumises osas selle kategooria viitenumbrit, mille suhtes ei kohaldata EMÜ tüübikinnitusmenetlust, kui see on üksikdirektiiviga nii ette nähtud.Kõnealuse märgise näidis esitatakse punktis 5.2.3.3. Artikli 15 punktis a nimetatud märgis on muidu samasugune kui EMÜ tüübikinnitusmärk, ent seda ümbritseb kuusnurk.Kõnealuse märgise näidis esitatakse punktis 5.3.3.4. Artikli 15 punktis b nimetatud märgis on kuusnurgaga ümbritsetud EMÜ tüübikinnitusmenetlusest vabastamise märgis.Kõnealuse märgise näidis esitatakse punktis 5.4.4. EMÜ TÜÜBIKINNITUSE AVALDAMINE4.1. EMÜ tüübikinnitustõendid avaldatakse Euroopa Ühenduste Teatajas.4.2. Asjaomase osapoole teavitamisega samal ajal saadab liikmesriik EMÜ tüübikinnitustõendi koopiad komisjonile ja teistele liikmesriikidele, millised võivad saada ka anuma täpse tehnilise toimiku ning teostatud uurimis- ja katsearuannete koopiad.4.3. EMÜ tüübikinnituse tühistamine avaldatakse vastavalt punktides 4.1 ja 4.2 sätestatud korrale.4.4. Kui liikmesriik EMÜ tüübikinnituse andmisest keeldub, peab asjaomane liikmesriik teavitama oma otsusest teisi liikmesriike ja komisjoni.5. EMÜ TÜÜBIKINNITUSEGA SEOTUD MÄRGISED5.1. EMÜ tüübikinnituse märgis (vt punkti 3.1)+++++ TIFF +++++Näide: | | Saksamaa Liitvabariigi poolt 1979. aastal antud EMÜ tüübikinnitus, vastab esimesele üksikdirektiivile. EMÜ tüübikinnituse number. |5.2. EMÜ tüübikinnitusmenetlusest vabastamise märgis (vt punkti 3.2)+++++ TIFF +++++Näide: | | Saksamaal 1979. aastal valmistatud anum, mis on vastavalt esimesele üksikdirektiivile EMÜ tüübikinnitusmenetlusest vabastatud. Selle kategooria viitenumber, mille suhtes ei kohaldata EMÜ tüübikinnitusmenetlust, kui see on üksikdirektiiviga nii ette nähtud. |5.3. Märgis EMÜ tüübikinnituse ja EMÜ vastavustõendamisest vabastamise kohta (vt punkti 3.3)+++++ TIFF +++++Näide: | | Saksamaa Liitvabariigi poolt 1979. aastal väljastatud EMÜ tüübikinnitus, vastab esimesele üksikdirektiivile. EMÜ tüübikinnituse number. |5.4. EMÜ tüübikinnitusmenetlusest ja EMÜ vastavustõendamismenetlusest vabastamise märgis (vt punkti 3.4)+++++ TIFF +++++Näide: | | Saksamaal 1979. aastal valmistatud anum, mille suhtes ei kohaldata EMÜ tüübikinnitusmenetlust, vastab esimesele üksikdirektiivile. Selle kategooria viitenumber, mille suhtes ei kohaldata EMÜ tüübikinnitusmenetlust, kui see on nii üksikdirektiiviga ette nähtud. |5.5. EMÜ tüübikinnitusmenetlusega seotud märgiste paigutamine ja mõõtmed võidakse täpselt kindlaks määrata üksikdirektiividega.Kui üksikdirektiivides ei ole öeldud teisiti, siis peavad tähed ja numbrid olema igal märgisel vähemalt 5 mm kõrgused.[1] Vt I ja II lisa liidet.--------------------------------------------------II LISA [1]EMÜ VASTAVUSTÕENDAMINE1. ÜLDOSA1.1. EMÜ vastavustõendamist võib viia läbi ühes või mitmes järgus.1.2. Vastavalt üksikdirektiivi nõuetele:1.2.1. teostatakse EMÜ vastavustõendamist ühes järgus ainult niisuguste anumate puhul, mis moodustavad tehasest väljastamisel terviku, st teoreetiliselt on neid anumaid võimalik paigalduskohta toimetada ilma eelneva demonteerimiseta;1.2.2. teostatakse kahes või rohkemas järgus niisuguste anumate vastavustõendamist, mida ei lähetata ühes tükis;1.2.3. vastavustõendamisega tuleb eelkõige tagada, et anum vastab heakskiidetud tüübile, või kui on tegemist EMÜ tüübikinnitusmenetlusest vabastatud anumatega, siis asjakohase üksikdirektiiviga kehtestatud nõuetele.2. EMÜ VASTAVUSTÕENDAMISE OLEMUS2.1. Vastavalt üksikdirektiivide nõuetele peab vastavustõendamisega kaasnema:- materjalide omaduste uurimine,- konstruktsiooniarvutuste, tootmismeetodi, töötluse ja kasutatud materjalide kontrollimine,- sisemine uurimine, mis koosneb sisemiste osade ja keeviste kontrollimisest,- survestamine,- monteeritud ohutusseadiste ja mõõteseadmete kontrollimine,- anuma erinevate osade väline uurimine,- toimivuskatse, kui see on üksikdirektiividega ette nähtud.3. EMÜ VASTAVUSTÕENDAMISMÄRGISED3.1. EMÜ vastavustõendamismärgiste kirjeldus3.1.1. Vastavalt üksikdirektiivide nõuetele on punkti 3.3 kohaselt kinnitatud EMÜ vastavustõendamismärgised järgmised:3.1.1.1. EMÜ lõpliku vastavustõendamise märgis koosneb kahest templist:3.1.1.1.1. esimene kujutab e-tähte ning sisaldab:- ülemises pooles suurtähte (suurtähti), millega identifitseeritakse vastavustõendamise teostanud riik (B – Belgia, D – Saksamaa Liitvabariik, DK – Taani, F – Prantsusmaa, I – Itaalia, IRL – Iirimaa, L – Luksemburg, NL – Madalmaad ja UK – Ühendkuningriik) ja mille juurde kuulub vajaduse korral üks või kaks territoriaalset alajaotust tähistavat numbrit;- alumises pooles kontrolliasutuse märgist, mille kinnitab vastavustõendamise teostaja, asjakohasusel koos vastavustõendamise teostaja märgisega;3.1.1.1.2. teine tempel koosneb vastavustõendamise kuupäevast kuusnurga sees, mida kirjeldatakse nõutava täpsusega üksikdirektiivis.EMÜ osalise vastavustõendamise märgis koosneb üksnes esimesest templist [2].3.2. Märgiste kuju ja mõõtmed3.2.1. Punktides 3.1.1.1.1 ja 3.1.1.1.2 kirjeldatud templite näited on esitatud allpool, joonistel 1 ja 2.EMÜ vastavustõendamismärgiste paigutus ja mõõtmed võidakse täpselt kindlaks määrata üksikdirektiividega.Kui üksikdirektiivides ei ole ette nähtud teisiti, siis peavad iga märgise tähed ja numbrid olema vähemalt 5 mm kõrgused.3.2.2. Liikmesriikide kontrolliasutused vahetavad vastastikku EMÜ vastavustõendamismärgiste joonistuste koopiaid.3.3. Märgiste kinnitamine3.3.1. Kui anum on lõplikult kontrollitud ning EMÜ nõuetele vastavaks kinnitatud, kinnitatakse EMÜ lõpliku vastavustõendamise märgis anumal ettenähtud kohta.3.3.2. Kui vastavustõendamist teostatakse enam kui ühes järgus, siis kinnitatakse EMÜ osalise vastavustõendamise märgis tootmiskohas anumale või anuma sellele osale, mida peetakse selles kontrollmenetluse järgus EMÜ nõuetele vastavaks, ja templi jaoks spetsiaalselt ettenähtud kohta või muusse kohta, mis on täpselt määratud üksikdirektiividega.+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++[1] Vt I ja II lisa liidet.[2] Selgitav märkus EMÜ lõpliku vastavustõendamise märgise ja EMÜ osalise vastavustõendamise märgise kohtaKui anumat ei ole võimalik tootmiskohas kokku panna või kui transportimine võib selle omadusi mõjutada, siis teostatakse EMÜ vastavustõendamine järgmiselt:- tootmiskohas viib anuma vastavustõendamise läbi päritoluriigi kontrolliasutus, mis kinnitab juhul, kui anum vastab EMÜ nõuetele, punktis 3.1.1.1.1 kirjeldatud e-templi, mida tuntakse EMÜ osalise vastavustõendamise märgise nime all,- paigalduskohas viib anuma lõpliku vastavustõendamise läbi sihtriigi kontrolliasutus, mis kinnitab juhul, kui anum vastab EMÜ nõuetele, punktis 3.1.1.1.2 kirjeldatud templi, mis moodustab koos EMÜ osalise vastavustõendamise märgisega EMÜ lõpliku vastavustõendamise märgise.--------------------------------------------------III LISAMiinimumnõuded, millega liikmesriigid peavad EMÜ vastavustõendamist teostavate kontrolliasutuste määramisel arvestama1. Vastavustõendamiskatsete läbiviimise eest vastutav kontrolliasutus, selle direktor ja personal ei tohi olla kontrollitavate anumate või seadmestike projekteerija, tootja, tarnija või paigaldaja ega mainitud osapoolte volitatud esindaja. Nad ei tohi olla otseselt seotud anumate või seadmestike konstrueerimise, valmistamise, turustamise, esindamise ega hooldusega ega esindada nende toimingutega tegelevaid osapooli. Sellega ei välistata tehnilise teabe vahetamise võimalust tootja ja kontrolliasutuse vahel.2. Kontrolliasutus ja selle personal peavad vastavustõendamiskatsed läbi viima suurima erialase usaldusväärsuse ja tehnilise pädevusega ning olema sõltumatud kõikidest surveavaldustest ja ahvatlustest, eelkõige rahalistest, mis võiksid nende arvamust või kontrolli tulemusi mõjutada, eriti isikutelt või isikute rühmadelt, kelle huvid on seotud vastavustõendamise tulemusega.3. Kontrolliasutuse käsutuses peab olema personal ja vahendid kontrolliga seotud administratiivsete ja tehniliste ülesannete nõuetekohaseks täitmiseks; kontrolliasutusel peab olema võimalik kasutada spetsiifilisteks kontrollimisteks vajalikke seadmeid.4. Kontrollimise eest vastutaval personalil peab olema:- hea tehniline ja erialane ettevalmistus,- piisavad teadmised nende tehtavaid katseid käsitlevate nõuete kohta ja piisavad kogemused selliste katsete tegemisel,- suutlikkus koostada katsete tulemuste kinnitamiseks tõendeid, protokolle ja aruandeid.5. Peab olema tagatud kontrollijate erapooletus. Nende palk ei tohi sõltuda teostatud katsete hulgast ega tulemustest.6. Juhul kui tsiviilvastutust ei kata siseriiklike seaduste kohaselt riik või kui liikmesriik ise ei ole katsete eest otseselt vastutav, peab kontrolliasutus sõlmima tsiviilvastutuskindlustuse lepingu.7. Kontrolliasutuse personal peab hoidma ametisaladust seoses käesoleva direktiivi või üksikdirektiivide või nende jõustamiseks vastuvõetud siseriiklike õigusaktide kohaselt täidetud ülesannete käigus omandatud teabega (välja arvatud teabevahetus selle riigi pädevate haldusasutustega, kus kontrolliasutus tegutseb).--------------------------------------------------IV LISAMÕISTEDPäritoluriik: liikmesriik, kus surveanum toodeti.Vastuvõtjariik: liikmesriik, kuhu surveanum imporditakse või kus seda turustatakse ja/või anum kasutusele võetakse.Päritoluriigi haldusasutus: päritoluriigi pädevad haldusasutused.Vastuvõtjariigi haldusasutus: vastuvõtjariigi pädevad haldusasutused.MENETLUS1. Kui tootja soovib üht või mitut üht tüüpi surveanumat eksportida, siis edastab kas tema või tema esindaja vastuvõtjariigi haldusasutusele otse või vastuvõtjariigi importija kaudu taotluse, millega viidatakse artiklile 22 ja palutakse vastuvõtjariigi kontrolliasutusest erineval kontrolliasutusel teostada vastavustõendamiskatsed vastavalt vastuvõtjariigis kehtestatud meetoditele.Taotluses näitab tootja või tema esindaja ära, millise kontrolliasutuse ta on valinud. Valik tuleb teha päritoluriigi poolt artikli 13 kohaselt esitatud nimekirjast. Kuid kui anumaid valmistatakse spetsiaalselt ühe tellimuse alusel väga väikses koguses või kui anumad konstrueeritakse keeruka seadmestiku jaoks, mis toodetakse vastavalt kliendi või kliendi poolt määratud konsultatsioonibüroo poolt antud informatsiooni ja spetsifikatsioonide alusel, siis valib klient ülaltoodud menetlusele erandina päritolumaaks olevas liikmesriigis kontrolliasutuse olenemata sellest, kas vastav asutus kuulub või ei kuulu artiklis 13 nimetatud nimekirja, seda eeldusel, et vastuvõtjariigi haldusasutus valikuga nõustub.Vastuvõtjariigi haldusasutus teavitab päritoluriigi haldusasutust kõnealuses küsimuses langetatavast otsusest.Kui kliendi või importija nimi on teada, tuleb see taotluses ära näidata.Taotlusele lisatakse toimik anumat või selle tüüpi puudutavate jooniste ja arvutustega, materjalide spetsifikatsioonidega, asjakohaste tootmisprotsesside alase teabe ja tootmise ajal rakendatavate vastavustõendamismeetodite detailsete andmetega koos muu informatsiooniga, mis võib tootja või tema esindaja arvates aidata vastuvõtjariigi haldusasutusel otsustada, kas kavanditele vastav surveanum või vastavad üht tüüpi surveanumad rahuldavad vastuvõtjariigis surveanumatele kehtestatud seadusjärgseid nõudeid.Dokumendid esitatakse neljas eksemplaris vastuvõtjariigi riigikeeles või riigikeeltes, või mõnes muus sellele riigile vastuvõetavas keeles.2. 2.1. Vastuvõtjariigi haldusasutus kinnitab toimiku kättesaamist niipea, kui see kätte saadakse.2.2. 2.2.1. Kui vastuvõtjariigi haldusasutus leiab, et saadud toimik sisaldab kogu punktis 1 nõutud informatsiooni, siis on asutusel kolm kuud alates toimiku kättesaamise kuupäevast aega toimikusse kuuluvate dokumentide sisulise uurimise läbiviimiseks.2.2.2. Kui vastuvõtjariigi haldusasutus leiab, et saadud toimik ei sisalda kogu punktis 1 nõutud informatsiooni, siis on asutusel üks kuu alates toimiku kättesaamise kuupäevast aega taotluse esitaja teavitamiseks, missugune informatsioon tuleb lisaks esitada. Nõuetele vastavalt komplekteeritud toimiku kättesaamisel järgitakse punktis 2.2.1 kirjeldatud menetlust.2.3. 2.3.1. Kui toimiku sisulise uurimise käigus selgub, et anum või ühte tüüpi anumad on toodetud või kavatsetakse toota vastavalt asjakohastele dokumentidele ning need rahuldavad vastuvõtjariigis kehtivaid surveanumatele esitatavaid seadusjärgseid nõudeid, või need võidakse heaks kiita, kui lubatakse teha mööndus neisse nõuetesse, siis teavitab vastuvõtjariigi haldusasutus taotluse esitajat sellest punktis 2.2.1 kehtestatud tähtaja jooksul.Kui anuma või ühte tüüpi anumate suhtes, mille kohta taotlus esitati, ei kohaldata vastuvõtjariigis mingeid eeskirju, võib vastuvõtjariigi haldusasutus nõuda, et anum või anumad vastaks päritoluriigis surveanumatele kehtivatele eeskirjadele.2.3.2. Kui toimiku sisulise uurimise käigus selgub, et anum või ühte tüüpi anumad on toodetud või kavatsetakse toota vastavalt asjakohastele dokumentidele, ent need ei rahulda vastuvõtjariigis kehtivaid surveanumatele esitatavaid seadusjärgseid nõudeid ning nimetatud nõuetesse ei lubata mööndust teha, siis teavitab vastuvõtjariigi haldusasutus sellest taotluse esitajat punktis 2.2.1 kehtestatud ajavahemiku jooksul, ja teatab ka, millistele sätetele anum või anumad ei vastanud ja millistele sätetele need vastama peavad, et anum või üht tüüpi anumad heakskiidu saaks. Vastuvõtjariigi haldusasutus teavitab taotluse esitajat ka vastuvõtjariigis kehtivate surveanumaid käsitlevate eeskirjadega nõutud tootmisnõuetest ning kontrollimistest, katsetest ja vastavustõendamismenetlustest.Kui taotluse esitaja on nõutud tingimuste rahuldamiseks valmis anumat või üht tüüpi anumaid puudutavat konstruktsiooni, tootmisprotsessi ja/või vastavustõendamismeetodeid muutma, siis muudab ta vastavalt oma toimikut. Muudetud toimiku kättesaamisel järgitakse punktis 2.2.1 kirjeldatud menetlust, ent uurimiseks ettenähtud periood lüheneb kahele kuule.2.3.3. Vastuvõtjariigi haldusasutuse poolt punktides 2.3.1 ja 2.3.2 viidatud möönduste lubamisel ja neist keeldumisel kasutatavad kriteeriumid on samad, mida hetkel rakendatakse vastuvõtjariigis registreeritud tootjate puhul.2.4. Toimiku uurimise eest tasutavad teenustasud, maksud või muud tasud vastavad vastuvõtjariigis kohaldatavate eeskirjadega kehtestatuile.3. Vastuvõtjariigi haldusasutuse poolt nõutavad toimingud teostab vastavalt punktile 1 valitud kontrolliasutus.4. Pärast vastuvõtjariigi haldusasutuse poolt nõutavate kontrollimiste, katsete ja vastavustõendamiste teostamist ning rahuldavate tulemuste kindlakstegemist väljastab kontrolliasutus tootjale või tema esindajale ja vastuvõtjariigi haldusasutusele aruanded nende kontrollimiste, katsete ja vastavustõendamiste kohta ning tõendid, millega kinnitatakse kasutatud kontrollimis-, katsetamis- ja vastavustõendamismeetodite ning saadud tulemuste vastavust vastuvõtjariigi nõuetele.Kui kontrollimiste tulemused ei ole rahuldavad, teavitab kontrolliasutus sellest taotluse esitajat ja vastuvõtjariigi haldusasutust.Nimetatud dokumendid tuleb koostada vastuvõtjariigi riigikeeles või mõnes muus vastuvõtjariigile vastuvõetavas keeles.5. Nimetatud kontrollimiste ja katsete teostamise eest tasutavad teenustasud, maksud või muud tasud vastavad kontrolliasutuse eeskirjadele.6. Vastuvõtjariigi haldusasutus peab tagama kõikide talle edastatud kavandite ja dokumentide konfidentsiaalsuse.--------------------------------------------------


title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2008/96/EÜ, 19. november 2008 , maanteede infrastruktuuri ohutuse korraldamise kohta

text:
               29.11.2008

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 319/59

      EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2008/96/EÜ,
   19. november 2008,
   maanteede infrastruktuuri ohutuse korraldamise kohta
   EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 71 lõike 1 punkti c,
   võttes arvesse komisjoni ettepanekut,
   võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust, (1)

   pärast konsulteerimist Regioonide Komiteega,
   toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras, (2)

   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. juuli 1996. aasta otsuses nr 1692/96/EÜ (üleeuroopalise transpordivõrgu arendamist käsitlevate ühenduse suuniste kohta) (3) määratletud üleeuroopalisel teedevõrgul on Euroopa integratsiooni ja ühtekuuluvuse toetamisel ning kõrge heaolutaseme tagamisel ülimalt tähtis roll. Eelkõige tuleks tagada ohutuse kõrge tase.

               (2)

               Komisjon väljendas oma 12. septembri 2001. aasta valges raamatus „Euroopa transpordipoliitika aastani 2010: aeg otsustada” vajadust viia läbi ühenduses asuvate suure õnnetuste arvuga teelõikude kindlaksmääramiseks ja haldamiseks ohutusele avalduva mõju hindamine ja liiklusohutuse auditid. Komisjon püstitas ka eesmärgi vähendada surmajuhtumite arvu Euroopa Liidu maanteedel aastail 2001–2010 poole võrra.

               (3)

               Oma 2. juuni 2003. aasta teatises „Euroopa liiklusohutuse tegevusprogramm – Euroopa Liidu liiklusõnnetusohvrite arvu vähendamine poole võrra aastaks 2010: ühine vastutus” nimetas komisjon maanteede infrastruktuuri liiklusohutuspoliitika kolmandaks sambaks, millel peaks olema tähtis roll õnnetuste vähendamist käsitleva ühenduse eesmärgi täitmisel.

               (4)

               Viimastel aastatel on tehtud suuri edusamme sõidukite konstruktsiooni osas (ohutusmeetmed ning uute tehnoloogiate väljatöötamine ja rakendamine), mis on aidanud vähendada liiklusõnnetustes hukkunute ja vigastatute arvu. 2010. aastaks seatud eesmärgi saavutamiseks tuleb meetmeid võtta ka teistes valdkondades. Maanteede infrastruktuuri ohutust on võimalik mitmel viisil tõsta ja seda tuleb ära kasutada.

               (5)

               Asjakohaste menetluste kehtestamine on üleeuroopalise teedevõrgu maanteede infrastruktuuri ohutuse parandamise oluline vahend. Liiklusohutusele avalduva mõju hindamine peaks strateegilisel tasandil aitama kindlaks teha infrastruktuuriprojektide eri kavandamisalternatiivide mõju liiklusohutusele ja sellel peaks olema suur tähtsus marsruutide valikul. Liiklusohutusele avalduva mõju hindamiste tulemusi võib kajastada mitmetes dokumentides. Lisaks tuleks liiklusohutuse auditite abil üksikasjalikult kindlaks määrata maanteede infrastruktuuri projekti ohtlikud aspektid. Seepärast on mõistlik kehtestada kõnealuses kahes valdkonnas järgitavad menetlused, et parandada üleeuroopalise teedevõrgu maanteede infrastruktuuri ohutust, kuid välja tuleks jätta Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiiviga 2004/54/EÜ (tunnelite miinimumohutusnõuete kohta üleeuroopalises teedevõrgus) (4) hõlmatud tunnelid.

               (6)

               Mitmes liikmesriigis on juba hästitoimiv maanteede infrastruktuuri ohutuse korraldamise süsteem. Nendel riikidel tuleks lubada jätkata olemasolevate meetodite kasutamist, kuivõrd need on kooskõlas käesoleva direktiivi eesmärkidega.

               (7)

               Euroopa Liidu maanteede ohutuse parandamisel on oluliseks vahendiks teadusuuringud. Komponentide, meetmete ja meetodite (sealhulgas telemaatika) arendamine ja tutvustamine ning teadusuuringute tulemuste levitamine etendab olulist osa maanteede infrastruktuuri ohutuse parandamisel.

               (8)

               Olemasolevate maanteede ohutuse suurendamiseks tuleks suunata investeeringud teelõikudele, kus esineb kõige rohkem õnnetusi ja/või kus võimalus nende arvu vähendada on kõige suurem. Selleks et sõidukijuhid saaksid kohandada oma käitumist ja paremini järgida liikluseeskirju, eriti kiirusepiiranguid, tuleks sõidukijuhte teavitada suure õnnetuste arvuga teelõikudest.

               (9)

               Teedevõrgu ohutustaseme määramisel on kohe pärast selle rakendamist suur potentsiaal. Kui suure õnnetuste arvuga teelõikudega on tegeldud ja võetud parandusmeetmeid, on ennetava meetmena kõige olulisem ohutuse kontrollimine. Korrapärane kontrollimine on oluline vahend, millega hoitakse ära võimalikud ohud kõikidele liiklejatele, ka haavatavamatele liiklejatele, ning samuti teetööde korral.

               (10)

               Ohutuspersonali koolitus ja sertifitseerimine liikmesriikides heaks kiidetud õppekavade ja kvalifitseerimisvahendite alusel peaks võimaldama spetsialistidel omandada vajalikke ajakohaseid teadmisi.

               (11)

               Selleks, et parandada liiklusohutust Euroopa Liidu maanteedel, tuleks sisse seada sagedasem ja järjepidevam parimate tavade vahetamine liikmesriikide vahel.

               (12)

               Kõrgetasemelise liiklusohutuse tagamiseks Euroopa Liidu maanteedel peaksid liikmesriigid kohaldama infrastruktuuri ohutuse korraldamise suuniseid. Komisjoni teavitamine kõnealustest suunistest ja korrapärane aruandlus nende rakendamisest peaksid ühenduse tasandil sillutama teed süstemaatiliseks infrastruktuuri ohutuse parandamiseks ning looma aja jooksul aluse tõhusama süsteemi arenguks. Samuti peaks suuniste rakendamisest aruandmine võimaldama teistel liikmesriikidel leida kõige tõhusamaid lahendusi ning andmete süstemaatiline kogumine enne ja pärast uuringuid peaks võimaldama valida edaspidiseks tegevuseks kõige tõhusama meetme.

               (13)

               Käesoleva direktiivi sätteid, mis käsitlevad investeeringuid liiklusohutusse, tuleks kohaldada ilma liikmesriikide teedevõrgu korrashoiuga seotud investeeringute alast pädevust piiramata.

               (14)

               Kuna käesoleva direktiivi eesmärki, nimelt menetluste kehtestamine kogu üleeuroopalise teedevõrgu liiklusohutuse kõrge taseme tagamiseks, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada ning meetme toime tõttu on seda parem saavutada ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale.

               (15)

               Käesoleva direktiivi rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused. (5)

               (16)

               Komisjonile tuleks eelkõige anda volitus võtta vastu vajalikud kriteeriumid liiklusohutuse korraldamise tavade täiustamiseks ning lisade kohandamiseks tehnika arenguga. Kuna need on üldmeetmed ja nende eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähem olulisi sätteid, muu hulgas täiendades seda uute vähem oluliste sätetega, tuleb need vastu võtta vastavalt otsuse 1999/468/EÜ artiklis 5a sätestatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.

               (17)

               Teeäärsete parklate piisav arv on väga oluline mitte üksnes kuritegude ennetamise, vaid ka liiklusohutuse seisukohalt. Parklad võimaldavad juhtidel puhkepause õigesti ajastada ja reisi täieliku keskendumisvõimega jätkata. Seetõttu peaks piisava arvu turvaliste parklate olemasolu olema maanteede infrastruktuuri ohutuse korraldamise lahutamatu osa.

               (18)

               Kooskõlas paremat õigusloomet käsitleva institutsioonidevahelise kokkuleppe (6) punktiga 34 julgustatakse liikmesriike koostama nende endi jaoks ja ühenduse huvides vastavustabeleid, kus on võimalikult suures ulatuses välja toodud vastavus käesoleva direktiivi ja ülevõtmismeetmete vahel, ning tegema need üldsusele kättesaadavaks,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Sisu ja reguleerimisala
   1.   Käesolevas direktiivis nähakse ette selliste menetluste kehtestamine ja rakendamine, mis on seotud liiklusohutusele avalduva mõju hindamise, liiklusohutuse auditite läbiviimise, teedevõrgu liiklusohutuse korraldamise ja ohutuse kontrollimisega liikmesriikide poolt.
   2.   Käesolevat direktiivi kohaldatakse üleeuroopalisse teedevõrku kuuluvate projekteeritavate, ehitatavate või kasutusel olevate maanteede suhtes.
   3.   Ühtlasi võivad liikmesriigid kohaldada käesoleva direktiivi sätteid parimate tavadena täielikult või osaliselt ühenduse vahendite eest ehitatud siseriikliku maanteetranspordi infrastruktuuri suhtes, mis ei kuulu üleeuroopalisse teedevõrku.
   4.   Käesolevat direktiivi ei kohaldata direktiiviga 2004/54/EÜ hõlmatud tunnelite suhtes.
   Artikkel 2
   Mõisted
   Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:

               1.

               „üleeuroopaline teedevõrk” – otsuse nr 1692/96/EÜ I lisa 2. jaos määratletud teedevõrk;

               2.

               „pädev asutus” – üks või mitu riigi, piirkonna või kohalikul tasandil moodustatud avaliku või erasektori organisatsiooni, kes osalevad oma pädevuse tõttu käesoleva direktiivi rakendamisel, kaasa arvatud pädevateks asutusteks määratud asutused, mis olid loodud juba enne käesoleva direktiivi jõustumist, juhul kui nad vastavad käesoleva direktiivi nõuetele;

               3.

               „liiklusohutusele avalduva mõju hindamine” – strateegiline võrdlev analüüs selle kohta, kuidas uus maantee või olemasoleva võrgu olulised muudatused avaldavad mõju teedevõrgu ohutusele;

               4.

               „liiklusohutuse audit” – maanteede infrastruktuuri projekti projekteerimisandmete sõltumatu üksikasjalik süstemaatiline ja tehniline kontrollimine ohutusaspektist eri etappidel, alates planeerimisest kuni selle kasutuselevõtmise varase etapini;

               5.

               „suure õnnetuste arvuga teelõikude ohutustaseme määramine” – selliste teedevõrgu osade kindlaksmääramine, analüüsimine ja ohutustaseme määramine, kus proportsionaalselt liiklusvooga on toimunud palju surmaga lõppenud õnnetusi ning mis on olnud kasutusel rohkem kui kolm aastat;

               6.

               „teedevõrgu ohutustaseme määramine” – meetod olemasoleva teedevõrgu osade kindlaksmääramiseks, analüüsimiseks ja liigitamiseks vastavalt nende ohutuse parandamise ning õnnetustega kaasnevate kulude vähendamise potentsiaalile;

               7.

               „ohutuse kontrollimine” – tavapärane korrapärane maantee selliste omaduste ja puuduste kindlakstegemine, mis nõuavad ohutuse tagamiseks hooldustööde tegemist;

               8.

               „suunised” – liikmesriikide vastu võetud meetmed, millega nähakse ette juhised ja üksikasjad käesolevas direktiivis sätestatud ohutusmenetluste rakendamiseks;

               9.

               „infrastruktuuriprojekt” – uue maanteede infrastruktuuri ehitamise või olemasoleva teedevõrgu olulise muutmise projekt, millel on mõju liiklusvoole.

         Artikkel 3
   Liiklusohutusele avalduva mõju hindamine infrastruktuuriprojektide puhul
   1.   Liikmesriigid tagavad, et liiklusohutusele avalduva mõju hindamine viiakse läbi kõigi infrastruktuuriprojektide puhul.
   2.   Liiklusohutusele avalduva mõju hindamine viiakse läbi esialgsel planeerimisetapil enne infrastruktuuriprojekti heakskiitmist. Sellega seoses püüavad liikmesriigid täita I lisas sätestatud kriteeriume.
   3.   Liiklusohutusele avalduva mõju hindamisel osutatakse liiklusohutusega seotud kaalutlustele, mis aitavad kaasa pakutud lahenduse valikule. Selles esitatakse ka kogu asjakohane teave, mis on vajalik hindamisel olevate eri võimaluste tulude ja kulude analüüsiks.
   Artikkel 4
   Infrastruktuuriprojektide liiklusohutuse auditid
   1.   Liikmesriigid tagavad, et liiklusohutuse auditid viiakse läbi kõigi infrastruktuuriprojektide puhul.
   2.   Liiklusohutuse auditite läbiviimisel püüavad liikmesriigid täita II lisas sätestatud kriteeriume.
   Liikmesriigid tagavad audiitori määramise infrastruktuuriprojekti projekteerimisandmete auditeerimiseks.
   Audiitor määratakse vastavalt artikli 9 lõike 4 sätetele ning tal on artiklis 9 ettenähtud vajalik pädevus ja koolitus. Kui auditeerimist teostab audiitorite rühm, on vähemalt ühel rühma liikmel artikli 9 lõikes 3 osutatud pädevust tõendav tunnistus.
   3.   Liiklusohutuse audit on infrastruktuuriprojekti kavandamise lahutamatu osa esialgse projekteerimise ja üksikasjaliku projekteerimise etapil, samuti avamiseelsel ja kasutuselevõtmise varasel etapil.
   4.   Liikmesriigid tagavad, et audiitor esitab auditeerimisaruandes infrastruktuuriprojekti iga etapi kohta ohutuse seisukohalt kriitilised projekti osad. Kui auditi käigus tuvastatakse ohutuspuudujäägid, kuid projekti ei parandata asjakohase etapi lõpuks vastavalt II lisale, esitab pädev asutus põhjused auditeerimisaruande lisas.
   5.   Liikmesriigid tagavad, et lõikes 4 osutatud aruande põhjal tehakse ohutuse seisukohalt asjakohaseid soovitusi.
   Artikkel 5
   Kasutusel oleva teedevõrgu ohutuse määramine ja korraldamine
   1.   Liikmesriigid tagavad, et suure õnnetuste arvuga teelõikude ohutustaseme määramine ja teedevõrgu ohutustaseme määramine viiakse läbi teedevõrgu kasutamise ülevaatuse alusel vähemalt iga kolme aasta tagant. Sellega seoses püüavad liikmesriigid täita III lisas sätestatud kriteeriume.
   2.   Liikmesriigid tagavad, et suure õnnetuste arvuga teelõikude ohutustaseme määramise ja teedevõrgu ohutustaseme määramise tulemusel prioriteetseteks peetavaid teelõike hindavad kohapeal tehtavate külastuste alusel ekspertrühmad, tuginedes III lisa punktis 3 osutatud aspektidele. Vähemalt üks ekspertrühma liige peab vastama artikli 9 lõike 4 punktis a sätestatud nõuetele.
   3.   Liikmesriigid tagavad lõikes 2 osutatud teelõikude suhtes parandusmeetmete võtmise. Eelistatakse III lisa punkti 3 alapunktis e osutatud meetmeid, pöörates tähelepanu kõrgeima kulutõhususega meetmetele.
   4.   Liikmesriigid tagavad asjakohaste tähiste paigaldamise liiklejate hoiatamiseks maanteede infrastruktuuri lõikudel, kus teostatakse parandustöid, mis võivad ohustada liiklejate turvalisust. Tähiste hulka kuuluvad ka ohutusse kaugusse paigaldatavad päeval ja öösel nähtavad tähised, mis vastavad liiklusmärkide ja -signaalide 1968. aasta Viini konventsiooni sätetele.
   5.   Liikmesriigid tagavad, et liiklejaid teavitatakse suure õnnetuste arvuga teelõikudest asjakohaste meetmete abil. Kui liikmesriigid otsustavad kasutada tähiseid, tuleb järgida liiklusmärkide ja -signaalide 1968. aasta Viini konventsiooni sätteid.
   Artikkel 6
   Ohutuse kontrollimine
   1.   Liikmesriigid tagavad, et kasutatavate maanteede puhul teostatakse ohutuse kontrollimist, et määrata kindlaks liiklusohutust mõjutavad omadused ja hoida ära õnnetusi.
   2.   Ohutuse kontrollimine hõlmab teedevõrgu korrapärast ülevaatust ja teetööde võimalike mõjude hindamist liiklusvoo ohutusele.
   3.   Liikmesriigid tagavad, et pädev asutus teeb korrapäraseid kontrolle. Kontrollimine on piisavalt sage, et tagada asjakohase maanteede infrastruktuuri piisav ohutuse tase.
   4.   Ilma et see piiraks artikli 8 kohaselt vastu võetud suuniste kohaldamist, võtavad liikmesriigid vastu suunised teetöödel rakendatavate ajutiste ohutusmeetmete kohta. Nad kehtestavad ka asjakohase kontrollimisprogrammi, millega tagatakse suuniste nõuetekohane kohaldamine.
   Artikkel 7
   Andmehaldus
   1.   Liikmesriigid tagavad, et iga surmaga lõppenud õnnetuse kohta, mis leiab aset artikli 1 lõikes 2 osutatud maanteel, täidab pädev asutus liiklusõnnetuse akti. Liikmesriigid püüavad tagada, et liiklusõnnetuse akt kajastab kõiki IV lisas loetletud üksikasju.
   2.   Liikmesriigid arvutavad oma riigi territooriumil surmaga lõppenud õnnetuse ja raske õnnetuse keskmise kulu ühiskonnale. Liikmesriigid võivad soovi korral kulumäärasid täiendavalt diferentseerida; neid määrasid uuendatakse vähemalt üks kord iga viie aasta järel.
   Artikkel 8
   Suuniste vastuvõtmine ja teatavakstegemine
   1.   Liikmesriigid tagavad, et suunised, kui neid veel ei ole, võetakse vastu hiljemalt 19. detsembril 2011, et abistada pädevaid asutusi käesoleva direktiivi kohaldamisel.
   2.   Liikmesriigid teavitavad nendest suunistest komisjoni kolme kuu jooksul alates nende vastuvõtmisest või muutmisest.
   3.   Komisjon teeb need suunised kättesaadavaks avalikul veebilehel.
   Artikkel 9
   Audiitorite määramine ja koolitamine
   1.   Liikmesriigid tagavad, et liiklusohutuse audiitoritele ette nähtud koolituse õppekavad, kui neid veel ei ole, võetakse vastu hiljemalt 19. detsembril 2011.
   2.   Liikmesriigid tagavad, et käesoleva direktiiviga ette nähtud ülesannete täitmiseks läbivad liiklusohutuse audiitorid esialgse koolituse ja saavad pädevust tõendava tunnistuse ning osalevad edaspidi korrapäraselt täiendkoolitustel.
   3.   Liikmesriigid tagavad, et liiklusohutuse audiitoritel on pädevust tõendav tunnistus. Tunnustatakse ka enne käesoleva direktiivi jõustumist välja antud asjakohaseid tunnistusi.
   4.   Liikmesriigid tagavad, et audiitoreid määratakse kooskõlas järgmiste nõuetega:

               a)

               nendel on vastavad kogemused või nad on läbinud koolituse teede projekteerimise, liikluse ohutustehnika ja õnnetuste analüüsimise valdkonnas;

               b)

               kui liikmesriikide poolt artikli 8 kohaselt suuniste vastuvõtmisest on möödunud kaks aastat, võivad liiklusohutuse auditeid läbi viia ainult audiitorid või rühmad, kuhu kuuluvad audiitorid, kes vastavad lõigetes 2 ja 3 ette nähtud nõuetele;

               c)

               audiitor ei või auditi tegemise ajal osaleda auditeeritava infrastruktuuriprojekti põhimõtete väljatöötamisel või projekti elluviimisel.

         Artikkel 10
   Parimate tavade vahetamine
   Liiklusohutuse parandamiseks nendel Euroopa Liidu maanteedel, mis ei kuulu üleeuroopalisse teedevõrku, seab komisjon sisse sidusama süsteemi parimate tavade vahetamiseks liikmesriikide vahel, hõlmates muu hulgas ka olemasolevaid maanteede infrastruktuuri ohutuse projekte ja töökindlaks osutunud liiklusohutustehnoloogiat.
   Artikkel 11
   Ohutuse korraldamise tavade pidev täiustamine
   1.   Komisjon hõlbustab ja struktureerib liikmesriikide vahel teadmiste ja parimate tavade vahetamist, kasutades asjakohastel olemasolevatel rahvusvahelistel foorumitel saadud kogemusi, eesmärgiga tagada Euroopa Liidus maanteede infrastruktuuri ohutuse korraldamise tavade pidev täiustamine.
   2.   Komisjoni abistab artiklis 13 osutatud komitee. Kui nõutakse erimeetmete vastuvõtmist, siis võetakse sellised meetmed vastu vastavalt artikli 13 lõikes 3 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.
   3.   Vajadusel võib ohutuse tehniliste aspektide osas konsulteerida asjakohaste valitsusväliste organisatsioonidega, kes on tegevad ohutuse ja maanteede infrastruktuuri korraldamise vallas.
   Artikkel 12
   Kohandamine tehnika arenguga
   Käesoleva direktiivi lisasid kohandatakse tehnika arenguga vastavalt artikli 13 lõikes 3 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.
   Artikkel 13
   Komiteemenetlus
   1.   Komisjoni abistab komitee.
   2.   Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7, võttes arvesse selle otsuse artikli 8 sätteid.
   Tähtajaks otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõike 6 tähenduses kehtestatakse kolm kuud.
   3.   Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikli 5a lõikeid 1 kuni 4 ja artiklit 7, võttes arvesse selle otsuse artikli 8 sätteid.
   Artikkel 14
   Ülevõtmine
   1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 19. detsembril 2010. Liikmesriigid teatavad nendest viivitamata komisjonile.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.
   Artikkel 15
   Jõustumine
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 16
   Adressaadid
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Strasbourg, 19. november 2008

            Euroopa Parlamendi nimel

            president

         H.-G. PÖTTERING

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         J.-P. JOUYET

      (1)  ELT C 168, 20.7.2007, lk 71.

      (2)  Euroopa Parlamendi 19. juuni 2008. aasta arvamus (Eurooa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 20. oktoobri 2008. aasta otsus.

      (3)  EÜT L 228, 9.9.1996, lk 1.

      (4)  ELT L 167, 30.4.2004, lk 39.

      (5)  EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.

      (6)  ELT C 321, 31.12.2003, lk 1.

      I LISA
      LIIKLUSOHUTUSELE AVALDUVA MÕJU HINDAMINE INFRASTRUKTUURIPROJEKTIDE PUHUL

                  1.

                  Liiklusohutusele avalduva mõju hindamise aspektid:

                              a)

                              probleemi määratlus;

                              b)

                              praegune olukord ja „tegevusetuse” stsenaarium;

                              c)

                              liiklusohutusalased eesmärgid;

                              d)

                              kavandatavate võimaluste mõju analüüs liiklusohutusele;

                              e)

                              võimaluste võrdlemine, sealhulgas kulutasuvuse analüüs;

                              f)

                              võimalike eri lahenduste tutvustamine;

                  2.

                  Arvesse võetav teave:

                              a)

                              surmajuhtumite ja õnnetuste arv; vähendamise eesmärgid võrreldes „tegevusetuse” stsenaariumiga;

                              b)

                              marsruutide valik ja sõiduskeemid;

                              c)

                              võimalik mõju olemasolevale teedevõrgule (nt mahasõidud, ristmikud, raudteeületuskohad);

                              d)

                              liiklejad, sealhulgas haavatavamad liiklejad (nt jalakäijad, jalgratturid, mootorratturid);

                              e)

                              liiklus (nt liiklusmaht, liikluse kategoriseerimine sõidukitüüpide kaupa);

                              f)

                              hooajalisus ja kliimatingimused;

                              g)

                              piisava arvu turvaliste parklate olemasolu;

                              h)

                              seismiline aktiivsus.

      II LISA
      LIIKLUSOHUTUSE AUDITID INFRASTRUKTUURIPROJEKTIDE PUHUL

                  1.

                  Esialgse projekti etapi kriteeriumid:

                              a)

                              geograafiline asukoht (nt maalihete, üleujutuste, laviinide oht), hooajalised ja kliimatingimused ning seismiline aktiivsus;

                              b)

                              ristmike liigid ja nendevaheline kaugus;

                              c)

                              sõiduradade arv ja liik;

                              d)

                              uuele maanteele lubatava liikluse liigid;

                              e)

                              maantee funktsioon teedevõrgus;

                              f)

                              ilmastikutingimused;

                              g)

                              lubatud sõidukiirused;

                              h)

                              ristlõiked (nt sõidutee laius, jalgrattateed, kõnniteed);

                              i)

                              horisontaalne ja vertikaalne suunamismärgistus;

                              j)

                              nähtavus;

                              k)

                              ristmike asendiplaan;

                              l)

                              ühistransport ja avalik infrastruktuur;

                              m)

                              raudteeületuskohad.

                  2.

                  Üksikasjaliku projekti etapi kriteeriumid:

                              a)

                              asendiplaan;

                              b)

                              asjakohased liiklusmärgid ja teemärgised;

                              c)

                              maanteede ja ristmike valgustus;

                              d)

                              teeäärsed vahendid;

                              e)

                              teeäärne keskkond, sealhulgas taimestik;

                              f)

                              teeäärsed püsivad takistused;

                              g)

                              turvaliste parklate olemasolu;

                              h)

                              haavatavamad liiklejad (nt jalakäijad, jalgratturid, mootorratturid);

                              i)

                              teepiirdesüsteemide kasutajasõbralikuks kohandamine (suunavööndite vahelised alad ja põrkepiirded, et vähendada ohtu haavatavamatele liiklejatele).

                  3.

                  Avamiseelse etapi kriteeriumid:

                              a)

                              liiklejate ohutus ja nähtavus erinevates tingimustes, nt pimedas ja tavalistes ilmastikutingimustes;

                              b)

                              liiklusmärkide ja teemärgiste loetavus;

                              c)

                              teekatte seisund.

                  4.

                  Kasutuselevõtmise algetapi kriteeriumid: liiklusohutuse hindamine liiklejate tegelikku käitumist arvestades.
                  Iga etapi auditis võib tekkida vajadus uuesti kaaluda eelmiste etappide kriteeriume.

      III LISA
      SUURE ÕNNETUSTE ARVUGA TEELÕIKUDE OHUTUSTASEME MÄÄRAMINE JA TEEDEVÕRGU OHUTUSTASEME MÄÄRAMINE
      1.   Suure õnnetuste arvuga teelõikude kindlaksmääramine
      Suure õnnetuste arvuga teelõikude kindlaksmääramisel võetakse arvesse vähemalt eelmistel aastatel esinenud surmajuhtumiga lõppenud õnnetuste arvu teepikkuse ühiku kohta liiklusmahuga võrreldes ja ristmiku korral selliste õnnetuste arvu ristmiku kohta.
      2.   Teedevõrgu ohutustaseme määramisel analüüsitavate teelõikude kindlaksmääramine
      Teedevõrgu ohutustaseme määramisel analüüsitavate teelõikude kindlaksmääramisel võetakse arvesse teelõikude potentsiaali vähendada õnnetustega kaasnevaid kulusid. Teelõigud liigitatakse kategooriatesse. Teelõike analüüsitakse iga maanteede kategooria puhul ja need liigitatakse vastavalt ohutusega seotud teguritele, nagu õnnetuste kontsentratsioon, liiklusmaht ja liikluse liik.
      Iga maanteede kategooria kohta koostatakse teedevõrgu ohutustaseme määramise tulemusel prioriteetsete teelõikude loetelu, kus infrastruktuuri parandamine peaks osutuma eriti tulemuslikuks.
      3.   Ekspertrühmade poolt kohapeal tehtavate hindamiste aspektid:

                  a)

                  teelõigu kirjeldus;

                  b)

                  viide võimalikele varasematele aruannetele sama teelõigu kohta;

                  c)

                  võimalike liiklusõnnetuste aktide analüüs;

                  d)

                  õnnetuste, surmajuhtumite ja raskelt vigastatute arv kolme viimase aasta jooksul;

                  e)

                  võimalike parandusmeetmete kogum täitmiseks eri ajavahemike jooksul, näiteks:

                              —

                              püsivate teeäärsete takistuste eemaldamine või kaitsmine;

                              —

                              kiirusepiirangute alandamine ja sõidukiiruse kontrolli tõhustamine kohalikul tasandil;

                              —

                              nähtavuse parandamine erinevates ilmastiku- ja valgustustingimustes;

                              —

                              teeäärsete vahendite, nt teepiirete ohutuse parandamine;

                              —

                              teemärgistuse (sh künnised), liiklusmärkide ja -signaalide arusaadavuse, nähtavuse, loetavuse ja asendi parandamine;

                              —

                              kaitse langevate kivide, maalihete ja laviinide eest;

                              —

                              teekatte haarde ja kareduse parandamine;

                              —

                              teepiirete süsteemi ümberprojekteerimine;

                              —

                              eraldusriba kaitse paigaldamine või parandamine;

                              —

                              möödasõidu paigutuse muutmine;

                              —

                              ristmike, sh raudteeületuskohtade täiustamine;

                              —

                              suunamismärgistuse muutmine;

                              —

                              maantee laiuse muutmine, kindlustatud teepeenra lisamine;

                              —

                              liikluskorraldus- ja kontrollsüsteemi paigaldamine;

                              —

                              haavatavamatele liiklejatele põhjustatavate võimalike ohtude vähendamine;

                              —

                              tee vastavusse viimine kaasaegsete projekteerimisnormidega;

                              —

                              teekatte taastamine või vahetamine;

                              —

                              arukate liiklusmärkide kasutamine;

                              —

                              arukate transpordisüsteemide ja telemaatikateenuste parandamine koostalitluse, hädaolukordade ja tähistuse jaoks.

      IV LISA
      LIIKLUSÕNNETUSE AKTIS SISALDUV TEAVE ÕNNETUSE KOHTA
      Liiklusõnnetuse akt sisaldab järgmist:

                  1.

                  õnnetuse toimumise võimalikult täpne koht;

                  2.

                  õnnetuse toimumise kohast tehtud pildid ja/või joonised;

                  3.

                  õnnetuse toimumise kuupäev ja kellaaeg;

                  4.

                  andmed tee kohta, näiteks piirkonna liik, tee liik, ristmiku liik, sh liiklussignaalid, sõiduradade arv, märgistus, teepind, valgustus- ja ilmastikutingimused, kiirusepiirang, teeäärsed takistused;

                  5.

                  õnnetuse raskusaste, sh surmajuhtumite ja vigastatute arv, võimaluse korral ühiste kriteeriumite alusel, mis määratletakse vastavalt artikli 13 lõikes 3 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele;

                  6.

                  õnnetuses osalenud isikute andmed, nt vanus, sugu, kodakondsus, alkoholisisaldus veres, ohutusseadmete kasutamine;

                  7.

                  õnnetuses osalenud sõidukite andmed (tüüp, vanus, riik, olemasolu korral ohutusseadmed, viimase korrapärase tehnilise ülevaatuse kuupäev vastavalt kehtivatele normidele);

                  8.

                  andmed õnnetuse kohta, näiteks õnnetuse liik, kokkupõrke liik, sõiduki ja sõidukijuhi manööver;

                  9.

                  võimaluse korral teave õnnetuse toimumise hetke ja õnnetuse registreerimise või hädaabiteenistuse saabumise vahele jäänud ajavahemiku kohta.