title: Nõukogu direktiiv 98/46/EÜ, 24. juuni 1998, millega muudetakse direktiivi 64/432/EMÜ ühendusesisest veiste ja sigadega kauplemist mõjutavate loomatervishoiu probleemide kohta A, D (I peatükk) ja F lisasid

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31998L0046

Euroopa Liidu Teataja L 198 , 15/07/1998 Lk 0022 - 0039

		Nõukogu direktiiv 98/46/EÜ,24. juuni 1998,millega muudetakse direktiivi 64/432/EMÜ ühendusesisest veiste ja sigadega kauplemist mõjutavate loomatervishoiu probleemide kohta A, D (I peatükk) ja F lisasidEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse nõukogu 26. juuni 1964. aasta direktiivi 64/432/EMÜ ühendusesisest veiste ja sigadega kauplemist mõjutavate loomatervishoiu probleemide kohta, [1] ja eriti selle artikli 16 lõike 1 punkti a,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [2]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [3]ning arvestades, et:direktiivi 64/432/EMÜ artiklis 16 on komisjonil palutud teha ettepanekuid nimetatud direktiivi A, D (I peatükk) ja F lisade muutmise kohta, pidades eelkõige silmas nende kohandamist vastavalt tehnoloogia arengule;samas artiklis on sätestatud, et nõukogu teeb nende ettepanekute kohta otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega enne 1. jaanuari 1998;viimasel ajal nõuab veterinaariaalaste haldusprotseduuride areng karjamajandamise, loomade liikumise kontrolli, loomade identifitseerimise ja haiguste tõrje alase info töötlemise osas muudatuste tegemist direktiivi 64/432/EMÜ teatavates lisades,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Käesolevaga asendatakse direktiivi 64/432/EMÜ A, D (I peatükk) ja F lisad käesoleva direktiivi lisade tekstiga.Artikkel 21. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 1. juulil 1999. Nad teatavad neist viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike põhiliste õigusnormide teksti.Artikkel 3Käesolev direktiiv jõustub Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Luksemburg, 24. juuni 1998Nõukogu nimeleesistujaJ. Cunningham[1] EÜT 121, 29.7.1964, lk 1977/64. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 97/12/EÜ (EÜT L 109, 25.4.1997, lk 1).[2] EÜT C 266, 3.9.1997, lk 4, ja EÜT C 337, 7.11.1997, lk 1.[3] EÜT C 14, 19.1.1998, lk 58.--------------------------------------------------I LISA"A LISAI. Ametlikult tuberkuloosivaba veisekariKäesolevas jaos tähendavad "veised" kõiki veiseid, välja arvatud kultuuri- ja spordiüritustest osavõtvaid loomi.1. Veisekari on ametlikult tuberkuloosivaba, kui:a) ühelgi loomal ei esine tuberkuloosi kliinilisi tunnuseid;b) kõik üle kuue nädala vanused veised on reageerinud negatiivselt vastavalt B lisale läbi viidud vähemalt kahele ametlikule nahasisesele tuberkuliiniproovile, millest esimene tehakse kuus kuud pärast nakkuse likvideerimist karjast ja teine kuus kuud hiljem või, kui kari on kogutud kokku ainult loomadest, mis on pärit ametlikult tuberkuloosivabadest karjadest, tehakse esimene proov vähemalt 60 päeva pärast kogumist ja teine proov pole nõutav;c) pärast punktis b osutatud esimese proovi tegemist ei ole karja toodud ühtki üle kuue nädala vanust veist, välja arvatud juhul, kui tema nahasisene tuberkuliiniproov, mis on tehtud ja mida on hinnatud vastavalt B lisale ja mis on tehtud kas 30 päeva jooksul enne või 30 päeva jooksul pärast tema karja toomise kuupäeva, on andnud negatiivse tulemuse; viimasel juhul peab/peavad loom(ad) olema karja teistest loomadest füüsiliselt isoleeritud, selliselt et vältida igasugust otsest või kaudset kontakti teiste loomadega, kuni tulemus on osutunud negatiivseks.Pädev asutus võib siiski mitte nõuda nimetatud testi läbiviimist loomade liikumise korral oma territooriumil, kui loom on pärit ametlikult tuberkuloosivabast karjast, välja arvatud liikmesriigis, kus pädev asutus nõudis 1. jaanuaril 1998 ja kuni ametlikult tuberkuloosivaba piirkonna staatuse saavutamiseni antud testide läbiviimist loomade suhtes, mis liiguvad artiklis 14 osutatud võrgusüsteemis osalevate karjade vahel.2. Veisekari säilitab ametlikult tuberkuloosivaba staatuse, kui:a) punktides 1a ja c täpsustatud tingimused on jätkuvalt täidetud;b) kõik majandisse saabuvad loomad on pärit ametlikult tuberkuloosivaba staatusega karjadest;c) kõik majandis olevad loomad, välja arvatud majandis sündinud alla kuue nädala vanused vasikad, läbivad rutiinse tuberkuliiniproovi vastavalt B lisale üheaastase intervalliga.Liikmesriigi pädev asutus võib siiski liikmesriigi või liikmesriigi osa suhtes, kus kõikide veisekarjade suhtes rakendatakse tuberkuloosi vastu võitlemise ametlikku programmi, muuta rutiinsete kontrollimiste sagedust järgmiselt:- kui tuberkuloosiga nakatunuks kinnitatud veisekarjade aastase protsendi – mis määratakse kindlaks iga aasta 31. detsembril – keskmine kahe viimase ühe-aastase järelevalve perioodi jooksul ei ületa 1 % kõikidest karjadest määratletud piirkonnas, võib karja rutiinsete kontrollimiste intervalli pikendada kahe aastani ning nuumamiseks ettenähtud isasloomad isoleeritud epidemioloogilises üksuses võib vabastada tuberkuliiniproovist, tingimusel et nad on pärit ametlikult tuberkuloosivabadest karjadest ja et pädev asutus garanteerib, et nuumamiseks ettenähtud isasloomi ei kasutata aretamiseks ja nad lähevad otse tapmisele,- kui tuberkuloosiga nakatunuks kinnitatud veisekarjade aastase protsendi – mis määratakse kindlaks iga aasta 31. detsembril – keskmine kahe viimase kahe-aastase järelevalve perioodi jooksul ei ületa 0,2 % kõikidest karjadest määratletud piirkonnas, võib rutiinsete kontrollimiste intervalli pikendada kolme aastani ja/või loomade vanuse, mil loomad peavad läbima antud kontrollimised, võib tõsta 24 kuuni,- kui tuberkuloosiga nakatunuks kinnitatud veisekarjade aastase protsendi – mis määratakse kindlaks iga aasta 31. detsembril – keskmine kahe viimase kolme-aastase järelevalve perioodi jooksul ei ületa 0,1 % kõikidest karjadest määratletud piirkonnas, võib rutiinsete kontrollimiste intervalli pikendada nelja aastani või, tingimusel et järgmised tingimused on täidetud, võib pädev asutus vabastada karjad karjade tuberkuliiniproovist:1) enne karja toomist läbivad kõik veised nahasisese tuberkuliiniproovi negatiivse tulemustega;2) kõikide tapetud veiste puhul kontrollitakse tuberkuloosi kahjustusi ning kõik sellised kahjustused saadetakse histopatoloogilisele ja bakterioloogilisele kontrollimisele tuberkuloosi tunnuste uurimiseks.Pädev asutus võib samuti liikmesriigi või selle osa suhtes suurendada tuberkuliiniproovide sagedust, kui haigestumus on suurenenud.3A. Karja ametlikult tuberkuloosivaba staatus peatatakse, kui:a) lõikes 2 täpsustatud tingimusi enam ei täideta;võib) üks või enam looma loetakse olevat reageerinud positiivselt tuberkuliiniproovile või tapajärgse kontrolli käigus kahtlustatakse tuberkuloosi juhtumit.Kui loom loetakse olevat reageerinud positiivselt, eemaldatakse ta karjast ja tapetakse. Positiivselt reageerinud looma või haiguskahtlusega looma rümba suhtes viiakse läbi asjakohased tapajärgsed kontrollimised, laboriuuringud ja epidemioloogilised kontrollimised. Karja staatus jääb peatatuks ajani, mil kõik laboriuuringud on lõpule viidud. Kui tuberkuloosi esinemine ei leia kinnitust, võib ametlikult tuberkuloosivaba staatuse peatamise tühistada, kui kõik üle kuue nädala vanused loomad on testitud ja andnud negatiivse tulemuse vähemalt 42 päeva pärast reageerinud looma(de) eemaldamist;võic) kari sisaldab määramata staatusega loomi vastavalt B lisas kirjeldatule. Sellisel juhul jääb karja staatus peatatuks, kuni loomade staatus on välja selgitatud. Sellised loomad tuleb isoleerida karja teistest loomadest, kuni nende staatus on välja selgitatud kas täiendava kontrollimisega 42 päeva hiljem või siis tapajärgse kontrollimise ja laboriuuringuga;d) erandina punkti c nõuetest võib pädev asutus siiski liikmesriigis, kus pädev asutus viib läbi rutiinset karja kontrollimist, kasutades B lisas kirjeldatud võrdlevat tuberkuliiniproovi, ja karja puhul, kus pole avastatud ühtegi kinnitatud positiivselt reageerinud looma vähemalt kolm aastat, otsustada mitte piirata karja muude loomade liikumist, tingimusel et ebaselge reaktsiooniga loomade staatus selgitatakse välja täiendava kontrollimisega 42 päeva hiljem ja et ühtki looma asjaomasest majandist ei lubata ühendusesiseseks kauplemiseks, kuni ebaselgelt reageerinud loomade staatus on välja selgitatud. Kui antud täiendaval kontrollimisel reageerib mõni loom positiivselt või annab jätkuvalt ebaselge reaktsiooni, siis kohaldatakse punkti b tingimusi. Kui haiguse esinemine leiab hiljem kinnitust, tuleb tuvastada ja testida kõik loomad, kes on lahkunud majandist alates karja viimase selge testimise ajast.3B. Karja ametlikult tuberkuloosivaba staatus tühistatakse, kui tuberkuloosi esinemist kinnitab M. Bovis’e eraldamine laboratoorsel uurimisel.Pädev asutus võib staatuse peatada, kui:a) lõikes 2 täpsustatud tingimusi enam ei täideta; võib) tapajärgsel kontrollil on näha tuberkuloosi klassikalisi kahjustusi; võic) epidemioloogiline uurimine teeb kindlaks nakkuse tõenäosuse;d) või muudel põhjustel, mida loetakse vajalikuks veiste tuberkuloosi tõrje eesmärgil.Pädev asutus peab tegema kindlaks ja kontrollima kõik karjad, mis loetakse epidemioloogiliselt seotud olevat. Karja ametlikult tuberkuloosivaba staatus jääb tühistatuks, kuni tööruumide ja seadmete puhastamine ja desinfitseerimine on lõpetatud ja kõik üle kuue nädala vanused loomad on reageerinud negatiivselt vähemalt kahele järjestikusele tuberkuliiniproovile, millest esimene tehakse mitte varem kui 60 päeva pärast ja teine 4–12 kuud pärast viimase positiivselt reageerinud looma eemaldamist.4. Artikli 8 kohaselt esitatud info alusel võib liikmesriigi või liikmesriigi osa kuulutada ametlikult tuberkuloosivabaks artiklis 17 sätestatud korras, kui ta vastab järgmistele tingimustele:a) tuberkuloosiga nakatunuks kinnitatud veisekarjade protsent kõikidest karjadest ei ole ületanud 0,1 % aastas kuus aastat järjest ja vähemalt 99,9 % karjadest on igal aastal saavutanud ametlikult tuberkuloosivaba staatuse kuus aastat järjest, kusjuures viimatimainitud protsendi arvestus toimub iga kalendriaasta 31. detsembril;b) on olemas määruse (EÜ) nr 820/97 [1] kohane identifitseerimissüsteem, mis võimaldab iga veise kohta teha kindlaks päritolu- ja vahekarjad;c) kõik tapetud veised läbivad ametliku tapajärgse kontrolli;d) ametlikult tuberkuloosivaba staatuse peatamise ja tühistamise protseduurid on täidetud.5. Liikmesriik või liikmesriigi osa säilitab ametlikult tuberkuloosivaba staatuse, kui lõike 4 punktide a–d tingimusi jätkuvalt täidetakse. Kui on siiski tõendeid olulisest tuberkuloosi olukorra muutusest ametlikult tuberkuloosivabaks tunnistatud liikmesriigis või liikmesriigi osas, võib komisjon artiklis 17 sätestatud korras teha otsuse staatuse peatamise või tühistamise kohta kuni otsuse nõuete täitmiseni.II. Ametlikult brutselloosivabad ja brutselloosivabad karjadKäesolevas jaos tähendavad "veised" kõiki veiseid, välja arvatud nuumamiseks ettenähtud isasloomi, tingimusel et nad on pärit ametlikult brutselloosivabadest karjadest ja et pädev asutus garanteerib, et nuumamiseks ettenähtud isasloomi ei kasutata aretamiseks ja nad lähevad otse tapmisele.1. Veisekari on ametlikult brutselloosivaba, kui:a) selles ei ole brutselloosi vastu vaktsineeritud veiseid, v.a emasloomad, keda on vaktsineeritud vähemalt kolm aastat tagasi;b) ühelgi veisel ei ole vähemalt kuue kuu jooksul esinenud brutselloosi kliinilisi tunnuseid;c) kõikide üle 12 kuu vanuste veiste suhtes on rakendatud C lisa kohaselt üht järgmistest kontrollirežiimidest, mille tulemus on olnud negatiivne:i) kaks lõikes 10 täpsustatud seroloogilist testi intervalliga, mis ületab kolme kuud ja on alla 12 kuu;ii) kolm piimaproovide testi intervalliga kolm kuud, millele järgneb vähemalt kuus nädalat hiljem lõikes 10 täpsustatud seroloogiline test;d) iga karja saabuv veis pärineb ametlikult brutselloosivaba staatusega karjast ning üle 12 kuu vanuste veiste puhul on brutsella tiiter seerumi aglutinatsiooni testi tegemisel vastavalt C lisale olnud alla 30 rahvusvahelise aglutinatsiooniühiku ml kohta või on reageerinud negatiivselt artikli 17 korra kohaselt heakskiidetud muule testile 30 päeva jooksul enne või 30 päeva jooksul pärast karja toomise kuupäeva: viimasel juhul peab/peavad loom(ad) olema karja teistest loomadest füüsiliselt isoleeritud, selliselt et vältida igasugust otsest või kaudset kontakti teiste loomadega, kuni tulemus on osutunud negatiivseks.2. Veisekari säilitab ametlikult brutselloosivaba staatuse, kui:a) igal aastal rakendatakse C lisa kohaselt üht järgmistest kontrollirežiimidest, mille tulemus on olnud negatiivne:i) kolm piima ringtesti intervalliga vähemalt kolm kuud;ii) kolm piima ELISA-testi intervalliga vähemalt kolm kuud;iii) kaks piima ringtesti intervalliga vähemalt kolm kuud, millele järgneb vähemalt kuus nädalat hiljem lõikes 10 osutatud seroloogiline test;iv) kaks piima ELISA-testi intervalliga vähemalt kolm kuud, millele järgneb vähemalt kuus nädalat hiljem lõikes 10 osutatud seroloogiline test;v) kaks seroloogilist testi intervalliga vähemalt kolm kuud, kuid mitte rohkem kui 12 kuud.Liikmesriigi pädev asutus võib siiski liikmesriigi või liikmesriigi osa suhtes, mis ei ole ametlikult brutselloosivaba, kuid kus kõikidele veisekarjadele rakendatakse brutselloosi vastu võitlemise ametlikku programmi, muuta rutiinsete kontrollimiste sagedust järgmiselt:- kui nakatunud ei ole üle 1 % veisekarjadest, võib olla piisav igal aastal teha kaks piima ringtesti või kaks piima ELISA-testi intervalliga vähemalt kolm kuud või üks seroloogiline test,- kui vähemalt 99,8 % veisekarjadest on tunnistatud ametlikult brutselloosivabaks vähemalt nelja aasta jooksul, võib kontrollimiste vahelise intervalli pikendada kahele aastale, kui kontrollitakse kõiki üle 12 kuu vanuseid loomi, või kontrollimisel võib piirduda üle 24 kuu vanuste loomadega, kui karjade kontrollimist jätkatakse igal aastal. Kontrollimised tuleb viia läbi, kasutades üht lõikes 10 osutatud seroloogilistest testidest;b) kõik karja saabuvad veised pärinevad ametlikult brutselloosivaba staatusega karjadest ning üle 12 kuu vanuste veiste puhul on brutsella tiiter seerumi aglutinatsiooni testi tegemisel vastavalt C lisale olnud alla 30 rahvusvahelise aglutinatsiooniühiku ml kohta või on reageerinud negatiivselt artikli 17 korra kohaselt heakskiidetud muule testile 30 päeva jooksul enne või 30 päeva jooksul pärast karja toomise kuupäeva: viimasel juhul peab/peavad loom(ad) olema karja teistest loomadest füüsiliselt isoleeritud, selliselt et vältida igasugust otsest või kaudset kontakti teiste loomadega, kuni tulemus on osutunud negatiivseks.Punktis b kirjeldatud testi ei tule siiski nõuda liikmesriikides või liikmesriikide piirkondades, kus brutselloosiga nakatunud veisekarju ei ole olnud üle 0,2 % vähemalt kahe aasta jooksul ning kus loom on pärit ametlikult brutselloosivabast karjast antud liikmesriigis või piirkonnas ning ei ole transpordi ajal puutunud kokku madalama staatusega veistega;c) olenemata punktist b, võib brutselloosivabast veisekarjast pärit veiseid tuua ametlikult brutselloosivabasse karja, kui nad on vähemalt 18 aasta vanused ja, juhul kui nad on brutselloosi vastu vaktsineeritud, toimus vaktsineerimine üle aasta varem.30 päeva jooksul enne üleviimist peab nende loomade brutsella tiiter olema olnud alla 30 rahvusvahelise aglutinatsiooniühiku ml kohta ja komplemendi sidumise testi või artikli 17 korra kohaselt heakskiidetud muu testi tulemus peab olema olnud negatiivne.Kui brutselloosivaba karja emasveis tuuakse ametlikult brutselloosivabasse veisekarja eespool toodud lõike sätete kohaselt, loetakse antud karja brutselloosivabaks kaks aastat pärast viimasena vaktsineeritud looma toomise kuupäeva.3A. Karja ametlikult brutselloosivaba staatus peatatakse, kui:a) lõigetes 1 ja 2 täpsustatud tingimusi enam ei täideta; võib) laborikatsete tulemusena või kliinilistel alustel kahtlustatakse ühel või enamal veisel brutselloosi esinemist ja haiguskahtlusega loomad on tapetud või isoleeritud selliselt, et vältida igasugust otsest või kaudset kontakti teiste loomadega.Kui asjaomane loom on tapetud ja teda ei saa enam kontrollida, võib peatamise tühistada, kui kahe seerumi aglutinatsiooni testi tulemusena, mis on tehtud vastavalt C lisale kõigile üle 12 kuu vanustele veistele karjas, on brutsella tiiter olnud alla 30 rahvusvahelise aglutinatsiooniühiku ml kohta. Esimene test tuleb teha vähemalt 30 päeva pärast asjaomase looma eemaldamist ja teine vähemalt 60 päeva hiljem.Kui asjaomane loom on olnud karja loomadest isoleeritud, võib looma uuesti karja tuua ja karja staatuse võib ennistada pärast seda, kui:a) seerumi aglutinatsiooni test on andnud tulemuseks tiitri alla 30 rahvusvahelise aglutinatsiooniühiku ml kohta ja komplemendi sidumise testi tulemus on olnud negatiivne; võib) artikli 17 korra kohaselt sel eesmärgil heakskiidetud muu testide kombinatsiooni tulemus on olnud negatiivne.3B. Karja ametlikult brutselloosivaba staatus tühistatakse, kui laborikatsete või epidemioloogiliste uuringute tulemusena on brutsella nakkus leidnud karjas kinnitust.Karja staatust ei ennistata enne, kui kas kõik haiguse puhkemisel karjas olnud veised on tapetud või kui karjas on läbi viidud kontrolltestimine ja kõik üle 12 kuu vanused loomad on reageerinud negatiivselt kahele järjestikusele testile 60päevase intervalliga, millest esimene on tehtud mitte vähem kui 30 päeva pärast positiivse(te) looma(de) eemaldamist.Veiste puhul, kes olid tiined haiguse puhkemise ajal, tuleb lõplik kontrollimine viia läbi vähemalt 21 päeva pärast seda, kui viimane haiguse puhkemise ajal tiine olnud loom on poeginud.4. Veisekari on brutselloosivaba, kui ta vastab lõike 1 punktides b ja c toodud tingimustele ja kui vaktsineerimine on toimunud järgmiselt:i) emasveiseid on vaktsineeritud:- enne kuue kuu vanuseks saamist tüve 19 elusvaktsiiniga, või- enne 15 kuu vanuseks saamist ametlikult kontrollitud ja heakskiidetud tapetud 45/20 adjuvantvaktsiiniga, või- artiklis 17 sätestatud korra kohaselt heakskiidetud muude vaktsiinidega;ii) alla 30 kuu vanused veised, keda on vaktsineeritud tüve 19 elusvaktsiiniga, võivad anda seerumi aglutinatsiooni testi tulemuseks üle 30 rahvusvahelise aglutinatsiooniühiku, kuid alla 80 rahvusvahelise aglutinatsiooniühiku milliliitri kohta, tingimusel et komplemendi sidumise testi tulemus on alla 30 EMÜ ühiku emasloomade puhul, keda on vaktsineeritud vähem kui 12 kuud varem, või alla 20 EMÜ ühiku kõigil muudel juhtudel.5. Veisekari säilitab brutselloosivaba staatuse, kui:i) karja suhtes rakendatakse üht punktis 2 a loetletud kontrollirežiimidest;ii) karja saabuvad veised täidavad punkti 2 b nõudeid, või- on pärit brutselloosivaba staatusega karjadest ning üle 12 kuu vanuste veiste puhul on seerumi aglutinatsiooni testi tulemuseks 30 päeva jooksul enne või isolatsioonis pärast karja toomist olnud alla 30 rahvusvahelise aglutinatsiooniühiku ml kohta ja komplemendi sidumise testi tulemus on olnud negatiivne vastavalt C lisale, või- on pärit brutselloosivaba staatusega karjadest, on alla 30 kuu vanused ja on vaktsineeritud tüve 19 elusvaktsiiniga, kui nad annavad seerumi aglutinatsiooni testi tulemuseks üle 30 rahvusvahelise aglutinatsiooniühiku, kuid alla 80 rahvusvahelise aglutinatsiooniühiku milliliitri kohta, tingimusel et komplemendi sidumise testi tulemuseks annavad nad alla 30 EMÜ ühiku emasloomade puhul, keda on vaktsineeritud vähem kui 12 kuud varem, või alla 20 EMÜ ühiku kõigil muudel juhtudel.6A. Karja brutselloosivaba staatus peatatakse, kui:a) lõigetes 4 ja 5 täpsustatud tingimused ei ole täidetud; võib) laborikatsete tulemusena või kliinilistel alustel kahtlustatakse ühel või enamal üle 30 kuu vanusel veisel brutselloosi esinemist ja haiguskahtlusega loom(ad) on tapetud või isoleeritud selliselt, et vältida igasugust otsest või kaudset kontakti teiste loomadega.Kui asjaomane loom on olnud isoleeritud, võib looma uuesti karja tuua ja karja staatuse võib ennistada, kui seerumi aglutinatsiooni tiiter on seejärel olnud alla 30 rahvusvahelise aglutinatsiooniühiku ml kohta ja komplemendi sidumise testi või artikli 17 korra kohaselt heakskiidetud muu testi tulemus on olnud negatiivne.Kui asjaomased loomad on tapetud ja neid ei saa enam kontrollida, võib peatamise tühistada, kui kahe seerumi aglutinatsiooni testi tulemusena, mis on tehtud vastavalt C lisale kõigile üle 12 kuu vanustele veistele majandis, on brutsella tiiter olnud alla 30 rahvusvahelise aglutinatsiooniühiku ml kohta. Esimene test tuleb teha vähemalt 30 päeva pärast asjaomase looma eemaldamist ja teine vähemalt 60 päeva hiljem.Kui eelmise kahe lõigu kohaselt kontrollitavad loomad on alla 30 kuu vanused ja neid on vaktsineeritud tüve 19 elusvaktsiiniga, võib neid lugeda negatiivseks, kui nad annavad seerumi aglutinatsiooni testi tulemuseks üle 30 rahvusvahelise aglutinatsiooniühiku, kuid alla 80 rahvusvahelise aglutinatsiooniühiku milliliitri kohta, tingimusel et komplemendi sidumise testi tulemus on alla 30 EMÜ ühiku emasloomade puhul, keda on vaktsineeritud vähem kui 12 kuud varem, või alla 20 EMÜ ühiku kõigil muudel juhtudel.6B. Karja brutselloosivaba staatus tühistatakse, kui laborikatsete või epidemioloogiliste uuringute tulemusena on brutsella nakkus leidnud karjas kinnitust. Karja staatust ei ennistata enne, kui kas kõik haiguse puhkemisel karjas olnud veised on tapetud või kui karjas on läbi viidud kontrolltestimine ja kõik üle 12 kuu vanused vaktsineerimata loomad on reageerinud negatiivselt kahele järjestikusele testile 60päevase intervalliga, millest esimene on tehtud mitte vähem kui 30 päeva pärast positiivse(te) looma(de) eemaldamist.Kui kõik eelmise lõike kohaselt kontrollitavad loomad on alla 30 kuu vanused ja neid on vaktsineeritud tüve 19 elusvaktsiiniga, võib neid lugeda negatiivseks, kui nende brutsella tiiter on üle 30 rahvusvahelise aglutinatsiooniühiku, kuid alla 80 rahvusvahelise aglutinatsiooniühiku ml kohta, tingimusel et komplemendi sidumise testi tulemusel on tiiter alla 30 EMÜ ühiku emasloomade puhul, keda on vaktsineeritud vähem kui 12 kuud varem, või tiiter alla 20 EMÜ ühiku kõigil muudel juhtudel.Veiste puhul, kes olid tiined haiguse puhkemise ajal, peab lõplik kontrollimine olema läbi viidud vähemalt 21 päeva pärast seda, kui viimane haiguse puhkemise ajal tiine olnud loom on poeginud.7. Liikmesriigi või liikmesriigi piirkonna võib kuulutada ametlikult brutselloosivabaks artiklis 17 sätestatud korras, kui ta vastab järgmistele tingimustele:a) vähemalt kolm aastat ei ole registreeritud ühtki abordijuhtumit brutsella nakkuse tõttu ja B. abortus’e eraldamist ning vähemalt 99,8 % karjadest on igal aastal saavutanud ametlikult brutselloosivaba staatuse viis aastat järjest, kusjuures protsendi arvestus toimub iga kalendriaasta 31. detsembril. Kui pädev asutus otsustab kogu karja tappa, ei pea siiski eespool toodud arvestuse eesmärgil arvestama epidemioloogilise uurimise käigus selgunud isoleeritud juhtumeid, mis on põhjustatud loomade toomisest väljastpoolt liikmesriiki või liikmesriigi osa, ja karju, mille ametlikult brutselloosivaba staatus on peatatud või tühistatud muul põhjusel kui haiguse kahtlus, tingimusel et asjaomase liikmesriigi pädev keskasutus registreerib sellised juhtumid iga-aastaselt ja edastab need komisjonile vastavalt artikli 8 lõikele 2; jab) on olemas määruse (EÜ) nr 820/97 kohane identifitseerimissüsteem, mis võimaldab iga veise kohta teha kindlaks päritolu- ja vahekarjad; jac) abordijuhtumitest teatamine on kohustuslik ja pädev asutus uurib neid.8. Arvestades lõiget 9, säilitab ametlikult brutselloosivabaks kuulutatud liikmesriik või liikmesriigi piirkond selle staatuse, kui:a) lõike 7 punktides a ja b ettenähtud tingimused on jätkuvalt täidetud ning kohustuslik on teatamine abordijuhtumitest, mis kahtlustatakse olevat brutselloosist tingitud, ja pädev asutus uurib neid;b) esimese viie aasta jooksul pärast staatuse omandamist on igal aastal testitud kõiki üle 24 kuu vanuseid veiseid vähemalt 20 % karjadest ja nad on reageerinud negatiivselt vastavalt C lisale tehtud seroloogilisele testile või piimakarjade puhul piimaproovide kontrollimisele vastavalt C lisale;c) igast veisest, kelle puhul kahtlustatakse brutselloosiga nakatumist, teatatakse pädevale asutusele ja iga selline veis läbib brutselloosi ametliku epidemioloogilise uuringu, mis sisaldab vähemalt kaht seroloogilist vereproovi, sealhulgas komplemendi sidumise testi ja asjakohaste proovide mikrobioloogilist uuringut;d) kahtluse perioodil, mis kestab seni, kuni punktis c ettenähtud testid on andnud negatiivse tulemuse, peatatakse haiguskahtlusega veise päritolu- või vahekarja ning temaga epidemioloogiliselt seotud karjade ametlikult brutselloosivaba staatus;e) brutselloosi puhkemise korral, mis on hakanud levima, on kõik veised tapetud. Ülejäänud vastuvõtlike liikide loomad läbivad asjakohased testid ning tööruumid ja seadmed puhastatakse ja desinfitseeritakse.9. Ametlikult brutselloosivabaks kuulutatud liikmesriik või liikmesriigi piirkond teatab kõikide brutselloosijuhtumite esinemisest komisjonile. Kui esineb tõendeid brutselloosi olukorra olulise muutuse kohta ametlikult brutselloosivabaks tunnistatud liikmesriigis või liikmesriigi osas, võib komisjon artiklis 17 sätestatud korras teha ettepaneku staatuse peatamise või tühistamise kohta kuni otsuse nõuete täitmiseni.10. II jaos tähendab seroloogiline test kas seerumi aglutinatsiooni testi, puhverdatud brutsella-antigeeni testi, komplemendi sidumise testi, plasma aglutinatsiooni testi, plasma ringtesti, mikroaglutinatsioonitesti või individuaalset vere ELISAt vastavalt C lisas kirjeldatule. Artiklis 17 sätestatud korra kohaselt heakskiidetud ja C lisas kirjeldatud muud diagnostilised testid on samuti aktsepteeritud II jao eesmärgil. Piimatest tähendab piima ringtesti või piima ELISAt vastavalt C lisale.D LISAI PEATÜKKAMETLIKULT VEISTE ENSOOTILISE LEUKOOSI VABAD KARJAD, LIIKMESRIIGID JA PIIRKONNADA. Ametlikult veiste ensootilise leukoosi vaba kari tähendab karja, kus:i) ei esine kliiniliste tunnuste alusel ega laborikatsete tulemusel veiste ensootilise leukoosi juhtumeid karjas ning selliseid juhtumeid pole kinnitatud viimase kahe aasta jooksul; jaii) kõik üle 24 kuu vanused loomad on eelnenud 12 kuu jooksul reageerinud negatiivselt kahele vastavalt käesolevale lisale läbi viidud testile intervalliga vähemalt neli kuud; võiiii) kari vastab eespool toodud punkti i nõuetele ja asub ametlikult veiste ensootilise leukoosi vabas liikmesriigis või piirkonnas.B. Kari säilitab ametlikult veiste ensootilise leukoosi vaba staatuse tingimusel, et:i) punkti Ai tingimus on jätkuvalt täidetud;ii) karja toodud loomad on pärit ametlikult veiste ensootilise leukoosi vabast karjast;iii) kõik üle 24 kuu vanused loomad reageerivad jätkuvalt negatiivselt II peatüki kohaselt läbiviidud testile intervalliga kolm aastat;iv) karja toodud ja kolmandast riigist pärinevad aretusloomad on imporditud vastavalt direktiivile 72/462/EMÜ.C. Karja ametlikult leukoosivaba staatus peatatakse, kui punktis B täpsustatud tingimused ei ole täidetud, või kui laborikatsete tulemusena või kliinilistel alustel kahtlustatakse ühel või enamal veisel veiste ensootilise leukoosi esinemist ja haiguskahtlusega loom(ad) tapetakse viivitamata.D. Staatus jääb peatatuks ajani, mil järgmised nõuded on täidetud:1. Kui üks loom ametlikult veiste ensootilise leukoosi vabast karjast on reageerinud positiivselt ühele II peatükis osutatud testidest või kui muul moel kahtlustatakse karja ühel loomal nakkust:i) positiivselt reageerinud loom ja lehma korral tema poolt sünnitatud vasikad peavad olema karjast viidud tapmisele veterinaarasutuste järelevalve all;ii) kõik üle 12 kuu vanused loomad karjas on reageerinud negatiivselt II peatüki kohaselt tehtud kahele seroloogilisele testile (vahega 4–12 kuud) vähemalt kolm kuud pärast positiivse looma ja tema võimalike järglaste eemaldamist;iii) läbi on viidud epidemioloogiline uuring, mis on andnud negatiivse tulemuse, ning nakatatud karjaga epidemioloogiliselt seotud karjades on võetud alapunktis ii sätestatud meetmed.Pädev asutus võib siiski eirata nakatatud lehma vasika tapmise kohustust, kui vasikas eraldati emast viivitamata pärast poegimist. Sellisel juhul tuleb vasika suhtes rakendada punkti 2 alapunkti iii nõudeid.2. Kui enam kui üks loom ametlikult veiste ensootilise leukoosi vabast karjast on reageerinud positiivselt ühele II peatükis osutatud testidest või kui muul moel kahtlustatakse karja enam kui ühe looma puhul nakkust:i) positiivselt reageerinud loomad ja lehmade korral nende poolt sünnitatud vasikad tuleb viia tapmisele veterinaarasutuste järelevalve all;ii) kõik karjas olevad üle 12 kuu vanused loomad peavad reageerima negatiivselt kahele vastavalt II peatükile läbi viidud testile intervalliga 4–12 kuud;iii) kõik muud karjas olevad loomad peavad pärast identifitseerimist jääma majandisse kuni 24 kuu vanuseks saamiseni ja neid tuleb testida II peatüki kohaselt pärast nimetatud vanuseni jõudmist, välja arvatud see, et pädev asutus võib lubada asjaomaste loomade saatmist otse tapmisele ametliku järelevalve all;iv) läbi on viidud epidemioloogiline uuring, mis on andnud negatiivse tulemuse, ning nakatatud karjaga epidemioloogiliselt seotud karjades on võetud alapunktis ii sätestatud meetmed.Pädev asutus võib siiski eirata nakatatud lehma vasika tapmise kohustust, kui vasikas eraldati emast viivitamata pärast poegimist. Sellisel juhul tuleb vasika suhtes rakendada punkti 2 alapunkti iii nõudeid.E. Artiklis 17 sätestatud korras ja artikli 8 kohaselt esitatud info alusel võib liikmesriigi või liikmesriigi osa lugeda ametlikult veiste ensootilise leukoosi vabaks, kui:a) kõik punkti A tingimused on täidetud ja vähemalt 99,8 % veisekarjadest on ametlikult veiste ensootilise leukoosi vabad;võib) liikmesriigis või liikmesriigi osas ei ole kinnitatud veiste ensootilise leukoosi juhtumeid viimase kolme aasta jooksul ja kasvajate esinemisest, mis kahtlustatakse olevat põhjustatud veiste ensootilisest leukoosist, teatatakse kohustuslikus korras ja viiakse läbi nende põhjuste uurimine jaliikmesriigi puhul vähemalt 10 % juhuslikult valitud karjades on kõik üle 24 kuu vanused loomad reageerinud eelmise 24 kuu jooksul negatiivselt II peatüki kohaselt läbiviidud testile võiliikmesriigi osa puhul on kõik üle 24 kuu vanused loomad reageerinud eelmise 24 kuu jooksul negatiivselt II peatüki kohaselt läbiviidud II peatükis ettenähtud testile;võic) muu meetod näitab usaldusmääraga 99 %, et alla 0,2 % karjadest on nakatatud.F. Liikmesriik või liikmesriigi piirkond säilitab ametlikult veiste ensootilise leukoosi vaba staatuse, kui:a) kõik antud liikmesriigi territooriumil või piirkonnas tapetud loomad esitatakse ametlikule tapajärgsele kontrollimisele, kust kõik kasvajad, mis võivad olla tingitud veiste ensootilise leukoosi viirusest, saadetakse laboratoorsetele uuringutele;b) liikmesriik teatab komisjonile kõikidest piirkonnas esinenud veiste ensootilise leukoosi juhtumitest;c) kõik loomad, mis reageerivad positiivselt mis tahes II peatükis sätestatud testile, tapetakse ning nende karjade suhtes jäävad kehtima piirangud kuni nende staatuse ennistamiseni vastavalt punktile D; jad) kõiki üle kahe aasta vanuseid loomi on testitud kas üks kord esimese viie aasta jooksul pärast staatuse andmist vastavalt II peatükile või esimese viie aasta jooksul pärast staatuse andmist mis tahes muus korras, mille puhul näidatakse usaldusmääraga 99 %, et alla 0,2 % karjadest on nakatatud. Kui liikmesriigis või liikmesriigi piirkonnas ei ole siiski vähemalt kolm aastat ühes karjast 10000 seast registreeritud veiste ensootilise leukoosi juhtumeid, võib artiklis 17 sätestatud korras teha otsuse, et rutiinseid seroloogilisi teste võib vähendada, tingimusel et kõigile üle 12 kuu vanustele veistele vähemalt 1 % karjadest, mis valitakse igal aastal pisteliselt, on tehtud test, mis viiakse läbi vastavalt II peatükile.G. Liikmesriigi või liikmesriigi osa ametlikult veiste ensootilise leukoosi vaba staatus peatatakse artiklis 17 sätestatud korras, kui eespool punkti F kohaselt läbiviidud uuringute tulemusena esineb tõendeid veiste ensootilise leukoosi olukorra olulise muutuse kohta ametlikult veiste ensootilise leukoosi vabaks tunnistatud liikmesriigis või liikmesriigi osas.Ametlikult veiste ensootilise leukoosi vaba staatuse võib ennistada artiklis 17 sätestatud korras, kui samas korras sätestatud kriteeriumid on täidetud.F LISA1. näidis+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++2. näidis+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++"[1] Nõukogu määrus (EÜ) nr 820/97, 21. aprill 1997, veiste identifitseerimise ja registreerimise süsteemi loomise ning veiseliha ja veiselihatoodete märgistamise kohta (EÜT L 117, 7.5.1997, lk 1).--------------------------------------------------II LISAVastavustabelTeema | Viited direktiivi 97/12/EÜ lisadele | Viidatud punktid direktiivi 97/12/EÜ lisades, mida on muudetud käesoleva direktiiviga |Artikkel 2 (mõisted) | | |Tuberkuloos | | |Ametlikult vaba kari | A I 1, 2, 3 | A I 1, 2, 3A, 3B |Ametlikult vaba piirkond/liikmesriik | A I 4, 5, 6 | A I 4, 5 |Brutselloos | | |Ametlikult vaba kari | A II 1, 2, 3 | A II 1, 2, 3A, 3B |Ametlikult vaba piirkond | A II 7, 8, 9 | A II 7, 8, 9 |Ametlikult vaba liikmesriik | A II 10, 11, 12 | A II 7, 8, 9 |Vaba kari | A II 4, 5, 6 | A II 4, 5, 6A, 6B |Kogu brutsellosi peatüki kohta | | Uus lõige 10 testimise kohta |Veiste ensootiline leukoos | | |Ametlikult vaba kari | D I A, B | D I A, B |Ametlikult vaba piirkond/liikmesriik | D I E, F, G | D I E, F, G |Artikkel 5 (Sertifikaat) | | |Artikli 5 lõige 1 | F | F 1. ja 2. näidis |Artikli 5 lõike 2 punkti a teine taane | F | F 1. ja 2. näidis |Artikli 5 lõike 2 punkti b teine taane | F | F 1. ja 2. näidis |Artikli 5 lõige 4 | F lisa D osa | F lisa 1. ja 2. näidise C osa |Artikli 5 lõike 5 teine lause | F lisa (sealhulgas D osa) | F lisa 1. ja 2. näidis (sealhulgas C osa) |Artikli 5 lõike 5 kolmas lause | F lisa | F lisa 1. ja 2. näidis |--------------------------------------------------


title: Teine komisjoni direktiiv, 6. november 1985, millega muudetakse nõukogu direktiivi 82/471/EMÜ (teatavate loomasöötades kasutatavate toodete kohta) lisa

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31985L0509

Euroopa Liidu Teataja L 314 , 23/11/1985 Lk 0025 - 0026 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 19 Lk 0207  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 03 Köide 39 Lk 0025  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 19 Lk 0207  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 03 Köide 39 Lk 0025

		Teine komisjoni direktiiv,6. november 1985,millega muudetakse nõukogu direktiivi 82/471/EMÜ (teatavate loomasöötades kasutatavate toodete kohta) lisa(85/509/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 30. juuni 1982. aasta direktiivi 82/471/EMÜ teatavate loomasöötades kasutatavate toodete kohta, [1] viimati muudetud komisjoni direktiiviga 84/443/EMÜ, [2] eriti selle artiklit 6,ning arvestades, et:direktiiviga 82/471/EMÜ nähakse ette kõnealuse direktiivi lisa sisu korrapärane muutmine teadusliku ja tehnilise arengu tulemusena;segasöötade etiketil või pakendil ei ole vaja nõuda märget "L-glutamiinhappe tootmise kõrvalsaadused" või "L-lüsiini tootmise kõrvalsaadused", kuna kõnealuste toodete ülejäänud märgistusnõuded on piisavad toodete identifitseerimiseks;teatavate aminohapete uuringud on näidanud, et kõnealused tooted vastavad direktiivi 82/471/EMÜ nõuetele ning seetõttu võib nende kasutamine loomasöötades olla teatavatel tingimustel lubatud;käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas alalise söödakomitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 82/471/EMÜ lisa muudetakse vastavalt käesoleva määruse lisale.Artikkel 2Liikmesriigid jõustavad artikli 1 järgimiseks vajalikud õigusnormid 30. juuniks 1986. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Artikkel 3Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 6. november 1985Komisjoni nimelasepresidentFrans Andriessen[1] EÜT L 213, 21.7.1982, lk 8.[2] EÜT L 245, 14.9.1984, lk 21.--------------------------------------------------LISA1. Alarühma 2.3. "Aminohapete tootmise kõrvalsaadused fermentatsioonil" veerus 7 "Erisätted" tunnistatakse kehtetuks lõigu "Segasöötade etiketil või pakendil peab olema märgitud" esimene taane.2. Punkti 3. "Aminohapped ja nende soolad" lisatakse järgmised tooted:"1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |Tooterühma nimetus | Toote nimetus | Söötme põhikomponendi nimetus või mikroorganismi määratlus | Toitekeskkond (nõuded, kui on) | Toodete koostis | Loomaliigid | Erisätted || 3.7.Tehniliselt puhas L-trüptofaan | (C8 H5 NH)-CH2 -CH(NH2)-COOH | — | L-trüptofaan: vähemalt 98 % | Kõik loomaliigid | Toote etiketil või pakendil peab olema märgitud: nimetus "L-trüptofaan",L-trüptofaani ja niiskuse sisaldus || 3.8.Tehniliselt puhas DL-trüptofaan | (C8 H5 NH)-CH2 -CH(NH2)-COOH | — | DL-trüptofaan: vähemalt 98 % | Kõik loomaliigid | Toote etiketil või pakendil peab olema märgitud: nimetus "DL-trüptofaan",DL-trüptofaani ja niiskuse sisaldus" |--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 2007/34/EÜ, 14. juuni 2007 , millega muudetakse tehnika arenguga kohandamiseks nõukogu direktiivi 70/157/EMÜ, milles käsitletakse mootorsõidukite lubatud mürataset ja heitgaasisüsteemi (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               15.6.2007

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 155/49

      KOMISJONI DIREKTIIV 2007/34/EÜ,
   14. juuni 2007,
   millega muudetakse tehnika arenguga kohandamiseks nõukogu direktiivi 70/157/EMÜ, milles käsitletakse mootorsõidukite lubatud mürataset ja heitgaasisüsteemi
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,
   võttes arvesse nõukogu 6. veebruari 1970. aasta direktiivi 70/156/EMÜ liikmesriikide mootorsõidukite ja nende haagiste tüübikinnitusega seotud õigusaktide ühtlustamise kohta, (1) eriti selle artikli 13 lõike 2 teist taanet,
   võttes arvesse nõukogu 6. veebruari 1970. aasta direktiivi 70/157/EMÜ selles osas, milles käsitletakse mootorsõidukite lubatud mürataset ja heitgaasisüsteeme (2) ning eriti selle artiklit 3,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Direktiiv 70/157/EMÜ on üks direktiivis 70/156/EMÜ sätestatud ühenduse tüübikinnitusmenetlust käsitlevatest üksikdirektiividest. Seetõttu kohaldatakse direktiivi 70/157/EMÜ suhtes direktiivi 70/156/EMÜ sõidukite süsteeme, osi ja eraldi seadmestikke käsitlevaid sätteid.

               (2)

               Pärast direktiivi 70/157/EMÜ jõustumist on mootorsõidukite müra piirmäära vähendatud mitmeid kordi, viimati aastal 1995. Viimane vähendamine ei andnud oodatud tulemusi ning sellele järgnenud uurimused näitasid, et mõõtemeetodid ei kajasta enam tegelikku sõidustiili. Seetõttu on vaja alustada uut katsetsüklit ja lähendada sõidutingimusi müratesti läbiviimise ajal tegelike sõiduviisidega. Uus katsetsükkel on esitatud ÜRO/EMK eeskirja nr 5102-seeria muudatustes. (3)

               (3)

               Üleminekuperioodi jooksul tuleks tüübikinnituse taotlemisel läbi viia praegusi ja ka uusi katseid ning mõlemad katsetulemused tuleks esitada komisjonile. Nii saaks komisjon vajalikud andmed, et kehtestada uue mõõtemeetodi jaoks asjakohased piirväärtused, millega asendada kehtivad katseprotokollid. Praegust meetodit tuleks nõuda jätkuvalt tüübikinnituse saamiseks ning uut meetodit kasutataks järelevalve eesmärgil. Üleminekuperioodi lõppedes muutuks uue katse alusel kohandatud katseprotokoll ainsaks tüübikinnituse saamiseks nõutavaks mõõtemeetodiks.

               (4)

               Selleks et arvesse võtta ÜRO/EMK eeskirjades nr 51 ja 59 viimati tehtud muudatusi, millega ühendus on juba ühinenud, on asjakohane kohandada direktiivi 70/157/EMÜ tehnika arenguga, viies direktiiv vastavusse nimetatud eeskirjade tehniliste nõuetega. See on oluline eelkõige selleks, et võtta üle mootorsõidukite mürasaaste kohustuslik järelevalvemenetlus, mis on EÜ tüübikinnituse kohta sätestatud ÜRO/EMK eeskirjas nr 51. Vastasel juhul oleks direktiiv tehnilise arengu seisukohalt eeskirjaga võrreldes ajast mahajäänud.

               (5)

               Vastavalt direktiivi 70/157/EMÜ artiklile 3 ei muuda kõnealuse direktiiviga ettenähtud meetmed direktiivi 70/157/EMÜ I lisa punktides 5.2.2.1 ja 5.2.2.5 ettenähtud nõudeid. Arvestades lisade uut struktuuri on vaja nende punktide numeratsiooni ja neis esinevaid viiteid kohandada. Et tagada seos ühenduse õigusakti teiste sätetega, on asjakohane esitada ka korrelatsioonitabel praeguse ja uue numeratsiooni vahel.

               (6)

               Käesolevas direktiivis ettenähtud meetmed on kooskõlas tehnika arenguga kohandamise komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   1.   Direktiivi 70/157/EMÜ muudetakse järgmiselt:

               a)

               I lisa asendatakse käesoleva direktiivi I lisas esitatud tekstiga;

               b)

               II lisa asendatakse käesoleva direktiivi II lisas esitatud tekstiga;

               c)

               III lisa asendatakse käesoleva direktiivi III lisas esitatud tekstiga;

               d)

               IV lisa jäetakse välja.

         2.   Viited direktiivi 70/157/EMÜ I lisa punktidele 5.2.2.1 ja 5.2.2.5 muudetakse viideteks, mis osutavad I lisa punktidele 2.1 ja 2.2, nagu nad on asendatud käesoleva direktiiviga.
   Artikkel 2
   Alates 6. juulist 2008 ja kuni 6. juulini 2010 tuleb sõidukitele, mis vajavad tüübikinnitust, teha katse ÜRO/EMK eeskirja nr 51 10. lisas sätestatu kohaselt ainult järelevalve eesmärgil. Kõnealuse katse tulemused lisatakse kooskõlas ÜRO/EMK eeskirja nr 51 9. lisaga käesoleva direktiiviga muudetud direktiivi 70/157/EMÜ I lisa 1. ja 2. liites nimetatud dokumentidele. Asjaomane liikmesriik saadab seda teavet sisaldavat dokumendid komisjonile. Need kohustused ei kehti, kui vastavalt käesolevale direktiivile on tegemist praegu kehtivate kinnituste laiendamisega. Käesoleva järelevalvemenetluse raames ei peeta sõidukit uut tüüpi sõidukiks, kui sõiduk erineb ainult ÜRO/EMK eeskirja nr 51 punktides 2.2.1 ja 2.2.2 nimetatud omaduste poolest.
   Artikkel 3
   1.   Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 5. juuliks 2008. Nad edastavad kõnealuste sätete teksti ning kõnealuste sätete ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.
   Liikmesriigid kohaldavad neid norme alates 6. juulist 2008.
   Kui liikmesriigid võtavad need normid vastu, lisavad nad normidesse või normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi sätestavad liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastu võetud põhiliste riiklike õigusnormide teksti.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 5
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 14. juuni 2007

            Komisjoni nimel

            asepresident

         Günter VERHEUGEN

      (1)  EÜT L 42, 23.2.1970, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2006/96/EÜ (ELT L 363, 20.12.2006, lk 81).

      (2)  EÜT L 42, 23.2.1970, lk 16. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2006/96/EÜ.

      (3)  ELT L 137, 30.5.2007, lk 68.

      I LISA
      „
            I LISA
            EÜ TÜÜBIKINNITUSE EESKIRJAD MOOTORSÕIDUKI TÜÜBI MÜRATASEME KOHTA
            1.   SÕIDUKITÜÜBILE EÜ TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE
            1.1.   Direktiivi 70/156/EMÜ artikli 3 lõike 4 kohase tüübikinnitustaotluse seoses sõidukitüübi müratasemega esitab sõiduki tootja.
            1.2.   Taotluse näidis on esitatud 1. liites.
            1.3.   Sõiduki tootja peab esitama katsete eest vastutavale tehnilisele teenistusele seda sõidukitüüpi esindava sõiduki, millele tüübikinnitust taotletakse.
            1.4.   Tehnilise teenistuse nõudel tuleb esitada ka heitgaasisüsteemi näidis ja mootor, mille silindrimaht ja nimivõimsus on vähemalt sama suured kui sellele sõidukile paigaldatud mootoril, mille suhtes tüübikinnitust taotletakse.
            2.   LIIKUVA SÕIDUKI MÜRATASE
            2.1.   Piirväärtused
            III lisa sätete kohaselt mõõdetud müratase ei tohi ületada järgmisi piirmäärasid:

                        Sõidukikategooria

                        Piirväärtused, väljendatuna A-korrigeeritud detsibellides (dB(A))

                                    2.1.1.

                                    Sõidukid, mis on ette nähtud reisijateveoks ning millel on koos juhiistmega kuni üheksa istekohta

                        74

                  2.1.2.   Sõidukid, mis on ette nähtud reisijateveoks ning millel on koos juhiistmega rohkem kui üheksa istekohta ja mille lubatud täismass on üle 3,5 tonni ning:

                                    2.1.2.1.

                                    mille mootori võimsus on alla 150 kW

                        78

                                    2.1.2.2.

                                    mille mootori võimsus on vähemalt 150 kW

                        80

                  2.1.3.   Sõidukid, mis on ette nähtud reisijateveoks ning millel on koos juhiistmega rohkem kui üheksa istekohta; kaubaveoks ette nähtud sõidukid:

                                    2.1.3.1.

                                    mille lubatud täismass on kuni 2 tonni

                        76

                                    2.1.3.2.

                                    mille lubatud täismass on üle 2 tonni, kuid mitte üle 3,5 tonni

                        77

                  2.1.4.   Sõidukid, mis on ette nähtud kaubaveoks ja mille lubatud täismass on üle 3,5 tonni ning:

                                    2.1.4.1.

                                    mille mootori võimsus on alla 75 kW

                        77

                                    2.1.4.2.

                                    mille mootori võimsus on vähemalt 75 kW, kuid alla 150 kW

                        78

                                    2.1.4.3.

                                    mille mootori võimsus on vähemalt 150 kW

                        80

                  Piirväärtusi tõstetakse siiski:

                        —

                        kategooriatesse 2.2.1 ja 2.1.3 kuuluvate sõidukite puhul 1 dB(A) võrra, kui need sõidukid on varustatud otsesissepritsega diiselmootoriga,

                        —

                        üle kahetonnise lubatud täismassiga, maastikusõiduks ettenähtud sõidukite puhul 1 dB(A) võrra, kui nende sõidukite mootori võimsus on alla 150 kW, ja 2 dB(A) võrra, kui nende mootori võimsus on vähemalt 150 kW,

                        —

                        kategooriasse 2.1.1 kuuluvate sõidukite puhul, mis on varustatud enam kui nelja edasikäiguga manuaalkäigukastiga ja mille mootori maksimumvõimsus on suurem kui 140 kW/t ning mille lubatud maksimumvõimsuse/täismassi suhe ületab 75 kW/t, 1 dB(A) võrra, kui sõiduki tagaosa ületab kolmandal käigul joone BB’ suuremal kiirusel kui 61 km/h.

                  2.2.   Tulemuste tõlgendamine
            2.2.1.   Võtmaks arvesse mõõtevahendite ebatäpsusi, lahutatakse iga mõõtmistulemuse puhul näidust 1 dB(A).
            2.2.2.   Mõõtmised loetakse kehtivaks, kui kahe järjestikuse samal pool sõidukit tehtud mõõtmise vaheline erinevus ei ületa 2 dB(A).
            2.2.3.   Katsetulemuseks on suurim mõõdetud müratase. Kui tulemus ületab kontrollitava sõidukikategooria maksimaalset lubatud mürataset 1 dB(A) võrra, sooritatakse mikrofoni vastavast asendist veel kaks mõõtmist. Mikrofoni kõnealuse asendi puhul saadud neljast mõõtmistulemusest kolm peavad jääma ettenähtud piiridesse.
            3.   MÄRGISTUS
            3.1.   Heitgaasi- ja sisselaskesüsteemi osadele, välja arvatud kinnitusvahenditele ja torudele, peab olema kantud:
            3.1.1.   süsteemide ja nende osade tootja kaubamärk või kaubanimi;
            3.1.2.   tootja esitatud kaubanduslik kirjeldus.
            3.2.   Märgistus peab olema selgesti loetav ja kustumatu ka siis, kui süsteem on sõidukile paigaldatud.
            4.   SÕIDUKITÜÜBILE EÜ TÜÜBIKINNITUSE ANDMINE
            4.1.   Kui asjakohased nõuded on täidetud, antakse EÜ tüübikinnitus direktiivi 70/156/EMÜ artikli 4 lõike 3 ja vajaduse korral direktiivi 70/156/EMÜ artikli 4 lõike 4 alusel.
            4.2.   EÜ tüübikinnitustunnistuse näidis on esitatud 2. liites.
            4.3.   Igale tüübikinnituse saanud sõidukitüübile antakse vastavalt direktiivi 70/156/EMÜ VII lisale tüübikinnitusnumber. Üks ja sama liikmesriik ei anna sama numbrit ühelegi teisele sõidukitüübile.
            5.   TÜÜBI JA TÜÜBIKINNITUSE MUUDATUSED
            5.1.   Käesoleva direktiivi kohaselt kinnitatud tüübi muutmisel kohaldatakse direktiivi 70/156/EMÜ artikli 5 sätteid.
            6.   TOODANGU VASTAVUS NÕUETELE
            6.1.   Meetmed toodangu vastavuse tagamiseks võetakse direktiivi 70/156/EMÜ artiklis 10 sätestatud korras.
            6.2.   Erisätted:
            6.2.1.   Direktiivi 70/156/EMÜ X lisa punktis 2.3.5 viidatud katsete all peetakse silmas käesoleva direktiivi III lisas viidatud ÜRO/EMK eeskirja nr 51 7. lisas sätestatud katseid.
            6.2.2.   Direktiivi 70/156/EMÜ X lisa punktis 3 viidatud kontrollimiste tavapärane sagedus on kord kahe aasta jooksul.

            1. liide
            Nõukogu direktiivi 70/156/EMÜ (1) I lisa kohane teatis nr. … sõiduki EÜ tüübikinnituse kohta seoses lubatud mürataseme ja heitgaasisüsteemiga (direktiiv 70/157/EMÜ, viimati muudetud direktiiviga …/…/EÜ).
            Alltoodud teave esitatakse vajaduse korral kolmes eksemplaris ja sellele lisatakse sisukord. Kõik joonised tuleb esitada sobivas mõõtkavas ja piisavalt üksikasjalikuna A4 formaadis lehel või A4 formaadis voldikul. Võimalikud fotod peavad olema piisavalt üksikasjalikud.
            Kui süsteemidel, osadel ja eraldi seadmestikel on elektroonilised juhtimisseadised, tuleb esitada nende tehnilised andmed.
            0.   Üldnõuded
            0.1.   Mark (tootja kaubanimi):
            0.2.   Tüüp ja üldine kaubanduslik kirjeldus (kirjeldused):
            0.3.   Tüübi identifitseerimistunnus, kui see on märgitud sõidukile (b):
            0.3.1.   Märgistuse asukoht:
            0.4.   Sõiduki kategooria (c):
            0.5.   Tootja nimi ja aadress:
            0.8.   Koostetehas(t)e aadress(id):
            1.   Sõiduki ehituse üldised karakteristikud
            1.1.   Representatiivsõiduki fotod ja/või joonised:
            1.3.3.   Veoteljed (arv, asukoht, vastastikune ühendus):
            1.6.   Mootori asukoht ja asend:
            2.   Massid ja mõõdud (e) (kilogrammides ja millimeetrites) (vajaduse korral viide joonisele)
            2.4.   Sõiduki mõõtmed (üldmõõtmed)
            2.4.1.   Kereta/pealisehitiseta raami puhul
            2.4.1.1.   Pikkus (j):
            2.4.1.2.   Laius (k):
            2.4.2.   Kerega/pealisehitisega raami puhul
            2.4.2.1.   Pikkus (j):
            2.4.2.2.   Laius (k):
            2.6.   Koos kerega töökorras sõiduki mass või kabiiniga raami mass, juhul kui tootja ei paigalda keret (koos standardvarustusega, sealhulgas jahutusvedeliku, õlide, kütuse, tööriistade, varuratta ja juhiga) (o) (maksimaalne ja minimaalne väärtus):
            3.   Jõuseade (q)
            3.1.   Tootja:
            3.1.1.   Valmistaja mootorikood: (märgitud mootorile, või muu identifitseerimistunnus):
            3.2.   Sisepõlemismootor
            3.2.1.1.   Tööpõhimõte: ottomootor/diiselmootor, neljataktiline/kahetaktiline (2)

            3.2.1.2.   Silindrite arv ja paigutus:
            3.2.1.2.3.   Tööjärjekord:
            3.2.1.3.   Mootori töömaht (s): cm3

            3.2.1.8.   Maksimaalne kasulik võimsus (t): kW min–1 (tootja andmetel)
            3.2.4.   Kütusetoide
            3.2.4.1.   Karburaator(id): jah/ei (2)

            3.2.4.1.2.   Tüüp/tüübid:
            3.2.4.1.3.   Paigaldatud karburaatorite arv:
            3.2.4.2.   Sissepritse (ainult diiselmootoritel): jah/ei (2)

            3.2.4.2.2.   Tööpõhimõte: otsesissepritse/eelkambriga/keeriskambriga (2)

            3.2.4.2.4.   Regulaator
            3.2.4.2.4.1.   Tüüp:
            3.2.4.2.4.2.1.   Katkestuspunkt koormatud seisundis: min–1

            3.2.4.3.   Sissepritse (üksnes ottomootor): jah/ei (2)

            3.2.4.3.1.   Tööpõhimõte: Sisselaskekollektor (lõõr-/harg- (2))/otsesissepritse/muu (täpsustada) (2)

            3.2.8.   Sisselaskesüsteem
            3.2.8.4.2.   Õhufilter, joonised; või
            3.2.8.4.2.1.   Mark (margid):
            3.2.8.4.2.2.   Tüüp/tüübid:
            3.2.8.4.3.   Sisselaskesummuti, joonised; või
            3.2.8.4.3.1.   Mark (margid):
            3.2.8.4.3.2.   Tüüp/tüübid:
            3.2.9.   Väljalaskesüsteem
            3.2.9.2.   Heitgaasisüsteemi kirjeldus ja/või joonis:
            3.2.9.4.   Väljalaskesummuti (väljalaskesummutid):
            Esi-, kesk- ja tagasummuti: konstruktsioon, tüüp, märgistus, vajaduse korral välismüra jaoks: mürasummutusseadmed mootoriruumis ja mootori küljes:
            3.2.9.5.   Väljalaskeava asukoht:
            3.2.9.6.   Kiulisi materjale sisaldav väljalaskesummuti:
            3.2.12.2.1.   Katalüüsmuundur: jah/ei (3)

            3.2.12.2.1.1.   Katalüüsmuundurite ja elementide arv:
            3.3.   Elektrimootor
            3.3.1.   Tüüp (mähis, ergutusvool):
            3.3.1.1.   Maksimaalne tunnivõimsus: kW
            3.3.1.2.   Talitluspinge: V
            3.4.   Muud mootorid või nende kombinatsioonid (üksikasjalikud andmed selliste mootorite osade kohta):
            4.   Jõuülekanne (v)
            4.2.   Tüüp (mehaaniline, hüdrauliline, elektriline jne):
            4.6.   Ülekandearvud

                        Käik

                        Käigukasti jõuülekandearvud (mootori ja käigukasti väljundvõlli pöörete arvu suhted)

                        Lõppülekanne (-ülekanded) (käigukasti väljundvõlli ja veoratta pöörete arvu suhe)

                        Kogujõuülekanne

                        Maksimum CVT (4) korral
                        1
                        2
                        3
                        …
                        Miinimum CVT (4) korral
                        Tagasikäik

                  4.7.   Sõiduki maksimaalne kiirus (ja selle saavutamiseks kasutatav käik) (km/h) (w):
            6.   Vedrustus
            6.6.   Rehvid ja rattad
            6.6.2.   Veereraadiuste ülemine ja alumine piir
            6.6.2.1.   Esimene telg:
            6.6.2.2.   Teine telg:
            6.6.2.3.   Kolmas telg:
            6.6.2.4.   Neljas telg:
            jne
            9.   Kere/pealisehitis (ei kohaldata M1-kategooria sõidukite puhul)
            9.1.   Kere tüüp:
            9.2.   Kasutatud materjalid ja ehitusmeetod:
            12.   Muud
            12.5.   Andmed kõigi mootori juurde mittekuuluvate mürasummutusseadmete kohta (kui neid ei ole käsitletud teistes punktides):
            Lisateave maastikusõidukite korral
            1.3.   Telgede ja rataste arv:
            2.4.1.   Kereta/pealisehitiseta raami puhul
            2.4.1.4.1.   Pealesõidunurk (na): … kraadi
            2.4.1.5.1.   Eemaldumisnurk (nb): … kraadi
            2.4.1.6.   Kliirens (direktiivi 70/156/EMÜ II lisa A jao punkti 4.5 kohaselt)
            2.4.1.6.1.   Telgede vahe:
            2.4.1.6.2.   Esitelje/esitelgede all:
            2.4.1.6.3.   Tagatelje/tagatelgede all:
            2.4.1.7.   Teekumeruse ületusnurk (nc): … kraadi
            2.4.2.   Kerega/pealisehitisega raami puhul
            2.4.2.4.1.   Pealesõidunurk (na): … kraadi
            2.4.2.5.1.   Eemaldumisnurk (nb): … kraadi
            2.4.2.6.   Kliirens (direktiivi 70/156/EMÜ II lisa A jao punkti 4.5 kohaselt)
            2.4.2.6.1.   Telgede vahe:
            2.4.2.6.2.   Esitelje/esitelgede all:
            2.4.2.6.3.   Tagatelje/tagatelgede all:
            2.4.2.7.   Teekumeruse ületusnurk (nc): … kraadi
            2.15.   Paigaltliikumise võime kallakul (haagiseta sõiduk): … %
            4.9.   Diferentsiaalilukk: jah/ei/vajadusel (5)

            Kuupäev, failinimi

            2. liide
            NÄIDIS
            EÜ TÜÜBIKINNITUSTUNNISTUS
            (suurim formaat: A4 (210 × 297 mm))

               Ametiasutuse tempel

            Teatis, milles käsitletakse

                        —

                        tüübikinnitust (6)

                        —

                        tüübikinnituse laiendamist (6)

                        —

                        tüübikinnituse andmisest keeldumist (6)

                        —

                        tüübikinnituse tühistamist (6)

                  sõiduki tüübi/sõiduki osa/eraldi seadmestiku puhul (6) pidades silmas direktiivi …/…/EMÜ, viimati muudetud direktiiviga …/…/EÜ.
            Tüübikinnituse number:
            Laiendamise põhjus:
            I   JAGU
            0.1.   Mark (tootja kaubanimi):
            0.2.   Tüüp ja üldine kaubanduslik kirjeldus (kirjeldused):
            0.3.   Andmed tüübi tuvastamiseks, kui sõiduk/sõiduki osa/eraldi seadmestik kannab vastavat märgistust (6)
                (7)

            0.3.1.   Märgistuse asukoht:
            0.4.   Sõiduki kategooria: (8)

            0.5.   Tootja nimi ja aadress:
            0.7.   Osade ja eraldi seadmestike puhul EÜ tüübikinnitusmärgi asukoht ja kinnitusviis:
            0.8.   Koostetehas(t)e aadress(id):
            II   JAGU
            1.   Lisateave (vajaduse korral): vt lisandit
            2.   Katsete tegemise eest vastutav tehniline teenistus:
            3.   Katsearuande kuupäev:
            4.   Katsearuande number:
            5.   Märkused (kui on): vt lisandit
            6.   Koht:
            7.   Kuupäev:
            8.   Allkiri:
            9.   Lisatud on loetelu tüübikinnitusasutusele esitatud teabe kohta, mida on võimalik taotluse korral saada.

            Tüübikinnituse tunnistuse nr … lisand,
            mis käsitleb sõiduki tüübikinnitust seoses direktiiviga 70/157/EMÜ, viimati muudetud direktiiviga …/…/EÜ
            1.   Lisateave:
            1.1.   Vajadusel ÜRO/EMK eeskirja nr 51 III lisa punktiga 3.1.2.3.2.3 hõlmatud sõidukite loetelu:
            1.2.   Mootor
            1.2.1.   Tootja:
            1.2.2.   Tüüp:
            1.2.3.   Mudel:
            1.2.4.   Nimivõimsus … kW pöörlemiskiirusel … p/min– 1

            1.3.   Jõuülekanne: mitteautomaatkäsikäigukast/automaatkäigukast (9)

            1.3.1   Käikude arv:
            1.4.   Varustus
            1.4.1   Väljalaskesummuti
            1.4.1.1.   Tootja:
            1.4.1.2.   Mudel:
            1.4.1.3.   Tüüp: … vastavalt joonisele nr:
            1.4.2   Sisselaskesummuti
            1.4.2.1.   Tootja:
            1.4.2.2.   Mudel:
            1.4.2.3.   Tüüp: … vastavalt joonisele nr:
            1.5.   Rehvi suurus:
            1.5.1.   Tüübikinnituskatsete käigus kasutatud rehvitüübi kirjeldus:
            1.6.   Mõõtmised
            1.6.1.   Liikuva sõiduki müratase:

                        Mõõtmistulemused

                        Vasakul pool
                        dB(A) (10)

                        Paremal pool
                        dB(A) (10)

                        Käigukangi asukoht

                        Esimene mõõtmine

                        Teine mõõtmine

                        Kolmas mõõtmine

                        Neljas mõõtmine

                        Katsetulemus: … dB (A)/E (11)

                  1.6.2.   Seisva sõiduki müratase:

                        Mõõtmistulemused

                        dB (A)

                        Mootor

                        Esimene mõõtmine

                        Teine mõõtmine

                        Kolmas mõõtmine

                        Katsetulemus: … dB (A)/E (12)

                  1.6.3.   Suruõhust tulenev müratase:

                        Mõõtmistulemused

                        Vasakul pool dB(A) (13)

                        Paremal pool dB(A) (13)

                        Esimene mõõtmine

                        Teine mõõtmine

                        Kolmas mõõtmine

                        Neljas mõõtmine

                        Katsetulemus: … dB(A)

                  5.   Märkused:
         ”

         (1)  Käesolevas teatises kasutatavad punktide numbrid ja joonealused märkused vastavad direktiivi 70/156/EMÜ I lisa punktidele ja joonealustele märkustele. Käesoleva direktiivi kohaldamiseks mittevajalikud punktid on vahele jäetud.

         (2)  Mittevajalik maha tõmmata.

         (3)  Mittevajalik maha tõmmata.

         (4)  Sujuvalt muutuva ülekandearvuga käigukast.

         (5)  Mittevajalik maha tõmmata.

         (6)  Mittevajalik maha tõmmata.

         (7)  Kui tüübi identifitseerimisandmetes on märke, mis ei ole tüübikinnituse tunnistusega hõlmatud sõiduki, sõiduki osa või iseseisva tehnilise üksuse tüüpide kirjeldamisel asjakohased, asendatakse need märgid dokumentides sümboliga „?” (nt ABC??123??).

         (8)  Direktiivi 70/156/EMÜ II lisa punktis A esitatud määratluse kohaselt.

         (9)  Mittevajalik maha tõmmata.

         (10)  Esitatud mõõtmistulemustest on vastavalt I lisa punkti 2.2.1 sätetele lahutatud 1 dB(A).

         (11)  „E” viitab asjaolule, et kõnealused mõõtmised teostati kooskõlas käesoleva direktiiviga.

         (12)  „E” viitab asjaolule, et kõnealused mõõtmised teostati kooskõlas käesoleva direktiiviga.

         (13)  Esitatud mõõtmistulemustest on vastavalt I lisa punkti 5.2.2.5.1 sätetele lahutatud 1 dB(A).

      II LISA
      „
            II LISA
            ERALDI SEADMESTIKENA KÄSITLETAVATE HEITGAASISÜSTEEMIDE (VARUHEITGAASISÜSTEEMIDE) EÜ TÜÜBIKINNITUS
            1.   EÜ TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE
            1.1.   Direktiivi 70/156/EMÜ artikli 3 lõike 4 kohase EÜ tüübikinnitustaotluse eraldi seadmestikuna käsitletava varuheitgaasisüsteemi või selle osa kohta esitab sõiduki tootja või kõnealuse eraldi seadmestiku tootja.
            1.2.   Teatise näidis on esitatud 1. liites.
            1.3.   Asjaomase tehnilise teenistuse nõudel peab taotleja esitama:
            1.3.1.   selle süsteemi kaks näidist, mille kohta EMÜ tüübikinnitustaotlus on esitatud,
            1.3.2.   seda tüüpi heitgaasisüsteemi, mis oli EMÜ tüübikinnituse andmise ajal esialgselt sõidukile paigaldatud,
            1.3.3.   seda tüüpi representatiivsõiduki, millele süsteem paigaldatakse ja mis vastab käesoleva direktiivi III lisas viidatud ÜRO/EMK eeskirja nr 51 7. lisa punktis esitatud 4.1 nõuetele,
            1.3.4.   eraldi mootori, mis vastab eespool kirjeldatud sõidukitüübile.
            2.   MÄRGISTUS
            2.4.1.   Varuheitgaasisüsteemile või selle osadele, välja arvatud kinnitusvahenditele ja torudele, peab olema kantud:
            2.4.1.1.   varusüsteemi ja selle osade tootja kaubamärk või kaubanimi,
            2.4.1.2.   tootja esitatud kaubanduslik kirjeldus.
            2.4.2.   Märgistus peab olema selgesti loetav ja kustumatu ka siis, kui süsteem on sõidukile paigaldatud.
            3.   EÜ TÜÜBIKINNITUSE ANDMINE
            3.1.   Kui asjakohased nõuded on täidetud, antakse direktiivi 70/156/EMÜ artikli 4 lõike 3 ja vajadusel artikli 4 lõike 4 kohane EÜ tüübikinnitus.
            3.2.   EÜ tüübikinnitustunnistuse näidis on esitatud 2. liites.
            3.3.   Igale tüübikinnituse saanud eraldi seadmestikuna käsitletavale varuheitgaasisüsteemile või selle osale antakse vastavalt direktiivi 70/156/EMÜ VII lisale tüübikinnitusnumber. Tüübikinnitusnumbri kolmandas osas näidatakse ära vastava muutva direktiivi number, mida kohaldati sõiduki tüübikinnituse andmise ajal. Üks ja sama liikmesriik ei anna sama numbrit ühelegi teisele varuheitgaasisüsteemile või selle osale.
            4.   EÜ TÜÜBIKINNITUSMÄRK
            4.1.   Igale käesoleva direktiivi alusel kinnitatud tüübile vastavale varuheitgaasisüsteemile või selle osale, välja arvatud kinnitusvahenditele ja torudele, peab olema kantud EÜ tüübikinnitusmärk.
            4.2.   EÜ tüübikinnitusmärk koosneb ristkülikuga ümbritsetud e-tähest, millele järgneb/järgnevad tüübikinnituse andnud liikmesriigi eraldustäht/eraldustähed või eraldusnumber:

                        1 – Saksamaa,

                        2 – Prantsusmaa,

                        3 – Itaalia,

                        4 – Madalmaad,

                        5 – Rootsi,

                        6 – Belgia,

                        7 – Ungari,

                        8 – Tšehhi Vabariik,

                        9 – Hispaania

                        11 – Ühendkuningriik,

                        12 – Austria,

                        13 – Luksemburg,

                        17 – Soome,

                        18 – Taani,

                        19 – Rumeenia,

                        20 – Poola,

                        21 – Portugal,

                        23 – Kreeka,

                        24 – Iirimaa,

                        26 – Sloveenia,

                        27 – Slovakkia,

                        29 – Eesti,

                        32 – Läti,

                        34 – Bulgaaria,

                        36 – Leedu,

                        49 – Küpros,

                        50 – Malta.

                  Tüübikinnitusnumber peab ristküliku lähedal sisaldama ka direktiivi 70/156/EMÜ VII lisas viidatud tüübikinnitusnumbri neljandas osas sisalduvat baaskinnitusnumbrit, mille ees on kaks numbrit, mis tähistavad selle nõukogu direktiivis 70/157/EMÜ tehtud viimase olulise tehnilist laadi muudatuse järjekorranumbrit, mida kohaldati sõidukile tüübikinnituse andmise ajal. Direktiivi 70/157/EMÜ puhul on järjekorranumber 00; direktiivi 77/212/EMÜ puhul on järjekorranumber 01; direktiivi 84/424/EMÜ puhul on järjekorranumber 02; direktiivi 92/97/EMÜ puhul on järjekorranumber 03. Järjekorranumber 03 viitab ka ÜRO/EMK eeskirja nr 59 00 seeria muudatuste tehnilistele nõuetele.
            4.3.   Märgistus peab olema selgesti loetav ja kustumatu ka siis, kui varuheitgaasisüsteem või selle osa on sõidukile paigaldatud.
            4.4.   EÜ tüübikinnitusmärgi näidis on esitatud 3. liites.
            5.   TÜÜBI JA TÜÜBIKINNITUSE MUUDATUSED
            5.1.   Käesoleva direktiivi kohaselt kinnitatud tüübi muutmisel kohaldatakse direktiivi 70/156/EMÜ artikli 5 sätteid.
            6.   TOODANGU VASTAVUS NÕUETELE
            6.1.   Meetmed toodangu vastavuse tagamiseks võetakse direktiivi 70/156/EMÜ artiklis 10 sätestatud korras.
            6.2.   Erisätted:
            6.2.1.   Direktiivi 70/156/EMÜ X lisa punktis 2.3.5 viidatud katsete all peetakse silmas käesoleva direktiivi III lisas viidatud ÜRO/EMK eeskirja nr 59 5. lisas kirjeldatud katseid.
            6.2.2.   Direktiivi 70/156/EMÜ X lisa punktis 3 viidatud kontrollimiste tavapärane sagedus on kord kahe aasta jooksul.

            1. liide
            Teatis nr … mootorsõiduki eraldi seadmestikuna käsitletava heitgaasisüsteemi EÜ tüübikinnituse kohta (direktiiv 70/157/EMÜ, viimati muudetud direktiiviga …/…/EÜ)
            Alltoodud teave esitatakse vajaduse korral kolmes eksemplaris ja sellele lisatakse sisukord. Kõik joonised tuleb esitada sobivas mõõtkavas ja piisavalt detailsena A4 formaadis lehel või A4 formaadis voldikul. Juhul kui esitatakse fotosid, peavad need olema piisavalt detailsed.
            Kui süsteemidel, osadel ja eraldi seadmestikel on elektroonilised juhtimisseadised, tuleb esitada nende tehnilised andmed.
            0.   Üldnõuded
            0.1.   Mark (tootja kaubanimi):
            0.2.   Tüüp ja üldine kaubanduslik kirjeldus (kirjeldused):
            0.5.   Tootja nimi ja aadress:
            0.7.   Osade ja eraldi seadmestike puhul EÜ tüübikinnitusmärgi asukoht ja kinnitusviis:
            0.8.   Koostetehas(t)e aadress(id):
            1.   Sõiduki kirjeldus, millele paigaldamiseks seade on ette nähtud (kui seade on ette nähtud paigaldamiseks rohkem kui ühte tüüpi sõidukitele, tuleb käesolevas punktis nõutud teave esitada eraldi iga tüübi kohta)
            1.1.   Mark (tootja kaubanimi):
            1.2.   Tüüp ja üldine kaubanduslik kirjeldus (kirjeldused):
            1.3.   Tüübi identifitseerimistunnus, kui see on märgitud sõidukile:
            1.4.   Sõiduki kategooria:
            1.5.   EÜ tüübikinnitusnumber seoses müratasemega:
            1.6.   Sõiduki kohta tüübikinnitustunnistuse punktides 1.1–1.5 esitatud teave täies mahus (käesoleva direktiivi I lisa 2. liide):
            2.   Seadme kirjeldus
            2.1.   Varuheitgaasisüsteemi kirjeldus, milles tuuakse ära süsteemi iga osa suhteline paigutus ja vastavad paigaldusjuhised:
            2.2.   Iga osa üksikasjalik joonis selle hõlpsaks ülesleidmiseks ja tuvastamiseks ning viide kasutatud materjalidele. Joonistel peab olema näidatud kohustusliku EÜ tüübikinnitusmärgi jaoks ettenähtud koht:
            Kuupäev, failinimi

            2. liide
            NÄIDIS
            EÜ TÜÜBIKINNITUSTUNNISTUS
            (maksimaalne suurus: A4 (210 × 297 mm))

               Ametiasutuse tempel

            Teave, mis käsitleb sõidukitüübi/sõiduki osa/eraldi seadmestiku

                        —

                        tüübikinnitust; (1)

                        —

                        tüübikinnituse laiendamist; (1)

                        —

                        tüübikinnituse andmisest keeldumist; (1)

                        —

                        tüübikinnituse tühistamist (1)

                  sõiduki tüübi/sõiduki osa/eraldi seadmestiku puhul (1) pidades silmas direktiivi …/…/EMÜ, viimati muudetud direktiiviga …/…/EÜ.
            Tüübikinnituse number:
            Laiendamise põhjus:
            I   JAGU
            0.1.   Mark (tootja kaubanimi):
            0.2.   Tüüp ja üldine kaubanduslik kirjeldus (kirjeldused):
            0.3.   Andmed tüübi tuvastamiseks, kui sõiduk/sõiduki osa/eraldi seadmestik kannab vastavat märgistust: (1)
                (2):
            0.3.1.   Nimetatud märgistuse asukoht:
            0.4.   Sõiduki kategooria: (3):
            0.5.   Tootja nimi ja aadress:
            0.7.   Osade ja eraldi seadmestike puhul EÜ tüübikinnitusmärgi asukoht ja kinnitusviis:
            0.8.   Koostetehas(t)e aadress(id):
            II   JAGU
            1.   Lisateave (vajaduse korral): vt lisandit
            2.   Katsete tegemise eest vastutav tehniline teenistus:
            3.   Katsearuande kuupäev:
            4.   Katsearuande number:
            5.   Märkused (kui on): vt lisand
            6.   Koht:
            7.   Kuupäev:
            8.   Allkiri:
            9.   Lisatud on loetelu tüübikinnitusasutusele esitatud teabest, mida on võimalik taotluse korral saada.

            EÜ tüübikinnituse tunnistuse nr … lisand
            Seoses mootorsõiduki heitgaasisüsteemi kui eraldi seadmestiku tüübikinnitusega direktiivi 70/157/EMÜ, viimati muudetud direktiiviga …/…/EÜ, kohaselt
            1.   Lisateave
            1.1.   Eraldi seadmestiku koostisosad:
            1.2.   Mootorsõiduki tüübi/tüüpide kaubamärk või kaubanimi, millele summuti kavatsetakse paigaldada: (4)

            1.3.   Sõidukitüüp/-tüübid ja selle/nende tüübikinnitusnumber/-numbrid:
            1.4.   Mootor
            1.4.1.   Tüüp (ottomootor, diiselmootor):
            1.4.2.   Tsüklid: kahetaktiline või neljataktiline
            1.4.3.   Silindrimaht:
            1.4.4.   Mootori nimivõimsus… kW pöörlemiskiirusel… p/min–1

            1.5.   Ülekandearve kokku:
            1.6.   Kasutatud ülekandearvud:
            1.7.   Veotelje/-telgede ülekandearv(ud):
            1.8.   Mürataseme väärtused:

                        liikuva sõiduki puhul: … dB(A) kiirendamiseelsel stabiilsel kiirusel … km/h;

                        seisva sõiduki puhul: dB(A), … min–1

                  1.9.   Vasturõhu väärtus:
            1.10.   Võimalikud kasutamise ja paigaldusnõuetega seonduvad piirangud:
            2.   Märkused:

            3. liide
            EÜ tüübikinnitusmärgi näidis

            Joonisel kujutatud EÜ tüübikinnitusmärki kandev heitgaasisüsteem või selle osa on seade, mis on saanud tüübikinnituse Hispaanias (e 9) vastavalt direktiivile 92/97/EMÜ (03) ning kannab baaskinnitusnumbrit 0148.
            Kasutatud numbrid on esitatud üksnes näitlikustamise eesmärgil.
         ”

         (1)  Mittevajalik maha tõmmata.

         (2)  Kui tüübi identifitseerimisandmetes on märke, mis ei ole tüübikinnituse tunnistusega hõlmatud sõiduki, sõiduki osa või iseseisva tehnilise üksuse tüüpide kirjeldamisel asjakohased, asendatakse need märgid dokumentides sümboliga „?” (nt ABC??123??).

         (3)  Direktiivi 70/156/EMÜ II A lisas esitatud määratluse kohaselt.

         (4)  Kui viidatakse mitmele tüübile, tuleb punktid 1.3–1.10 (k.a) täita eraldi iga tüübi kohta.

      III LISA

            „III LISA

                        1.

                        Tehnilised nõuded on sätestatud:

                                    a)

                                    ÜRO/EMK eeskirja nr 51 (1) punktides 2, 6.1, 6.2.1 ja 6.3 ning selle lisades nr 3–10.

                                    b)

                                    ÜRO/EMK eeskirja nr 59 (2) punktides 2 ja 6 ning selle lisades nr 3–5.

                        2.

                        Punktis 1 nimetatud sätete kohaldamisel kehtib alljärgnev:

                                    a)

                                    tühimassiga sõiduk – ilma juhita sõiduk, mille massi on kirjeldatud käesoleva direktiivi I lisa 1. liite punktis 2.6;

                                    b)

                                    teate vorm – tähistab käesoleva direktiivi I lisa 2. liites sätestatud tüübikinnitustunnistust;

                                    c)

                                    asjaomaste eeskirjade lepinguosalised – liikmesriigid;

                                    d)

                                    viiteid eeskirjadele nr 51 ja nr 59 tõlgendatakse viidetena direktiivile 70/157/EMÜ;

                                    e)

                                    punkti 2.2.6 joonealust märkust nr 1 tuleb mõista järgmiselt: „Kategooriate määratlusi vaata direktiivi 70/156/EMÜ II A lisast”.

         (1)  ELT L 137, 30.5.2007, lk 68.

         (2)  ELT L 326, 24.11.2006, lk 43.”


title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 94/34/EÜ, 30. juuni 1994, millega muudetakse direktiivi 89/107/EMÜ toiduainetes lubatud lisaaineid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31994L0034

Euroopa Liidu Teataja L 237 , 10/09/1994 Lk 0001 - 0002 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 27 Lk 0003  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 27 Lk 0003

		Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 94/34/EÜ,30. juuni 1994,millega muudetakse direktiivi 89/107/EMÜ toiduainetes lubatud lisaaineid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohtaEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100a,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [2]toimides asutamislepingu artiklis 189b sätestatud korras [3]ning arvestades, et:lisaaineid käsitlevad ühtlustamiseeskirjad ei tohiks mõjutada liikmesriikides 1. jaanuaril 1992 kehtinud sätete kohaldamist, millega keelatakse teatavate lisaainete kasutamine teatavate toiduainete puhul, mida käsitatakse traditsioonilistena ja toodetakse liikmesriikide territooriumil, tingimusel et kõnealused sätted ei hõlma tervet rida toiduaineid, sealhulgas käesoleva direktiiviga hõlmamata toiduaineid, mille puhul on ühenduse sätetega lubatud kasutada lisaaineid;kõnealuseid tooteid võiks eristada asjakohase märgistusega;lisaaineid käsitlevatele direktiividele vastavate toiduainete vaba ringlust ei tohiks takistada;kavandatavad sätted ei tohiks takistada asutamisvabadust liikmesriigi territooriumil ega lisaaineid käsitlevatele direktiividele vastavate toiduainete tootmist ja müüki,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivile 89/107/EMÜ [4] lisatakse artikkel 3a:"Artikkel 3a1. Erandina artikli 3 lõike 2 punktidest a ja b lubab nõukogu komisjoni ettepanekul asutamislepingu artiklis 100a sätestatud korras liikmesriikidel jätkuvalt kohaldada teatavate lisaainete kasutamise keeldu teatavate traditsioonilistena käsitatavate toiduainete tootmisel, tingimusel et:- kõnealune keeld kehtis 1. jaanuaril 1992,- asjaomased liikmesriigid lubavad oma territooriumil toota ja müüa kõiki toiduaineid, mida ei käsitata traditsioonilistena ning mis vastavad artiklis 3 sätestatud eeskirjadele.2. Ilma et see piiraks määruste (EMÜ) nr 2081/92 [5] ja (EMÜ) nr 2082/92 [6] sätete kohaldamist, edastavad liikmesriigid enne 1. juulit 1994 komisjonile loetelu toiduainetest, mida nad käsitavad traditsioonilistena, esitades üksikasjalikud põhjendused ja asjakohased õigusnormid, millega keelatakse teatavate lisaainete kasutamine selliste toiduainete puhul.Enne 1. aprilli 1995 esitab komisjon nõukogule ettepaneku kriteeriumide kohta, mille põhjal otsustatakse, kas toode on traditsiooniline või mitte, ning riiklike keeldude kohta, mis võivad kooskõlas kõnealuste kriteeriumidega kehtima jääda.Nõukogu teeb ettepaneku kohta otsuse enne 1. aprilli 1996.3. Kuni nõukogu otsuseni vastavalt lõikele 2 võivad liikmesriigid jätta kehtima kõik keelud, millest on lõike 2 esimese lõigu kohaselt teavitatud komisjoni, tingimusel et kõnealused keelud vastavad lõikes 1 sätestatud üldtingimustele."Artikkel 2Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid.Nad teatavad sellest komisjonile.Kõnealuste meetmete vastuvõtmisel lisavad liikmesriigid nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise vormi kehtestavad liikmesriigid.Artikkel 3Käesolev direktiiv jõustub Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 30. juuni 1994Euroopa Parlamendi nimelpresidentE. KlepschNõukogu nimeleesistujaA. Baltas[1] EÜT C 206, 13.8.1992, lk 1.[2] EÜT C 73, 15.3.1993, lk 4.[3] Euroopa Parlamendi 26. mai 1993. aasta arvamus (EÜT C 176, 28.6.1993, lk 117), kinnitatud 2. detsembril 1993 (EÜT C 342, 20.12.1993), nõukogu 9. märtsi 1994. aasta ühine seisukoht (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata) ja Euroopa Parlamendi 9. märtsi 1994. aasta otsus (EÜT C 91, 28.3.1994, lk 75).[4] EÜT L 40, 11.2.1989, lk 27.[5] Nõukogu 14. juuli 1992. aasta määrus (EMÜ) nr 2081/92 põllumajandustoodete ja toiduainete geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta (EÜT L 208, 24.7.1992, lk 1).[6] Nõukogu 14. juuli 1992. aasta määrus (EMÜ) nr 2082/92 põllumajandustoodete ja toiduainete eripärasertifikaatide kohta (EÜT L 208, 24.7.1992, lk 9).--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 2003/3/EÜ, 6. jaanuar 2003, sinise värvaine turustamise ja kasutamise piirangute kohta (nõukogu direktiivi 76/769/EMÜ kaheteistkümnes kohandamine tehnika arenguga)EMPs kohaldatav tekst.

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32003L0003

Euroopa Liidu Teataja L 004 , 09/01/2003 Lk 0012 - 0015

		Komisjoni direktiiv 2003/3/EÜ,6. jaanuar 2003,"sinise värvaine" turustamise ja kasutamise piirangute kohta (nõukogu direktiivi 76/769/EMÜ kaheteistkümnes kohandamine tehnika arenguga)(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 27. juuli 1976. aasta direktiivi 76/769/EMÜ ohtlike ainete ja valmististe turustamise ja kasutamise piiramist käsitlevate liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta, [1] viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2003/2/EÜ arseeni turustamise ja kasutamise piirangute kohta (nõukogu direktiivi 76/769/EMÜ kümnes kohandamine tehnika arenguga), [2] eriti selle artikli 2 punkti a, kehtestatud nõukogu direktiiviga 89/678/EMÜ, [3]ning arvestades järgmist:(1) Vastavalt direktiivile 76/769/EMÜ, viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2002/61/EÜ, [4] ei tohi määratletud asovärvaineid teatavate tekstiilimaterjalide ja nahkesemete puhul kasutada; samuti ei tohi neid tekstiilimaterjale või nahkesemeid turule viia, kui need ei vasta käesoleva direktiivi nõuetele.(2) Ohte, mida tervisele ja keskkonnale kujutab "sinine värvaine indeksi nr 611–070–00–2", on hinnatud vastavalt komisjoni 20. juuli 1993. aasta direktiivile 93/67/EMÜ, milles sätestatakse riskianalüüsi põhimõtted, mida tervisele ja keskkonnale kujutavad ained, millest on teatatud vastavalt nõukogu direktiivile 67/548/EMÜ; [5] riskianalüüs näitas vajadust vähendada sinise värvaine poolt keskkonnale avaldatavat ohtu, kuna sinine värvaine on kõrge toksilise mõjuga veekeskkonnale, laguneb halvasti ja pääseb heitvee kaudu keskkonda.(3) Keskkonna kaitseks tuleks keelata sinise värvaine turuleviimine ja kasutamine tekstiilimaterjali ja nahkesemete värvimiseks. Seetõttu tuleks sinine värvaine lisada direktiivi 76/769/EMÜ I lisas loetletud ainetele.(4) Käesolevas direktiivis sätestatud piirangute osas sinise värvaine turuleviimiseks ja kasutamiseks võetakse sobivate alternatiivide puhul arvesse olemasolevate teadmiste ja tehnika taset.(5) Käesolev direktiiv ei mõjuta ühenduse õigusakte, millega on töötajate kaitseks kehtestatud miinimumnõuded, eelkõige nõukogu 12. juuni 1989. aasta direktiivi 89/391/EMÜ töötajate töötervishoiu ja tööohutuse parandamist soodustavate meetmete kehtestamise kohta [6] ning nõukogu 28. juuni 1990. aasta direktiivi 90/394/EMÜ töötajate kaitsmise kohta tööl kantserogeenidega kokkupuutest tulenevate ohtude eest (kuues üksikdirektiiv direktiivi 89/391/EMÜ artikli 16 lõikes 1 määratletud tähenduses) [7], viimati muudetud direktiiviga 1999/38/EÜ. [8](6) Käesolevas direktiivis ettenähtud meetmed on kooskõlas ohtlike ainete ja valmististe kaubanduses tehniliste tõkete kõrvaldamist käsitlevate direktiivide tehnika arenguga kohandamise komitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 76/769/EMÜ I lisa kohandatakse tehnika arenguga nagu on sätestatud käesoleva direktiivi lisas.Artikkel 2Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 31. detsembriks 2003. Liikmesriigid teatavad neist viivitamata komisjonile. Nad kohaldavad neid sätteid alates 30. juunist 2004.Kui liikmesriigid need sätted vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Artikkel 3Käesolev direktiiv jõustub 20. päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 6. jaanuar 2003Komisjoni nimelkomisjoni liigeErkki Liikanen[1] EÜT L 262, 27.9.1976, lk 201.[2] EÜT L 4, 9.1.2003, lk 9.[3] EÜT L 398, 30.12.1989, lk 24.[4] EÜT L 243, 11.9.2002, lk 15.[5] EÜT L 227, 8.9.1993, lk 9.[6] EÜT L 183, 29.6.1989, lk 1.[7] EÜT L 196, 26.7.1990, lk 1.[8] EÜT L 138, 1.6.1999, lk 66.--------------------------------------------------LISA— Otsuse 76/769/EMÜ I lisa punkt 43 asendatakse järgmisega:"43. Asovärvained | 1.Asovärve, mis ühe või enama asorühma lõhustumisel võivad ühe või rohkem liites loetletud aromaatsetest amiinidest vabastada avastatavas kontsentratsioonis, st üle 30 ppm lõpptoodetes või nende värvitud osades vastavalt käesoleva direktiivi artikli 2 punktis a kehtestatud testimismeetodile, ei tohi kasutada tekstiilmaterjali ja nahktoodete puhul, mis võivad sattuda otsesesse ja pikaajalisse kokkupuutesse inimese naha või suuõõnega, nagu näiteks:rõivad, voodipesu, käterätid, juuksepaelad, parukad, kübarad, salvrätid ja muud hügieenitarbed, magamiskotid,jalatsid, kindad, käekellade rihmad, käekotid, rahakotid ja -taskud, portfellid, istmekatted, kaelas kantavad rahakotid,tekstiilist või nahast mänguasjad ning mänguasjad, millel on tekstiil- või nahkrõivad,lõpptarbijale kasutamiseks ettenähtud lõng ja kangas.2.Lisaks ei tohi punktis 1 osutatud tekstiilimaterjale ja nahkesemeid turule viia, kui need ei vasta nimetatud punktis sätestatud nõuetele.Erandina ei kohaldata seda sätet kuni 1. jaanuarini 2005 tekstiilesemetele, mis on valmistatud ringlussevõetud kiust, kui amiinid on vabastatud jääkide poolt, mis on pärit nende kiudude eelmisest värvimisest ning kui loetletud amiinid vabastatakse kontsentratsioonis alla 70 ppm.3.Asovärve, mida nimetatakse liitesse lisatud "Asovärvide loetelus", ei tohi turule viia ega kasutada tekstiilmaterjali või nahkesemete värvimiseks, kui aine või valmistise koostisosa esineb kõrgemas kontsentratsioonis kui 0,1 massiprotsenti.4.Hiljemalt 11. septembriks 2005 vaatab komisjon asovärvaineid käsitlevad sätted läbi uute teaduslike teadmiste valguses." |— Liitesse lisatakse järgmine punkt:"Punkt 43 AsovärvainedAromaatsete amiinide loetelu| CASi number | Indeksi number | EÜ number | Ained |1 | 92–67–1 | 612–072–00–6 | 202–177–1 | bifenüül-4-üülamiin 4-aminobifenüül ksenüülamiin |2 | 92–87–5 | 612–042–00–2 | 202–199–1 | bensidiin |3 | 95–69–2 | | 202–441–6 | 4-kloro-o — toluidiin |4 | 91–59–8 | 612–022–00–3 | 202–080–4 | 2-naftüülamiin |5 | 97–56–3 | 611–006–00–3 | 202–591–2 | o-aminoasotolueen 4-amino-2', 3-dimetüülasobenseen 4-o-tolüülaso-o-toluidiin |6 | 99–55–8 | | 202–765–8 | 5-nitro-o — toluidiin |7 | 106–47–8 | 612–137–00–9 | 203–401–0 | 4-kloroaniliin |8 | 615–05–4 | | 210–406–1 | 4-metoksü-m — fenüleendiamiin |9 | 101–77–9 | 612–051–00–1 | 202–974–4 | 4,4'-metüleendianiliin 4,4'-diaminodifenüülmetaan |10 | 91–94–1 | 612–068–00–4 | 202–109–0 | 3,3'-diklorobensidiin 3,3'-diklorobifenüül-4,4'-üleendiamiin |11 | 119–90–4 | 612–036–00-X | 204–355–4 | 3,3'-dimetoksübensidiin- o-dianisidiin |12 | 119–93–7 | 612–041–00–7 | 204–358–0 | 3,3'-dimetüülbensidiin 4,4'bi-o-toluidiin |13 | 838–88–0 | 612–085–00–7 | 212–658–8 | 4,4'-metüleendi-o — toluidiin |14 | 120–71–8 | | 204–419–1 | 6-metoksü-m-toluidiin- p-kresidiin |15 | 101–14–4 | 612–078–00–9 | 202–918–9 | 4,4'-metüleen-bis-(2-kloroaniliin) 2,2'-dikloro-4,4'-methüleen-dianiliin |16 | 101–80–4 | | 202–977–0 | 4,4'-oksüdianiliin |17 | 139–65–1 | | 205–370–9 | 4,4'-tiodianiliin |18 | 95–53–4 | 612–091–00-X | 202–429–0 | o-toluidiin 2-aminotolueen |19 | 95–80–7 | 612–099–00–3 | 202–453–1 | 4-metüül-m — fenüleendiamiin |20 | 137–17–7 | | 205–282–0 | 2,4,5-trimetüülaniliin |21 | 90–04–0 | 612–035–00–4 | 201–963–1 | o-anisidiin 2-metoksüaniliin |22 | 60–09–3 | 611–008–00–4 | 200–453–6 | 4-aminoasobenseen |Asovärvide loetelu| CASi number | Indeksi number | EÜ number | Ained |1 | Määratlemata Komponent 1: CAS nr: 118685–33–9C39H23ClCrN7O12S·2NaKomponent 2: C46H30CrN10O20S2·3Na | 611–070–00–2 | 405–665–4 | Järgmiste ainete segu: dinaatrium-(6-(4-anisidino)-3-sulfonato-2-(3,5-dinitro-2-oksidofenüülaso)-1-naftolato) (1-(5-kloro-2-oksidofenüülaso)-2-naftalato)kromaat(1-); trinaatrium- bis(6-(4-anisidino)-3-sulfonato-2-(3,5-dinitro-2-oksidofenüülaso)-1-naftalato)kromaat(1-)" |--------------------------------------------------