title: Nõukogu direktiiv, 21. detsember 1978, millega keelatakse teatavaid toimeaineid sisaldavate taimekaitsevahendite turuleviimine ja kasutamine

text:
Avis juridique important

|

31979L0117

Official Journal L 033 , 08/02/1979 P. 0036 - 0040 Finnish special edition: Chapter 3 Volume 10 P. 0168  Greek special edition: Chapter 03 Volume 24 P. 0046  Swedish special edition: Chapter 3 Volume 10 P. 0168  Spanish special edition: Chapter 03 Volume 15 P. 0126  Portuguese special edition Chapter 03 Volume 15 P. 0126

NÕUKOGU DIREKTIIV,21. detsember 1978,millega keelatakse teatavaid toimeaineid sisaldavate taimekaitsevahendite turuleviimine ja kasutamine(79/117/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,1võttes arvesse assamblee arvamust,2võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust3ning arvestades, et:taimekasvatus on Euroopa Majandusühenduses olulise tähtsusega;taimekasvatuse saagikust mõjutavad jätkuvalt kahjulikud organismid ja umbrohi; saagikuse vähenemise vältimiseks ja varude kättesaadavuse tagamiseks on hädavajalik kaitsta taimi kõnealuste ohtude eest;üheks olulisimaks taimede ja taimsete saaduste kaitse ning põllumajandusliku tootlikkuse suurendamise meetodiks on taimekaitsevahendite kasutamine;kõnealuste taimekaitsevahendite toime ei pruugi olla taimekasvatuse seisukohast täiesti kasulik; nende vahendite kasutamine võib olla ohtlik inimesele ja keskkonnale, kuna üldjuhul on nad ohtliku toimega mürgised ained või preparaadid;teatavate taimekaitsevahendite puhul on kõnealused ohud nii suured, et nende kasutamine tuleb täielikult või osaliselt keelata;seepärast ei ole liikmesriigid üksnes reguleerinud taimekaitsevahendite turustamist, vaid on ka teatavate taimekaitsevahendite puhul kehtestanud nende kasutamise ja ka turustamise piirangud ja keelud;kõnealused sätted on eri liikmesriikides erinevad ja põhjustavad seepärast kaubandustakistusi, mis mõjutavad otseselt ühisturu rajamist ja toimimist;seepärast on soovitav kõnealused takistused kõrvaldada, ühtlustades liikmesriikides õigusnormidega sätestatud asjaomased sätted;seepärast näib olevat õigustatud keelata põhimõtteliselt kõikide toimeaineid sisaldavate taimekaitsevahendite kasutamine, kui need isegi ettenähtud eesmärgil nõuetekohaselt kasutades mõjuvad kahjulikult inimeste ja loomade tervisele ning omavad põhjendamatult kahjulikku mõju keskkonnale;mõnede selliste taimekaitsevahendite puhul võib siiski piiratud määral lubada siseriiklikke erandeid, kui ökoloogilistel põhjustel on selleks eriline vajadus ja kui oht on väiksem kui kõnealuste taimekaitsevahendite eelmiste lubatud kasutuste puhul;isegi selliste erandite kohaldamine tuleb lõpetada järk-järgult niipea, kui vähem ohtlikud meetodid muutuvad kättesaadavaks;teiselt poolt on vaja liikmesriikidele anda piiratud õigus peatada ajutiselt oma vastutusel taimekaitsevahendite kasutamise keeld, kui taimekasvatust ohustab ettenägematu oht, mida ei saa ära hoida muude vahenditega;käesoleva direktiivi reguleerimisalast jäetakse välja teadusuuringuteks ja analüüsideks ettenähtud taimekaitsevahendid;lisaks sellele ei ole kohane kohaldada ühenduse sätteid kolmandatesse riikidesse ekspordiks ettenähtud taimekaitsevahendite suhtes, kuna üldjuhul on kõnealustel riikidel oma normid;käesoleva direktiivi rakendamiseks ja selle lisade kohandamiseks tehnilise ja teadusliku arenguga on vaja komisjoni ja liikmesriikide tihedat koostööd; alalise taimetervise komitee menetlus, kuigi esialgu tähtajaline, ning pestitsiidide teaduskomitee kaasamine, on kõnealuse koostöö sobivaks aluseks,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Käesolevas direktiivis käsitletakse teatavaid toimeaineid sisaldavate taimekaitsevahendite turuleviimise ja kasutamise keeldu.Artikkel 2Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid.1. TaimekaitsevahendidToimeained ja preparaadid, mis sisaldavad ühte või mitut toimeainet, mis on ette nähtud:1.1. taimede ja taimsete saaduste jaoks kahjulike organismide hävitamiseks või taimede ja taimsete saaduste kaitseks selliste organismide eest, kui kõnealused ained või preparaadid ei ole määratletud järgmistes sätetes;1.2. taimede eluprotsessi mõjutamiseks, välja arvatud toitainetena;1.3. taimsete saaduste säilitamiseks, kui kõnealuseid aineid ei käsitleta nõukogu või komisjoni sätetega säilitusainete kohta;1.4. soovimatute taimede hävitamiseks; või1.5. taimeosade hävitamiseks või taimede soovimatu kasvu ärahoidmiseks2. AinedLooduses esinevad või tööstuslikult saadud keemilised elemendid või nende ühendid.3. PreparaadidSegud või lahused, mis koosnevad kahest või enamast ainest või taimekaitsevahenditena kasutatavatest mikroorganismidest või viirustest.4. ToimeainedAined, mikroorganismid või viirused, millel on üld- või eritoime:4.1. kahjulikele organismidele või4.2. taimedele, taimeosadele või taimsetele saadustele.5. TaimedElustaimed ja elusad taimeosad, sealhulgas värsked puuviljad ja seemned.6. Taimsed saadusedTöötlemata kujul või lihtsal viisil valmistatud, näiteks jahvatatud, kuivatatud või pressitud taimsed saadused, välja arvatud punktis 5 määratletud taimed.7. Kahjulikud organismidTaimede või taimsete saaduste kahjurid, mis kuuluvad taime- või loomariiki või mis on viirused, mükoplasmad või muud haigusetekitajad.8. LoomadLoomad, kes kuuluvad liikidesse, mida inimene tavaliselt peab ja toidab või kelle saadusi ta tarvitab.9. TuruleviimineValduse üleandmine tasu eest või tasuta.10. KeskkondInimeste suhe vee, õhu, maa ja kõikide bioloogiliste vormidega.Artikkel 3Liikmesriigid tagavad, et taimekaitsevahendeid, mis sisaldavad üht või mitut lisas loetletud toimeainet, ei viida turule ega kasutata.Esimest lõiku ei kohaldata ebaolulisi lisandeid sisaldavate taimekaitsevahendite suhtes nende tootmisprotsessi laadi tõttu, tingimusel et need ei ole kahjulikud inimestele, loomadele ega keskkonnale.Artikkel 41. Erandina artiklist 3 lubatakse liikmesriikidel ajutiselt lasta turule viia ja kasutada teatavaid lisa esimeses veerus loetletud toimeaineid sisaldavaid taimekaitsevahendeid teises veerus sätestatud juhtudel.2. Liikmesriigid teatavad teistele liikmesriikidele ja komisjonile kõikidest lõike 1 kohaldamise juhtudest ja esitavad komisjonile tema nõudel andmed selle kohta, mil määral kõnealuseid toimeaineid kasutatakse.Artikkel 5Käesolevat direktiivi ei kohaldata taimekaitsevahendite suhtes, mis on ette nähtud:a) teadusuuringuteks või analüüsideks; võib) ekspordiks kolmandatesse riikidesse.Artikkel 61. Kui komisjon on konsulteerinud otsusega 78/436/EMÜ4 asutatud pestitsiidide teaduskomiteega, võetakse artiklis 8 sätestatud korras vastu järgmised muudatused:a) muudatused, mis on vaja teha lisa 1. veerus esitatud ainete rühmas A (elavhõbedaühendid) ja rühmas B (püsivad orgaanilised klooriühendid);b) muudatused, mis on vaja teha lisa 2. veerus. Erandi kohaldamise lõpetamiseks ei ole vaja teaduskomiteega eelnevalt konsulteerida, kui kõik liikmesriigid on komisjonile teatanud, et nad ei kavatse või enam ei kavatse kõnealust erandit kasutada. Kõnealuse teabe võib esitada otsuse 76/894/EMÜ5 alusel loodud alalisele taimetervise komiteele.2. Lõiget 1 kohaldatakse viis aastat alates 1. jaanuarist 1981.Nõukogu võib komisjoni ettepanekul teha ühehäälselt otsuse pikendada lõike 1 kehtivusaega või kõrvaldada mis tahes kõnealuse lõike kohaldamise piirangud.3. Lisas tehtavad muudatused, mis ei ole sätestatud lõikes 1, võtab vastu nõukogu komisjoni ettepanekul.4. Komisjon vaatab vähemalt iga kahe aasta järel üle, kas ja mil määral tuleks muuta lisa teist veergu.5. Kõik lisa muudatused tehakse teaduslikust ja tehnilisest arengust tingituna.6. Toimeaine kantakse lisasse juhul, kui isegi selle nõuetekohane ja eesmärgipärane kasutamine põhjustab või tõenäoliselt põhjustab:a) kahjulikku mõju inimeste või loomade tervisele;b) põhjendamatut kahjulikku mõju keskkonnale.Artikkel 71. Juhul kui taimekasvatust ohustava ettenägematu ohu tõttu, mida ei saa muude vahenditega ära hoida, osutub vajalikuks kasutada liikmesriigis taimekaitsevahendit, mis sisaldab ühte või mitut lisas loetletud toimeainet, võib kõnealune liikmesriik lubada sellise toote turuleviimist ja kasutamist maksimaalselt 120 päeva jooksul. Kõnealune liikmesriik teatab võetavast meetmest viivitamata teistele liikmesriikidele ja komisjonile.2. Artiklis 8 sätestatud korras määratakse viivitamata kindlaks, kas ja millistel tingimustel võib liikmesriik lõike 1 kohase meetme kohaldamist jätkata või korrata.Artikkel 81. Kui tuleb järgida käesolevas artiklis sätestatud korda, suunab eesistuja asjakohased küsimused kas omal algatusel või liikmesriigi taotlusel viivitamata alalisele taimetervise komiteele (edaspidi "komitee").2. Liikmesriikide hääli komitees arvestatakse vastavalt asutamislepingu artikli 148 lõikele 2. Eesistuja ei hääleta.3. Komisjoni esindaja esitab võetavate meetmete eelnõu. Komitee esitab kõnealuste meetmete kohta oma arvamuse tähtaja jooksul, mille vastavalt küsimuse kiireloomulisusele määrab eesistuja. Arvamused võetakse vastu 41häälelise häälteenamusega.4. Kui meetmed on komitee arvamusega kooskõlas, võtab komisjon need vastu ja rakendab viivitamata. Kui meetmed ei ole komitee arvamusega kooskõlas või kui komitee ei esita oma arvamust, teeb komisjon viivitamata nõukogule ettepaneku meetmed vastu võtta. Nõukogu võtab meetmed vastu kvalifitseeritud häälteenamusega.Kui nõukogu ei ole meetmeid vastu võtnud kolme kuu jooksul alates ettepaneku esitamisest, võtab komisjon kavandatud meetmed vastu ja rakendab viivitamata.Artikkel 9Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 1. jaanuaril 1981. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Artikkel 10Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 21. detsember 1978nõukogu nimeleesistujaOtto Graf LAMBSDORFF1 EÜT C 200, 26.8.1976, lk 10.2 EÜT C 30, 7.2.1977, lk 38.3 EÜT C 114, 11.5.1977, lk 16.4 EÜT L 124, 12.5.1978, lk 16.5 EÜT L 340, 9.12.1976, lk 25.LISAArtiklis 3 osutatud toimeainete või toimeainete rühmade nimed Juhud, mil turuleviimine ja kasutamine on lubatud vastavalt artiklile 4A. Elavhõbedaühendid1. Elavhõbe(II)oksiid Värvainena õunviljapuude töötlemiseks Nectria galligena (tüvevähk) vastu pärast koristust ja enne silmastamist2. Elavhõbe(I)kloriid (kalomel) a) ristõieliste Plasmodiophora vastu b) sibulaseemnete ja -taimede töötlemine Sclerotium'i vastu c) dekoratiivtaimede turba ja spordiväljakute jaoks ettenähtud turba töötlemine Sclerotinia ja Fusarium'i vastu3. Muud anorgaanilised elavhõbedaühendid4. Alküülelavhõbedaühendid a) lillesibulate ja seemnekartuli kastmine b) teravilja eliit- ja supereliitseemne töötlemine, v.a maisi seeme, ja suhkrupeedi seemne töötlemine5. Alkoksüalküül ja arüülelavhõbedaühendid a) värvainena õunviljapuude töötlemiseks Nectria galligena (tüvevähk) vastu pärast koristust ja enne silmastamist b) vajaduse korral Nectria galligena ärahoidmiseks Bramley õunapuudel Põhja-Iirimaal, sügisel pärast erakordselt niisket suve a) lillesibulate ja seemnekartuli kastmine d) teravilja-, peedi-, lina- ja rapsiseemne töötlemineB. Püsivad orgaanilised klooriühendid1. Aldriin a) pinnase töötlemine Otiorrhynchus'e vastu puukoolides, maasikapeenardel enne istutamist, dekoratiivtaimede peenardel ja viinamarjaistandustes b) Iirimaa ja Ühendkuningriigi endistel karjamaadel kasvatatava kartuli töötlemine Agriotes'e vastu c) kaheks või kolmeks aastaks mulda jäetavate nartsisside töötlemine Merodon equestris'e, Eumerus strigatus'e ja Eumerus tuberculatus'e vastu2. Klordaan3. Dieldriin4. DDT a) okaspuuseemikute kastmine Hylobius'e vastu b) üksikute puude töötlemine Scolytidae vastu Ceratocystis ulmi hävitamiseks c) suhkrupeedi, kartuli ning dekoratiivtaimede turba või spordiväljakute jaoks ettenähtud turba töötlemine Melolontha, Amphimallon'i, Phyllopertha, Cetonia ja Serica vastu d) suhkrupeedi, kartuli, maasikate, porgandite ja dekoratiivtaimede töötlemine Agrotis'e ja Euxoa vastu e) teravilja töötlemine Tipula vastu5. Endriin a) akaritsiidina alpikannide ja maasikate paljundusmaterjali puhul b) subkultuurideta puuviljaaedade töötlemine Arvicola terrestris L. vastu6. Alla 99,0 % gamma-isomeeri sisaldav lindaan7. Heptakloor Peediseemne töötlemine ettevalmistusetapis Atomaria linearis'e, Agriotes spec.'i, Myriapoda ja Collembola vastu8. Heksaklorobenseen


title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2002/13/EÜ, 5. märts 2002, millega muudetakse nõukogu direktiivi 73/239/EMÜ seoses kahjukindlustusseltside solventsusmarginaalinõuetega

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32002L0013

Euroopa Liidu Teataja L 077 , 20/03/2002 Lk 0017 - 0022

		Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2002/13/EÜ,5. märts 2002,millega muudetakse nõukogu direktiivi 73/239/EMÜ seoses kahjukindlustusseltside solventsusmarginaalinõuetegaEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 47 lõiget 2 ja artiklit 55,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [2]toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras [3]ning arvestades järgmist:(1) Finantsteenuseid käsitlevas tegevuskavas, mis kiideti heaks Euroopa Ülemkogu istungitel 3. ja 4. juunil 1999 Kölnis ning 23. ja 24. märtsil 2000 Lissabonis, tunnistatakse kindlustusseltside solventsusmarginaali tähtsust kindlustusvõtjate kaitsmiseks ühtsel turul, sest selle abil tagatakse kindlustusseltside võetavatele riskidele vastav kapitalinõue.(2) 24. juuli 1973. aasta esimeses nõukogu direktiivis 73/239/EMÜ otsese kindlustustegevuse, välja arvatud elukindlustustegevuse alustamise ja jätkamisega seotud õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta [4] nõutakse, et kindlustusseltsidel peab olema solventsusmarginaal.(3) Kindlustusseltsidele esitatav nõue kehtestada lisaks lepinguliste kohustuste täitmiseks vajalikele kindlustustehnilistele eraldistele kindlustustegevuse kõikumiste vastast kaitset silmas pidades ka solventsusmarginaal, on kindlustatud isikute ja kindlustusvõtjate kaitseks ettenähtud usaldatavusnormatiivide täitmise järelevalve süsteemi oluline osa.(4) Direktiiviga 73/239/EMÜ kehtestatud olemasolevaid solventsusmarginaali eeskirju ei ole hilisemate ühenduse õigusaktidega oluliselt muudetud ja nõukogu 18. juuni 1992. aasta direktiivis 92/49/EMÜ otsese kindlustustegevusega, välja arvatud elukindlustusega seotud õigusnormide kooskõlastamise kohta (kolmas kahjukindlustusdirektiiv) [5] nõutakse, et komisjon esitaks nõukogu direktiiviga 91/675/EMÜ [6] loodud kindlustuskomiteele aruande solventsusmarginaali edasise ühtlustamise vajaduse kohta.(5) Komisjon on koostanud selle aruande, võttes arvesse Euroopa Liidu liikmesriikide kindlustusjärelevalveasutuste konverentsi koostatud ja kindlustusseltside maksejõulisust käsitleva aruande soovitusi.(6) Kuigi aruandes jõuti järeldusele, et praegune lihtne süsteem on toiminud rahuldavalt ning põhineb usaldusväärsetel põhimõtetel ja ulatuslikul läbipaistvusel, on üksikjuhtudel, eeskätt tundlike riskiprofiilide puhul täheldatud teatavaid puudusi.(7) On vaja lihtsustada ja suurendada olemasolevaid minimaalseid garantiifonde eeskätt seoses nõudesummade ja tegevuskulude suurenemisega inflatsiooni tõttu pärast nende esialgset vastuvõtmist. Vastavalt tuleks suurendada ka künnisväärtusi, mille ületamisel kohaldatakse kindlustusmaksete ja nõuete alusel solventsusmarginaalinõude kindlaksmääramisel madalamat protsendimäära.(8) Minimaalsete garantiifondide ja künnisväärtuste suurte järskude tõusude vältimiseks tulevikus tuleks kasutusele võtta mehhanism, mille abil fonde ja künnisväärtusi saaks kohandada Euroopa tarbijahinnaindeksi muutumise kohaselt.(9) Eriolukordades, kui kindlustusvõtjate õigused on ohustatud, tuleks pädevatele asutustele anda volitused sekkuda piisavalt varases etapis, kuid nimetatud volitusi kasutades peaksid pädevad asutused siiski teavitama kindlustusseltse sellise sekkumise põhjustest kooskõlas usaldusväärse halduse ja nõuetekohase menetluse põhimõtetega; kuni selline olukord jätkub, ei tohiks pädevad asutused tõendada, et kindlustusseltsil on piisav solventsusmarginaal.(10) Võttes arvesse esmakindlustajate ostetud edasikindlustuskatte laadi turusuundumuse muutust, tuleks pädevatele asutustele anda volitused solventsusmarginaalinõude alandamise piiramiseks teatavate asjaolude korral.(11) Kui kindlustusandja piirab oluliselt oma tegevust või lõpetab uute kindlustuslepingute sõlmimise, on vaja kehtestada piisav solventsusmarginaal järelejäänud tegevusest põhjustatud vastutuse katmiseks kindlustustehniliste eraldiste taseme kohaselt.(12) Olemasolevat solventsusmarginaalinõuet tuleks oluliselt suurendada teatavate eriti volatiilse riskiprofiiliga kahjukindlustusliikide puhul, et nõutav solventsusmarginaal vastaks paremini tegevuse tegelikule riskiprofiilile.(13) Raamatupidamise ja kindlustusmatemaatiliste lähenemisviiside erinevuste mõju arvessevõtmiseks on asjakohane teha solventsusmarginaalinõude arvutamise viisis vastavaid kohandusi, et see toimuks kooskõlastatult ja järjepidevalt, asetades kindlustusseltsid võrdsetele alustele.(14) Käesolevas direktiivis tuleks sätestada solventsusmarginaalinõude miinimumtase ja päritoluliikmesriik peaks suutma kehtestada rangemad eeskirjad neile kindlustusseltsidele, kellele tema pädevad asutused tegutsemisloa annavad.(15) Direktiivi 73/239/EMÜ tuleks vastavalt muuta,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 73/239/EMÜ muudatusedDirektiivi 73/239/EMÜ muudetakse järgmiselt.1. Artikli 3 lõige 1 asendatakse järgmisega:"1. Käesolevat direktiivi ei kohaldata vastastikuste kindlustusseltside suhtes, mis vastavad järgmistele tingimustele:a) põhikiri peab sisaldama sätteid täiendavate sissemaksete sissenõudmise või hüvitiste vähendamise kohta;b) nende tegevus ei hõlma vastutusriske, kui need ei moodusta lisariske lisa punkti C tähenduses, või krediidi- ja garantiiriske;c) käesoleva direktiiviga hõlmatud tegevuse sissemaksetest saadav aastakasum ei tohi ületada 5 miljonit eurot jad) vähemalt pool käesoleva direktiiviga hõlmatud tegevuse sissemaksetest saadavast tulust peab tulema isikutelt, kes on vastastikuse kindlustusseltsi liikmed.Käesolevat direktiivi ei kohaldata kindlustusseltside suhtes, mis vastavad kõikidele järgmistele tingimustele:- kindlustusselts ei tegele ühegi käesoleva direktiivi reguleerimisalasse kuuluva tegevusega, välja arvatud lisa punkti A liigis 18 kirjeldatud tegevus,- see tegevus toimub eranditult kohalikul alusel ja seisneb ainult mitterahaliste hüvitiste andmises ja- raskustesse sattuvate inimeste abistamisega kogutud aastakasum kokku ei ületa 200000 eurot.Käesoleva artikli sätted ei takista siiski vastastikusel kindlustusseltsil taotleda litsentsi või säilitada seda käesoleva direktiivi kohaselt."2. Artikkel 16 asendatakse järgmisega:"Artikkel 161. Iga liikmesriik nõuab, et igal kindlustusseltsil, kelle peakontor asub tema territooriumil, oleks kogu oma tegevuse jaoks jätkuvalt kasutusel piisav solventsusmarginaal, mis vastab vähemalt käesoleva direktiivi nõuetele.2. Kasutusel olev solventsusmarginaal koosneb kindlustusseltsi varadest, millest on maha arvatud kõik prognoositavad kohustused ja immateriaalne vara, sealhulgas:a) sissemakstud aktsiakapital või vastastikuse kindlustusseltsi korral tegelikud esialgsed vahendid koos kõigi liikmete arvetega, mis vastavad järgmistele nõuetele:i) asutamisleping ja põhikiri peavad ette nägema, et nendelt arvetelt võib liikmetele makseid teha ainult niivõrd, kuivõrd see ei põhjusta kasutusel oleva solventsusmarginaali langemist nõutavast tasemest madalamale, või pärast kindlustusseltsi likvideerimist, kui kõik kindlustusseltsi muud võlad on tasutud;ii) asutamisleping ja põhikiri peavad kõigi punktis i nimetatud maksete suhtes, mis ei ole seotud liikmeksoleku isikliku lõpetamisega, ette nägema, et pädevatele asutustele tuleb teatada vähemalt kuu aega ette ja et need võivad selle aja jooksul makse keelata;iii) asutamislepingu ja põhikirja asjakohaseid sätteid võib muuta ainult juhul, kui pädevad asutused on kinnitanud, et neil ei ole muutmisele vastuväiteid, kui punktides i ja ii nimetatud nõuetest ei tulene teisiti;b) vahendid (kohustuslikud ja vabad), mis ei vasta lepingulistele kohustustele;c) eelmiste perioodide jaotamata kasum või kahjum pärast dividendide mahaarvamist.Kasutusel olevat solventsusmarginaali vähendatakse kindlustusseltsi otseses valduses olevate oma aktsiate summa võrra.Selliste kahjukindlustusseltside puhul, kes investeerimistulu arvessevõtmiseks diskonteerivad või vähendavad oma kindlustustehnilisi eraldisi kahjukindlustusseltside raamatupidamise aastaaruandeid ja konsolideeritud aastaaruandeid käsitleva nõukogu 19. detsembri 1991. aasta direktiivi 91/674/EMÜ [7] artikli 60 lõike 1 punktis g lubatud viisil, alandatakse kasutusel olevat solventsusmarginaali diskonteerimata kindlustustehniliste eraldiste või aastaaruannete lisades avaldatud mahaarvamiseelsete kindlustustehniliste eraldiste ja mahaarvamisjärgsete diskonteeritud või kindlustustehniliste eraldiste vahe võrra. See korrigeerimine tehakse kõigi lisa punktis A loetletud riskide puhul, välja arvatud liikide 1 ja 2 all loetletud riskid. Muude kui liikide 1 ja 2 puhul ei ole kindlustustehnilistes eraldistes sisalduva pensionikindlustuse diskonteerimist vaja korrigeerida.3. Kasutusel olev solventsusmarginaal võib koosneda ka järgmistest osadest:a) kumulatiivne eelisaktsiakapital ja allutatud laenukapital võivad moodustada kuni 50 % kasutusel olevast solventsusmarginaalist või nõutavast solventsusmarginaalist, olenevalt sellest, kumb on madalam; sellest summast kuni 25 % võib olla fikseeritud tähtajaga allutatud laene või kumulatiivset eelisaktsiakapitali, tingimusel et kindlustusseltsi pankroti või likvideerimise korral on olemas siduvad lepingud, mille alusel allutatud laenukapital või eelisaktsiad on väiksema tähtsusega kui kõigi teiste võlausaldajate nõuded ja need makstakse tagasi alles siis, kui kõik teised sel ajal maksmata võlad on tasutud.Allutatud laenukapital peab vastama ka järgmistele tingimustele:i) arvesse võib võtta üksnes täielikult sissemakstud vahendeid;ii) fikseeritud tähtajaga laenude puhul peab esialgne tähtaeg olema vähemalt viis aastat. Hiljemalt aasta enne tagasimaksekuupäeva peab kindlustusselts esitama pädevatele asutustele heakskiitmiseks plaani, mis näitab, kuidas kasutusel olev solventsusmarginaal tähtajaks nõutaval tasemel hoitakse või sellele tuuakse, juhul kui määra, mille ulatuses laenu võib lugeda kasutusel oleva solventsusmarginaali osaks, järk-järgult ei vähendata vähemalt viimase viie aasta jooksul enne tagasimaksekuupäeva. Pädevad asutused võivad lubada sellised laenud varem tagasi maksta juhul, kui taotluse esitab emiteerinud kindlustusselts ja selle kasutusel olev solventsusmarginaal ei lange nõutavast tasemest madalamale;iii) laenud, mille tagasimaksetähtaega ei ole määratud, võib tagasi maksta üksnes viieaastase etteteatamisega, välja arvatud juhul, kui laene ei käsitleta enam kasutusel oleva solventsusmarginaali osana või kui varasemaks tagasimaksmiseks on vaja pädevate asutuste eelnevat nõusolekut. Viimasel juhul peab kindlustusselts teatama pädevatele asutustele sellest vähemalt kuus kuud enne pakutavat tagasimaksekuupäeva, täpsustades kasutusel oleva ja nõutava solventsusmarginaali nii enne kui ka pärast kõnealust tagasimaksmist. Pädevad asutused lubavad tagasimaksmist ainult juhul, kui kindlustusseltsi kasutusel olev solventsusmarginaal ei lange nõutavast tasemest madalamale;iv) laenuleping ei või sisaldada tingimusi, mille kohaselt teatud asjaoludel, välja arvatud kindlustusseltsi likvideerimise puhul, kuulub võlg tagasimaksmisele enne kokkulepitud tagasimaksekuupäevi;v) laenulepingut võib muuta ainult juhul, kui pädevad asutused on kinnitanud, et neil ei ole muudatustele vastuväiteid;b) väärtpaberid, mille tagasimaksekuupäeva ei ole määratud, ja muud finantsinstrumendid, sealhulgas muud kui punktis a nimetatud kumulatiivsed eelisaktsiad, võivad koos punktis a nimetatud allutatud laenukapitaliga moodustada kuni 50 % kasutusel olevast solventsusmarginaalist või nõutavast solventsusmarginaalist, olenevalt sellest, kumb on madalam, kui täidetud on järgmised tingimused:i) neid ei või tagasi maksta esitaja algatusel ega ilma pädeva asutuse eelneva nõusolekuta;ii) emissioonileping peab võimaldama kindlustusseltsil laenuintressi maksmist edasi lükata;iii) laenuandja nõuded kindlustusseltsi vastu peavad tähtsuse järjekorras täielikult järgnema kõikidele allutamata võlausaldajate nõuetele;iv) väärtpaberite emiteerimist reguleerivad dokumendid peavad ette nägema võla ja maksmata intresside kasutamist kahjumi katteks, võimaldades kindlustusseltsil tegevust jätkata;v) arvesse võib võtta üksnes täielikult sissemakstud summasid.4. Kui kindlustusselts on päritoluliikmesriigi pädevale asutusele esitanud põhjendatud taotluse ja pädev asutus on sellega nõustunud, võib kasutusel olev solventsusmarginaal koosneda ka järgmistest osadest:a) pool maksmata aktsiakapitalist või esialgsetest vahenditest, kui makstud osa ulatub 25 % nimetatud aktsiakapitalist või vahenditest, kuid kuni 50 % kasutusel olevast või nõutavast solventsusmarginaalist, olenevalt sellest, kumb on madalam;b) muutuvate sissemaksetega vastastikuse või vastastikust tüüpi kindlustusseltsi puhul kõik täiendava sissemakse nõuded, mis tal on oma liikmete vastu majandusaasta jooksul, kuni pool maksimumsissemaksete ja tegelikult nõutud sissemaksete vahest, kuid siiski kuni 50 % kasutusel olevast solventsusmarginaalist või nõutavast solventsusmarginaalist, olenevalt sellest, kumb on madalam. Pädevad siseriiklikud asutused töötavad välja suunised, milles sätestatud tingimuste kohaselt võib täiendavad sissemaksed heaks kiita;c) varade hindamisel selguvad varjatud netovahendid, kui need ei ole erandlikku laadi.5. Lõigete 2, 3 ja 4 muudatused kasutusel oleva solventsusmarginaali jaoks sobivate elementide tehnilisi kohandusi õigustava arengu arvessevõtmiseks võetakse vastu nõukogu direktiivi 91/675/EMÜ [8] artiklis 2 sätestatud korras."3. Lisatakse järgmine artikkel:"Artikkel 16a1. Nõutav solventsusmarginaal määratakse kas kindlustusmaksete või sissemaksete iga-aastase summa või viimase kolme majandusaasta kahjunõuete keskmise määra alusel.Kahjukindlustusseltside puhul, kes põhiliselt kindlustavad ainult ühe või mitme riski, nagu krediidi, tormi, rahe või külma vastu, arvutatakse kahjunõuete keskmine määr viimase seitsme majandusaasta põhjal.2. Kui artiklist 17 ei tulene teisiti, võrdub nõutava solventsusmarginaali määr lõigetes 3 ja 4 nimetatud kahest tulemusest suuremaga.3. Kindlustusmakse alus arvutatakse, kasutades suurimat allpool esitatud viisil arvutatud kindlustusmaksete või sissemaksete kogusummat ja tasutud kindlustusmaksete kogusummat.Lisa punktis A loetletud liikide 11, 12 ja 13 kindlustusmakseid või sissemakseid suurendatakse 50 %.Kindlustusmaksed või sissemaksed (kaasa arvatud kindlustusmaksete või sissemaksetega kaasnevad maksud), mis on sisse nõutud viimase majandusaasta otsekindlustuse tulemusena, liidetakse kokku.Sellele summale liidetakse kõigi viimasel majandusaastal edasikindlustuse eest sissetulnud kindlustusmaksete summa.Sellest summast lahutatakse viimasel majandusaastal tühistatud kindlustusmaksete või sissemaksete kogusumma, samuti nende maksude ja lõivude kogusumma, mis on seotud selles summas sisalduvate kindlustusmaksete või sissemaksetega.Niiviisi saadud summa jaotatakse kaheks osaks, esimene osa on kuni 50 miljonit eurot, teine hõlmab ülejääki; nimetatud osadest arvutatakse välja vastavalt 18 % ja 16 % ning need liidetakse kokku.Sel viisil saadud summa korrutatakse suhtarvuga, mis saadakse, jagades pärast edasikindlustuse hüvitatavate summade lahutamist kindlustusseltsile jääva kolme viimase majandusaasta kindlustuskohustuste summa ja nõuete kogusumma; nimetatud suhtarv ei tohi mingil juhul olla väiksem kui 50 %.Pädevate asutuste loal võib liikide 11, 12 ja 13 kindlustusmaksete või sissemaksete eraldamiseks kasutada statistilisi meetodeid.4. Nõuete alus arvutatakse järgmiselt, kasutades lisa punktis A loetletud liikide 11, 12 ja 13 puhul 50 % võrra suurendatud nõudeid, eraldisi ja makstud nõudeid.Otsekindlustuse tulemusena rahuldatud nõuete summad (lahutamata edasikindlustajate ja retrosessionääride makstud nõudeid) lõikes 1 täpsustatud ajavahemikel liidetakse kokku.Sellele summale lisatakse samadel ajavahemikel edasikindlustuse või retrosessiooni osas rahuldatud nõuete summa ja rahuldamata nõueteks ettenähtud eraldiste summa viimase majandusaasta lõpus nii otsekindlustuse kui ka sissetuleva edasikindlustuse osas.Sellest summast lahutatakse lõikes 1 täpsustatud ajavahemike jooksul makstud nõuete summa.Allesjäänud summast lahutatakse nii otsekindlustuse kui ka sissetuleva edasikindlustuse rahuldamata nõuete eraldiste summa, mis on kehtestatud teise majandusaasta alguses enne viimast majandusaastat, mille kohta on aruanded. Kui lõikes 1 kehtestatud vaatlusperiood on seitse aastat, arvatakse maha rahuldamata nõuete eraldiste summa, mis on kehtestatud kuuenda majandusaasta alguses enne viimast majandusaastat, mille kohta on aruanded.Vastavalt lõikes 1 ettenähtud vaatlusperioodile jaotatakse üks kolmandik või üks seitsmendik nii saadud summast kaheks osaks, esimene osa on kuni 35 miljonit eurot, teine hõlmab ülejäägi; esimesest osast arvutatakse 26 % ja teisest 23 % ning liidetakse kokku.Sel viisil saadud summa korrutatakse suhtarvuga, mis saadakse, jagades pärast edasikindlustuse hüvitatavate summade lahutamist kindlustusseltsile jääva kolme viimase majandusaasta kindlustuskohustuste summa ja nõuete kogusumma; nimetatud suhtarv ei tohi mingil juhul olla väiksem kui 50 %.Pädevate asutuste loal võib liikide 11, 12 ja 13 nõuete, eraldiste ja makstud nõuete eraldamiseks kasutada statistilisi meetodeid. Lisa punkti A liigis 18 loetletud riskide puhul on nõuete summa, mida kasutatakse nõuete aluse arvutamiseks, kulud, mis kindlustusselts on abistamisel kandnud. Sellised kulud arvutatakse päritoluliikmesriigi siseriiklike õigusnormide kohaselt.5. Kui lõigete 2, 3 ja 4 kohaselt arvutatud nõutav solventsusmarginaal on madalam kui eelmise aasta nõutav solventsusmarginaal, peab see olema vähemalt niisama suur kui eelmise aasta nõutav solventsusmarginaal, mida on korrutatud viimase majandusaasta lõpu rahuldamata nõuetega seotud kindlustustehniliste eraldiste ja viimase majandusaasta alguse rahuldamata nõuetega seotud kindlustustehniliste eraldiste suhtarvuga. Nende arvutuste puhul arvutatakse kindlustustehnilised eraldised edasikindlustuse võrra vähendatuna, kuid see suhtarv ei tohi mingil juhul olla suurem kui üks.6. Lõike 3 kuuendas lõigus ja lõike 4 kuuendas lõigus nimetatud osade suhtes kohaldatavaid murdosi vähendatakse mõlemaid kolmandiku võrra tervisekindlustuse puhul, millega tegeldakse samal alusel kui elukindlustusega, kui:a) makstavaid kindlustusmakseid arvutatakse haigestumustabelite alusel kindlustusmatemaatilise meetodi kohaselt;b) eluea pikenemise jaoks moodustatakse eraldis;c) piisava suurusega kindlusvaru loomiseks nõutakse lisamakset;d) kindlustusselts võib lepingu katkestada hiljemalt enne kolmanda kindlustusaasta lõppu;e) leping näeb ette kindlustusmaksete suurendamise või väljamaksete vähendamise võimaluse isegi kehtivate lepingute korral."4. Artikkel 17 asendatakse järgmisega:"Artikkel 171. Üks kolmandik artiklis 16a nimetatud nõutavast solventsusmarginaalist moodustab garantiifondi. See fond koosneb artikli 16 lõigetes 2 ja 3 ning päritoluliikmesriigi pädeva asutuse nõusolekul lõike 4 punktis c loetletud osadest.2. Garantiifond ei või olla väiksem kui 2 miljonit eurot. Kui hõlmatud on kõik või mõned lisa punktis A loetletud liikidest 10-15 ühes sisalduvad riskid, on see fond 3 miljonit eurot.Iga liikmesriik võib sätestada minimaalse garantiifondi vähendamise ühe neljandiku võrra vastastikuste kindlustusseltside ja vastastikust tüüpi kindlustusseltside puhul."5. Lisatakse järgmine artikkel:"Artikkel 17a1. Artikli 16a lõigetes 3 ja 4 ning artikli 17 lõikes 2 sätestatud summad eurodes vaadatakse alates 20. septembrist 2003 igal aastal uuesti läbi, et võtta arvesse muutusi Eurostati avaldatavas kõiki liikmesriike hõlmavas Euroopa tarbijahinnaindeksis.Neid summasid kohandatakse automaatselt, suurendades baasosa eurodes nimetatud indeksis käesoleva direktiivi jõustumise ja läbivaatamiskuupäeva vahelisel ajal toimunud muutusega protsentides ja ümardades seda täis 100000 euroni.Kui muutus protsentides pärast viimast kohandamist on alla 5 %, summat ei kohandata.2. Komisjon teatab igal aastal Euroopa Parlamendile ja nõukogule läbivaatamisest ja lõikes 1 nimetatud kohandatud summad."6. Artikli 20 lõikes 2 asendatakse tekst "artikli 16 lõike 3" tekstiga "artikli 16a".7. Lisatakse järgmine artikkel:"Artikkel 20a1. Liikmesriigid tagavad, et pädevatel asutustel on volitused nõuda kindlustusseltsidelt rahaliste vahendite taastamise kava, kui need pädevad asutused leiavad, et kindlustusvõtjate huvid on ohustatud. Rahaliste vahendite taastamise kava peab sisaldama vähemalt järgmisi kolme järgmist majandusaastat hõlmavaid üksikasju või tõendeid:a) halduskulude, eelkõige jooksvate üldkulude ja komisjonitasude kalkulatsioonid;b) kava, milles esitatakse otsese majandustegevuse, sissetuleva edasikindlustuse ja väljamineva edasikindlustuse tulude ja kulude üksikasjalikud kalkulatsioonid;c) bilansi prognoos;d) kindlustuslepingutest tulenevate kohustuste ja nõutava solventsusmarginaali katteks kavandatud rahaliste vahendite kalkulatsioonid;e) üldine edasikindlustuspoliitika.2. Kui kindlustusvõtjate huvid on ohustatud kindlustusseltsi finantsseisundi halvenemise tõttu, tagavad liikmesriigid, et pädevatel asutustel on volitused teha kindlustusseltsidele kohustuslikuks kõrgem nõutav solventsusmarginaal, et kindlustusselts suudaks lähitulevikus täita maksejõulisuse nõudeid. Selle kõrgema nõutava solventsusmarginaali tase põhineb lõikes 1 nimetatud rahaliste vahendite taastamise kaval.3. Liikmesriigid tagavad, et pädevatel asutustel on volitused alandada kõikide kasutusel oleva solventsusmarginaali jaoks sobivate osade väärtust eeskätt juhul, kui nende osade turuväärtuses on pärast viimase majandusaasta lõppu toimunud olulisi muutusi.4. Liikmesriigid tagavad, et pädevatel asutustel on volitused piirata artikli 16a kohaselt kindlaksmääratud edasikindlustusel põhinevat solventsusmarginaali alandamist, kui:a) edasikindlustuslepingute laad või kvaliteet on pärast viimast majandusaastat oluliselt muutunud;b) edasikindlustuslepingutega seoses olevat riski üleandmist ei toimu või see ei ole oluline.5. Kui pädevad asutused on lõike 1 kohaselt nõudnud kindlustusseltsilt rahaliste vahendite taastamise kava, ei või nad anda tõendit käesoleva direktiivi artikli 10 lõike 3 teise lõigu, nõukogu direktiivi 88/357/EMÜ [9] (teine kahjukindlustusdirektiiv) artikli 16 lõike 1 punkti a ja nõukogu direktiivi 92/49/EMÜ [10] (kolmas kahjukindlustusdirektiiv) artikli 12 lõike 2 kohaselt nii kaua, kuni nad leiavad, et kindlustusvõtjate huvid on ohustatud lõikes 1 märgitud tähenduses."Artikkel 2Üleminekuperiood1. Liikmesriigid võivad sellistele kindlustusseltsidele, kes käesoleva direktiivi jõustumise ajal pakuvad kindlustust nende territooriumil ühes või mitmes direktiivi 73/239/EMÜ lisas nimetatud kindlustusliigis, võimaldada käesoleva direktiivi jõustumise kuupäevast alates viieaastase tähtaja käesoleva direktiivi artiklis 1 sätestatud nõuete täitmiseks.2. Liikmesriigid võivad kõigile lõikes 1 nimetatud kindlustusseltsidele, kes ei ole viieaastase tähtaja jooksul täielikult moodustanud nõutavat solventsusmarginaali, võimaldada selleks lisaaega kuni kaks aastat, kui need kindlustusseltsid on vastavalt direktiivi 73/239/EMÜ artiklile 20 esitanud pädevatele asutustele heakskiitmiseks meetmed, mida nad kavatsevad sel eesmärgil võtta.Artikkel 3Õigusaktide ülevõtmine1. Liikmesriigid võtavad 20. septembriks 2003 vastu käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid näevad ette, et lõikes 1 nimetatud meetmeid kohaldatakse esimest korda 1. jaanuaril 2004 või kõnealuse kalendriaasta jooksul algavate majandusaastate raamatupidamise järelevalve suhtes.3. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike põhiliste õigusnormide teksti.4. Komisjon esitab hiljemalt 1. jaanuaril 2007 Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande käesoleva direktiivi kohaldamise ja vajaduse korral täiendava kooskõlastamise vajaduse kohta. Aruandest peab selguma, kuidas liikmesriigid on kasutanud käesolevas direktiivis pakutud võimalusi ja eelkõige, kas siseriiklikele järelevalveasutustele võimaldatud otsustusõigus on enesega kaasa toonud olulisi erinevusi järelevalves ühtsel turul.Artikkel 4JõustumineKäesolev direktiiv jõustub Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval.Artikkel 5AdressaadidKäesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 5. märts 2002Euroopa Parlamendi nimelpresidentP. CoxNõukogu nimeleesistujaR. De Rato Y Figaredo[1] EÜT C 96 E, 27.3.2001, lk 129.[2] EÜT C 193, 10.7.2001, lk 16.[3] Euroopa Parlamendi 4. juuli 2001. aasta arvamus (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 14. veebruari 2002. aasta otsus.[4] EÜT L 228, 16.8.1973, lk 3. Direktiivi on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2000/26/EÜ (EÜT L 181, 20.7.2000, lk 65).[5] EÜT L 228, 11.8.1992, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2000/64/EÜ (EÜT L 290, 17.11.2000, lk 27).[6] EÜT L 374, 31.12.1991, lk 32.[7] EÜT L 374, 31.12.1991, lk 7.[8] EÜT L 374, 31.12.1991, lk 32.[9] EÜT L 172, 4.7.1988, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2000/26/EÜ (EÜT L 181, 20.7.2000, lk 65).[10] EÜT L 228, 11.8.1992, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2000/64/EÜ (EÜT L 290, 17.11.2000, lk 27).--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv, 8. november 1990, millega muudetakse direktiivi 78/660/EMÜ raamatupidamise aastaaruannete kohta ning direktiivi 83/349/EMÜ konsolideeritud aastaaruannete kohta seoses väikestele ja keskmise suurusega äriühingutele tehtavate eranditega ning aruannete eküüdes avaldamisega

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31990L0604

Euroopa Liidu Teataja L 317 , 16/11/1990 Lk 0057 - 0059 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 17 Köide 1 Lk 0105  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 17 Köide 1 Lk 0105

		Nõukogu direktiiv,8. november 1990,millega muudetakse direktiivi 78/660/EMÜ raamatupidamise aastaaruannete kohta ning direktiivi 83/349/EMÜ konsolideeritud aastaaruannete kohta seoses väikestele ja keskmise suurusega äriühingutele tehtavate eranditega ning aruannete eküüdes avaldamisega(90/604/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGUvõttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 54,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]koostöös Euroopa Parlamendiga, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:direktiivis 78/660/EMÜ [4] (viimati muudetud Hispaania ja Portugali ühinemisaktiga) käsitletakse raamatupidamise aastaaruannete ja tegevusaruannete esitamist ja sisu, neis kasutatavaid hindamismeetodeid ja nende avaldamist käsitlevate siseriiklike õigusnormide ühtlustamist, eelkõige aktsiaseltside ja osaühingute puhul;kooskõlas nõukogu 3. novembri 1986. aasta resolutsiooniga (meetmeprogrammi kohta väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete jaoks) [5] ning nõukogu 30. juuni 1988. aasta resolutsiooniga (ühenduse majanduskeskkonna parandamise ning ettevõtete, eelkõige väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete arengu soodustamise meetmete kohta) [6] tuleks lihtsustada väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele kehtestatud haldusprotseduure, mis eelkõige nõuab direktiivist 78/660/EMÜ tulenevate kohustuste olulist lihtsustamist;direktiivi 78/660/EMÜ artikli 53 lõike 2 kohaselt on nõutav väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate määratlemise künnise teine läbivaatamine;väikeettevõtjate puhul tuleks teha rohkem raamatupidamisaruannete koostamise, auditeerimise ja avaldamisega seotud erandeid, mida liikmesriigid võivad direktiivi 78/660/EMÜ alusel teha;liikmesriikidele tuleks anda võimalus lubada ettevõtjatel jätta raamatupidamisaruannete lisadesse märkimata teatav teave äriühingu haldus- või juhtorganite liikmetele makstud tasu kohta, kui nimetatud teave võimaldab tuvastada nende organite asjaomase liikme positsiooni;samuti on kohane võimaldada liikmesriikidel leevendada väikestele äriühingutele raamatupidamisaruannete lisade koostamise ja avaldamise suhtes kehtestatud kohustusi; liikmesriikidel peaks olema võimalik vabastada nimetatud äriühingud raamatupidamisaruannete lisades teatavate selliste andmete esitamisest, mida võib käsitada väikeste äriühingute jaoks vähem olulisena; samu huve silmas pidades peaks liikmesriikidel olema võimalik vabastada nimetatud äriühingud tegevusaruande koostamise kohustusest tingimusel, et nad märgivad raamatupidamisaruannete lisadesse direktiivi 77/91/EMÜ [7] artikli 22 lõikes 2 osutatud andmed oma osade/aktsiate soetamise kohta;oluline on edendada Euroopa rahaliitu, võimaldades äriühingutel vähemalt avaldada raamatupidamisaruanded eküüdes; viimati nimetatu on üksnes lisavõimalus, mis ei muuda nende äriühingute seisundit, kellel juba on võimalus raamatupidamisaruandeid eküüdes koostada ja avaldada; selles suhtes tuleks täpsustada direktiivide 78/660/EMÜ ja 83/349/EMÜ [8] (viimati muudetud Hispaania ja Portugali ühinemisaktiga) sätteid, kohustades äriühinguid, kellel see võimalus on, märkima raamatupidamisaruannete lisadesse vahetuskursi,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 78/660/EMÜ artiklit 11 muudetakse järgmiselt:1. fraas "bilansimaht: 1550000 eküüd" asendatakse fraasiga "bilansimaht: 2000000 eküüd";2. fraas "netokäive: 3200000 eküüd" asendatakse fraasiga "netokäive: 4000000 eküüd";3. lisatakse järgmine lõik:"Liikmesriigid võivad loobuda artikli 15 lõike 3 punkti a ja lõike 4 kohaldamisest lühendatud bilansi suhtes".Eespool nimetatud eküüdes väljendatud summade muutmist käsitatakse viieaastase ajavahemiku möödumisel tehtava teise muutmisena direktiivi 78/660/EMÜ artikli 53 lõike 2 tähenduses.Artikkel 2Direktiivi 78/660/EMÜ artiklit 27 muudetakse järgmiselt:1. fraas "bilansimaht: 6200000 eküüd" asendatakse fraasiga "bilansimaht: 8000000 eküüd";2. fraas "netokäive: 12800000 eküüd" asendatakse fraasiga "netokäive: 16000000 eküüd".Eespool nimetatud eküüdes väljendatud summade muutmist käsitatakse viieaastase ajavahemiku möödumisel tehtava teise muutmisena direktiivi 78/660/EMÜ artikli 53 lõike 2 tähenduses.Artikkel 3Direktiivi 78/660/EMÜ artikli 53 lõige 1 asendatakse järgmisega:"1. Käesoleva direktiivi kohaldamisel järgitakse eküü määratlust, mis on esitatud määruses (EMÜ) nr 3180/78, [9] mida on muudetud määrusega (EMÜ) nr 2626/84 [10] ja määrusega (EMÜ) nr 1971/89. [11]Väärtuseks riigi vääringus on 8. novembril 1990 kohaldatav väärtus."Artikkel 4Direktiivi 78/660/EMÜ artiklisse 43 lisatakse järgmine lõige:"3. Liikmesriigid võivad lõike 1 punktis 12 osutatud teabe esitamise nõudest loobuda, kui see teave võimaldab tuvastada selle organi asjaomase liikme positsiooni."Artikkel 5Direktiivi 78/660/EMÜ artikkel 44 asendatakse järgmisega:"Artikkel 441. Liikmesriigid võivad lubada, et artiklis 11 osutatud äriühingud koostavad raamatupidamisaruannete lühendatud lisad ilma teabeta, mis on ette nähtud artikli 43 lõike 1 punktides 5-12. Lisades tuleb siiski avaldada teave, mis on ette nähtud artikli 43 lõike 1 punktis 6, kogusummas kõigi kõnealuste kirjete kohta.2. Liikmesriigid võivad ka lubada vabastada lõikes 1 osutatud äriühingud kohustusest avaldada oma raamatupidamisaruannete lisades teave, mis on ette nähtud artikli 15 lõike 3 punktis a ja lõikes 4, artiklites 18 ja 21, artikli 29 lõikes 2, artikli 30 teises lõigus, artikli 34 lõikes 2, artikli 40 lõikes 2 ja artikli 42 teises lõigus.3. Kohaldatakse artiklit 12."Artikkel 6Direktiivi 78/660/EMÜ artiklisse 46 lisatakse järgmine lõige:"3. Liikmesriigid võivad artikliga 11 hõlmatud äriühingud vabastada tegevusaruande koostamise kohustusest, kui nende raamatupidamisaruannete lisades on märgitud direktiivi 77/91/EMÜ artikli 22 lõikes 2 osutatud andmed oma osade/aktsiate soetamise kohta."Artikkel 7Direktiivi 78/660/EMÜ artikli 47 lõike 2 punkt b asendatakse järgmisega:"b) oma raamatupidamisaruannete lühendatud lisad vastavalt artiklile 44."Artikkel 8Direktiivi 78/660/EMÜ lisatakse järgmine artikkel:"Artikkel 50aRaamatupidamise aastaaruanded võib avaldada vääringus, milles need on koostatud, või eküüdes, ümber arvestatuna bilansikuupäeval kohaldatava vahetuskursi järgi. See kurss tuleb avaldada raamatupidamisaruannete lisades."Artikkel 9Direktiivi 83/349/EMÜ lisatakse järgmine artikkel:"Artikkel 38aKonsolideeritud aastaaruanded võib avaldada vääringus, milles need on koostatud, või eküüdes, ümber arvestatuna bilansikuupäeval kohaldatava vahetuskursi järgi. See kurss tuleb avaldada raamatupidamisaruannete lisades."Artikkel 101. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid 1. jaanuariks 1993. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.2. Liikmesriigid võivad näha ette, et käesolevat direktiivi kohaldatakse raamatupidamisaruannete suhtes esmakordselt aruandeaasta puhul, mis algab 1. jaanuaril 1995, või 1995. kalendriaasta jooksul.3. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.Artikkel 11Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 8. november 1990Nõukogu nimeleesistujaP. Romita[1] EÜT C 287, 11.11.1986, lk 5; EÜT C 318, 20.12.1989, lk 12.[2] EÜT C 158, 26.6.1989, lk 257; 24. oktoobri 1990. aasta otsus (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata).[3] EÜT C 139, 5.6.1989, lk 42.[4] EÜT L 222, 14.8.1978, lk 11.[5] EÜT C 287, 14.11.1986, lk 1.[6] EÜT C 197, 27.7.1988, lk 6.[7] EÜT L 26, 31.1.1977, lk 1.[8] EÜT L 193, 18.7.1983, lk 1.[9] EÜT L 379, 30.12.1978, lk 1.[10] EÜT L 247, 16.9.1984, lk 1.[11] EÜT L 189, 4.7.1989, lk 1.--------------------------------------------------