title: Komisjoni direktiiv (EL) 2017/845, 17. mai 2017, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2008/56/EÜ merestrateegiate ettevalmistamisel arvesse võetavate elementide soovitusliku nimekirja osas (EMPs kohaldatav tekst )

text:
               18.5.2017

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 125/27

         KOMISJONI DIREKTIIV (EL) 2017/845,
   17. mai 2017,
   millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2008/56/EÜ merestrateegiate ettevalmistamisel arvesse võetavate elementide soovitusliku nimekirja osas
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. juuni 2008. aasta direktiivi 2008/56/EÜ, millega kehtestatakse ühenduse merekeskkonnapoliitika-alane tegevusraamistik (merestrateegia raamdirektiiv), (1) eriti selle artikli 24 lõiget 1,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Direktiivi 2008/56/EÜ III lisas on sätestatud selliste omaduste, survetegurite ja mõjude soovituslik nimekiri, millele osutatakse kõnealuse direktiivi artikli 8 lõikes 1, artikli 9 lõigetes 1 ja 3, artikli 10 lõikes 1, artikli 11 lõikes 1 ja artiklis 24.

               (2)

               Tuginedes mereakvatooriumi esialgsele hindamisele, mille liikmesriigid tegid vastavalt direktiivi 2008/56/EÜ artikli 8 lõikele 1, teatasid nad 2012. aastal ühe osana merestrateegia rakendamise esimesest etapist komisjonile hea keskkonnaseisundi parameetrid vastavalt sama direktiivi artikli 9 lõikele 2 ja keskkonnaalased sihid vastavalt artikli 10 lõikele 2. Komisjonis kooskõlas kõnealuse direktiivi artikliga 12 koostatud hinnangus (2) liikmesriikide aruannete kohta rõhutati, et kui liikmesriigid ja liit soovivad saavutada hea keskkonnaseisundi 2020. aastaks, on vaja kiiresti teha suuremaid jõupingutusi.

               (3)

               Selleks et tagada, et liikmesriikide merestrateegiate rakendamise teine etapp aitaks paremini kaasa direktiivi 2008/56/EÜ eesmärkide saavutamisele ja et ühtsemalt kindlaks määrata hea keskkonnaseisund, soovitas komisjon esimest rakendusetappi käsitlevas aruandes oma talitustele ja liikmesriikidele teha liidu tasandil koostööd ning vaadata läbi, karmistada ja täiendada komisjoni otsust 2010/477/EL (3) 2015. aastaks, et töötada välja selgemad, lihtsamad, täpsemad, ühtsemad ja võrreldavamad hea keskkonnaseisundi kriteeriumid ja metoodikanormid ning samal ajal vaadata läbi merestrateegia raamdirektiivi III lisa ja vajaduse korral seda muuta ning töötada välja konkreetsed juhised järgmise rakendusetapi hindamise ühtsuse ja järjepidevuse tagamiseks.

               (4)

               Direktiivi 2008/56/EÜ III lisa läbivaatamine peab täiendama otsuse 2010/477/EL läbivaatamist. Seos direktiivi 2008/56/EÜ III lisa ja hea keskkonnaseisundi piiritlemise kvalitatiivsete tunnuste (loetletud kõnealuse direktiivi I lisas) vahel on üksnes kaudne ega ole seega piisavalt selge. Komisjon selgitas oma talituste 2011. aasta töödokumendis (4) seost direktiivi 2008/56/EÜ I lisas loetletud kvalitatiivsete tunnuste, kõnealuse direktiivi III lisas loetletud elementide ning otsuses 2010/477/EL sätestatud kriteeriumide ja näitajate vahel, ent nende olemuslikku sisu arvestades suutis anda üksnes osalise vastuse. Direktiivi 2008/56/EÜ III lisa on vaja läbi vaadata selleks, et neid seoseid veelgi selgitada ja lihtsustada rakendamist ning et paremini seostada ökosüsteemi elemente ning inimtekkelist koormust ja mõju merekeskkonnale direktiivi 2008/56/EÜ I lisas esitatud tunnustega ja otsuse 2010/477/EL läbivaatamise tulemustega.

               (5)

               Direktiivi 2008/56/EÜ III lisa peaks sisaldama direktiivi artikli 8 lõike 1 kohaseks hindamiseks elemente, mis on seotud hea keskkonnaseisundiga (direktiivi artikli 9 lõige 1), seire elemente (direktiivi artikli 11 lõige 1), mis täiendavad hindamist (nt temperatuur ja soolsus), ning sihtide seadmisel arvesse võetavaid elemente (direktiivi artikli 10 lõige 1). Piirkondade eripära arvestades on kõnealuste elementide asjakohasus piirkonniti ja liikmesriigiti erinev. See tähendab, et kõnealuseid elemente on vaja arvesse võtta üksnes siis, kui neid peetakse nn olulisteks omadusteks või valdavateks surveteguriteks ja mõjudeks, nagu on osutatud vastavalt direktiivi 2008/56/EÜ artikli 8 lõike 1 punktides a ja b, ning kui need ilmnevad asjaomase liikmesriigi vetes.

               (6)

               On oluline tagada, et direktiivi 2008/56/EÜ III lisas esitatud elemendid oleksid selgelt seotud kõnealuse direktiivi I lisas esitatud kvalitatiivsete tunnustega ning mereakvatooriumi hea keskkonnaseisundi kriteeriumide ja metoodikanormidega, mille komisjon kehtestas direktiivi 2008/56/EÜ artikli 9 lõike 3 alusel, ning nende elementide kohaldamisega seoses direktiivi 2008/56/EÜ artiklitega 8–11. Seoses sellega peavad need elemendid olema üldist laadi ja kogu liidus üldiselt kohaldatavad, arvestades asjaolu, et konkreetsemad elemendid saab komisjon kehtestada direktiivi 2008/56/EÜ artikli 9 lõike 3 alusel või seoses hea keskkonnaseisundi omaduste kindlaksmääramisega kõnealuse direktiivi artikli 9 lõike 1 alusel.

               (7)

               Direktiivi 2008/56/EÜ III lisa tabeleid 1 ja 2 tuleks täpsustada, et need oleksid selgemalt seotud seisundit iseloomustavate elementidega (tabel 1) ning survetegurite ja mõjudega (tabel 2) ning et tabelites loetletud elemendid oleksid otseselt seotud kõnealuse direktiivi I lisas esitatud kvalitatiivsete tunnustega ja selle kaudu ka kriteeriumidega, mis komisjon on kehtestanud direktiivi 2008/56/EÜ artikli 9 lõike 3 alusel.

               (8)

               Selleks et anda juhiseid mereakvatooriumi kasutamise hindamiseks direktiivi 2008/56/EÜ artikli 8 lõike 1 punkti c alusel ja inimtegevuse hindamiseks artikli 8 lõike 1 punkti b alusel ning kõnealuse direktiivi artikliga 11 ettenähtud sellekohase seire korraldamiseks, tuleks tabelisse 2 lisada soovituslik nimekiri kasutusviisidest ja inimtegevusest, et tagada hindamise ühtsus kõikides merepiirkondades ja -allpiirkondades.

               (9)

               Seepärast tuleks direktiivi 2008/56/EÜ III lisa vastavalt muuta.

               (10)

               Käesoleva direktiiviga ette nähtud meetmed on kooskõlas direktiivi 2008/56/EÜ artikli 25 lõike 1 alusel loodud regulatiivkomitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 2008/56/EÜ III lisa asendatakse käesoleva direktiivi lisas esitatud tekstiga.
   Artikkel 2
   1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 7. detsembril 2018. Nad edastavad kõnealuste normide teksti viivitamata komisjonile.
   Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigus- ja haldusnormide teksti.
   3.   Käesoleva direktiivi ülevõtmise kohustust ei kohaldata mereakvatooriumita liikmesriikide suhtes.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 17. mai 2017

            Komisjoni nimel

            president

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  ELT L 164, 25.6.2008, lk 19.

      (2)  Komisjoni aruanne nõukogule ja Euroopa Parlamendile „Merestrateegia raamdirektiivi (2008/56/EÜ) rakendamise esimene etapp – Euroopa Komisjoni hinnang ja suunised“ (COM(2014) 97 final, 20.2.2014).

      (3)  Komisjoni 1. septembri 2010. aasta otsus 2010/477/EL mereakvatooriumi hea keskkonnaseisundi kriteeriumide ja metoodikastandardite kohta (ELT L 232, 2.9.2010, lk 14.)

      (4)  Komisjoni töödokument SEK(2011)1255.

      LISA
      „
            III LISA

               Mereakvatooriumiga seotud ökosüsteemielementide, inimtekkeliste survetegurite ja inimtegevuse liikide soovituslik nimekiri

            (osutatud artikli 8 lõikes 1, artikli 9 lõigetes 1 ja 3, artikli 10 lõikes 1, artikli 11 lõikes 1 ja artiklis 24)

               Tabel 1

               Mereökosüsteemide struktuur, funktsioonid ja protsessid

            seotud eelkõige artikli 8 lõike 1 punktiga a ning artiklitega 9 ja 11

                        Teema

                        Ökosüsteemi elemendid

                        Võimalikud parameetrid ja omadused (1. märkus)

                        I lisas esitatud asjakohased kvalitatiivsed tunnused (2. ja 3. märkus)

                        Liik

                        Merepiirkonna või -allpiirkonna merelindude, imetajate, roomajate, kalade ja peajalgsete liikide rühmad (4. märkus)

                        Liikide ja populatsiooni muutumine ruumis ja ajas:

                                    —

                                    levik, arvukus ja/või biomass

                                    —

                                    suurus, vanus ja sooline koosseis

                                    —

                                    sigivuse, ellujäämise ja suremuse / vigastuste määr

                                    —

                                    käitumine, sh liikumine ja ränne

                                    —

                                    liikide elupaigad (ulatus, sobivus)

                              Rühma liigiline kooslus

                        1; 3

                        Elupaigad

                        Veesamba (pelaagilise) ja merepõhja (bentilise) elupaiga põhitüübid (5. märkus) või muud elupaigatüübid, sh nende bioloogilised kooslused, kogu merepiirkonnas või -allpiirkonnas

                        Elupaigatüüpide kaupa:

                                    —

                                    elupaiga levik ja ulatus (asjakohasel juhul suurus)

                                    —

                                    liikide kooslus, arvukus ja/või biomass (muutumine ruumis ja ajas)

                                    —

                                    liikide suuruse ja vanuse struktuur (asjakohasel juhul)

                                    —

                                    füüsikalised, hüdroloogilised ja keemilised omadused

                              Pelaagiliste elupaikade kohta lisaks:

                                    —

                                    klorofüll a kontsentratsioon

                                    —

                                    planktoni vohamise sagedus ja ulatus

                        1; 6

                        Ökosüsteemid, k.a toiduvõrgud

                        Ökosüsteemide struktuur, funktsioonid ja protsessid, mis koosnevad järgmisest:

                                    —

                                    füüsikalised ja hüdroloogilised omadused

                                    —

                                    keemilised omadused

                                    —

                                    bioloogilised omadused

                                    —

                                    funktsioonid ja protsessid

                        Muutumine ruumis ja ajas:

                                    —

                                    temperatuur ja jääkate

                                    —

                                    hüdroloogia (lained ja hoovused; tõusuvoolud, segunemine, viibeaeg, magevee juurdevool, mereveetase)

                                    —

                                    batümeetria

                                    —

                                    hägusus (muda/sete), läbipaistvus, müra

                                    —

                                    merepõhja substraat ja morfoloogia

                                    —

                                    soolsus, toitained (N, P), orgaaniline süsinik, lahustatud gaasid (pCO2, O2) ja pH

                                    —

                                    seosed merelinnu-, imetaja-, roomaja-, kala- ja peajalgseteliikide ning nende elupaikade vahel

                                    —

                                    pelaagiliste/bentiliste koosluste struktuur

                                    —

                                    tootlikkus

                        1; 4

               Tabeliga 1 seotud märkused

                        1. märkus.

                        Esitatakse liike, elupaiku ja ökosüsteeme käsitlevate parameetrite ja omaduste soovituslik nimekiri, mis kajastab käesoleva lisa tabelis 2 nimetatud surveteguritest mõjutatud parameetreid ja mis on seotud artikli 9 lõike 3 kohaselt kehtestatud kriteeriumidega. Seireks ja hindamiseks kasutatavad konkreetsed parameetrid ja omadused tuleks kindlaks määrata kooskõlas käesoleva direktiivi, sh artiklite 8–11 nõuetega.

                        2. märkus.

                        Käesolevas veerus esitatud numbrid osutavad I lisa vastavatele punktidele.

                        3. märkus.

                        Tabelis 1 on esitatud üksnes seisundipõhised kvalitatiivsed tunnused 1, 3, 4 ja 6, mille kriteeriumid on sätestatud kooskõlas artikli 9 lõikega 3. I lisa kohased muud survepõhised kvalitatiivsed tunnused võivad olla asjakohased iga teema puhul.

                        4. märkus.

                        Need liigirühmad on täpsemalt kindlaks määratud komisjoni 17. mai 2017. aasta otsuse (EL) 2017/848 (millega nähakse ette mereala hea keskkonnaseisundi kriteeriumid ja metoodikastandardid ning seire ja hindamise spetsifikatsioonid ja standardmeetodid ning millega tunnistatakse kehtetuks otsus 2010/477/EL) lisa II osas (Vt käesoleva Euroopa Liidu Teataja lk 43).

                        5. märkus.

                        Need elupaiga põhitüübid on täpsemalt kindlaks määratud komisjoni otsuse (EL) 2017/848 lisa II osas.

               Tabel 2

               Inimtekkelised survetegurid, kasutusviisid ja inimtegevus merekeskkonnas või nende mõju merekeskkonnale

                                    2a.

                                    Inimtekkeliste survetegurite mõju merekeskkonnale
                                    seotud eelkõige artikli 8 lõike 1 punktidega a ja b ning artiklitega 9, 10 ja 11

                        Teema

                        Survetegur (1. märkus)

                        Võimalikud parameetrid

                        I lisas esitatud asjakohased kvalitatiivsed tunnused (2. ja 3. märkus)

                        Bioloogilised häired

                        Võõrliikide sissetoomine või levik

                        Merekeskkonnas ja asjakohasel juhul allikas avalduva surve intensiivsus ning selle muutumine ruumis ja ajas
                        Avalduva surve keskkonnamõju hindamiseks valige asjakohased ökosüsteemi elemendid ja parameetrid tabelist 1

                        2

                        Mikroobsete patogeenide juhtimine veekokku

                        Geneetiliselt muundatud liikide sissetoomine ja pärismaiste liikide ümberpaiknemine

                        Looduslike elukoosluste hävimine või muutumine looma- või taimeliikide kasvatamise tõttu

                        Liikide häirimine (nt paljunemis-, puhke- ja toitumisaladel) inimese kohalolu tõttu

                        Looduslike liikide väljapüük või suremus/vigastatus (tööndusliku ja harrastuspüügi tulemusel)

                        3

                        Füüsilised häired

                        Merepõhja füüsiline häirimine (ajutine või püsiv)

                        6; 7

                        Füüsiline kadu (merepõhja substraadi või morfoloogia pideva muutumise või merepõhja substraadi kaevandamise tõttu)

                        Hüdroloogiliste tingimuste muutumine

                        Ained, prügi ja energia

                        Toitainete mõju – haju- ja punktreostusallikad, õhusaastasadestis

                        5

                        Orgaanilise aine mõju – haju- ja punktreostusallikad

                        Muude ainete (nt sünteetiliste ja mittesüsteetiliste ainete, radionukliidide) mõju – haju- ja punktreostusallikad, õhusaastasadestis, akuutsed juhtumid

                        8; 9

                        Prügi (tahked jäätmed, sh mikroprügi) mõju

                        10

                        Inimtekkeline müra (impulsiivne, pidev)

                        11

                        Muude energialiikide (sh elektromagnetväljad, valgus ja kuumus) mõju

                        Vee sissevool – punktreostusallikast (nt soolvesi)

                                    2b.

                                    Kasutusviisid ja inimtegevus merekeskkonnas või nende mõju merekeskkonnale
                                    seotud eelkõige artikli 8 lõike 1 punktidega b ja c (üksnes tärniga (*) märgitud tegevusliigid on asjakohased artikli 8 lõike 1 punkti c puhul) ning artiklitega 10 ja 13

                        Teema

                        Tegevus

                        Jõgede, rannikuala või merepõhja füüsiline muutmine (veemajandus)

                        Maismaa pindala suurendamine veekogu arvelt

                        Kanaliseerimine ja muud vooluveekogu muudatused

                        Rannikukaitse ja üleujutuste vastu kindlustamine*

                        Avamererajatised (v.a nafta-/gaasi-/taastuvenergiarajatised)*

                        Merepõhja morfoloogia muutmine, sh süvendamine ja materjalide ladustamine*

                        Eluta loodusvarade kaevandamine

                        Loodusvarade (kivi, metallimaagid, killustik, liiv, karbid) kaevandamine*

                        Nafta- ja gaasi ammutamine, sh sellega seotud taristu*

                        Soola kaevandamine*

                        Veevõtt*

                        Energiatootmine

                        Taastuvenergia (tuule-, laine- või tõusuvee-energia) tootmine, sh sellega seotud taristu*

                        Mittetaastuva energia tootmine

                        Elektrienergia ülekanne ja ühendused (kaablid)*

                        Elusressursside ammutamine

                        Kala- ja karbipüük (kutseline, harrastuslik)*

                        Kala- ja karbitöötlemine*

                        Meretaimede korjamine*

                        Kalastus ja muul otstarbel kogumine*

                        Elusressursside kasvatamine

                        Merevesiviljelus, sh sellega seotud taristu*

                        Magevee-vesiviljelus

                        Põllumajandus

                        Metsandus

                        Transport

                        Transporditaristu*

                        Laevandus*

                        Lennutransport

                        Maismaatransport

                        Kasutusviisid linnades ja tööstuses

                        Kasutusviisid linnades

                        Tööstuslik kasutamine

                        Jäätmekäitlus ja -kõrvaldus*

                        Turism ja vaba aeg

                        Turismi ja vaba aja veetmise taristu*

                        Turismi ja vaba aja veetmisega seotud tegevus*

                        Julgeolek/riigikaitse

                        Sõjalised operatsioonid (kohaldatakse artikli 2 lõiget 2)

                        Haridus ja teadusuuringud

                        Teadusuuringud ja haridus*

               Tabeliga 2 seotud märkused

                        1. märkus.

                        Survetegurite hindamisel tuleks arvesse võtta nende taset merekeskkonnas ning vajaduse korral (maismaa- ja atmosfääriallikatest pärit) mõju määra merekeskkonnale.

                        2. märkus.

                        Käesolevas veerus esitatud numbrid osutavad I lisa vastavatele punktidele.

                        3. märkus.

                        Tabelis 2a on esitatud üksnes survepõhised kvalitatiivsed tunnused 2, 3, 5, 6, 7, 8, 9, 10 ja 11, mille kriteeriumid on sätestatud kooskõlas artikli 9 lõikega 3. I lisa kohased muud seisundipõhised kvalitatiivsed tunnused võivad olla asjakohased iga teema puhul.“


title: Nõukogu direktiiv, 25. juuli 1978, millega nähakse ette toiduainetes kasutatavate emulgaatorite, stabilisaatorite, paksendite ja tarretusainete puhtuse erikriteeriumid

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31978L0663

Euroopa Liidu Teataja L 223 , 14/08/1978 Lk 0007 - 0029 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 9 Lk 0003  Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 03 Köide 22 Lk 0104  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 9 Lk 0003  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 8 Lk 0242  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 13 Köide 8 Lk 0242

		Nõukogu direktiiv,25. juuli 1978,millega nähakse ette toiduainetes kasutatavate emulgaatorite, stabilisaatorite, paksendite ja tarretusainete puhtuse erikriteeriumid(78/663/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 18. juuni 1974. aasta direktiivi 74/329/EMÜ liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, mis käsitlevad toiduainetes kasutatavaid emulgaatoreid, stabilisaatoreid, paksendeid ja tarretusaineid [1] (viimati muudetud direktiiviga 78/612/EMÜ [2]), eriti selle artikli 7 lõiget 1,võttes arvesse komisjoni ettepanekutning arvestades, et:direktiivi 74/329/EMÜ artikli 6 alusel peavad emulgaatorid, stabilisaatorid, paksendid ja tarretusained vastama selle direktiivi artikli 7 lõike 1 kohaselt kehtestatud puhtuse erikriteeriumidele,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 74/329/EMÜ artikli 6 lõike 1 punktis b mainitud puhtuse erikriteeriumid on esitatud käesoleva direktiivi lisas.Artikkel 2Käesolevas lisas numbrite E 474 ja E 477 all mainitud ainete korral võib nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal ühehäälselt otsustada teha vajalikud muudatused 31. detsembriks 1981 pärast komisjonipoolset uurimist.Artikkel 3Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigusaktid hiljemalt 18 kuu möödudes käesoleva direktiivi teatavakstegemise kuupäevast. Nad teatavad sellest viivitamata komisjonile.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 25. juuli 1978Nõukogu nimeleesistujaH. J. Rohr[1] EÜT L 189, 12.7.1974, lk 1.[2] EÜT L 197, 22.7.1978, lk 22.--------------------------------------------------LISAToiduainetes kasutatavate emulgaatorite, stabilisaatorite, paksendite ja tarretusainete puhtuse erikriteeriumidÜldmärkuseda) Juhul kui allpool esitatud kriteeriumide tõlgendamiseks on vaja määratleda teatavaid tehnilisi üksikasju, tuleb lähtuda direktiivi 74/329/EMÜ artikli 7 lõike 2 kohaselt kehtestatud analüüsimeetoditest.b) Kui ei ole sätestatud teisiti, tuleb kogused ja protsendid arvutada produkti kaalu alusel.c) Ainetele E 322, E 339 (i), (ii) ja (iii), E 340 (i), (ii) ja (iii) ning E 341 (i) ja (ii) kohaldatavad puhtuse erikriteeriumid on ette nähtud nõukogu 25. juuli 1978. aasta direktiivis 78/664/EMÜ [1], millega kehtestatakse inimesele mõeldud toiduainetes kasutatavate antioksüdantide puhtuse erikriteeriumid. Hüdrolüüsitud letsitiinidele kohaldatav kord on kehtestatud samas direktiivis.E 341 – (iii) TrikaltsiumortofosfaatKeemilised nimetused | —trikaltsiumdiortofosfaat; Ca3(PO4)2—hüdroksüapatiit; Ca5 (PO4)3OH |Kirjeldus | Mittekombitava teralisusega valge pulber |Sisaldus | Pärast kaltsineerimist 800 ± 25 °C juures konstantse kaaluni on Ca3 (PO4)2 sisaldus vähemalt 90 % |Lenduvad ained | Pärast kaltsineerimist 800 ± 25 °C juures konstantse kaaluni mitte üle 10 % |Fluoriidid | Mitte üle 50 mg/kg ümber arvutatuna fluoriks |E 400–AlgiinhapeKeemiline iseloomustus | Lineaarne glükuronoglükaan, mis koosneb peamiselt püranoostsüklitena esinevatest ß-(1-4)-sidestatud D-mannuroonhappe ja α-(1-4)-sidestatud L-guluroonhappe monomeeridest. Hüdrofiilne kolloidne süsivesik, mida saadakse mitmesugustest pruunvetika liikidest lahjendatud leelisega ekstraheerimise abil |Kirjeldus | Peaaegu lõhnatu maitsetu valge või kollaka värvusega nõeljas pulber |Sisaldus | Eraldab süsinikdioksiidi 20–23 % lenduvatest ainetest vabastatud massist, mis vastab algiinhappe sisaldusele 91,0–104,5 %. (Ekvivalentmass on 200.) |Tuhk | Mitte üle 4 % lenduvatest ainetest vabastatud massist (kuivatamise aeg 4 tundi, kuivatamistemperatuur 105 °C, põletamistemperatuur 600°C) |Lahjas NaOH-s lahustumatud ained | Mitte üle 0,5 % |Lenduvad ained | Mitte üle 15 % (kuivatamise aeg 4 tundi, kuivatamistemperatuur 105 °C) |Ligikaudu 3 N vesinikkloriidhappes lahustumatu tuhk | Mitte üle 0,5 % |E 401 – NaatriumalginaatKeemiline nimetus | Algiinhappe naatriumsool |Kirjeldus | Peaaegu lõhnatu maitsetu valge või kollaka värvusega nõeljas või teraline pulber |Sisaldus | Eraldab süsinikdioksiidi 18–21 % lenduvatest ainetest vabastatud massist, mis vastab naatriumalginaadi sisaldusele 90,8–106,0 %. (Ekvivalentmass on 222.) |Tuhk | 18,0–27,0 % lenduvatest ainetest vabastatud massist (kuivatamise aeg 4 tundi, kuivatamistemperatuur 105 °C, põletamistemperatuur 600 °C) |Lahjas NaOH-s lahustumatud ained | Mitte üle 0,5 % |Lenduvad ained | Mitte üle 15 % (kuivatamise aeg 4 tundi, kuivatamistemperatuur 105 °C) |Ligikaudu 3 N vesinikkloriidhappes lahustumatu tuhk | Mitte üle 0,5 % |E 402 – KaaliumalginaatKeemiline nimetus | Algiinhappe kaaliumsool |Kirjeldus | Peaaegu lõhnatu maitsetu valge või kollaka värvusega nõeljas või teraline pulber |Sisaldus | Eraldab süsinikdioksiidi vähemalt 16,5–19,5 % lenduvatest ainetest vabastatud massist, mis vastab kaaliumalginaadi sisaldusele 89,2–105,5 %. (Ekvivalentmass on 238.) |Tuhk | 23–32 % lenduvatest ainetest vabastatud massist (kuivatamise aeg 4 tundi, kuivatamistemperatuur 105 °C, põletamistemperatuur 600 °C) |Lahjas NaOH-s lahustumatud ained | Mitte üle 0,5 % |Lenduvad ained | Mitte üle 15 % (kuivatamise aeg 4 tundi, kuivatamistemperatuur 105 °C) |Ligikaudu 3 N vesinikkloriidhappes lahustumatu tuhk | Mitte üle 0,5 % |E 403 – AmmooniumalginaatKeemiline nimetus | Algiinhappe ammooniumsool |Kirjeldus | Peaaegu lõhnatu maitsetu valge või kollaka värvusega nõeljas või teraline pulber |Sisaldus | Eraldab süsinikdioksiidi 18–21 % lenduvatest ainetest vabastatud massist, mis vastab naatriumalginaadi sisaldusele 88,7–103,6 %. (Ekvivalentmass on 217.) |Tuhk | Mitte üle 4 % lenduvatest ainetest vabastatud massist (kuivatamise aeg 4 tundi, kuivatamistemperatuur 105 °C, põletamistemperatuur 600 °C) |Lahjas NaOH-s lahustumatud ained | Mitte üle 0,5 % |Lenduvad ained | Mitte üle 15 % (kuivatamise aeg 4 tundi, kuivatamistemperatuur 105 °C) |Ligikaudu 3 N vesinikkloriidhappes lahustumatu tuhk | Mitte üle 0,5 % |E 404 – KaltsiumalginaatKeemiline nimetus | Algiinhappe kaltsiumsool |Kirjeldus | Peaaegu lõhnatu maitsetu valge või kollaka värvusega nõeljas või teraline pulber |Sisaldus | Eraldab süsinikdioksiidi 18–21 % lenduvatest ainetest vabastatud massist, mis vastab naatriumalginaadi sisaldusele 89,6–104,5 %. (Ekvivalentmass on 219.) |Tuhk | 15–24 % lenduvatest ainetest vabastatud massist (kuivatamise aeg 4 tundi, kuivatamistemperatuur 105 °C, põletamistemperatuur 600 °C) |Lahustumatud ained (ei lahustu lahjas NaOH lahuses, millesse on lisatud naatriumpolüfosfaati E 450 (c)) | Mitte üle 0,5 % |Lenduvad ained | Mitte üle 15 % (kuivatamise aeg 4 tundi, kuivatamistemperatuur 105 °C) |Ligikaudu 3 N vesinikkloriidhappes lahustumatu tuhk | Mitte üle 0,5 % |E 405 – Propaan-1,2-dioolalginaatKeemiline iseloomustus | Algiinhappe ja propaan-1,2-diooli ester. Koostis varieerub olenevalt esterdusastmest ja vabade ning neutraliseeritud karboksüülrühmade suhtest molekulis |Kirjeldus | Peaaegu lõhnatu maitsetu valge või kollaka värvusega nõeljas või teraline pulber |Sisaldus | Eraldab süsinikdioksiidi 16–20 % lenduvatest ainetest vabastatud massist |Tuhk | Mitte üle 10 % lenduvatest ainetest vabastatud massist (kuivatamise aeg 4 tundi, kuivatamistemperatuur 105 °C, põletamistemperatuur 600 °C) |Kogu propaan-1,2-diooli sisaldus | 15–36 % |Vaba propaan-1,2-diooli sisaldus | Mitte üle 12 % |Lahjas NaOH-s lahustumatud ained | Mitte üle 0,5 % |Lenduvad ained | Mitte üle 20 % (kuivatamise aeg 4 tundi, kuivatamistemperatuur 105 °C) |Ligikaudu 3 N vesinikkloriidhappes lahustumatu tuhk | Mitte üle 0,5 % |E 406 – AgarKeemiline iseloomustus | Hüdrofiilne kolloidne polügalaktosiid, milles ligikaudu 90 % galaktoosi molekulidest on D-vormis ja 10 % L-vormis. Ligikaudu iga kümnenda D-galaktopüranoosi monomeeri hüdroksüülrühmad on esterdatud kaltsiumi, magneesiumi, kaaliumi või naatriumiga neutraliseeritud väävelhappega. Toodet saadakse teatavatest sugukondadesse Gelidiaceae ja Sphaerococcaceae kuuluvatest merevetikatest ja neile lähedastest klassi Rhodophyceae kuuluvatest punavetikatest ekstraheerimise abil |Kirjeldus | Valget kuni kahvatukollast värvi lõhnata või nõrga iseloomuliku lõhnaga kliistri maitsega pulber, kiud või helbed |Tuhk | Mitte üle 6,5 % lenduvatest ainetest vabastatud massist (põletamistemperatuur 550 °C) |Ligikaudu 3 N vesinikkloriidhappes lahustumatu tuhk | Mitte üle 0,5 % lenduvatest ainetest vabastatud massist (põletamistemperatuur 550 °C) |Želatiin ja muud valgud | Ligikaudu 1 g agarit lahustatakse 100 ml keevas vees ja lastakse jahtuda temperatuurini umbes 50 °C. 5 ml lahusele lisatakse 5 ml trinitrofenooli lahust (1 g veevaba trinitrofenooli 100 ml kuumas vees). Lahus ei hägustu 10 minuti jooksul |Kuumas vees lahustumatud ained | Mitte üle 1 % |Lenduvad ained | Mitte üle 20 % (kuivatamise aeg 5 tundi, kuivatamistemperatuur105 °C) |Tärklis ja dekstriinid | 100 mg agarit keedetakse 100 ml vees. Pärast jahutamist lisatakse mõned tilgad joodilahust. (Joodilahuse valmistamiseks lahustatakse 14 grammi I2 lahuses, mis on saadud 36 g KI lahustamisel 100 ml vees, lisatakse 3 tilka HCl ja lahjendatakse 1000 ml-ni.) Proov ei värvu siniseks ega punaseks |Veeimavus | 5 g agarit pannakse 100 ml mõõtesilindrisse, lisatakse vett märgini, segatakse ja lastakse seista 24 tundi ligikaudu 25 °C juures. Mõõtesilindri sisu valatakse niisutatud klaasvillale ja lastakse veel valguda teise 100 ml mõõtesilindrisse. Saadakse mitte üle 75 ml vett |E 407 – KarrageenKeemiline iseloomustus | Karrageeni saadakse klassi Rhodophyceae (punavetikad) sugukondadesse Gigartinaceae, Solieriaceae, Hypneaceae ja Furcellariacea kuuluvatest merevetikatest veega ekstraheerimise abil. Orgaanilise sadestina võib kasutada ainult metanooli, etanooli või isopropanooli. Karrageen koosneb peamiselt polüsahhariidide sulfaatestrite kaalium-, naatrium-, magneesium- ja kaltsiumsooladest, mille hüdrolüüsil tekivad galaktoos ja 3,6-anhüdrogalaktoos. Karrageen ei tohi olla hüdrolüüsunud või muul keemilisel teel lagunenud |Kirjeldus | Kollakas või valge jämeda- kuni peeneteraline praktiliselt lõhnata kliistri maitsega pulber |Lenduvad ained | Mitte üle 12 % (kuivatamise aeg 4 tundi, kuivatamistemperatuur 105 °C) |Sulfaadid | 15–40 % lenduvatest ainetest vabastatud massist ümber arvutatuna SO4-ks |Ligikaudu 1 mahuprotsendilises väävelhappes lahustumatu tuhk | Mitte üle 2 % lenduvatest ainetest vabastatud massist |Tuhk | 15–40 % lenduvatest ainetest vabastatud massist (põletamistemperatuur 550 °C) |Metanooli, etanooli ja isopropanooli sisaldus | Mitte üle 1 % eraldi või koos |1,5 %-lise lahuse viskoossus 75 °C juures | Vähemalt 5 sentipuaasi |E 410 – Jaanileivapuu vaikKeemiline iseloomustus | Kujutab endast peamiselt glükosiidsidemetega ühendatud galaktopüranoosi ja mannopüranoosi monomeeridest koosnevat hüdrokolloidkõrgpolüsahhariidi, mida võib keemiliselt iseloomustada galaktomannaanina |Kirjeldus | Jaanileivapuu vaik kujutab endast jaanileivapuu (Cerationiasiliqua L. Taub., Leguminosae) seemnete jahvatatud endospermi. See on valge või kollakasvalge värvusega peaaegu lõhnatu pulber |Galaktomannaani sisaldus | Vähemalt 75 % |0,4 N väävelhappes lahustumatudained | Pärast hoidmist väävelhappes 6 tundi on lahustumatu osa mitte üle 4 % |Tuhk | Mitte üle 1,2 % (põletamistemperatuur 800 °C) |Lenduvad ained | Mitte üle 14 %. (Proovi kuivatatakse 3–5 tundi 102–105 °C juures konstantse kaaluni.) |Valk (N × 6,25) | Mitte üle 7 % |E 412 – GuarkummiKeemiline iseloomustus | Kujutab endast peamiselt glükosiidsidemetega ühendatud galaktopüranoosi ja mannopüranoosi monomeeridest koosnevat hüdrokolloidkõrgpolüsahhariidi, mida võib keemiliselt iseloomustada galaktomannaanina |Kirjeldus | Guarkummi kujutab endast guaripuu (Cyamopsistetragonolobus L. Taub., Leguminosae) seemnete jahvatatud endospermi. See on valge või kollakasvalge värvusega peaaegu lõhnatu pulber |Galaktomannaani sisaldus | Vähemalt 75 % |0,4 N väävelhappes lahustumatud ained | Pärast hoidmist väävelhappes 6 tundi on lahustumatu osa mitte üle 4 %. |Tuhk | Mitte üle 1,5 % (põletamistemperatuur 800 °C). |Lenduvad ained | Mitte üle 14 % .(Proovi kuivatatakse 3–5 tundi 102–105 °C juures konstantse kaaluni.) |Valk (N × 6,25) | Mitte üle 7 % |E 413 – TragantKeemiline iseloomustus | Koosneb peamiselt galaktoarabaane sisaldavatest kõrgpolüsahhariididest ja galakturoonhapperühmi sisaldavatest happelistest polüsahhariididest |Kirjeldus | Tragant kujutab endast kuivatatud kummieritist, mida saadakse Astragalus gummifer’ist (Labillardiere) või teistest sugukonda Leguminosae kuuluvatest Aasia Astragalus’e liikidest. Jahvatamata tragant esineb lamedate sageli kõverdunud liistakutena või sirgete või spiraali keerdunud 0,5–2,5 mm läbimõõduga lineaarsete tükkidena. Toode on valget või kahvatukollast värvi. Ta on lõhnata ja lääge kliistri maitsega. Pulbriks jahvatatud tragant on valget või kollakasvalget värvi |1 %-lise lahuse viskoossus 25 °C juures | Vähemalt 250 sentipuaasi |Tuhk | Mitte üle 3,5 % (põletamistemperatuur 550 °C) |Ligikaudu 3 N vesinikkloriidhappes lahustumatu tuhk | Mitte üle 0,5 % (põletamistemperatuur 550 °C) |Karaiavaik | 1 g proovi keedetakse 20 ml vees kuni kliistri moodustumiseni. Lisatakse 5 ml vesinikkloriidhapet ja segu keedetakse uuesti 5 minutit. Proov ei värvu püsivalt roosaks ega punaseks |E 414 – KummiaraabikKeemiline iseloomustus | Sisaldab peamiselt kõrgpolüsahhariide ja nende kaltsium, kaalium- ning magneesiumsooli, mille hüdrolüüsil tekivad arabinoos, galaktoos, ramnoos ja glükuroonhape. Toodet saadakse kuivatatud kummivaigueritisena Acaciasenegal’i (L. Willd.) või sellele lähedaste Leguminosae sugukonda kuuluvate Acacia liikide tüvest ja okstest |Kirjeldus | Jahvatamata kummiaraabik esineb valgete, kollakasvalgete või kahvaturoosade mitmesuguse suurusega ümmarguste teradena või nurgeliste tükkidena. Ta on müügil ka valgete või kollakasvalgete helvestena, graanulitena või pulbrina |Tuhk | Mitte üle 4 % (põletamistemperatuur 550 °C). |Ligikaudu 3 N vesinikkloriidhappes lahustumatu tuhk | Mitte üle 0,5 % (põletamistemperatuur 550 °C). |3 N vesinikkloriidhappes lahustumatud ained | Mitte üle 1 % |Lenduvad ained | Mitte üle 15 % (kuivatamise aeg 5 tundi, kuivatamistemperatuur 105 °C) |Tärklis või dekstriin | Kummiaraabikumi lahus (1:50) aetakse keema ja jahutatakse. Seejärel lisatakse 5 ml lahusele1 tilk joodilahust. (Joodilahuse valmistamiseks lahustatakse 14 g joodi lahuses, mis on saadud 36 g KI lahustamisel 100 ml vees, lisatakse 3 tilka vesinikkloriidhapet ja lahjendatakse 1000 ml-ni.) Proov ei värvu sinakaks ega punakaks |Tanniin | 10 ml kummiaraabikumi lahusele (1:50) lisatakse ligikaudu 0,1 ml raud(III)kloriidi lahust (100 milliliitris vesilahuses 9 g FeCl3 6H2O). Ei teki mustjat värvust ega mustjat sadet |E 420 – (i) SorbitoolKeemiline nimetus | D-sorbitool |Kirjeldus | Valget värvi hügroskoopne kristalne magusa maitsega pulber või samasuguste omadustega helbed või graanulid |Sisaldus | Sorbitool sisaldab glütsitoole vähemalt 98 % ja D-sorbitooli vähemalt 91 % kuivainest. Glütsitoolid on ühendid, mille struktuurvalem on CH2OH (CHOH)n CH2OH, kus "n" on täisarv. Peale D-sorbitooli sisaldab toode mannitooli ja vähesel määral ka muid glütsitoole (n≤4) ning hüdrogeenitud oligosahhariide |Vesi | Mitte üle 1 % (Karl Fischeri meetod) |Redutseerivad suhkrud | Mitte üle 0,3 % kuivainest ümber arvutatuna dekstroosiks |Kogu suhkur | Mitte üle 1 % kuivainest ümber arvutatuna dekstroosiks |Sulfaattuhk | Mitte üle 0,1 % kuivainest (põletamistemperatuur 800 ± 25 °C) |Sulfaadid | Mitte üle 0,01 % kuivainest ümber arvutatuna SO4-ks |Kloriidid | Mitte üle 0,005 % kuivainest ümber arvutatuna Cl-ks |Nikkel | Mitte üle 2 mg Ni/kg |E 420 – (ii) SorbitoolsiirupKirjeldus | Selge värvitu magusa maitsega sorbitooli ja hüdrogeenitud oligosahhariidide vesilahus. Peale D-sorbitooli sisaldab toode peamiselt hüdrogeenitud oligosahhariide, mis tekivad toorainena kasutatava glükoosisiirupi hüdrogeenimisel (sellisel juhul siirup ei kristalliseeru), või mannitooli. Vähesel määral võib esineda ka glütsitoole, mille n≤4. Glütsitoolid on ühendid, mille struktuurvalem on CH2OH (CHOH)n CH2OH, kus "n" on täisarv |Sisaldus | Vähemalt 69 % tahkeid aineid ja vähemalt 50 % D-sorbitooli |Redutseerivad suhkrud | Mitte üle 0,3 % kuivainest ümber arvutatuna dekstroosiks |Sulfaattuhk | Mitte üle 0,1 % kuivainest (põletamistemperatuur 800 ± 25 °C) |Sulfaadid | Mitte üle 0,01 % kuivainest ümber arvutatuna SO4-ks |Kloriidid | Mitte üle 0,005 % kuivainest ümber arvutatuna Cl-ks |Nikkel | Mitte üle 2 mg Ni/kg |E 421 – MannitoolKeemiline nimetus | D-mannitool |Kirjeldus | Valge kristalne lõhnata magusa maitsega tahke aine |Sisaldus | D-mannitooli (C6H14O6) on vähemalt 98 % lenduvatest ainetest vabastatud massist |Sulamisvahemik | 165–169 °C |Eripöörang,αD25 | + 23,0 kuni + 24,3° |Lenduvad ained | Mitte üle 0,3 % (kuivatamise aeg 4 tundi, kuivatamistemperatuur 105°C) |Redutseerivad suhkrud | Mitte üle 0,05 % ümber arvutatuna dekstroosiks |Sulfaadid | Mitte üle 0,01 % ümber arvutatuna SO4-ks |Kloriidid | Mitte üle 0,007 % ümber arvutatuna Cl-ks |Tuhk | Mitte üle 0,1 % (põletamistemperatuur 800 ± 25°C) |Nikkel | Mitte üle 2 mg Ni/kg |E 422 – GlütseroolKirjeldus | Selge värvitu hügroskoopne magusa maitsega siirupjas vedelik, mis tundub keelel soojana |Sisaldus | Vähemalt 98 % glütserooli (C3H8O3) |Tihedus (25/25°C) | Vähemalt 1,257 |Murdumisnäitaja,nD20 | 1,471–1,474 |Akroleiin, glükoos ja ammooniumi ühendid | 5 ml glütserooli ja 5 ml kaaliumhüdroksiidi lahuse (1:10) segu soojendatakse 5 minutit 60 °C juures. Proov ei värvu kollaseks ja ammoniaagi lõhna ei teki |Butaantrioolid | Mitte üle 0,2 % |Klooritud ühendid (ümber arvutatuna Cl-iks) | Mitte üle 0,003 % |Rasvhapped ja estrid | Mitte üle 0,1 % ümber arvutatuna võihappeks |Sulfaattuhk | Mitte üle 0,01 % (põletamistemperatuur 800 ± 25 °C) |E 440 (a) – PektiinKeemiline iseloomustus | Pektiin koosneb peamiselt polügalakturoonhappe metüülosaestritest ja nende naatrium-, kaalium-, kaltsium- ning ammooniumsooladest. Pektiini saadakse sobivast söödavast taimsest materjalist, harilikult tsitrusviljadest või õuntest, ekstraheerimise abil veega. Orgaanilise sadestina võib kasutada ainult metanooli, etanooli või isopropanooli |Kirjeldus | Valge, helekollane, helehall või helepruun pulber |Galakturoonhape | Vähemalt 65 % (pestakse happe ja alkoholiga; arvutamisel lahutatakse proovi massist tuha ja lenduvate ainete mass) |Lenduvad ained | Mitte üle 12 % (kuivatamise aeg 2 tundi, kuivatamistemperatuur105 °C) |Ligikaudu 3 N vesinikkloriidhappes lahustumatu tuhk | Mitte üle 1 % |Vaba metanooli, etanooli ja isopropanooli sisaldus | Eraldi või koos mitte üle 1 % lenduvatest ainetest vabastatud massist |Vääveldioksiidi jääk | Mitte üle 50 mg/kg lenduvatest ainetest vabastatud proovis |Lämmastiku sisaldus | Happe ja alkoholiga pestud proovis mitte üle 0,5 % (Kjeldahli meetod) |E 440 (b) – Amiiditud pektiinKeemiline iseloomustus | Amiiditud pektiin koosneb peamiselt polügalakturoonhappe metüülosaestritest ja osaamiididest ning nende ammoonium-, naatrium-, kaalium- ja kaltsiumsooladest. Amiiditud pektiini saadakse sobivast söödavast taimsest materjalist, harilikult tsitrusviljadest või õuntest, ekstraheerimise abil veega ja töötlemisel ammoniaagiga leeliselises keskkonnas. Orgaanilise sadestina võib kasutada ainult metanooli, etanooli või isopropanooli |Kirjeldus | Valge, helekollane, helehall või helepruun pulber |Amiidimise määr | Mitte üle 25 % kõigist karboksüülrühmadest |Galakturoonhape | Vähemalt 65 % (pestakse happe ja alkoholiga; arvutamisel lahutatakse proovi massist tuha ja lenduvate ainete mass) |Lenduvad ained | Mitte üle 12 % (kuivatamise aeg 2 tundi, kuivatamistemperatuur105 °C) |Ligikaudu 3 N vesinikkloriidhappes lahustumatu tuhk | Mitte üle 1 % |Vaba metanooli, etanooli ja isopropanooli sisaldus | Eraldi või koos mitte üle 1 % lenduvatest ainetest vabastatud massist |Vääveldioksiidi jääk | Mitte üle 50 mg/kg lenduvatest ainetest vabastatud proovis |Lämmastiku sisaldus | Happe ja alkoholiga pestud proovis mitte üle 2,5 % (Kjeldahli meetod) |E 450 (a) – (i) DinaatriumdivesinikdifosfaatKirjeldus | Valget värvi pulber või terad |Sisaldus | Na2H2P2O7 sisaldus on vähemalt 95,0 %. |P2O5 sisaldus | 63,0–64,0 % |Lenduvad ained | Mitte üle 0,5 % (kuivatamise aeg 4 tundi, kuivatamistemperatuur105 °C) |1 %lise lahuse pH | 3,7–4,4 |Vees lahustumatud ained | Mitte üle 0,6 % |Fluoriidid | Ümber arvutatuna fluoriks mitte üle 10 mg/kg |E 450 (a) – (ii) TrinaatriumdifosfaatKirjeldus | Valget värvi pulber või terad. Esineb anhüdraadi või monohüdraadina |Sisaldus | Na3HP2O7 või Na3HP2O7 H2O sisaldus on vähemalt 95,0 % |P2O5 sisaldus | Anhüdraadis 57,5–58,5 %, monohüdraadis 53,6–54,6 % |1 %lise lahuse pH | 6,7–7,3 |Lenduvad ained | Mitte üle 0,5 % (kuivatamise aeg 4 tundi, kuivatamistemperatuur105 °C) |Vees lahustumatud ained | Mitte üle 0,2 % |Fluoriidid | Ümber arvutatuna fluoriks mitte üle 10 mg/kg |E 450 (a) – (iii) TetranaatriumdifosfaatKirjeldus | Valge värvusega kristalne või teraline pulber. Esineb anhüdraadi või dekahüdraadina |Sisaldus | Na4P2O7 või Na4P2O7 10H2O sisaldus on vähemalt 95,0 % |P2O5 sisaldus | Anhüdraadis 52,5–54,0 %, dekahüdraadis 31,5–32,5 % |Kuumutamiskadu | Anhüdraadil mitte üle 0,5 % ja dekahüdraadil 38–42 % (mõlemat kuivatatakse 4 tundi 105 °C juures ja seejärel kuumutatakse 30 minutit 550 °C juures) |1 %lise lahuse pH | 9,9–10,7 |Vees lahustumatud ained | Mitte üle 0,2 % |Fluoriidid | Ümber arvutatuna fluoriks mitte üle 10 mg/kg |E 450 (a) – (iv) TetrakaaliumdifosfaatKirjeldus | Värvusetud kristallid või valge väga hügroskoopne pulber |Sisaldus | K4P2O7 sisaldus on vähemalt 95,0 % |P2O5 sisaldus | 42,0–43,7 % |Kuumutamiskadu | Mitte üle 2 % (proovi kuivatatakse 4 tundi 105 °C juures ja seejärel kuumutatakse 30 minutit 550 °C juures) |1 %lise lahuse pH | 10,0–10,7 |Vees lahustumatud ained | Mitte üle 0,2 % |Fluoriidid (ümber arvutatuna F-iks) | Mitte üle 10 mg/kg |E 450 (b) – (i) PentanaatriumtrifosfaatKirjeldus | Valge värvusega pisut hügroskoopsed graanulid või hügroskoopne pulber. Esineb anhüdraadi või heksahüdraadina |Sisaldus | Na5P3O10 või Na5P3O10 6H20 sisaldus on vähemalt 85,0 %, ülejäänu on peamiselt muud naatriumfosfaadid (E 450) |P2O5 sisaldus | Anhüdraadis 56,0–58,0 %, heksahüdraadis 43,0–45,0 % |Kuumutamiskadu | Anhüdraadil mitte üle 0,5 % ja heksahüdraadil mitte üle 23,5 % (mõlemat kuivatatakse 4 tundi 105 °C juures ja seejärel kuumutatakse 30 minutit 550 °C juures) |1 %lise lahuse pH | 9,3–10,1 |Vees lahustumatud ained | Mitte üle 0,2 % |Fluoriidid (ümber arvutatuna F-iks) | Mitte üle 10 mg/kg |E 450 (b) – (ii) PentakaaliumtrifosfaatKirjeldus | Valge väga hügroskoopne pulber |Sisaldus | K5P3O10 sisaldus on vähemalt 85,0 %, ülejäänu on peamiselt muud kaaliumfosfaadid (E 450). |P2O5 sisaldus | 46,5–48,0 % |Kuumutamiskadu | Mitte üle 0,5 %, arvestatud P2O5 alusel (proovi kuivatatakse 4 tundi 105 °C juures ja seejärel kuumutatakse 30 minutit 550 °C juures) |1 %lise lahuse pH | 9,3–10,1 |Vees lahustumatud ained | Mitte üle 2 % |Fluoriidid (ümber arvutatuna F-iks) | Mitte üle 10 mg/kg |E 450 (c) – (i) NaatriumpolüfosfaadidKeemiline iseloomustus | Lineaarsete kondenseerunud polüfosforhapete naatriumsooladest koosnevad heterogeensed segud (polüfosforhapete üldvalem on H(n+2)PnO(3n+1), kus "n" on vähemalt 2) |Kirjeldus | Peen valge pulber, kristallid või värvusetud klaasjad liistakud |P2O5 sisaldus | Läbikuumutatud tootes 59,5–70,0 % |Kuumutamiskadu | Mitte üle 0,5 % (proovi kuivatatakse 4 tundi 105 °C juures ja seejärel kuumutatakse 30 minutit 550 °C juures) |1 %lise lahuse pH | 3,6–9,0 |Vees lahustumatud ained | Mitte üle 0,2 % |Fluoriidid | Ümber arvutatuna fluoriks mitte üle 10 mg/kg |Tsüklilised fosfaadid | Mitte üle 8 % |E 450 (c) – (ii) KaaliumpolüfosfaadidKeemiline iseloomustus | Lineaarsete kondenseerunud polüfosforhapete kaaliumsooladest koosnevad heterogeensed segud (polüfosforhapete üldvalem on H(n+2)PnO(3n+1), kus "n" on vähemalt 2) |Kirjeldus | Peen valge pulber, kristallid või värvusetud klaasjad liistakud |P2O5 sisaldus | Läbikuumutatud tootes 53,5–61,5 % |Kuumutamiskadu | Mitte üle 2 % (proovi kuivatatakse 4 tundi 105 °C juures ja seejärel kuumutatakse 30 minutit 550 °C juures) |1 %lise lahuse pH | Mitte üle 7,8 |Vees lahustumatud ained | Mitte üle 0,2 % |Fluoriidid | Ümber arvutatuna fluoriks mitte üle 10 mg/kg |Tsüklilised fosfaadid | Mitte üle 8 % |Keemiline iseloomustus | Mikrokristalltselluloos kujutab endast puhastatud osaliselt depolümeriseerunud tselluloosi, mida saadakse vahetult taimmaterjalist valmistatud alfatselluloosi happelisel hüdrolüüsil. Selle molekulmass on ligikaudu 36000 |Kirjeldus | Peen valge või peaaegu valge lõhnata pulber |Lenduvad ained | Mitte üle 5 % (Proov kuivatatakse 105 °C juures konstantse kaaluni.) |pH | 5 g proovi loksutatakse 40 ml süsihappegaasivabas vees 20 minutit ja tsentrifuugitakse. Sademepealse vedeliku pH on 5,5–7 |Sulfaattuhk | Mitte üle 0,1 % (põletamistemperatuur 800 ± 25 °C) |Vees lahustuvad ained | Mitte üle 0,16 % |Dietüüleetriga ekstraheeruvad ained | Mitte üle 200 mg/kg |Kloriidid | Ümber arvutatuna klooriks mitte üle 350 mg/kg |Sulfaadid | Ümber arvutatuna SO4-ks mitte üle 600 mg/kg |E 461 – MetüültselluloosKeemiline iseloomustus | Metüültselluloos kujutab endast otse kiudusid sisaldavast taimmaterjalist saadud tselluloosi, mida on osaliselt eeterdatud metüülrühmadega |Kirjeldus | Veidi hügroskoopne valge, pisut kollakas või hallikas lõhnata ja maitseta teraline või kiuline pulber |Keemiline valem | Polümeer koosneb asendatud anhüdroglükoosi monomeeridest, mille üldvalem on järgmine: C6H7O2(OR1) (OR2) (OR3), kus R1, R2,või R3 võib olla üks järgmistest radikaalidest: H,CH3 võiCH2CH2OH. |Molekulmass | 20000–380000. |Asendatud rühmade määr | Metoksüülrühmi (-OCH3) 25 - 33 %, hüdroksüetoksüülrühmi (-OCH2CH2OH) mitte üle 5 % |Lenduvad ained | Mitte üle 10 % (Proov kuivatatakse 105 °C juures konstantse kaaluni.) |Sulfaattuhk | Mitte üle 1,5 % (põletamistemperatuur 800 ± 25 °C) |1 %lise lahuse pH | 5–8 |E 463 – HüdroksüpropüültselluloosKeemiline iseloomustus | Hüdroksüpropüültselluloos kujutab endast otse kiudusid sisaldavast taimmaterjalist saadud tselluloosi, mida on osaliselt eeterdatud hüdroksüpropüülrühmadega |Kirjeldus | Veidi hügroskoopne valge, pisut kollakas või hallikas lõhnata ja maitseta teraline või kiuline pulber |Keemiline valem | Polümeer koosneb asendatud anhüdroglükoosi monomeeridest, mille üldvalem on järgmine: C6H7O2 (OR1) (OR2) (OR3), kus R1, R2,või R3 võib olla üks järgmistest radikaalidest: H,CH2CHOHCH3,CH2CHO (CH2CHOHCH3) CH3 võiCH2CHO [CH2CHO(CH2CHOHCH3)CH3] CH3. |Molekulmass | 30000–1000000 |Asendatud rühmade määr | Hüdroksüpropoksüülrühmi (-OCH2CHOHCH3) mitte üle 80,5 % lenduvatest ainetest vabastatud massist (vastab mitte rohkem kui 4,6 hüdroksüpropüülrühmale ühe anhüdroglükoosi monomeeri kohta) |1 %lise lahuse pH | 5,0–8,0 |Lenduvad ained | Mitte üle 10 % (Proov kuivatatakse 105 °C juures konstantse kaaluni.) |Sulfaattuhk | Mitte üle 0,5 % (põletamistemperatuur 800 ± 25 °C) |E 464 – HüdroksüpropüülmetüültselluloosKeemiline iseloomustus | Hüdroksüpropüülmetüültselluloos kujutab endast otse kiudusid sisaldavast taimmaterjalist saadud tselluloosi, mida on osaliselt eeterdatud metüülrühmadega ja milles on vähesel määral ka hüdroksüpropüülrühmi |Kirjeldus | Veidi hügroskoopne valge, pisut kollakas või hallikas lõhnata ja maitseta teraline või kiuline pulber |Keemiline valem | Polümeer koosneb asendatud anhüdroglükoosi monomeeridest, mille üldvalem on järgmine: C6H7O2 (OR1) (OR2) (OR3), kus R1, R2,või R3 võib olla üks järgmistest radikaalidest: H,CH3,CH2CHOHCH3,CH2CHO (CH2CHOHCH3) CH3 võiCH2CHO [CH2CHO(CH2CHOHCH3)CH3] CH3. |Molekulmass | 13000–200000 |Asendatud rühmade määr | Metoksüülrühmi (-OCH3) 19–30 % lenduvatest ainetest vabastatud massist ja hüdroksüpropoksüülrühmi (-OCH2CHOHCH3) 3–12 % lenduvatest ainetest vabastatud massist |1 %lise lahuse pH | 5,0–8,0 |Lenduvad ained | Mitte üle 5 %. (Proov kuivatatakse 105 °C juures konstantse kaaluni.) |Sulfaattuhk | Toote korral, mille viskoossus on suurem kui 50 cP, mitte üle 1,5 %, ja toote korral, mille viskoossus on 50 cP või väiksem, mitte üle 3,0 % (põlemistemperatuur 800 ± 25 °C) |E 465 – EtüülmetüültselluloosKeemiline iseloomustus | Etüülmetüültselluloos kujutab endast otse kiudusid sisaldavast taimmaterjalist saadud tselluloosi, mida on osaliselt eeterdatud metüül- ja etüülrühmadega |Kirjeldus | Veidi hügroskoopne valge, pisut kollakas või hallikas lõhnata ja maitseta teraline või kiuline pulber |Keemiline valem | Polümeer koosneb asendatud anhüdroglükoosi monomeeridest, mille üldvalem on järgmine: C6H7O2(OR1) (OR2) (OR3), kus R1, R2,või R3 võib olla üks järgmistest radikaalidest: H,CH3,CH2CH3. |Molekulmass | 30000–40000 |Asendatud rühmade määr | Etoksüülrühmi (-OC2H5) 14,5–19,0 % lenduvatest ainetest vabastatud massist ja metoksüülrühmi (-OCH3) 3,5–6,5 % lenduvatest ainetest vabastatud massist |Lenduvad ained | Kiudmaterjali korral mitte üle 15 % ja pulbri korral mitte üle 10 %. (Proov kuivatatakse mõlemal juhul konstantse kaaluni 105 °C juures.) |Sulfaattuhk | Mitte üle 0,6 % (põletamistemperatuur 800 ± 25 °C) |1 %lise lahuse pH | 5–8 |E 466 – KarboksümetüültselluloosKeemiline iseloomustus | Karboksümetüültselluloos kujutab endast otse kiudusid sisaldavast taimmaterjalist saadud tselluloosi karboksümetüüleetri naatriumosasoola |Kirjeldus | Veidi hügroskoopne valge, pisut kollakas või hallikas lõhnata ja maitseta teraline või kiuline pulber |Keemiline valem | Polümeer koosneb asendatud anhüdroglükoosi monomeeridest, mille üldvalem on järgmine: C6H7O2(OR1) (OR2) (OR3), kus R1, R2,või R3 võib olla üks järgmistest radikaalidest: H,CH2COONa võiCH2COOH. |Molekulmass | 17000–1500000 |Sisaldus | Karboksümetüültselluloosi on vähemalt 99,5 % lenduvatest ainetest vabastatud massist |Naatriumkloriid ja naatriumglükolaat | Mõlemaid aineid kokku mitte üle 0,5 % ja naatriumglükolaati mitte üle 0,4 % |Asendatud rühmade määr | 0,2–1,0 karboksümetüülrühma (-CH2COOH) ühe anhüdroglükoosi monomeeri kohta |Naatrium | Mitte üle 9,7 % lenduvatest ainetest vabastatud massist |Lenduvad ained | Mitte üle 12 % (Proov kuivatatakse 105 °C juures konstantse kaaluni.) |1 %lise lahuse pH | 6–8,5 |E 470 – Rasvhapete naatrium-, kaalium- ja kaltsiumsooladKeemiline iseloomustus | Toode kujutab endast toiduõlides ja toidurasvades esinevate rasvhapete naatrium-, kaalium- ja kaltsiumsooli; neid saadakse kas söödavatest rasvadest või toidus esinevatest rasvhapetest pärast eelnevat destilleerimist |Kirjeldus | Valget või kreemikasvalget värvi kerge pulber, helbed või pooltahkis |Mitteseebistuvad ained | Mitte üle 2 % |Vabad rasvhapped | Mitte üle 3 % ümber arvutatuna olehappeks |Kogu glütserool (seotud ja vaba) | Mitte üle 10 % |Vaba leelis | Mitte üle 0,1 % ümber arvutatuna NaOH-ks |Alkoholis lahustumatud ained | Mitte üle 0,2 % (üksnes naatrium- ja kaaliumsoolad) |Lenduvad ained | Mitte üle 3 % |Naatriumi, kaaliumi või kaltsiumi sisaldus | Naatrium 9,0–14,0 % ümber arvutatuna Na2O-ks Kaalium 13,0–21,5 % ümber arvutatuna K2O-ks Kaltsium 8,5–13,0 % ümber arvutatuna CaO-ks |E 471 – Rasvhapete mono- ja diglütseriididMärkus:Need kriteeriumid on toodetele, milles ei ole aineid E 470.Keemiline iseloomustus | Rasvhapete mono- ja diglütseriidid kujutavad endast toidurasvades esinevate rasvhapete ja glütserooli mono-, di- ja triestrite segusid. Toode võib sisaldada vähesel määral vabu rasvhappeid ja glütserooli |Kirjeldus | Toode võib olla kahvatukollane kuni kahvatupruun õlitaoline vedelik või valge või pisut määrdunud valge kõva vahajas aine. Tahke toode võib esineda helvestena, pulbrina või väikeste helmestena |Mono- ja diestrite sisaldus | Vähemalt 70 % |Vabad rasvhapped | Mitte üle 3 % ümber arvutatuna olehappeks |Vaba glütserool | Mitte üle 7 % |Kogu glütserool | 16–33 % |Polüglütseroolid | Diglütserooli mitte üle 4 % ja kõrgemaid polüglütseroole mitte üle 1 % kogu glütseroolist |Vesi | Mitte üle 2 % (Karl Fischeri meetod) |Sulfaattuhk | Mitte üle 0,5 % (põletamistemperatuur 800 ± 25 °C) |E 472 (a) – Rasvhapete mono- ja diglütseriidide ning äädikhappe estridKeemiline iseloomustus | Toode kujutab endast toidurasvades esinevate rasvhapete, äädikhappe ja glütserooli estreid. Ta võib sisaldada vähesel määral vaba glütserooli, vabu rasvhappeid, vaba äädikhapet ja vabu glütseriide |Kirjeldus | Valge või kahvatukollane selge liikuv vedelik või tahke aine |Kogu äädikhappe sisaldus | 9–32 % |Vabad rasvhapped (ja äädikhape) | Mitte üle 3 % ümber arvutatuna olehappeks |Vaba glütserool | Mitte üle 2 % |Kogu glütserool | 14–31 % |Sulfaattuhk | Mitte üle 0,5 % (põletamistemperatuur 800 ± 25 °C) |E 472 (b) – Rasvhapete mono- ja diglütseriidide ning piimhappe estridMärkus:Need kriteeriumid on toodetele, milles ei ole aineid E 470.Keemiline iseloomustus | Toode kujutab endast toidurasvades esinevate rasvhapete, piimhappe ja glütserooli estreid. Ta võib sisaldada vähesel määral vaba glütserooli, vabu rasvhappeid, vaba piimhapet ja vabu glütseriide |Kirjeldus | Pehme või kõva vahajas aine |Kogu piimhappe sisaldus | 13–45 % |Vabad rasvhapped | Mitte üle 3 % ümber arvutatuna olehappeks |Vaba glütserool | Mitte üle 2 % |Kogu glütserool | 13–30 % |Sulfaattuhk | Mitte üle 0,5 % (põletamistemperatuur 800 ± 25 °C) |E 472 (c) – Toidurasvades esinevate rasvhapete mono- ja diglütseriidide ning sidrunhappe estridKeemiline iseloomustus | Toode kujutab endast toidurasvades ja -õlides esinevate rasvhapete, sidrunhappe ja glütserooli estreid. Ta võib sisaldada vähesel määral vaba glütserooli, vabu rasvhappeid, vaba sidrunhapet ja vabu glütseriide. Toode võib olla osaliselt või täielikult neutraliseeritud naatriumhüdroksüüdi või kaaliumhüdroksüüdiga |Kirjeldus | Kollakas või helepruun vedelik, vahajas tahkis või pooltahkis |Kogu sidrunhappe sisaldus | 13–50 % |Vabad rasvhapped | Mitte üle 3 % ümber arvutatuna olehappeks |Vaba glütserool | Mitte üle 2 % |Kogu glütserool | 11–29 % |Sulfaattuhk | Neutraliseerimata toote korral mitte üle 0,5 % ja osaliselt või täielikult neutraliseeritud toote korral mitte üle 10,0 % (põletamistemperatuur 800 ± 25 °C) |1 %lise lahuse pH | 3–7,3 |E 472 (d) – Toidurasvades esinevate rasvhapete mono- ja diglütseriidide ning viinhappe estridKeemiline iseloomustus | Toode kujutab endast toidurasvades esinevate rasvhapete, viinhappe (E 334) ja glütserooli estreid. Ta võib sisaldada vähesel määral vaba glütserooli, vabu rasvhappeid, vaba viinhapet ja vabu glütseriide |Kirjeldus | Kleepuv viskoosne kollakas vedelik või kõva kollane vaha |Kogu viinhappe sisaldus | 15–50 % |Vabad rasvhapped | Mitte üle 3 % ümber arvutatuna olehappeks |Vaba glütserool | Mitte üle 2 % |Kogu glütserool | 12–29 % |Sulfaattuhk | Mitte üle 0,5 % (põletamistemperatuur 800 ± 25 °C) |E 472 (e) – Rasvhapete mono- ja diglütseriidide ning mono- ja diatsetüülviinhappe estridKeemiline iseloomustus | Toode kujutab endast toidurasvades esinevate rasvhapete, mono- ja diatsetüülviinhappe (saadud viinhappest E 334) ning glütserooli estreid. Ta võib sisaldada vähesel määral vaba glütserooli, vabu rasvhappeid, vaba viinhapet, vaba äädikhapet, seotud viinhapet ja äädikhapet ning vabu glütseriide |Kirjeldus | Kleepuv viskoosne vedelik, rasvasarnase konsistentsiga aine või kollane vaha, mis niiske õhu käes hüdrolüüsub, kusjuures vabaneb äädikhape |Kogu viinhappe sisaldus | 10–40 % |Kogu äädikhappe sisaldus | 8–32 % |Vabad rasvhapped | Mitte üle 3 % ümber arvutatuna olehappeks |Vaba glütserool | Mitte üle 2 % |Kogu glütserool | 11–28 % |Sulfaattuhk | Mitte üle 0,5 % (põletamistemperatuur 800 ± 25 °C) |E 472 (f) – Rasvhapete mono- ja diglütseriidide, äädikhappe ja viinhappe segaestridKeemiline iseloomustus | Toode kujutab endast toidurasvades esinevate rasvhapete, äädikhappe, viinhappe (E 334) ja glütserooli estreid. Ta võib sisaldada vähesel määral vaba glütserooli, vabu rasvhappeid, vaba äädikhapet, vaba viinhapet ja vabu glütseriide |Kirjeldus | Valge või kahvatukollane selge liikuv vedelik või tahke aine |Kogu äädikhape | 10–20 % |Kogu viinhape | 20–40 % |Vaba äädikhape | 5,5–8,5 % |Vaba viinhape | Mitte üle 1 % |Vabad rasvhapped | Mitte üle 3 % ümber arvutatuna olehappeks |Vaba glütserool | Mitte üle 2 % |Kogu glütserool | 12–27 % |Sulfaattuhk | Mitte üle 0,5 % (põletamistemperatuur 800 ± 25 °C) |E 473 – Rasvhapete ja sahharoosi estridMärkus:Need kriteeriumid on toodetele, milles ei ole aineid E 470.Keemiline iseloomustus | Toode sisaldab peamiselt toidurasvades esinevate rasvhapete ning sahharoosi mono- ja diestreid. Toodet võib valmistada sahharoosist ning toidus esinevate rasvhapete metüül- ja etüülestritest või suhkurglütseriididest ekstraheerimise abil. Valmistamisel ei tohi kasutada muid orgaanilisi lahusteid peale dimetüülformamiidi, etüülatsetaadi ja isopropanooli |Kirjeldus | Pehme tahkis, kõva geel või valge või hallikasvalge pulber |Kogu sahharoosi ja rasvhapete estrite sisaldus | Vähemalt 80 % |Kogu glütseriidide sisaldus | Mitte üle 20 % |Vaba sahharoosi sisaldus | Mitte üle 5 % |Vabade rasvhapete sisaldus | Mitte üle 3 % ümber arvutatuna olehappeks |Sulfaattuhk | Mitte üle 2 % (põletamistemperatuur 800 ± 25 °C) |Dimetüülformamiidi sisaldus | Mitte üle 1 mg/kg |Metanooli sisaldus | Mitte üle 10 mg/kg |Kogu etüülatsetaadi ja isopropanooli sisaldus | Mitte üle 350 mg/kg eraldi või koos |E 474 – SuhkurglütseriididMärkus:Need kriteeriumid on toodetele, milles ei ole aineid E 470.Keemiline iseloomustus | Suhkurglütseriide saadakse sahharoosi reageerimisel söödava rasva või õliga, kusjuures tekivad peamiselt sahharoosi ja rasvhapete mono- ja diestrid ning saadusesse jäävad ka kasutatud rasvast või õlist pärinevad reageerimata mono-, di- ja triglütseriidid. Toote valmistamisel ei tohi kasutada muid orgaanilisi lahusteid peale dimetüülformamiidi, etüülatsetaadi ja isopropanooli |Kirjeldus | Pehme tahkis, kõva geel või valge või määrdunudvalge pulber |Kogu sahharoosi ja rasvhapete estrite sisaldus | 40–60 % |Kogu glütseriidide sisaldus | 40–60 % |Vaba sahharoosi sisaldus | Mitte üle 5 % |Vabade rasvhapete sisaldus | Mitte üle 3 % ümber arvutatuna olehappeks |Sulfaattuhk | Mitte üle 2 % (põletamistemperatuur 800 ± 25 °C) |Dimetüülformamiidi sisaldus | Mitte üle 1 mg/kg |Metanooli sisaldus | Mitte üle 10 mg/kg |Kogu etüülatsetaadi ja isopropanooli sisaldus | Mitte üle 350 mg/kg eraldi või koos |E 475 – Polümeriseerumata rasvhapete ja polüglütserooli estridMärkus:Need kriteeriumid on toodetele, milles ei ole aineid E 470.Keemiline iseloomustus | Rasvhapete ja polüglütserooli estreid saadakse polüglütserooli esterdamisel toidurasvadega või toidurasvades esinevate rasvhapetega. Polüglütseroolosaks on enamasti di-, tri- või tetraglütserool, heptaglütserooli ja sellest pikemaid glütseroole ei esine üle 10 % |Kirjeldus | Kollakad või helepruunid vedelikud või pooltahkised |Kogu rasvhapete estrite sisaldus | Vähemalt 90 % |Vabad rasvhapped | Mitte üle 6 % ümber arvutatuna olehappeks |Kogu glütserool ja polüglütserool | 18–60 % |Vaba glütserool ja polüglütserool | Mitte üle 7 % |Sulfaattuhk | Mitte üle 0,5 % (põletamistemperatuur 800 ± 25 °C) |E 477 – Rasvhapete ja propaan-1,2-diooli estridMärkus:Need kriteeriumid on toodetele, milles ei ole aineid E 470.Keemiline iseloomustus | Toode kujutab endast toidurasvades esinevate rasvhapete ning propaan-1,2-diooli mono- ja diestrite segu. Alkoholosaks on üksnes propaan-1,2-diool, selle dimeer ja jälgedena ka trimeer. Muud orgaanilised happed peale rasvhapete puuduvad. |Kirjeldus | Vahajad valged helbed või helmed või vahajas valge tahkis |Kogu rasvhapete estrite sisaldus | Vähemalt 85 % |Vaba propaan-1,2-diool | Mitte üle 5 % |Propaan-1,2-diooli dimeer ja trimeer | Mitte üle 0,4 % |Vabad rasvhapped | Mitte üle 6 % ümber arvutatuna olehappeks |Sulfaattuhk | Mitte üle 0,5 % (põletamistemperatuur 800 ± 25 °C) |Kogu propaan-1,2-diool | 11–31 % |E 481 – Naatriumstearoüül-2-laktülaatKeemiline iseloomustus | Toode kujutab endast stearoüülpiimhappe naatriumsoola ja vähesel määral esinevate muude samalaadsete hapete naatriumsoolade segu, mida saadakse stearhappe ning piimhappe reaktsioonil. Tootes võib olla ka muid toidus esinevaid vabu või esterdunud rasvhappeid, kuna need rasvhapped esinevad lähteainena kasutatud stearhappes |Kirjeldus | Iseloomuliku lõhnaga kreemikas pulber või rabe tahkis |Naatriumi sisaldus | 2,5–5 % |Estriarv | 90–190 mg KOH/g |Kogu piimhape (vaba ja seotud) | 15–40 % |Happearv | 60–130 mg KOH/g |E 482 – Kaltsiumstearoüül-2-laktülaatKeemiline iseloomustus | Toode kujutab endast stearoüülpiimhappe kaltsiumsoola ja vähesel määral esinevate muude samalaadsete hapete kaltsiumsoolade segu, mida saadakse stearhappe ning piimhappe reaktsioonil. Tootes võib olla ka muid toidus esinevaid vabu või esterdunud rasvhappeid, kuna need rasvhapped esinevad lähteainena kasutatud stearhappes |Kirjeldus | Iseloomuliku lõhnaga valge või pisut kollakas pulber või rabe tahkis |Kaltsiumi sisaldus | 1,0–5,2 % |Estriarv | 125–190 mg KOH/g |Kogu piimhape (vaba ja seotud) | 15–40 % |Happearv | 50–130 mg KOH/g |E 483 – StearüültartraatKeemiline iseloomustus | Stearüültartraati saadakse viinhappe (E 334) esterdamisel stearüülalkoholiga. Toode sisaldab peamiselt diestrit ja vähesel määral monoestrit, viinhapet ning stearüülalkoholi. Tootes võib olla ka muid estreid, kuna lähteainena kasutatavas stearüülalkoholis esineb mitte ainult stearhappest, vaid ka muudest toidus kasutatavatest rasvhapetest saadud alkohole |Kirjeldus | Kreemikas määrdesarnane tahkis (25 °C juures) |Kogu estrite sisaldus | Vähemalt 90 % |Kogu viinhappe sisaldus | 18–35 % |Mitteseebistuvad ained | 77–83 % |Sulamisvahemik | 67–77°C |Estriarv | 163–180 mg KOH/g |Joodiarv | Mitte üle 4 (Wijs’i meetod) |Happearv | Mitte üle 6 mg KOH/g |Sulfaattuhk | Mitte üle 0,5 % (põletamistemperatuur 800 ± 25 °C) |[1] Vt EÜT L 223, 14.8.1978, lk 30.--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 2005/18/EÜ, 2. märts 2005, millega muudetakse direktiivi 2001/32/EÜ seoses ühenduses taimetervise ohtudega tõenäolisemalt kokku puutuvate kaitstavate aladega

text:
               3.3.2005

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 57/25

         KOMISJONI DIREKTIIV 2005/18/EÜ,
   2. märts 2005,
   millega muudetakse direktiivi 2001/32/EÜ seoses ühenduses taimetervise ohtudega tõenäolisemalt kokku puutuvate kaitstavate aladega
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,
   võttes arvesse nõukogu 8. mai 2000. aasta direktiivi 2000/29/EÜ taimedele või taimsetele saadustele kahjulike organismide ühendusse sissetoomise ja seal levimise vastu võetavate kaitsemeetmete kohta, (1) eriti selle artikli 2 lõike 1 punkti h esimest lõiku,
   võttes arvesse Tšehhi Vabariigi, Taani, Eesti, Kreeka, Iirimaa, Itaalia, Rootsi, ja Ühendkuningriigi taotlusi,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Tšehhi Vabariigi, Taani, Kreeka (Kreeta ja Lesbos), Iirimaa, Rootsi, ja Ühendkuningriigi (kaasa arvatud Kanalisaared, kuid välja arvatud Mani saar) esitatud teabest ilmneb, et nendes riikides ei esine seenhaigustekitajat Cryphonectria parasitica (Murrill) Barr. Seetõttu tuleb need riigid tunnistada vabaks seenhaigustekitajast Cryphonectria parasitica (Murrill) Barr.

               (2)

               Taani ajakohastatud ülevaadete põhjal esitatud teabe alusel ei tuleks Taanit enam tunnistada kahjustaja Beet necrotic yellow vein virus suhtes kaitstava alana, kuna kõnealune kahjulik organism on nüüdseks levinud Taani.

               (3)

               Eesti ajakohastatud ülevaadete põhjal esitatud teabest selgub, et Eesti territooriumil ei esine viljapuu bakterpõletikku Erwinia amylovora (Burr). Winsl. et al. Seetõttu tuleks Eesti ajutiselt tunnistada selle organismi suhtes kaitstavaks alaks.

               (4)

               Ühendkuningriigi esitatud teabest, mis põhineb kahjustajat Dendroctonus micans Kugelan käsitletavatel ajakohastatud ülevaadetel, selgub, et kõnealune kahjulik organism on nüüdseks levinud mõnedesse Ühendkuningriigi piirkondadesse, välja arvatud Põhja-Iirimaa ning Mani ning Jersey saar. Seega tuleb muuta kaitstavat ala, mis hõlmab ainult Põhja-Iirimaad ning Mani ja Jersey saart.

               (5)

               Itaalia ajakohastatud ülevaadete põhjal esitatud teabest ning Veterinaar- ja Toiduameti külastuse tulemusena Itaaliasse 2004. aasta mais selgub, kõnealune kahjulik organism on nüüdseks levinud Itaaliasse. Seetõttu ei tunnistata enam Itaaliat kahjustaja Citrus tristeza virus (CTV) suhtes kaitstava alana.

               (6)

               Rootsi esitatud teabest selgub, et on vaja parandada mõnede Leptinotarsa decemlineata Say suhtes kaitstavate maakondade nimesid Rootsis.

               (7)

               Seepärast tuleks komisjoni direktiivi 2001/32/EÜ (2) vastavalt muuta.

               (8)

               Käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas alalise taimetervise komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD JÄRGMISE DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 2001/32/EÜ muudetakse järgmiselt.

               1.

               Artikli 1 lõppu lisatakse järgmine lõige:
               “Lisa jaotise b punkti 2 kohaselt tunnustatakse kõnealust Eesti vööndit kuni 31. märtsini 2007.”

               2.

               Lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi lisale.

         Artikkel 2
   1.   Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 14. maiks 2005. Liikmesriigid kohaldavad neid norme alates 15. maist 2005.
   Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike põhiliste õigusnormide teksti.
   Artikkel 3
   Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 2. märts 2005

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Markos KYPRIANOU

      (1)  EÜT L 169, 10.7.2000, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2004/102/EÜ (ELT L 309, 6.10.2004, lk 9).

      (2)  EÜT L 127, 9.5.2001, lk 38. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2004/32/EÜ (ELT L 85, 23.3.2004, lk 24).
   LISA
   Direktiivi 2001/32/EÜ lisa muudetakse järgmiselt.

               1.

               Jaotises a:

                           i)

                           punkti 4 parempoolse veeru tekst asendatakse järgmisega:
                           “Kreeka, Iirimaa, Ühendkuningriik (Põhja-Iirimaa, Mani saar ja Jersey)”;

                           ii)

                           punkti 13 parempoolse veeru tekst “Blekroge, Gotlands” asendatakse tekstiga “Blekinge, Gotland”.

               2.

               Jaotise b punktis 2 lisatakse sõnade “Prantsusmaa (Korsika)” ette sõna “Eesti”.

               3.

               Jaotise c punkti 1 ette lisatakse järgmine punkt:

                                       “01.

                                          Cryphonectria parasitica (Murrill) Barr

                           Iirimaa, Kreeka (Kreeta ja Lesbos), Rootsi, Taani, Tšehhi Vabariik, Ühendkuningriik (välja arvatud Mani saar)”

               4.

               Jaotises d:

                           i)

                           punktis 1 jäetakse välja sõna “Taani”;

                           ii)

                           punktis 3 jäetakse välja sõna “Itaalia”.


title: Nõukogu direktiiv 97/77/EÜ, 16. detsember 1997, millega muudetakse direktiive 93/23/EMÜ, 93/24/EMÜ ja 93/25/EMÜ sea-, veise-, lamba- ja kitsekasvatuse statistiliste vaatluste kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31997L0077

Euroopa Liidu Teataja L 010 , 16/01/1998 Lk 0028 - 0030

		Nõukogu direktiiv 97/77/EÜ,16. detsember 1997,millega muudetakse direktiive 93/23/EMÜ, 93/24/EMÜ ja 93/25/EMÜ sea-, veise-, lamba- ja kitsekasvatuse statistiliste vaatluste kohtaEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 43,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [2]ning arvestades, et:ühise põllumajanduspoliitika nõuetekohase haldamise tagamiseks eelkõige sea-, veise- ja vasikaliha ning lamba- ja kitseliha turul nõuab komisjon korrapäraselt andmeid elusloomade ning sea-, veise- ja vasikaliha ning lamba- ja kitseliha tootmise suundumuste kohta;nõukogu 1. juuni 1993. aasta direktiiv 93/23/EMÜ (seakasvatuse statistilise vaatluse kohta), [3] nõukogu 1. juuni 1993. aasta direktiiv 93/24/EMÜ (veisekasvatuse statistilise vaatluse kohta) [4] ja nõukogu 1. juuni 1993. aasta direktiiv 93/25/EMÜ (lamba- ja kitsekasvatuse statistilise vaatluse kohta) [5] reguleerivad sea-, veise-, lamba- ja kitsekasvatuse statistiliste vaatluste sagedust;vaatlusperioode oleks vaja kohandada, et kasutada paremini ära põllumajanduslikuks statistiliseks vaatluseks olemasolevaid ressursse;vaja oleks vähendada statistilise vaatlusega seotud põllumajandusettevõtete töökoormust;põllumajandussektoris teostatavaid erinevaid statistilisi vaatlusi tuleb ühtlustada niivõrd, kui see on võimalik;mõnede liikmesriikide erinevad elusloomade populatsioonid moodustavad suhteliselt väikese osa ühenduse elusloomade tervest populatsioonist; seetõttu võib mainitud liikmesriikidele lubada teatud erandeid,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 93/23/EMÜ muudetakse järgmiselt.1. Artiklis 1:a) lõike 2 teine lõik asendatakse järgmisega:"Liikmesriikides, kus sigu on alla 3 miljoni, on lubatud teostada vaatlust üks kord aastas aprillis, mais/juunis, augustis või novembris/detsembris. Kui nad otsustavad teostada vaatlust aprillis, mais/juunis või augustis, edastavad nad komisjonile tõenäolise sigade arvu vaatlusaasta ühel detsembrikuu esimestest päevadest."b) lisatakse lõiked 4 ja 5 järgmiselt:"4. Komisjon võib liikmesriikidel nende taotluse korral lubada teostada aastas ainult kaks kuuekuulise vahega vaatlust mais/juunis ja novembris/detsembris. Mainitud luba võib anda ainult tingimusel, et liikmesriigid kohaldavad asjakohaseid meetmeid, mis tagavad artiklis 12 sätestatud prognooside kvaliteedi. Sellise taotluse esitamise korral peavad liikmesriigid esitama asjakohase metodoloogilise dokumentatsiooni.5. Liikmesriikidel, kes teostavad üle kolme vaatluse aastas, lubatakse kuni kolmepäevast kõrvalekaldumist lõikes 4 viidatud kahest vaatluse tähtajast, mille nad määravad."2. Artiklisse 5 lisatakse järgmised lõiked:"3. Need liikmesriigid, kellel on lubatud teostada ainult kaks vaatlust aastas, teatavad komisjonile vaatluste esialgsed tulemused, sealhulgas täiendavad tõenäolised arvud enne:- sama aasta 15. augusti – mai/juuni vaatluse kohta,- järgneva aasta 15. veebruari – novembri/detsembri vaatluse kohta.Need liikmesriigid, kus sigu on alla 3 miljoni ja kellel on lubatud teostada ainult üks vaatlus aastas ning kes ei teosta mainitud vaatlust novembris/detsembris, teatavad komisjonile tõenäolised arvud detsembrikuu kohta järgmise aasta 15. veebruariks.4. Need liikmesriigid, kellel on lubatud teostada ainult kaks vaatlust aastas, teatavad komisjonile vaatluste tulemused, sealhulgas tõenäolised arvud vastavalt artikli 4 lõike 2 sätetele, enne:- sama aasta 15. septembrit – mai/juuni vaatluse kohta,- järgneva aasta 1. aprilli – novembri/detsembri vaatluse kohta."3. Artiklis 6:a) lõikes 1 asendatakse sõna "detsember" sõnadega "detsember või november/detsember";b) lõikes 2 asendatakse sõna "aprill" sõnadega "aprill või mai/juuni".4. Artikli 8 lõikes 1 asendatakse sõna "detsember" sõnadega "november/detsember".Artikkel 2Direktiivi 93/24/EMÜ muudetakse järgmiselt.1. Artiklis 1:a) lõige 1 asendatakse järgmisega:"1. Liikmesriigid viivad igal aastal ühel mai/juunikuu päeval ja ühel novembri/detsembrikuu päeval oma territooriumil läbi veisekarja statistilised vaatlused.Liikmesriikidel võib olla lubatud asendada mai/juunikuu vaatlus aprillis teostatava vaatlusega, kui nad edastavad komisjonile enne sama aasta 30. septembrit tõenäolise veiste arvu ühel juunikuu esimestest päevadest."b) lõike 2 esimene lõik asendatakse järgmisega:"2. Liikmesriikide taotlusel võidakse neil lubada teha mai/juuni vaatlusi või novembri/detsembri vaatlusi valitud piirkondades tingimusel, et need hõlmaksid vähemalt 70 % veisekarjast."2. Artikli 5 lõike 1 teises taandes ja lõike 2 teises taandes asendatakse sõna "detsember" sõnadega "november/detsember".3. Artikli 6 lõikes 1 asendatakse sõna "detsember" sõnadega "november/detsember".4. Artikli 8 lõikes 1 asendatakse sõna "detsember" sõnadega "november/detsember".Artikkel 3Direktiivi 93/25/EMÜ muudetakse järgmiselt.1. Artiklis 1:a) lõige 1 asendatakse järgmisega:"1. Liikmesriigid viivad igal aastal ühel novembri/detsembrikuu päeval oma territooriumil läbi lambakarja statistilised vaatlused."b) lõike 2 punktis a asendatakse sõnad "ühel detsembrikuu esimestest päevadest" sõnadega "ühel päeval novembris/detsembris".2. Artikli 6 lõige 2 asendatakse järgmisega:"2. Erandina artiklitest 1 ja 5 võivad Belgia, Taani, Saksamaa ja Holland esitada lamba- ja kitsekarja ning Ühendkuningriik kitsekarja tõenäolise novembri/detsembrikuise suuruse samal aastal läbiviidud elusloomade loendusel või põllumajanduse struktuuri vaatlusel registreeritud karja suuruse alusel. Nad edastavad artikli 5 lõikes 1 osutatud esialgsed tulemused komisjonile enne vaatlusaastale järgneva aasta 1. märtsi ja artikli 5 lõikes 2 osutatud tulemused enne vaatlusaastale järgneva aasta 1. aprilli."3. Artikkel 9 asendatakse järgmisega:"Artikkel 9Erandina artiklist 8:a) Belgia, Saksamaa ja Holland võivad teatada vaatlusaasta esimesel kuuel kuul läbiviidud elusloomade loendusega või põllumajanduse struktuuri vaatlusega hõlmatud lammaste arvu vastavalt région/gewest’ide, Länder’ide või provincie’de kaupa hiljemalt sama aasta 15. oktoobriks;b) vabastatakse artikli 1 lõike 2 punktis b osutatud liikmesriigid kohustusest teatada kitsede arv piirkondade kaupa."4. Artikkel 12 asendatakse järgmisega:"Artikkel 12Erandina artiklist 11 võivad Belgia, Taani, Saksamaa ja Holland esitada andmed oma lamba- ja kitsekarja struktuuri kohta ning Ühendkuningriik oma kitsekarja struktuuri kohta vaatlusaastal läbiviidud elusloomade loendusega või põllumajandusliku struktuuri vaatlusega hõlmatud karja osas hiljemalt järgmise aasta 15. maiks."Artikkel 41. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 31. detsembril 1998.Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile nende poolt käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.Artikkel 5Käesolev direktiiv jõustub 20. päeval pärast avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.Artikkel 6Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 16. detsember 1997Nõukogu nimeleesistujaF. Boden[1] EÜT C 288, 23.9.1997, lk 9.[2] EÜT C 339, 10.11.1997.[3] EÜT L 149, 21.6.1993, lk 1. Direktiivi on muudetud 1994. aasta ühinemisaktiga.[4] EÜT L 149, 21.6.1993, lk 5. Direktiivi on muudetud 1994. aasta ühinemisaktiga.[5] EÜT L 149, 21.6.1993, lk 10. Direktiivi on muudetud 1994. aasta ühinemisaktiga.--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 2011/3/EL, 17. jaanuar 2011 , millega muudetakse direktiivi 2008/128/EÜ, millega nähakse ette toiduainetes kasutatavate värvainete puhtuse erikriteeriumid  EMPs kohaldatav tekst

text:
               18.1.2011

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 13/59

         KOMISJONI DIREKTIIV 2011/3/EL,
   17. jaanuar 2011,
   millega muudetakse direktiivi 2008/128/EÜ, millega nähakse ette toiduainetes kasutatavate värvainete puhtuse erikriteeriumid
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2008. aasta määrust (EÜ) nr 1333/2008 toidu lisaainete kohta, (1) eriti selle artikli 30 lõiget 5,
   olles konsulteerinud Euroopa Toiduohutusametiga (EFSA)
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjoni direktiivis 2008/128/EÜ (2) on sätestatud toiduainetes kasutatavate värvainete puhtuse erikriteeriumid; need värvained on loetletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. juuni 1994. aasta direktiivis 94/36/EÜ toiduainetes kasutatavate värvainete kohta (3).

               (2)

               Määruse (EÜ) nr 1333/2008 artikli 30 lõikes 4 on sätestatud, et kõnealuse artikli lõigetes 1–3 nimetatud toidu lisaainete (mis hõlmavad ka direktiivi 94/36/EÜ kohaselt lubatud toidu lisaaineid) spetsifikatsioonid võetakse vastu kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2008. aasta määrusega (EÜ) nr 1331/2008 (millega kehtestatakse toidu lisaainete, toiduensüümide ning toidu lõhna- ja maitseainete lubade andmise ühtne menetlus) (4) nende toidu lisaainete kandmisel lisadesse vastavalt nimetatud lõigetele.

               (3)

               Kuna loetelusid ei ole veel koostatud ja tagamaks, et direktiivi 94/36/EÜ lisade muutmine vastavalt määruse (EÜ) nr 1333/2008 artiklile 31 oleks tõhus ja et loa saanud lisaained vastaksid ohutu kasutamise tingimustele, tuleks direktiivi 2008/128/EÜ muuta.

               (4)

               Euroopa Toiduohutusamet (edaspidi „amet”) on andnud kõikidest allikatest pärit lükopeeni toidu värvainena kasutamise ohutust käsitlevale teabele hinnangu oma 30. jaanuari 2008. aasta arvamuses (5). Uuritud allikad olid järgmised: a) E160d lükopeen, mis saadakse punase tomati (Lycopersicon esculentum L.) looduslike liinide solventekstraktsioonil ja solvendi järgneval eemaldamisel; b) sünteetiline lükopeen ja c) Blakeslea trispora'st saadud lükopeen.

               (5)

               Kehtivates õigusaktides on sätestatud spetsifikatsioonid ainult punastest tomatitest saadud lükopeeni kohta ja seepärast on vaja õigusakte muuta, lisades ülejäänud kaks allikat. Punastest tomatitest ekstraheeritud lükopeeni käsitlevaid spetsifikatsioone on samuti tarvis ajakohastada. Sidusrühmadelt saadud teabe kohaselt ei ole diklorometaani vaja kanda ekstrahentide loetellu, sest punastest tomatitest saadava lükopeeni puhul seda enam ei kasutata. Ohutuse eesmärgil on vaja alandada plii piirväärtust ning raskemetalle käsitlev viide on liiga üldine ja ei ole enam asjakohane. Lisaks on vaja ajakohastada viidet looduslikele liinidele Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1829/2003 (6) kohaselt.

               (6)

               Olemasolevate andmete kohaselt kasutatakse diklorometaani (metüleenkloriid) lükopeeni müügipakendites vormide tootmiseks, millele on osutatud ka ameti4. detsembri 2008. aasta arvamuses Blakeslea trispora'st saadud, külmas vees dispergeeruvate lükopeenitoodete ohutuse kohta (7). Samasuguseid tooteid valmistatakse ka sünteetilisest lükopeenist, nagu on märgitud ameti 10. aprilli 2008. aasta arvamuses sünteetilise lükopeeni kohta (8). Kuna amet hindas seda konkreetset kasutust, on vaja anda luba selleks kasutuseks samade jäägi piirnormidega, mida kaaluti hindamise käigus.

               (7)

               Arvesse tuleb võtta ka toidu lisaainete ühise ekspertkomisjoni (JECFA) poolt Codex Alimentarius'es esitatud lisaainete spetsifikatsioone ja analüüsimeetodeid. Eelkõige tuleb vajaduse korral puhtusekriteeriume kohandada, et need kajastaksid asjaomaste raskmetallide piirkoguseid.

               (8)

               Direktiivi 2008/128/EÜ tuleks seega vastavalt muuta.

               (9)

               Käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega ning Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole vastuväiteid esitanud,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 2008/128/EÜ I lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi lisale.
   Artikkel 2
   Ülevõtmine
   1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 1. septembriks 2011. Nad edastavad nimetatud normide teksti komisjonile. Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetud põhiliste õigusnormide teksti.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 17. jaanuar 2011

            Komisjoni nimel

            president

         José Manuel BARROSO

      (1)  ELT L 354, 13.12.2008, lk 16.

      (2)  ELT L 6, 10.1.2009, lk 20.

      (3)  EÜT L 237, 10.9.1994, lk 13.

      (4)  ELT L 354, 31.12.2008, lk 1.

      (5)  Lisaainete, lõhna- ja maitseainete, abiainete ja toiduga kokkupuutuvate materjalide teaduskomisjoni arvamus, mis esitati Euroopa Komisjoni palvel järgmiste värvainete kasutamise ohutuse kohta: 1. kääritamisprotsessis Blakeslea trispora abil saadud lükopeen toidu värvainena taotleja soovitatud toidukategooriates ja kasutustasanditel; 2. sünteetiline lükopeen toidu värvainena direktiivi 94/36/EÜ (toiduainetes kasutatavate värvainete kohta) III lisas ja V lisa 2. osas loetletud toidukategooriates; 3. võttes arvesse mitmesuguseid lükopeeni käsitlevaid, praegu menetluses olevaid taotlusi, sealhulgas tomatitest saadud lükopeeniga seotu uuesti läbivaatamist kõikide toidu värvainete uue süstemaatilise läbivaatamise raames. EFSA Journal (2008) 674, lk 1–66.

      (6)  ELT L 268, 18.10.2003, lk 1.

      (7)  Dieettoiduainete, toitumise ja allergia teaduskomisjoni arvamus, mis esitati vastusena Euroopa Komisjoni palvele anda lisahinnang Blakeslea trispora'st saadud, külmas vees dispergeeruvate lükopeenitoodete kohta toidu koostisosana määruse (EÜ) nr 258/97 taustal. The EFSA Journal (2008) 893, 1–15.

      (8)  Dieettoiduainete, toitumise ja allergia teaduskomisjoni arvamus, mis esitati Euroopa Komisjoni palvel sünteetilise lükopeeni ohutuse kohta. EFSA Journal (2008) 676, lk 1–25.

      LISA
      Direktiivi 2008/128/EÜ I lisa kanne E 160 d asendatakse järgmisega:

         „E 160 D LÜKOPEEN

                     i)
                           sünteetiline lükopeen

                        Sünonüümid

                     Keemilise sünteesi teel saadud lükopeen

                        Mõiste

                     Sünteetiline lükopeen on lükopeenide geomeetriliste isomeeride segu ja seda toodetakse muude toiduainetes kasutatavate karotenoidide tootmisel tavaliselt kasutatavate sünteetiliste vaheühendite kondenseerimisega Wittigi meetodil. Sünteetiline lükopeen koosneb peamiselt kõik-trans-lükopeenist ja 5-cis-lükopeenist ning sisaldab väikestes kogustes muid isomeere. Toiduainetes kasutamiseks ettenähtud kaubanduslikud lükopeeni valmistised kujutavad endast lükopeeni suspensioone toiduks kasutatavates õlides või vees dispergeeritavaid või vees lahustuvaid pulbreid.

                     Värviindeksi nr

                     75125

                     EINECSi number

                     207-949-1

                     Keemiline nimetus

                     Ψ,Ψ-karoteen, kõik-trans-lükopeen, (kõik-E)-lükopeen, (kõik-E)-2,6,10,14,19,23,27,31-oktametüül-2,6,8,10,12,14,16,18,20,22,24,26,30-dotriakontatridekaeen

                     Keemiline valem

                     C40H56

                     Molekulmass

                     536,85

                     Analüüs

                     Lükopeenide osatähtsus vähemalt 96 % (vähemalt 70 % kõik-trans-lükopeeni)
                     E1 cm
                        1 % heksaanis 465–475 nm juures on (100 % puhta kõik-trans-lükopeeni puhul) 3 450

                        Kirjeldus

                     Punane kristalne pulber

                        Identifitseerimine

                     Spektrofotomeetria

                     Heksaanilahuse neeldumismaksimum on ligikaudu 470 nm

                     Karotenoidide määramine

                     Proovi atsetoonilahuse värvus kaob, kui lahusele lisada järjest naatriumnitriti 5 % lahust ja 1N väävelhapet.

                     Lahustuvus

                     Vees ei lahustu, kloroformis lahustub hästi

                     1 % kloroformilahuse omadused

                     Lahus on selge, intensiivse punakasoranži värvusega

                        Puhtus

                     Massikadu kuivatamisel

                     Mitte üle 0,5 % (40 C, 4 tundi 20 mmHg juures)

                     Apo-12’-lükopenaal

                     Mitte üle 0,15 %

                     Trifenüülfosfiinoksiid

                     Mitte üle 0,01 %

                     Lahusti jäägid

                     Metanooli mitte üle 200 mg/kg
                     Heksaan, propaan-2-ool: kumbagi mitte üle 10 mg/kg.
                     Diklorometaan: mitte üle 10 mg/kg (ainult kaubanduslikes valmististes)

                     Plii

                     Mitte üle 1 mg/kg

                     ii)
                           punastest tomatitest

                        Sünonüümid

                        Natural Yellow 27

                        Mõiste

                     Lükopeeni saadakse punase tomati (Lycopersicon esculentum L.) solventekstraktsioonil ja solvendi järgneval eemaldamisel. Kasutada tohib ainult järgmisi lahusteid:
                     süsinikdioksiid, etüülatsetaat, atsetoon, propaan-2-ool, metanool, etanool, heksaan. Peamine tomatites sisalduv värvaine on lükopeen, kuid väikestes kogustes võib esineda ka muid karotenoidpigmente. Lisaks värvpigmentidele võib aine sisaldada tomatites tavaliselt sisalduvaid õlisid, rasvu, vahasid ja maitsekomponente.

                     Värviindeksi nr

                     75125

                     EINECSi number

                     207-949-1

                     Keemiline nimetus

                     Ψ,Ψ-karoteen, kõik-trans-lükopeen, (kõik-E)-lükopeen, (kõik-E)-2,6,10,14,19,23,27,31-oktametüül-2,6,8,10,12,14,16,18,20,22,24,26,30-dotriakontatridekaeen

                     Keemiline valem

                     C40H56

                     Molekulmass

                     536,85

                     Analüüs

                     E1 cm
                        1 % heksaanis 465–475 nm juures on (100 % puhta kõik-trans-lükopeeni puhul) 3 450.
                     Sisaldab kokku vähemalt 5 % värvaineid

                        Kirjeldus

                     Tumepunase värvusega viskoosne vedelik

                        Identifitseerimine

                     Spektrofotomeetria

                     Neeldumismaksimum heksaanis on umbes 472 nm juures

                        Puhtus

                     Lahusti jäägid

                     propaan-2-ool
                     heksaan
                     atsetoon
                     etanool
                     metanool
                     etüülatsetaat
                     mitte üle 50 mg/kg, eraldi või kokku

                     Sulfaattuhk

                     Mitte üle 1 %

                     Elavhõbe

                     Mitte üle 1 mg/kg

                     Kaadmium

                     Mitte üle 1 mg/kg

                     Arseen

                     Mitte üle 3 mg/kg

                     Plii

                     Mitte üle 2 mg/kg

                     iii)   Blakeslea Trispora'st

                        Sünonüümid

                        Natural Yellow 27

                        Mõiste

                        Blakeslea trispora abil saadud lükopeen ekstraheeritakse seene biomassist ning puhastatakse kristallimise ja filtrimisega. See koosneb peamiselt kõik-trans-lükopeenist. Sisaldab väikeses koguses ka muid karotenoide. Valmistamisel kasutatakse lahustitest ainult isopropanooli ja isobutüülatsetaati. Toiduainetes kasutamiseks ettenähtud kaubanduslikud lükopeeni valmistised kujutavad endast lükopeeni suspensioone toiduks kasutatavates õlides või vees dispergeeritavaid või vees lahustuvaid pulbreid.

                     Värviindeksi nr

                     75125

                     EINECSi number

                     207-949-1

                     Keemiline nimetus

                     Ψ,Ψ-karoteen, kõik-trans-lükopeen, (kõik-E)-lükopeen, (kõik-E)-2,6,10,14,19,23,27,31-oktametüül-2,6,8,10,12,14,16,18,20,22,24,26,30-dotriakontatridekaeen

                     Keemiline valem

                     C40H56

                     Molekulmass

                     536,85

                     Analüüs

                     Värvainete üldsisaldusest on lükopeene kokku vähemalt 95 % ja vähemalt 90 % värvainetest on kõik-trans-lükopeen
                     E1 cm
                        1 % heksaanis 465–475 nm juures on (100% puhta kõik-trans-lükopeeni puhul) 3 450

                        Kirjeldus

                     Punane kristalne pulber

                        Identifitseerimine

                     Spektrofotomeetria

                     Heksaanilahuse neeldumismaksimum on ligikaudu 470 nm

                     Karotenoidide määramine

                     Proovi atsetoonilahuse värvus kaob, kui lahusele lisada järjest naatriumnitriti 5 % lahust ja 1N väävelhapet.

                     Lahustuvus

                     Vees ei lahustu, kloroformis lahustub hästi

                     1 % kloroformilahuse omadused

                     Lahus on selge ja intensiivse punakasoranži värvusega

                        Puhtus

                     Massikadu kuivatamisel

                     Mitte üle 0,5 % (40 °C, 4 tundi 20 mmHg juures)

                     Muud karotenoidid

                     Mitte üle 5 %

                     Lahusti jäägid

                     2-propanool: mitte üle 0,1 %
                     Isobutüülatsetaat: mitte üle 1,0 %
                     Diklorometaan: mitte üle 10 mg/kg (ainult kaubanduslikes valmististes)

                     Sulfaattuhk

                     mitte üle 0,3 %

                     Plii

                     mitte üle 1 mg/kg”


title: Nõukogu direktiiv, 17. november 1981, millega muudetakse direktiive 69/169/EMÜ ja 78/1035/EMÜ rahvusvahelise turismi puhul ning kolmandatest riikidest imporditavate mittekaubanduslikku laadi kaupade väikesaadetiste suhtes kohaldatavate maksusoodustuste osas

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31981L0933

Euroopa Liidu Teataja L 338 , 25/11/1981 Lk 0024 - 0024 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 9 Köide 1 Lk 0093  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 09 Köide 1 Lk 0129  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 9 Köide 1 Lk 0093  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 09 Köide 1 Lk 0129

		Nõukogu direktiiv,17. november 1981,millega muudetakse direktiive 69/169/EMÜ ja 78/1035/EMÜ rahvusvahelise turismi puhul ning kolmandatest riikidest imporditavate mittekaubanduslikku laadi kaupade väikesaadetiste suhtes kohaldatavate maksusoodustuste osas(81/933/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 99,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse assamblee arvamust, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:nõukogu 28. mai 1969. aasta direktiiviga 69/169/EMÜ (rahvusvahelises turismis toimuva impordi suhtes kohaldatavat käibemaksu- ja aktsiisivabastust käsitlevate õigusnormidega kehtestatud sätete ühtlustamise kohta, [4] viimati muudetud direktiiviga 78/1033/EMÜ [5] ja nõukogu 19. detsembri 1978. aasta direktiiviga 78/1035/EMÜ (kolmandatest riikidest imporditavate mittekaubanduslikku laadi kaupade väikesaadetiste maksuvabastuse kohta) [6] ette nähtud maksuvabastuste summa kindlaksmääramine riigi vääringus tooks kaasa ühes liikmesriigis riigi vääringus kohaldatava maksuvabastuse vähenemise; praeguses olukorras tuleks sellist vähendamist vältida,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 69/169/EMÜ artiklit 1 muudetakse järgmiselt:a) lõikes 1 asendatakse summa "40 Euroopa arvestusühikut" summaga "45 eküüd",b) lõikes 2 asendatakse summa "20 Euroopa arvestusühikut" summaga "23 eküüd".Artikkel 2Direktiivi 78/1035/EMÜ artikli 1 lõike 2 kolmandas taandes asendatakse summa "30 EAÜ-d" summaga "35 eküüd".Artikkel 31. Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et järgida käesolevat direktiivi alates 1. jaanuarist 1982.2. Liikmesriigid teatavad komisjonile sätetest, mille nad käesoleva direktiivi kohaldamiseks vastu võtavad.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 17. november 1981Nõukogu nimeleesistujaG. Howe[1] EÜT C 350, 31.12.1980, lk 21.[2] EÜT C 144, 15.6.1981, lk 76.[3] EÜT C 159, 29.6.1981, lk 5.[4] EÜT L 133, 4.6.1969, lk 6.[5] EÜT L 366, 28.12.1978, lk 31.[6] EÜT L 366, 28.12.1978, lk 34.--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 2004/63/EÜ, 26. aprill 2004, millega muudetakse komisjoni direktiivi 2003/79/EÜ tähtaegade osasEMPs kohaldatav tekst

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32004L0063

Euroopa Liidu Teataja L 125 , 28/04/2004 Lk 0041 - 0041

		Komisjoni direktiiv 2004/63/EÜ,26. aprill 2004,millega muudetakse komisjoni direktiivi 2003/79/EÜ tähtaegade osas(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 15. juuli 1991. aasta direktiivi 91/414/EMÜ taimekaitsevahendite turuleviimise kohta, [1] eriti selle artikli 6 lõiget 1,ning arvestades järgmist:(1) Komisjoni direktiiviga 2003/79/EÜ [2] muudeti nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ, et kanda Coniothyrium minitans toimeainena kõnealuse direktiivi I lisasse.(2) Pärast uue toimeaine lisamist on vajalik ette näha sobilik ajavahemik kõnealust toimeainet sisaldavaid taimekaitsevahendeid puudutavate direktiivi 91/414/EMÜ sätete rakendamise võimaldamiseks liikmesriikides ning eelkõige kehtivate ajutiste lubade läbivaatamiseks eesmärgiga need vastavalt direktiivi 91/414/EMÜ sätetele hiljemalt kõnealuse perioodi lõpuks alaliste lubadega asendada, neid muuta või need tühistada.(3) Direktiivis 2003/79/EÜ sätestatud rakendamise ajakavad ei ole kooskõlas muudele uutele toimeainetele antud ajakavadega. Selleks, et käsitleda käesolevas läbivaatuse faasis hõlmatud toimeaineid ühtlustatud viisil, tuleks vältida olulisi erinevusi uute toimeainete suhtes kohaldatavates ajakavades.(4) Seetõttu on asjakohane direktiivi 2003/79/EÜ vastavalt muuta.(5) Käesolevas direktiivis sätestatud meetmed on kooskõlas alalise toiduahela ja loomatervishoiu komitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 2003/79/EÜ artiklit 3 muudetakse järgnevalt.Lõige 2 asendatakse järgnevaga:"2. Iga lubatud taimekaitsevahendi puhul, mis sisaldab Coniothyrium minitans'i kas ainsa toimeainena või ühena mitmest toimeainest, mis kõik olid hiljemalt 31. detsembriks 2003 direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse kantud, annavad liikmesriigid tootele uue hinnangu kooskõlas direktiivi 91/414/EMÜ VI lisas sätestatud ühtsete põhimõtetega, tuginedes toimikule, mis vastab kõnealuse direktiivi III lisa nõuetele. Kõnealuse hinnangu põhjal otsustavad nad, kas toode vastab direktiivi 91/414/EMÜ artikli 4 lõike 1 punktides b, c, d ja e sätestatud tingimustele.Pärast kõnealust otsust liikmesriigid:a) toote puhul, mis sisaldab ainsa toimeainena Coniothyrium minitans'i, vajaduse korral muudavad luba või tühistavad loa hiljemalt 30. juuniks 2005; võib) toote puhul, mis sisaldab ühena mitmest toimeainest Coniothyrium minitans'i, vajaduse korral muudavad luba või tühistavad loa 30. juuniks 2005 või kuupäevaks, mis sellise muudatuse või tühistamise jaoks on kehtestatud asjakohases direktiivis või direktiivides, millega asjakohane toimeaine või toimeained direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse kanti, olenevalt sellest, kumb kuupäev on hilisem."Artikkel 2Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist.Artikkel 3Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 26. aprill 2004Komisjoni nimelkomisjoni liigeDavid Byrne[1] EÜT L 230, 19.8.1991, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2004/30/EÜ (ELT L 77, 13.3.2004, lk 50).[2] ELT L 205, 14.8.2003, lk 16.--------------------------------------------------