title: Nõukogu direktiiv 2013/42/EL, 22. juuli 2013 , millega muudetakse direktiivi 2006/112/EÜ (mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi) seoses käibemaksupettuste vastase kiirreageerimismehhanismiga

text:
               26.7.2013

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 201/1

         NÕUKOGU DIREKTIIV 2013/42/EL,
   22. juuli 2013,
   millega muudetakse direktiivi 2006/112/EÜ (mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi) seoses käibemaksupettuste vastase kiirreageerimismehhanismiga
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 113,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
   olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust (1),
   võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (2),
   toimides seadusandliku erimenetluse kohaselt
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Maksupettused käibemaksu valdkonnas põhjustavad märkimisväärset kahju eelarvele ja mõjutavad konkurentsitingimusi ning seega siseturu toimimist. Hiljuti on kerkinud esile ootamatud ja suuremahulised maksupettused, mille puhul kasutatakse eelkõige elektroonilisi vahendeid, mis lihtsustavad kiiret ja laialdast ebaseaduslikku kauplemist.

               (2)

               Nõukogu direktiiviga 2006/112/EÜ (3) lubatakse liikmesriikidel taotleda erandit kõnealusest direktiivist, et ära hoida teatavat liiki maksudest kõrvalehoidumist või maksustamise vältimist.

               (3)

               Hiljutised kogemused on osutanud, et direktiivi 2006/112/EÜ artiklis 395 sätestatud menetlus ei võimalda piisavalt kiiresti reageerida liikmesriikide poolt esitatud kiireloomuliste meetmete võtmise taotlustele.

               (4)

               Kogemused on ühtlasi näidanud, et kaupade või teenuste saaja määramine käibemaksu tasumise eest vastutavaks isikuks (pöördmaksustamine) on teatavatel juhtudel tõhus meede käibemaksupettuste tõkestamiseks konkreetsetes sektorites.

               (5)

               Direktiivi 2006/112/EÜ artiklite 199 ja 199a kohase pöördmaksustamise sätted ei võimalda liikmesriikidele vajalikku paindlikkust, et reageerida kiiresti ootamatutele ja suuremahulistele pettustele selliste kaupade ja teenuste kategooriates, mis ei kuulu nimetatud artiklite kohaldamisalasse. Seetõttu on selliste olukordade lahendamiseks vaja erikorda.

               (6)

               Arvestades esinenud suuremahulisi pettusi, on kiire ja erakorraline reageerimine uutele ootamatutele pettusejuhtumitele kõige paremini tagatud kiirreageerimismehhanismi erimeetmega, mis seisneb võimaluses kohaldada liikmesriigilt asjakohase teate saamise korral lühikeseks ajaks pöördmaksustamist. Tagamaks, et seda võimalust kasutatakse proportsionaalselt probleemi suurusega, peaks komisjonil olema pärast asjaomase teabe kättesaamist lühike ajavahemik, mille jooksul teadet hinnata ja kinnitada, kas ta on erimeetme võtmise vastu. Liikmesriikidel peaks olema võimalus, et komisjon võtab nende seisukohti arvesse, ja seega peaksid nad saama teate kohta täieliku teabe ja mis tahes lisateabe, mida võidakse menetluse käigus anda. Lisaks peaks nõukogu siis tegema direktiivi 2006/112/EÜ artikli 395 kohase rakendusotsusega otsuse pöördmaksustamise edasise kohaldamise kohta.

               (7)

               Liikmesriigid, kes on teatanud kavatsusest kohaldada kiirreageerimismehhanismi erimeedet, võivad seda teha kohe, kui komisjon on teatanud vastuväidete puudumisest.

               (8)

               Selleks et näha ette pöördmaksustamise edasine kohaldamine esimesel võimalusel ja enne kiirreageerimismehhanismi erimeetme kehtivusaja lõppu, tuleks direktiivi 2006/112/EÜ artiklis 395 sätestatud menetlusele kehtestada lühem tähtaeg.

               (9)

               Kiirreageerimismehhanismi kohaselt esitatud liikmesriikide teadete kiire menetlemine on hõlpsam, kui nende teadete jaoks ja komisjonile mis tahes lisateabe andmiseks kehtestatakse standardvorm. Komisjonile tuleks seetõttu anda rakendamisvolitused seoses sellise standardvormiga.

               (10)

               Kuna kiirreageerimismehhanism võib olla üksnes ajutine lahendus seniks, kuni võetakse kasutusele pikemaajalised seadusandlikud lahendused, et muuta käibemaksusüsteem käibemaksupettuse juhtumite suhtes vastupanuvõimelisemaks, siis tuleks kiirreageerimismehhanismi kohaldada üksnes piiratud ajaks.

               (11)

               Selleks et hinnata kiirreageerimismehhanismi tõhusust, peaks komisjon koostama üldise hindamisaruande selle mehhanismi mõju kohta ootamatu ja suuremahulise pettuse juhtumite lahendamisel.

               (12)

               Kuna kavandatud meetme eesmärki, nimelt võidelda ootamatute ja suuremahuliste käibemaksuvaldkonna maksupettustega, millel on sageli rahvusvaheline mõõde, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada, sest nad ei suuda iseseisvalt võidelda uusi kauplemisvorme ja samal ajal mitut riiki hõlmavate pettuseskeemidega, ning seepärast on seda tänu kiiremale ning seega asjakohasemale ja tõhusamale reageerimisele parem saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale.

               (13)

               Seetõttu tuleks direktiivi 2006/112/EÜ vastavalt muuta,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 2006/112/EÜ muudetakse järgmiselt.

               1)

               Lisatakse järgmine artikkel:
               „Artikkel 199b
               1.   Liikmesriik võib tungivalt kiireloomulistel juhtudel ja kooskõlas lõigetega 2 ja 3 teatavate kaupade tarnimisel või teenuste osutamisel määrata erandina artiklist 193 käibemaksu tasumise eest vastutavaks isikuks kaupade või teenuste saaja, kiirreageerimismehhanismi erimeetmena sellise ootamatu ja suuremahulise maksupettuse tõkestamiseks, mis võib kaasa tuua märkimisväärset ja korvamatut rahalist kahju.
               Liikmesriik võtab kiirreageerimismehhanismi erimeetme suhtes asjakohaseid kontrollimeetmeid seoses maksukohustuslastega, kes tarnivad kaupu või osutavad teenuseid, mille suhtes kõnealust meedet kohaldatakse, ning erimeetme kehtivusaeg ei või olla pikem kui üheksa kuud.
               2.   Liikmesriik, kes soovib kehtestada lõike 1 kohast erimeedet, saadab komisjonile lõike 4 kohaselt kehtestatud standardvormi kasutades teate ja samal ajal saadab selle ka teistele liikmesriikidele. Liikmesriik esitab komisjonile teabe, milles on märgitud asjaomane sektor, pettuse liik ja tunnused, tungiva kiireloomulisuse põhjuste olemasolu, pettuse ootamatus ja suuremahulisus ning tagajärjed märkimisväärse ja korvamatu rahalise kahju seisukohast. Kui komisjon leiab, et tal pole kogu vajalikku teavet, võtab ta kahe nädala jooksul alates teate saamisest asjaomase liikmesriigiga ühendust ning täpsustab, millist täiendavat teavet on vaja. Mis tahes täiendav teave, mida asjaomane liikmesriik komisjonile annab, saadetakse samal ajal ka teistele liikmesriikidele. Kui saadud lisateave ei ole piisav, teatab komisjon asjaomasele liikmesriigile sellest ühe nädala jooksul.
               Liikmesriik, kes soovib kehtestada lõike 1 kohast kiirreageerimismehhanismi erimeedet, esitab samal ajal komisjonile artikli 395 lõigetes 2 ja 3 sätestatud menetluse kohaselt taotluse.
               3.   Niipea kui komisjonil on olemas kogu teave, mida ta peab vajalikuks lõike 2 esimeses lõigus osutatud teate hindamiseks, teatab ta sellest liikmesriikidele. Kui komisjon on kiirreageerimismehhanismi erimeetme võtmisele vastu, koostab ta negatiivse arvamuse ühe kuu jooksul alates teate saamisest ning teavitab sellest asjaomast liikmesriiki ja käibemaksukomiteed. Kui komisjonil ei ole vastuväiteid, kinnitab ta seda asjaomasele liikmesriigile ja käibemaksukomiteele kirjalikult sama ajavahemiku jooksul. Liikmesriik võib kiirreageerimismehhanismi erimeetme vastu võtta alates sellise kinnituse saamise kuupäevast. Teate hindamisel võtab komisjon arvesse mis tahes teise liikmesriigi poolt talle saadetud kirjalikke seisukohti.
               4.   Komisjon võtab vastu rakendusakti, millega kehtestatakse standardvorm lõikes 2 osutatud kiirreageerimismehhanismi erimeetme võtmise teate esitamiseks ja lõike 2 esimeses lõigus osutatud teabe andmiseks. Kõnealune rakendusakt võetakse vastu vastavalt lõikes 5 osutatud kontrollimenetlusele.
               5.   Käesolevale lõikele viitamise korral kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 (4) artiklit 5 ja selle kohaldamisel on komitee nõukogu määruse (EL) nr 904/2010 (5) artikliga 58 loodud komitee.

               2)

               Artiklisse 395 lisatakse järgmine lõige:
               „5.   Artikli 199b lõikes 1 sätestatud tungivalt kiireloomulistel juhtudel viiakse lõigetes 2 ja 3 sätestatud menetlus lõpule kuue kuu jooksul alates kuupäevast, mil komisjon sai taotluse kätte.”

         Artikkel 2
   Komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule enne 1. jaanuari 2018 üldise hindamisaruande artikli 1 lõikega 1 ettenähtud kiirreageerimismehhanismi mõju kohta
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Seda kohaldatakse kuni 31. detsembrini 2018.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 22. juuli 2013

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         C. ASHTON

      (1)  7. veebruari 2013. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).

      (2)  ELT C 11, 15.1.2013, lk 31.

      (3)  Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiiv 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi (ELT L 347, 11.12.2006, lk 1).

      (4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrus (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes (ELT L 55, 28.2.2011, lk 13).

      (5)  Nõukogu 7. oktoobri 2010. aasta määrus (EL) nr 904/2010 halduskoostöö ning maksupettuste vastase võitluse kohta käibemaksu valdkonnas (ELT L 268, 12.10.2010, lk 1).”


title: Nõukogu direktiiv, 23. detsember 1991, teatavate keskkonnaalaste direktiivide rakendamise aruannete ühtlustamise ja ratsionaliseerimise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31991L0692

Euroopa Liidu Teataja L 377 , 31/12/1991 Lk 0048 - 0054 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 15 Köide 10 Lk 0208  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 15 Köide 10 Lk 0208

		Nõukogu direktiiv,23. detsember 1991,teatavate keskkonnaalaste direktiivide rakendamise aruannete ühtlustamise ja ratsionaliseerimise kohta(91/692/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 130s,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:teatavad keskkonnaalased ühenduse direktiivid eeldavad, et liikmesriigid koostavad aruande nende rakendamiseks võetud meetmete kohta; komisjon koostab koondaruande; muud ühenduse keskkonnalased direktiivid selliseid aruandeid ette ei näe;aruannete koostamist käsitlevates kehtivates sätetes on ette nähtud erinev aruannete esitamise sagedus ja erinevad nõuded sisule;selline kohustus tuleks kehtestada, et nii liikmesriigid kui ka komisjon saaksid hinnata nende direktiivide rakendamisel tehtud edusamme kogu ühenduse territooriumil ja anda samal ajal üldsusele sellesisulist teavet;seepärast tuleks kehtivad sätted ühtlustada, et nad oleksid sektoriti järjekindlamad ja täielikumad;ajavahemikuks, mille järel liikmesriigid esitavad kõnealused aruanded komisjonile, tuleks määrata kolm aastat ja sektorite vaheliseks ajavahemikuks üks aasta; aruannete koostamisel tuleb lähtuda küsimustikust, mille komisjon koostab komitee abiga ja saadab liikmesriikidele kuus kuud enne aruandes osutatud ajavahemiku algust; komisjon peab avaldama koondaruande asjaomase sektori kohta üheksa kuu jooksul pärast seda, kui liikmesriigid on esitanud oma vastavad aruanded;eelkõige nõukogu 8. detsembri 1975. aasta direktiivi 76/160/EMÜ (suplusvee kvaliteedi kohta, [4] viimati muudetud 1985. aasta ühinemisaktiga) rakendamist käsitlev aruanne peaks ilmuma kord aastas piisavalt varakult, et teavitada üldsust suplusvee kvaliteedist viimasel ajal;meetmed, mida liikmesriigid peavad võtma, ei hõlma õigusaktide vastuvõtmist, sest ühenduse direktiivide rakendamist käsitlevate aruannete koostamine ei eelda praegu selliste sätete vastuvõtmist liikmesriikides,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Käesoleva direktiivi eesmärk on ratsionaliseerida ja parandada sektoriti sätteid teatavaid keskkonnakaitsealaseid ühenduse direktiive käsitleva teabe edastamise ja aruannete avaldamise kohta, ilma et see piiraks asutamislepingu artikli 155 esimese taande sätete kohaldamist.Artikkel 21. I lisas loetletud sätted asendatakse järgmisega:"Liikmesriigid saadavad iga kolme aasta järel komisjonile käesoleva direktiivi rakendamist käsitleva teabe sektori aruande kujul, mis hõlmab ka muid asjaomaseid ühenduse direktiive. Selline aruanne esitatakse kas küsimustiku või vormi alusel, mille komisjon koostab direktiivi 91/692/EMÜ [5] artiklis 6 ettenähtud korras. Küsimustik või vorm saadetakse liikmesriikidele kuus kuud enne aruandes käsitletava ajavahemiku algust. Aruanne saadetakse komisjonile üheksa kuu jooksul pärast selles käsitletud kolmeaastase ajavahemiku lõppu.Esimene aruanne hõlmab aastaid 1993–1995 (kaasa arvatud).Komisjon avaldab ühenduse aruande käesoleva direktiivi rakendamise kohta üheksa kuu jooksul pärast aruannete saamist liikmesriikidelt."2. Lõikes 1 sätestatud tekst lisatakse II lisas loetletud direktiividele nimetatud lisas osutatud viisil.Artikkel 3Direktiivi 76/160/EMÜ artikkel 13 asendatakse järgmisega:"Artikkel 13Liikmesriigid saadavad igal aastal, esimest korda 31. detsembril 1993, komisjonile aruande käesoleva direktiivi rakendamise kohta jooksval aastal. Aruanne esitatakse kas küsimustiku või vormi alusel, mille komisjon koostab direktiivi 91/692/EMÜ [6] artiklis 6 ettenähtud korras. Küsimustik või vorm saadetakse liikmesriikidele kuus kuud enne aruandes käsitletava ajavahemiku algust. Aruanne esitatakse komisjonile enne kõnealuse aasta lõppu.Komisjon avaldab ühenduse aruande käesoleva direktiivi rakendamise kohta nelja kuu jooksul pärast aruannete saamist liikmesriikidelt."Artikkel 41. III lisas loetletud sätted asendatakse järgmisega:"Liikmesriigid saadavad iga kolme aasta järel komisjonile käesoleva direktiivi rakendamist käsitleva teabe sektori aruande kujul, mis hõlmab ka muid asjaomaseid ühenduse direktiive. Selline aruanne esitatakse kas küsimustiku või vormi alusel, mille komisjon koostab direktiivi 91/692/EMÜ [7] artiklis 6 ettenähtud korras. Küsimustik või vorm saadetakse liikmesriikidele kuus kuud enne aruandes käsitletava ajavahemiku algust. Aruanne saadetakse komisjonile üheksa kuu jooksul pärast selles käsitletud kolmeaastase ajavahemiku lõppu.Esimene aruanne hõlmab aastaid 1994–1996 (kaasa arvatud).Komisjon avaldab ühenduse aruande käesoleva direktiivi rakendamise kohta üheksa kuu jooksul pärast aruannete saamist liikmesriikidelt."2. Lõikes 1 sätestatud tekst lisatakse IV lisas loetletud direktiividele nimetatud lisas osutatud viisil.3. Järgmine tekst lisatakse V lisas loetletud direktiividele nimetatud lisas osutatud viisil."Komisjon edastab liikmesriikidele igal aastal käesoleva artikli kohaselt saadud teabe."Artikkel 5VI lisas loetletud sätted asendatakse järgmisega:"Liikmesriigid saadavad iga kolme aasta järel komisjonile käesoleva direktiivi rakendamist käsitleva teabe sektori aruande kujul, mis hõlmab ka muid asjaomaseid ühenduse direktiive. Aruanne esitatakse kas küsimustiku või vormi alusel, mille komisjon koostab direktiivi 91/692/EMÜ [8] artiklis 6 ettenähtud korras. Küsimustik või vorm saadetakse liikmesriikidele kuus kuud enne aruandes käsitletava ajavahemiku algust. Aruanne esitatakse komisjonile üheksa kuu jooksul pärast selles käsitletud kolmeaastase ajavahemiku lõppu.Esimene aruanne hõlmab aastaid 1995–1997 (kaasa arvatud).Komisjon avaldab ühenduse aruande käesoleva direktiivi rakendamise kohta üheksa kuu jooksul pärast aruannete saamist liikmesriikidelt."Artikkel 6Komisjoni abistab komitee, kuhu kuuluvad liikmesriikide esindajad ja eesistujana komisjoni esindaja.Võetavate meetmete eelnõu esitab komiteele komisjoni esindaja. Tähtaja jooksul, mille vastavalt küsimuse kiireloomulisusele võib määrata eesistuja, esitab komitee eelnõu kohta oma arvamuse. Arvamus esitatakse sellise häälteenamusega, nagu on sätestatud asutamislepingu artikli 148 lõikes 2 nõukogu otsuste vastuvõtmiseks komisjoni ettepaneku põhjal. Liikmesriikide esindajate hääli komitees arvestatakse kõnealuses artiklis sätestatud viisil. Eesistuja ei hääleta.Komisjon võtab meetmed vastu ja neid kohaldatakse viivitamata. Kui meetmed ei ole komitee arvamusega kooskõlas, teatab komisjon sellest viivitamata nõukogule. Sellisel juhul:- võib komisjon vastuvõetud meetmete kohaldamise edasi lükata mitte rohkem kui ühe kuu võrra alates kõnealusest teatamisest,- võib nõukogu eelmises lõigus osutatud tähtaja jooksul kvalifitseeritud häälteenamusega teha teistsuguse otsuse.Artikkel 71. Liikmesriigid võtavad meetmed, mis on vajalikud järgmiste sätete järgimiseks:- artiklid 2 ja 3 – hiljemalt 1. jaanuariks 1993,- artikkel 4 – hiljemalt 1. jaanuariks 1994,- artikkel 5 – hiljemalt 1. jaanuariks 1995.Nad teatavad võetud meetmetest viivitamata komisjonile.2. Eri direktiivide kehtivad sätted, mida on uute sätetega muudetud, jäävad kehtima kuni lõike 1 esimeses lõigus osutatud kuupäevadeni.3. Kui liikmesriigid lõikes 1 nimetatud meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Artikkel 8Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 23. detsember 1991Nõukogu nimeleesistujaV. Van Rooy[1] EÜT C 214, 29.8.1990, lk 6.[2] EÜT C 19, 28.1.1991, lk 587.[3] EÜT C 60, 8.3.1991, lk 15.[4] EÜT L 31, 5.2.1976, lk 1.[5] EÜT L 377, 31.12.1991, lk 48.[6] EÜT L 377, 31.12.1991, lk 48.[7] EÜT L 377, 31.12.1991, lk 48.[8] EÜT L 377, 31.12.1991, lk 48.--------------------------------------------------I LISADirektiivid, mida muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi artikli 2 lõikele 1a) Nõukogu 4. mai 1976. aasta direktiivi 76/464/EMÜ (teatavate ühenduse veekeskkonda lastavate ohtlike ainete põhjustatava saaste kohta) [1] artikli 13 lõige 1.b) Nõukogu 20. veebruari 1978. aasta direktiivi 78/176/EMÜ (titaandioksiiditööstuse jäätmete kohta, [2] viimati muudetud direktiiviga 83/29/EMÜ [3]) artikkel 14.c) Nõukogu 18. juuli 1978. aasta direktiivi 78/659/EMÜ (kalade elu tagamiseks kaitset ja parandamist vajava magevee kvaliteedi kohta, [4] viimati muudetud 1985. aasta ühinemisaktiga) artikkel 16.d) Nõukogu 9. oktoobri 1979. aasta direktiivi 79/869/EMÜ (liikmesriikides joogivee võtmiseks mõeldud pinnavee mõõtmismeetodite ning proovide ja analüüside võtmise sageduse kohta, [5] viimati muudetud direktiiviga 81/855/EMÜ [6]) artikkel 8.e) Nõukogu 30. oktoobri 1979. aasta direktiivi 79/923/EMÜ (karpide elukeskkonna vee nõutava kvaliteedi kohta) [7] artikkel 14.f) Nõukogu 17. detsembri 1979. aasta direktiivi 80/68/EMÜ (põhjavee kaitse kohta teatavatest ohtlikest ainetest lähtuva reostuse eest) [8] artikli 16 lõige 1.g) Nõukogu 22. märtsi 1982. aasta direktiivi 82/176/EMÜ (kloorleeliste elektrolüüsitööstuse elavhõbedaheitmete piirväärtuste ja kvaliteedieesmärkide kohta) [9] artikli 5 lõige 1 ja lõike 2 esimene lõik.h) Nõukogu 26. septembri 1983. aasta direktiivi 83/513/EMÜ (kaadmiumiheitmete piirväärtuste ja kvaliteedieesmärkide kohta) [10] artikli 5 lõiked 1 ja 2.i) Nõukogu 8. märtsi 1984. aasta direktiivi 84/156/EMÜ (muude sektorite kui kloorleeliste elektrolüüsitööstuse elavhõbedaheitmete piirväärtuste ja kvaliteedieesmärkide kohta) [11] artikli 6 lõige 1.j) Nõukogu 9. oktoobri 1984. aasta direktiivi 84/491/EMÜ (heksaklorotsükloheksaaniheitmete piirväärtuste ja kvaliteedieesmärkide kohta) [12] artikli 5 lõiked 1 ja 2.k) Nõukogu 12. juuni 1986. aasta direktiivi 86/280/EMÜ (teatavate direktiivi 76/464/EMÜ lisa I loendis sisalduvate ohtlike ainete heitmete piirväärtuste ja kvaliteedieesmärkide kohta, [13] viimati muudetud direktiiviga 90/415/EMÜ [14]) artikli 6 lõiked 1 ja 2.[1] EÜT L 129, 18.5.1976, lk 23.[2] EÜT L 54, 25.2.1978, lk 19.[3] EÜT L 32, 3.2.1983, lk 28.[4] EÜT L 222, 14.8.1978, lk 1.[5] EÜT L 271, 29.10.1979, lk 44.[6] EÜT L 319, 7.11.1981, lk 16.[7] EÜT L 281, 10.11.1979, lk 47.[8] EÜT L 20, 26.1.1980, lk 43.[9] EÜT L 81, 27.3.1982, lk 29.[10] EÜT L 291, 24.10.1983, lk 2.[11] EÜT L 74, 17.3.1984, lk 49.[12] EÜT L 274, 17.10.1984, lk 11.[13] EÜT L 181, 4.7.1986, lk 16.[14] EÜT L 219, 14.8.1990, lk 49.--------------------------------------------------II LISADirektiivid, mida täiendatakse vastavalt käesoleva direktiivi artikli 2 lõikele 2a) Nõukogu 16. juuni 1975. aasta direktiiv 75/440/EMÜ liikmesriikides joogivee võtmiseks mõeldud pinnavee nõutava kvaliteedi kohta, [1] viimati muudetud direktiiviga 79/869/EMÜ [2].Käesoleva direktiivi artikli 2 lõike 1 tekst lisatakse artiklina 9a.b) Nõukogu 15. juuli 1980. aasta direktiiv 80/778/EMÜ inimeste joogivee kvaliteedi kohta, [3] viimati muudetud direktiiviga 81/858/EMÜ [4].Käesoleva direktiivi artikli 2 lõike 1 tekst lisatakse artiklina 17a.[1] EÜT L 194, 25.7.1975, lk 26.[2] EÜT L 271, 29.10.1979, lk 44.[3] EÜT L 229, 30.8.1980, lk 11.[4] EÜT L 319, 7.11.1981, lk 19.--------------------------------------------------III LISADirektiivid, mida muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi artikli 4 lõikele 1a) Nõukogu 15. juuli 1980. aasta direktiivi 80/779/EMÜ (õhukvaliteedi piir- ja soovituslike väärtuste kohta vääveldioksiidi ja hõljuvainete suhtes, [1] viimati muudetud direktiiviga 89/427/EMÜ [2]) artikkel 8.b) Nõukogu 24. juuni 1982. aasta direktiivi 82/501/EMÜ (teatava tööstustegevuse tekitatava suurõnnetuse ohu kohta, [3] viimati muudetud direktiiviga 88/610/EMÜ [4]) artikkel 18.c) Nõukogu 3. detsembri 1982. aasta direktiivi 82/884/EMÜ (õhu pliisisalduse piirväärtuse kohta) [5] artikkel 6.d) Nõukogu 7. märtsi 1985. aasta direktiivi 85/203/EMÜ (õhu kvaliteedistandardite kohta lämmastikdioksiidi suhtes, [6] muudetud direktiiviga 85/580/EMÜ [7]) artikkel 8.e) Nõukogu 19. märtsi 1987. aasta direktiivi 87/217/EMÜ (asbesti tekitatava keskkonnareostuse vältimise ja vähendamise kohta) [8] artikli 13 lõige 1.[1] EÜT L 229, 30.8.1980, lk 30.[2] EÜT L 201, 14.7.1989, lk 53.[3] EÜT L 230, 5.8.1982, lk 1.[4] EÜT L 336, 7.12.1988, lk 14.[5] EÜT L 378, 31.12.1982, lk 15.[6] EÜT L 87, 27.3.1985, lk 1.[7] EÜT L 372, 31.12.1985, lk 36.[8] EÜT L 85, 28.3.1987, lk 40.--------------------------------------------------IV LISADirektiivid, mida muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi artikli 4 lõikele 2a) Nõukogu 24. novembri 1975. aasta direktiiv 75/716/EMÜ teatavate vedelkütuste väävlisisaldust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, [1] viimati muudetud direktiiviga 87/219/EMÜ [2].Käesoleva direktiivi artikli 4 lõike 2 tekst lisatakse artiklina 7a.b) Nõukogu 28. juuni 1984. aasta direktiiv 84/360/EMÜ tööstusrajatistest lähtuva õhusaaste vastu võitlemise kohta. [3]Käesoleva direktiivi artikli 4 lõike 2 tekst lisatakse artiklina 15a.[1] EÜT L 307, 27.11.1975, lk 22.[2] EÜT L 91, 3.4.1987, lk 19.[3] EÜT L 188, 16.7.1984, lk 20.--------------------------------------------------V LISADirektiivid, mida muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi artikli 4 lõikele 3a) Nõukogu 15. juuli 1980. aasta direktiiv 80/779/EMÜ õhukvaliteedi piir- ja soovituslike väärtuste kohta vääveldioksiidi ja hõljuvainete suhtes, muudetud direktiiviga 89/427/EMÜ.Käesoleva direktiivi artikli 4 lõike 3 tekst lisatakse artikli 7 lõikena 4.b) Nõukogu 3. detsembri 1982. aasta direktiiv 82/884/EMÜ õhu pliisisalduse piirväärtuse kohta.Käesoleva direktiivi artikli 4 lõike 3 tekst lisatakse artikli 5 lõikena 4.c) Nõukogu 7. märtsi 1985. aasta direktiiv 85/203/EMÜ õhu kvaliteedistandardite kohta lämmastikdioksiidi suhtes, muudetud direktiiviga 85/580/EMÜ.Käesoleva direktiivi artikli 4 lõike 3 tekst lisatakse artikli 7 lõikena 4.--------------------------------------------------VI LISADirektiivid, mida muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi artiklile 5a) Nõukogu 16. juuni 1975. aasta direktiivi 74/439/EMÜ (õlijäätmete kõrvaldamise kohta, [1] muudetud direktiiviga 87/101/EMÜ [2]) artikkel 18.b) Nõukogu 15. juuli 1975. aasta direktiivi 75/442/EMÜ (jäätmete kohta, [3] muudetud direktiiviga 91/156/EMÜ [4]) artikkel 12.c) Nõukogu 6. aprilli 1976. aasta direktiivi 76/403/EMÜ (polüklooritud bifenüülide ja polüklooritud terfenüülide kõrvaldamise kohta) [5] artikkel 10.d) Nõukogu 20. märtsi 1978. aasta direktiivi 78/319/EMÜ (mürgiste ja ohtlike jäätmete kohta, [6] viimati muudetud 1985. aasta ühinemisaktiga) artikkel 16.e) Nõukogu 6. detsembri 1984. aasta direktiiv 84/631/EMÜ (ohtlike jäätmete piiriüleste saadetiste järelevalve ja kontrolli kohta Euroopa Ühenduses, [7] viimati muudetud komisjoni direktiiviga 87/112/EMÜ [8]) artikli 13 lõige 1.f) Nõukogu 27. juuni 1985. aasta direktiivi 85/339/EMÜ (inimtoiduks ettenähtud vedelike pakendite kohta) [9] artikkel 6.g) Nõukogu 12. juuni 1986. aasta direktiiv 86/278/EMÜ (keskkonna ja eelkõige pinnase kaitsmise kohta reoveesetete kasutamisel põllumajanduses) [10] artikkel 17.[1] EÜT L 194, 25.7.1975, lk 23.[2] EÜT L 42, 12.2.1987, lk 43.[3] EÜT L 194, 25.7.1975, lk 39.[4] EÜT L 78, 26.3.1991, lk 32.[5] EÜT L 108, 26.4.1976, lk 41.[6] EÜT L 84, 31.3.1978, lk 43.[7] EÜT L 236, 13.12.1984, lk 31.[8] EÜT L 48, 17.2.1987, lk 31.[9] EÜT L 176, 6.7.1985, lk 18.[10] EÜT L 181, 4.7.1986, lk 6.--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv, 24. jaanuar 1983, millega muudetakse direktiivi 78/176/EMÜ titaandioksiiditööstuse jäätmete kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31983L0029

Euroopa Liidu Teataja L 032 , 03/02/1983 Lk 0028 - 0028 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 15 Köide 4 Lk 0120  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 15 Köide 4 Lk 0083  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 15 Köide 4 Lk 0120  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 15 Köide 4 Lk 0083

		Nõukogu direktiiv,24. jaanuar 1983,millega muudetakse direktiivi 78/176/EMÜ titaandioksiiditööstuse jäätmete kohta(83/29/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 100 ja 235,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [2]ning arvestades, et:komisjonil on esinenud raskusi direktiivi 78/176/EMÜ [3] artikli 9 lõikes 3 sätestatud tähtaja jooksul sobivate ettepanekute esitamisel reostuse järkjärgulise vähendamise programmide ühtlustamise kohta; seetõttu on vaja seda tähtaega pikendada,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 78/176/EMÜ artikli 9 lõikes 3 asendatakse tekst "Lõikes 1 nimetatud programmid saadetakse komisjonile hiljemalt 1. juuliks 1980, et see saaks kuue kuu jooksul alates siseriiklike programmide kättesaamisest esitada nõukogule sobivad ettepanekud…" tekstiga "Hiljemalt 1. juuliks 1980 saadetakse lõikes 1 nimetatud programmid komisjonile, kes enne 15. märtsi 1983 esitab sobivad ettepanekud nõukogule…".Artikkel 2Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 24. jaanuar 1983Nõukogu nimeleesistujaH. W. Lautenschlager[1] EÜT C 292, 8.11.1982, lk 101.[2] EÜT C 326, 13.12.1982, lk 1.[3] EÜT L 54, 25.2.1978, lk 19.--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv 2004/75/EÜ, 29. aprill 2004, millega parandatakse direktiivi 2003/96/EÜ Küprose võimaluse osas rakendada energiatoodete ja elektrienergia maksustamisel ajutisi vabastusi või maksuvähendusi

text:
09/2. kd               ET                                       Euroopa Liidu Teataja                                                             21
32004L0075
L 157/100                                                  EUROOPA LIIDU TEATAJA                                                         30.4.2004
                                                     NÕUKOGU DIREKTIIV 2004/75/EÜ,
                                                                   29. aprill 2004,
               millega parandatakse direktiivi 2003/96/EÜ Küprose võimaluse osas rakendada energiatoodete ja
                                    elektrienergia maksustamisel ajutisi vabastusi või maksuvähendusi
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,                                                         (4)     Käesolev direktiiv ei tohi kahjustada ühegi menetluse tule-
                                                                                must, mida võidakse kohaldada seoses ühtse turu toimi-
võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle                          mishäiretega, eriti lepingu artiklite 87 ja 88 kohaselt. See
artiklit 93,                                                                           ei tühista liikmesriikidele esitatud nõuet teavitada komis-
                                                                                joni võimaliku riigiabi juhtudest lepingu artikli 88 koha-
võttes arvesse komisjoni ettepanekut,                                                  selt.
võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, (1)
võttes arvesse Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust (2)               (5)     Direktiivi 2003/96/EÜ artikli 30 sõnastus tuleb selgemaks
                                                                                muuta.
ning arvestades järgmist:
(1)      Nõukogu 27. oktoobri 2003. aasta direktiiviga
         2003/96/EÜ, millega korraldatakse ümber energiatoodete                (6)     Käesoleva direktiivi sätteid tuleb kohaldada alates uute liik-
         ja elektrienergia maksustamise ühenduse raamistik, (3)                        mesriikide ühinemiskuupäevast. Asja kiireloomulisuse
         asendati alates 1. jaanuarist 2004 nõukogu                                    tõttu on õigustatud kuuenädalase perioodi erand, mis on
         19. oktoobri 1992. aasta direktiiv 92/81/EMÜ mineraal-                        sätestatud protokollis riikide parlamentide funktsiooni
         õlidele kehtestatud aktsiisimaksude struktuuri ühtlustamise                   kohta Euroopa Liidus, punktis I.3.
         kohta (4) ja nõukogu 19. oktoobri 1992. aasta direktiiv
         92/82/EMÜ mineraalõlide aktsiisimäärade ühtlustamise
         kohta (5). Selles on määratletud maksustruktuurid ja mak-
         sustamistasemed, mida rakendatakse energiatoodete ja                  (7)     Seepärast tuleks direktiivi 2003/96/EÜ vastavalt muuta,
         elektrienergia suhtes.
(2)      Direktiiviga 2003/96/EÜ kehtestatud miinimummäärad
         tekitavad suuri majanduslikke ja sotsiaalseid raskusi teatud          ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
         liikmesriikidele, sealhulgas Küprosele, arvestades varem
         kehtinud aktsiisimaksude suhteliselt madalat taset, kestvat
         majandusliku ülemineku perioodi, suhteliselt madalat pal-                                           Artikkel 1
         gataset ja piiratud võimalusi tasakaalustada lisanduvat
         maksukoormust muude maksude vähendamise kaudu.
         Konkreetselt avaldab direktiivis 2003/96/EÜ sätestatud                Direktiivi 2003/96/EÜ muudetakse käesolevaga järgmiselt.
         miinimummäärade rakendamisega kaasnev hinnatõus tõe-
         näoliselt kahjulikku mõju nende riikide kodanikele ja
         majandusele, tekitades näiteks talumatu koormuse väikes-              1. Lisatakse järgmine artikkel:
         tele ja keskmise suurusega ettevõtjatele.
(3)      Küprosel tuleks seetõttu lubada ajutiselt kohaldada täien-                “Artikkel 18b
         davaid maksuvabastusi või maksuvähendusi, kui see ei
         kahjusta siseturu korrektset toimimist ja ei kahjusta kon-                1. Olenemata lõikes 2 sätestatud ajavahemikest ning tingimu-
         kurentsi. Lisaks sellele, kooskõlas põhimõtetega, mille                   sel, et see ei moonuta oluliselt konkurentsi, võivad liikmesrii-
         kohaselt määrati direktiivi 2003/96/EÜ alusel kindlaks alg-               gid, kellel on raskusi uue madalaima maksustamistaseme
         sed üleminekuperioodid, on kõigi selliste meetmete ees-                   rakendamisega, rakendada üleminekuperioodi kuni 1. jaanua-
         märgiks tagada järkjärguline ühtlustamine rakenduvate                     rini 2007 eelkõige selleks, et mitte ohustada hindade stabiil-
         ühenduse miinimummääradega.                                               sust.
(1) 20. aprillil 2004 esitatud arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni aval-          2. Küprose Vabariik võib rakendada üleminekuperioodi kuni
     damata).                                                                      1. jaanuarini 2008, et kohandada mootorikütusena kasutatava
(2) 31. märtsil 2004 esitatud arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni aval-           gaasiõli ja petrooleumi maksustamistase oma riigis vastavaks
     damata).
(3) ELT L 283, 31.10.2003, lk 51.
                                                                                uuele madalaimale tasemele, mis on 302 eurot 1 000 liitri
(4) EÜT L 316, 31.10.1992, lk 12. Direktiivi on viimati muudetud direk-            kohta, ning kuni 1. jaanuarini 2010, et saavutada madalaim
     tiiviga 2003/96/EÜ.                                                           tase 330 eurot. Siiski ei tohi mootorikütusena kasutatava gaa-
(5) EÜT L 316, 31.10.1992, lk 19. Direktiivi on viimati muudetud direk-            siõli ja petrooleumi maksustamistase olla alates 1. maist 2004
     tiiviga 2003/96/EÜ.                                                           madalam kui 245 eurot 1 000 liitri kohta.
 ---pagebreak--- 22                    ET                                       Euroopa Liidu Teataja                                                 09/2. kd
    Küprose Vabariik võib rakendada üleminekuperioodi kuni                  2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga kor-
    1. jaanuarini 2010, et kohandada mootorikütusena kasutatava             raldatavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud põhiliste riigisi-
    pliivaba bensiini maksustamistase oma riigis vastavaks uuele            seste õigusaktide teksti.
    madalaimale tasemele, mis on 359 eurot 1 000 liitri kohta.
    Siiski ei tohi pliivaba bensiini maksustamistase olla alates
    1. maist 2004 madalam kui 287 eurot 1 000 liitri kohta.                                              Artikkel 3
    3. Kehtestatud üleminekuperioodide jooksul peavad liikmes-
    riigid järk-järgult vähendama vahet uute madalaima maksus-              Käesolev direktiiv jõustub Tšehhi Vabariigi, Eesti, Küprose, Läti,
    tamistasemega. Kui liikmesriigi maksustamistaseme ja mada-              Leedu, Ungari, Malta, Poola, Sloveenia ja Slovakkia
    laima taseme vahe ei ole suurem kui 3 % kõnealusest                     ühinemislepingu jõustumise korral selle jõustumiskuupäeval.
    madalaimast tasemest, võib kõnealune liikmesriik oma mak-               Liikmesriigid võtavad selle samal kuupäeval üle oma riigisisesesse
    sustamistaset kohandada alles üleminekuperioodi lõpus.”                 õigusse ja teavitavad sellest viivitamata komisjoni.
2. Artiklisse 30 lisatakse järgmine lõige:
    “Viited tühistatud direktiividele loetakse viideteks käesolevale                                     Artikkel 4
    direktiivile.”
                                                                            Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.
                               Artikkel 2
1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajali-
kud seadused, määrused ja rakendussätted hiljemalt käesoleva                Luxembourg, 29. aprill 2004
direktiivi jõustumiskuupäevaks. Nad edastavad kõnealuste õigus-
aktide teksti ning kõnealuste aktide ja käesoleva direktiivi vahe-
lise vastavustabeli viivitamata komisjonile.                                                                    Nõukogu nimel
Liikmesriigid lisavad nende õigusaktide vastuvõtmisel nendesse                                                     eesistuja
või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käes-
olevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.                                        M. McDOWELL


title: Nõukogu direktiiv, 28. juuni 1984, tööstusrajatistest lähtuva õhusaaste vastu võitlemise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31984L0360

Euroopa Liidu Teataja L 188 , 16/07/1984 Lk 0020 - 0025 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 15 Köide 4 Lk 0199  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 15 Köide 5 Lk 0043  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 15 Köide 4 Lk 0199  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 15 Köide 5 Lk 0043

		Nõukogu direktiiv,28. juuni 1984,tööstusrajatistest lähtuva õhusaaste vastu võitlemise kohta(84/360/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 100 ja 235,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:ühenduse keskkonnaalastes tegevusprogrammides aastateks 1973 [4], 1977 [5] ja 1983 [6] on rõhutatud õhusaaste vältimise ja vähendamise tähtsust;1973. ja 1977. aasta tegevusprogrammides on eelkõige lisaks inimeste tervise ja keskkonnale õhusaastest tulenevate riskide objektiivsele hindamisele ette nähtud ka kvaliteedieesmärkide väljatöötamine ja kvaliteedistandardite kehtestamine, eriti paljude õhku saastavate ainete osas, mida loetakse kõige ohtlikumateks;nõukogu on juba vastu võtnud mitu direktiivi nende programmide alusel;lisaks sellele on ühendus otsuse 81/462/EMÜ [7] kohaselt piiriülese õhusaaste kauglevi konventsiooni osaline;1983. aasta tegevusprogrammis, mille üldsuunised on heaks kiitnud Euroopa Ühenduste Nõukogu ja nõukogus kokku tulnud liikmesriikide esindajad, on ette nähtud, et komisjon jätkab jõupingutusi õhukvaliteedi standardite kehtestamiseks ja et teatavate liiki saasteallikate osas tuleks sätestada asjakohased heitkoguste normid;kõikidel liikmesriikidel on olemas õigusnormid paiksetest tööstusrajatistest lähtuva õhusaastega võitlemiseks; paljudes liikmesriikides toimub praegu olemasolevate normide muutmine;lahknevused eri liikmesriikides tööstusrajatistest lähtuva õhusaastega võitlemist käsitlevate sätete vahel, mis praegu kehtivad või mis on muutmisel, võivad tekitada ebavõrdseid konkurentsitingimusi ja seetõttu mõjutavad need otseselt ühisturu toimimist; seetõttu tuleb selles valdkonnas kehtivaid õigusnorme ühtlustada, nagu on ette nähtud asutamislepingu artikliga 100;Euroopa Majandusühenduse üks olulisemaid ülesandeid on majandustegevuse harmoonilise arengu ning jätkuva tasakaalustatud laienemise edendamine kogu ühenduses, kuid seda ülesannet ei saa täita saaste ja selle kaasnähtuste vastu võitlemata, elukvaliteeti parandamata ja keskkonda kaitsmata;ühendus võiks ja peab aitama tõhustada meetmeid, mida liikmesriigid on võtnud paiksetest tööstusrajatistest lähtuva õhusaastega võitlemiseks;selle eesmärgi saavutamiseks tuleks kasutusele võtta teatavad põhimõtted, mille eesmärk on rakendada meetmete ja menetluste kogum, mis on kavandatud tööstusrajatistest lähtuva õhusaaste vältimiseks ja vähendamiseks ühenduses;ühenduse püüdlused nende põhimõtete kasutusele võtmiseks võivad olla ainult järkjärgulised, võttes arvesse olukordade keerukust ja kõige tähtsamaid põhimõtteid, millel eri riikide sisepoliitika põhineb;kõigepealt tuleks luua üldraamistik, mis lubab liikmesriikidel vajaduse korral kohandada kehtivaid eeskirju ühenduse tasandil heakskiidetud põhimõtetega; liikmesriigid peaksid seetõttu kehtestama eelneva loa süsteemi õhusaastet põhjustada võivate paiksete tööstusrajatiste käitamise ja olulise muutmise osas;lisaks sellele ei või pädevad siseriiklikud asutused seda luba anda, kui teatavad tingimused on täitmata, sealhulgas nõue, et kõik asjakohased meetmed on võetud ja nõue, et rajatise käitamine ei põhjusta olulist õhusaastet;peaks olema võimalik kohaldada erisätteid eriti saastunud piirkondade ja erikaitset vajavate piirkondade suhtes;kehtivad loamenetluse ja heitkoguste määratlemise eeskirjad peavad vastama teatavatele nõuetele;teatavates olukordades peavad pädevad asutused välja selgitama täiendavate nõuete kehtestamise vajaduse, mis siiski ei või asjaomasele ettevõttele kaasa tuua ülemääraseid kulusid;käesoleva direktiivi kohaselt vastu võetud sätteid tuleb olemasolevate rajatiste suhtes kohaldada järk-järgult, võttes asjakohaselt arvesse tehnilisi tegureid ja majanduslikku toimet;tuleb ette näha liikmesriikidevaheline ning liikmesriikide ja komisjoni vaheline koostöö õhusaaste vältimiseks ja vähendamiseks kavandatud meetmete rakendamise hõlbustamiseks ja saastet vältiva tehnoloogia arendamiseks,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Käesoleva direktiivi eesmärk on sätestada täiendavad meetmed ja menetlused, mis on kavandatud eelkõige I lisas sätestatud kategooriatesse kuuluvatest tööstusrajatistest lähtuva õhusaaste vältimiseks või vähendamiseks ühenduses.Artikkel 2Käesolevas direktiivis on:1. õhusaaste –inimtegevusest tuleneva ainete või energia otsene või kaudne väljutamine õhku, mis võib avaldada märgatavat kahjulikku mõju inimeste tervisele, kahjustada elusressursse, ökosüsteeme ja materiaalset vara ja raskendada või takistada keskkonna puhkeotstarbelist või muud õiguspärast kasutamist;2. rajatis — ettevõte või paikne sisseseade, mida kasutatakse tööstuslikuks otstarbeks või ühiskondlike teenuste osutamiseks ja mis tõenäoliselt tekitavad õhusaastet;3. olemasolev rajatis — enne 1. juulit 1987 töötav tehas või enne seda kuupäeva ehitatud või loa saanud rajatis;4. õhukvaliteedi piirnormid — saasteainete kontsentratsioon õhus määratud ajavahemiku jooksul, mida ei või ületada;5. heitkoguste piirnormid — rajatistest lähtuvate heitmete saasteainete kontsentratsioon ja/või mass, mida ei tohi määratud ajavahemiku jooksul ületada.Artikkel 31. Liikmesriigid võtavad vajalikke meetmeid, millega tagatakse, et I lisas loetletud kategooriatesse kuuluvate rajatiste käitamiseks on vaja pädevate asutuste antud eelnevat luba. Loas ettenähtud nõuete täitmise vajadus tuleb arvesse võtta rajatise projekteerimise etapis.2. Luba nõutakse ka juhul, kui I lisas loetletud kategooriatesse kuuluvaid rajatisi oluliselt muudetakse või mis muutmise järel kuuluvad nende kategooriatesse.3. Liikmesriigid võivad nõuda, et ka muudesse kategooriatesse kuuluvate rajatiste puhul tuleb taotleda luba või kui siseriiklikes õigusaktides on ette nähtud, nendest eelnevalt teatada.Artikkel 4Ilma et see piiraks muude kui käesoleva direktiivi eesmärkide täitmiseks vastuvõetud siseriiklike ja ühenduse sätetes ettenähtud nõuete täitmist, võib loa välja anda ainult juhul, kui pädev asutus on veendunud, et:1. kõik ennetusmeetmed õhusaaste vältimiseks on võetud, sealhulgas parima võimaliku tehnoloogia rakendamine, kui niisuguste meetmete rakendamine ei too kaasa liigseid kulusid;2. rajatise kasutamine ja eelkõige II lisas nimetatud ainete heitkogused ei põhjusta olulist õhusaastet;3. mitte ühtki heitkoguste piirnormi ei ületata;4. kõik kohaldatavad õhukvaliteedi piirnormid võetakse arvesse.Artikkel 5Liikmesriigid võivad:- määratleda eriti saastunud piirkonnad, millele võib kehtestada artiklis 4 nimetatud heitkoguste piirnormidest rangemad piirnormid,- määratleda erikaitset vajavad piirkonnad, millele võib kehtestada artiklis 4 nimetatud õhukvaliteedi piirnormidest ja heitkoguste piirnormidest rangemad piirnormid,- otsustada, et eespool nimetatud piirkondadesse ei või ehitada I lisas sätestatud kategooriatesse kuuluvaid rajatisi ega neid käitada, kui teatavad tingimused ei ole täidetud.Artikkel 6Loataotlustes tuleb esitada rajatise kirjeldus koos andmetega, mille alusel saab otsustada, kas anda luba artiklite 3 ja 4 kohaselt.Artikkel 7Kui ärisaladusega seotud sätetest ei tulene teisiti, vahetavad liikmesriigid omavahel ja komisjoniga teavet oma kogemuste ja teadmiste kohta, mis käsitlevad õhusaaste vältimise ja vähendamise ennetusmeetmeid, tehnilisi menetlusi ja seadmeid ning õhukvaliteedi ja heitkoguste piirnorme.Artikkel 81. Nõukogu kehtestab vajaduse korral ühehäälselt ja komisjoni ettepanekul heitkoguste piirnormid, mis põhinevad parimal võimalikul tehnoloogial, mille rakendamine ei too kaasa liigseid kulusid, arvestades asjaomaste heitmete laadi, koguseid ja ohtlikkust.2. Nõukogu kehtestab ühehäälselt ja komisjoni ettepanekul sobivad mõõtmis- ja hindamisvahendid ja -meetodid.Artikkel 91. Liikmesriigid võtavad vajalikke meetmeid, millega tagatakse, et loataotlused ja pädevate asutuste otsused tehakse asjaomasele üldsusele teatavaks siseriiklikus õiguses sätestatud korras.2. Lõike 1 kohaldamine ei piira siseriiklike erisätete või ühenduse sätete kohaldamist, mis käsitlevad riiklike ja eraprojektide keskkonnamõjude hindamist ning ärisaladusega seotud sätete järgimist.Artikkel 10Samaaegselt teevad liikmesriigid igasuguse vajaliku konsulteerimise alusena nende kahepoolsete suhete raames teistele asjaomastele liikmesriikidele kättesaadavaks sama teabe, mis nad annavad oma kodanikele.Artikkel 11Liikmesriigid võtavad vajalikke meetmeid, millega tagatakse, et rajatistest lähtuvad heitkogused määratakse artiklis 4 nimetatud kohustuste täitmise jälgimiseks. Pädevad asutused peavad määramismeetodid heaks kiitma.Artikkel 12Liikmesriigid jälgivad parima võimaliku tehnoloogia ja keskkonnaseisundi arengut.Nimetatud jälgimise alusel kehtestavad nad vajaduse korral käesoleva direktiivi kohaselt loa saanud rajatistele asjakohased tingimused, võttes arvesse seda arengut ja soovitust vältida kõnealustele rajatistele tekkida võivaid liigseid kulusid, võttes arvesse eelkõige asjaomasesse kategooriasse kuuluvate rajatiste majanduslikku olukorda.Artikkel 13Parima võimaliku tehnoloogia ja keskkonnaseisundi arengu jälgimise alusel rakendavad liikmesriigid poliitikat ja strateegiaid, sealhulgas asjakohased meetmed, I lisas esitatud kategooriatesse kuuluvate rajatiste järkjärguliseks kohandamiseks parima võimaliku tehnoloogiaga, võttes eelkõige arvesse:- rajatise tehnilisi omadusi,- kasutusmäära ja allesjäänud eluea pikkust,- sellest lähtuvate saasteainete heitkoguste laadi ja mahtu,- soovitust ära hoida asjaomasele rajatisele tekkida võivaid liigseid kulusid, võttes eelkõige arvesse kõnealusesse kategooriasse kuuluvate ettevõtete majanduslikku olukorda.Artikkel 14Liikmesriigid võivad rahva tervise ja keskkonna kaitsemiseks vastu võtta käesoleva direktiivi sätetest rangemad sätted.Artikkel 15Direktiivi ei kohaldata riigikaitse huvides tegutsevate tööstusrajatiste suhtes.Artikkel 161. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 30. juuniks 1987.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide teksti.Artikkel 17Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Luxembourg, 28. juuni 1984Nõukogu nimeleesistujaH. Bouchardeau[1] EÜT C 139, 27.5.1983, lk 5.[2] EÜT C 342, 19.12.1983, lk 160.[3] EÜT C 23, 30.1.1984, lk 27.[4] EÜT C 112, 20.12.1973, lk 1.[5] EÜT C 139, 13.6.1977, lk 1.[6] EÜT C 46, 17.2.1983, lk 1.[7] EÜT L 171, 27.6.1981, lk 11.--------------------------------------------------I LISATÖÖSTUSETTEVÕTETE KATEGOORIAD [1](kuuluvad artikli 3 kohaldamisalasse)1. Energiatööstus1.1. Koksiahjud1.2. Naftatöötlemistehased (v.a ettevõtted, mis toodavad üksnes määrdeaineid toornaftast)1.3. Kivisöe gaasistamis- ja vedeldamistehased1.4. Soojuselektrijaamad (v.a tuumaelektrijaamad) ja muud põletusseadmed, mille soojatootlikkuse nimivõimsus on üle 50 MW2. Metallide tootmine ja töötlemine2.1. Metallimaakide särdamis- ja paagutamisahjud, mille võimsus on üle 1000 tonni metallimaaki aastas2.2. Ühendatud malmi- ja terasetehased2.3. Raudmetallide valukojad, mille sulatusseadmete koguvõimsus on üle 5 tonni2.4. Mitteraudmetallide tootmise ja sulatamise tehased, mille seadmete koguvõimsus on raskmetallide osas üle 1 tonni või kergete metallide osas 0,5 tonni3. Mittemetalsetest mineraalidest toodete tootmine3.1. Tsemendi- ja lubjapõletustehased3.2. Asbesti tootmis- ja töötlemistehased ja asbestil põhinevate toodete valmistamise tehased3.3. Klaas- või mineraalvillatehased3.4. Klaasi (tavalise ja eriklaasi) tootmise tehased, mille võimsus on üle 5000 tonni aastas3.5. Tehased jämekeraamika, peamiselt tulekindlate telliste, keraamiliste torude, fassaadi-, põranda- ja katusekivide tootmiseks4. Keemiatööstus4.1. Keemiatehased olefiinide, olefiinide teisendtoodete, monomeeride ja polümeeride tootmiseks4.2. Keemiatehased muude orgaaniliste vahetoodete tootmiseks4.3. Tehased üldanorgaaniliste ainete tootmiseks5. Jäätmete kõrvaldamine5.1. Mürgiste ja ohtlike jäätmete põletustehased5.2. Muude tahkete ja vedelate jäätmete põletustehased6. Muud majandusharudTehased paberimassi tootmiseks keemiliste meetoditega (tselluloositehased), mille võimsus on üle 25000 tonni aastas[1] Lisas esitatud künnised on tootmisvõimsused.--------------------------------------------------II LISAKÕIGE OLULISEMATE SAASTEAINETE LOEND(artikli 4 lõike 2 tähenduses)1. Vääveldioksiid ja muud väävliühendid2. Lämmastikoksiidid ja muud lämmastikuühendid3. Süsinikmonooksiid4. Orgaanilised ühendid, eelkõige süsivesinikud (v.a metaan)5. Raskmetallid ja nende ühendid6. Tolm; asbest (lenduvad osakesed ja kiud), klaas- ja mineraalvill7. Kloor ja selle ühendid8. Fluor ja selle ühendid--------------------------------------------------


title: Esimene nõukogu direktiiv, millega kehtestatakse rahvusvaheliste vedude teatavad ühiseeskirjad (kaupade autovedu rendi või tasu eest)

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31962L2005

Euroopa Liidu Teataja 070 , 06/08/1962 Lk 2005 - 2006 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 7 Köide 1 Lk 0030  Taanikeelne eriväljaanne: Seeria I Peatükk 1959-1962 Lk 0237  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 7 Köide 1 Lk 0030  Ingliskeelne eriväljaanne: Seeria I Peatükk 1959-1962 Lk 0267  Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 07 Köide 1 Lk 0028  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 07 Köide 1 Lk 0055  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 07 Köide 1 Lk 0055

		Esimene nõukogu direktiiv,millega kehtestatakse rahvusvaheliste vedude teatavad ühiseeskirjad (kaupade autovedu rendi või tasu eest)EUROOPA MAJANDUSÜHENDUSE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 75 lõiget 1,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust,võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamustning arvestades, et:ühise transpordipoliitika kasutuselevõtmine eeldab muu hulgas ühiste eeskirjade kehtestamist kaupade rahvusvaheliste autovedude suhtes, mille algus- või lõpp-punkt asub liikmesriigi territooriumil või mis läbivad ühe või mitme liikmesriigi territooriumi;takistused transpordisektoris ei tohi tõkestada ühisturu järkjärgulist rajamist; on vaja tagada kaupade rahvusvaheliste autovedude pidev laienemine, silmas pidades kaubanduse ja kaupade liikumise arengut ühenduses,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 11. Iga liikmesriik liberaliseerib hiljemalt 1962. aasta lõpuks käesoleva artikli lõigetes 2 ja 3 ettenähtud viisil rendi või tasu eest toimuvad rahvusvahelised kaupade autoveod, mis on loetletud käesoleva direktiivi I ja II lisas, kui kõnealused veod tehakse selle liikmesriigi territooriumile või tema territooriumilt või transiitvedudena selle liikmesriigi territooriumi kaudu.2. I lisas loetletud veoliigid vabastatakse kõigist kvoodi- ja loasüsteemidest.3. II lisas loetletud veoliikide suhtes ei kohaldata enam kvoodisüsteemi. Nende suhtes võib siiski jätkata tegevusloa nõude kohaldamist, kui sellest ei tulene koguselisi piiranguid; sel juhul liikmesriigid tagavad, et tegevusloa taotlustega seotud otsused tehakse viie päeva jooksul alates taotluse kättesaamisest.4. Käesoleva direktiivi kaks lisa moodustavad selle lahutamatu osa.Artikkel 2Liikmesriigid teatavad komisjonile käesoleva direktiivi rakendamiseks võetud meetmetest kolme kuu jooksul alates direktiivi jõustumisest, ent igal juhul enne 1962. aasta lõppu.Artikkel 3Käesolev direktiiv ei mõjuta tingimusi, mille kohaselt liikmesriik annab oma kodanikele loa tegelemiseks käesolevas direktiivis mainitud tegevusaladega.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 23. juuli 1962Nõukogu nimeleesistujaE. Colombo--------------------------------------------------I LISATranspordikvootidest või loasüsteemidest vabastatud veoliigid1. Piiriliiklus vööndis, mis ulatub mõlemal pool piiri linnulennul kuni 25 kilomeetri kaugusele, kui kogupikkus linnulennul ei ole üle 50 kilomeetri.2. Kauba juhuvedu lennuväljadele ja lennuväljadelt, kui lennuteenustes on tehtud muudatusi.3. Pagasivedu reisijateveo sõidukiga ühendatud haagistes ning pagasivedu iga tüüpi sõidukites lennuväljadele ja lennuväljadelt.4. Postisaadetiste vedu.5. Vigastatud sõidukite vedu.6. Prügi- ja fekaalveevedu.7. Loomade surnukehade vedu nende hävitamise eesmärgil.8. Mesilaste ja kalamaimude vedu.9. Matusetransport.--------------------------------------------------II LISAVeoliigid, mis on vabastatud kvoodisüsteemidest, kuid mille suhtes kohaldatakse tegevusloa nõuet käesoleva direktiivi artikli 1 lõike 3 kohaselt1. Vedu liikmesriigiga külgneva liikmesriigi piirivööndisse, mis ulatub nende ühisest piirist linnulennul kuni 25 km kaugusele.2. Kaubavedu mootorsõidukitega, mille tegelik mass koos haagistega ei ole üle 6000 kilogrammi.3. Kunstiesemete ja -teoste vedu näitusele väljapanekuks või ärilisel eesmärgil.4. Esemete ja materjalide juhuvedu üksnes reklaami või teavitamise eesmärgil.5. Kolimisvedu, mille sooritab selleks mõeldud eri töötajate ja seadmetega varustatud ettevõtja.6. Materjalide, tarvikute ja loomade vedu teatri-, muusika- või filmietendustele, spordiüritustele, tsirkusesse, näitustele ja laatadele või sealt tagasi või raadio- ja televisiooniülekannetele või filmivõtetele või sealt tagasi.--------------------------------------------------