title: Nõukogu direktiiv, 26. juuni 1990, milles käsitletakse ühendusesiseses kaubanduses teatavate elusloomade ja toodete suhtes seoses siseturu väljakujundamisega kohaldatavaid veterinaar- ja zootehnilisi kontrolle

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31990L0425

Euroopa Liidu Teataja L 224 , 18/08/1990 Lk 0029 - 0041 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 33 Lk 0146  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 33 Lk 0146

		Nõukogu direktiiv,26. juuni 1990,milles käsitletakse ühendusesiseses kaubanduses teatavate elusloomade ja toodete suhtes seoses siseturu väljakujundamisega kohaldatavaid veterinaar- ja zootehnilisi kontrolle(90/425/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 43,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:ühendus võtab kavandatud meetmed siseturu järkjärguliseks väljakujundamiseks ajavahemikus, mis lõpeb 31. detsembril 1992;loomade ja loomsete saaduste turu ühise korralduse harmooniline toimimine eeldab zootehniliste ja veterinaartõkete kaotamist ühendusesisese loomade ja asjaomaste toodetega kauplemise arendamisel; sellega seoses on loomade ning põllumajandussaaduste ja -toodete vaba liikumine turgude ühise korralduse oluline osa ja peaks hõlbustama põllumajandustootmise ratsionaalset arengut ja tootmistegurite optimaalset kasutamist;veterinaaria valdkonnas viiakse praegu inimeste ja loomade tervise kaitsmiseks ettenähtud kontrolle läbi piiril;lõppeesmärk on tagada veterinaarkontrollide läbiviimine ainult lähetuskohas; selleks tuleb loomade tervise kaitsmise põhinõuded ühtlustada;kuni nimetatud eesmärgi saavutamiseni tuleks siseturu väljakujundamiseks pöörata tähelepanu kontrollidele lähetuskohas ja kontrollide korraldamisele sihtkohas; sellise lahendusega kaasneks veterinaarkontrollide peatamine ühendusesisestel piiridel ja sellega seoses tuleks jätkuvalt kasutada ühenduse eeskirjades sätestatud veterinaarsertifikaati või identifitseerimisdokumenti;nimetatud lahendus eeldab suuremat usaldust lähteriigi läbiviidavate veterinaarkontrollide vastu ja eelkõige kiireks teabevahetuseks vajaliku süsteemi koostamist; lähteriik peab tagama, et sellised veterinaarkontrollid viiakse läbi asjakohasel viisil;sihtliikmesriigis on võimalik pistelisi veterinaarkontrolle läbi viia sihtkohas; tõsise eeskirjade eiramise kahtluse korral võib veterinaarkontrolli siiski teostada ka loomade ja toodete transiidi ajal ning jätkuvalt on võimalik ette näha ühtlustamata piirkondades karantiini kehtestamist;tuleks sätestada meetmete võtmine, kui veterinaarkontrolli käigus leitakse, et partii ei vasta esitatud tingimustele;tuleks sätestada kord, mille alusel lahendatakse ettevõttest, keskusest või organisatsioonist pärit partiide puhul tekkida võivad probleemid;tuleks sätestada kaitsemeetmed; tõhususe tõttu peab selles valdkonnas vastutama eelkõige lähteliikmesriik; komisjon peab suutma kiiresti toimida, eelkõige tehes paikvaatlusi ja võttes vastavalt olukorrale vajalikud meetmed;tõhususe saavutamiseks peaksid käesoleva direktiiviga sätestatud eeskirjad hõlmama kõiki loomi ja tooteid, mille suhtes kohaldatakse ühendusesisese kaubanduse raames veterinaarnõudeid;ühtlustamise praegust taset silmas pidades ja kuni ühenduse eeskirjade vastuvõtmiseni peaksid loomad ja tooted, mille suhtes ei kohaldata ühtlustatud eeskirju, vastama sihtliikmesriigi nõuetele, tingimusel et need on kooskõlas asutamislepingu artikliga 36;eespool nimetatud eeskirju tuleks kohaldada zootehniliste kontrollide suhtes;olemasolevate direktiivide sätteid tuleks kohandada käesolevas direktiivis sätestatud uusi eeskirju silmas pidades;kõnealused eeskirjad tuleks uuesti läbi vaadata enne 1993. aasta lõppu;komisjonile tuleks teha ülesandeks võtta vastu käesoleva direktiivi rakendamise meetmed; selleks tuleks kehtestada kord, millega seatakse sisse komisjoni ja liikmesriikide tihe ja tõhus koostöö alalises veterinaarkomitees,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Liikmesriigid tagavad, et A lisas loetletud direktiividega hõlmatudvõi artikli 21 esimeses lõigus nimetatud ning kauplemiseks ettenähtud elusloomade ja toodete veterinaarkontrolli ei viida enam läbi piiridel, vaid kooskõlas käesoleva direktiiviga, ilma et see piiraks artikli 7 kohaldamist.Liikmesriigid tagavad, et zootehniliste dokumentide kontrolli suhtes kohaldatakse käesolevas direktiivis sätestatud kontrollieeskirju.Käesolev direktiiv ei mõjuta loomade heaolu kontrolle veo ajal ega kontrolle, mille viivad mittediskrimineerival viisil läbi liikmesriigi seaduste üldise kohaldamise eest vastutavad asutused.Artikkel 2Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:1. veterinaarkontroll — füüsiline kontroll ja/või haldusformaalsus, mida kohaldatakse artiklis 1 osutatud loomade või toodete suhtes ning mis on ette nähtud otseselt või kaudselt inimeste või loomade tervise kaitsmiseks;2. zootehniline kontroll — füüsiline kontroll ja/või haldusformaalsus, mida kohaldatakse A lisa II jaos nimetatud direktiividega hõlmatud loomade suhtes ning mis on ette nähtud otseselt või kaudselt tõu parandamiseks;3. kaubandus — liikmesriikidevaheline kaubandus asutamislepingu artikli 9 lõikes 2 määratletud tähenduses;4. põllumajandusettevõte — kehtivate siseriiklike eeskirjade määratlustele vastavad põllumajandusettevõte või vahendaja tööruumid, mis asuvad liikmesriigi territooriumil ja milles hoitakse või peetakse regulaarselt A ja B lisas osutatud loomi, välja arvatud hobuslasi, ja nõukogu 26. juuni 1990. aasta direktiivi 90/426/EMÜ (hobuslaste liikumist ja kolmandatest riikidest importimist reguleerivate loomatervishoiunõuete kohta) [4] artikli 2 punktis a määratletud põllumajandusettevõte;5. keskus või organisatsioon — ettevõtja, mis toodab, ladustab, töötleb või käitleb artiklis 1 osutatud tooteid;6. pädev asutus — liikmesriigi keskasutus, mis on pädev läbi viima veterinaar- või zootehnilisi kontrolle, või asutus, millele keskasutus on delegeerinud selle pädevuse;7. riiklik veterinaararst — pädeva asutuse määratud veterinaararst.I PEATÜKKKontrollid päritolukohasArtikkel 31. Liikmesriigid tagavad, et kaubelda tohib ainult järgmistele tingimustele vastavate artiklis 1 osutatud loomade ja toodetega:a) A lisas osutatud loomad ja tooted peavad vastama nimetatud lisas loetletud asjakohaste direktiivide nõuetele ning B lisas osutatud loomad ja tooted sihtliikmesriigi loomatervishoiunõuetele;b) loomad ja tooted peavad olema pärit põllumajandusettevõtetest, keskustest või organisatsioonidest, mille suhtes kohaldatakse kooskõlas lõikega 3 korrapäraselt ametlikke veterinaarkontrolle;c) loomad ja tooted tuleb identifitseerida vastavalt ühenduse eeskirjadele ja registreerida viisil, mis võimaldab kindlaks teha päritolu- ja vaheettevõtte, -keskuse või -organisatsiooni; riiklikest identifitseerimis- või registreerimissüsteemidest tuleb komisjonile teatada kolme kuu jooksul pärast käesoleva direktiivi teatavaks tegemise kuupäeva.Liikmesriigid peavad enne 1. jaanuari 1993 võtma asjakohased meetmed, tagamaks et ühendusesiseses kaubanduses kohaldatavad identifitseerimis- ja registreerimissüsteemid hakkavad hõlmama loomade liikumist nende territooriumil;d) loomade ja toodetega peavad vedamisel kaasas olema veterinaarsertifikaadid ja/või muud A lisas osutatud direktiivides ettenähtud dokumendid ning teiste loomade ja toodete puhul sihtliikmesriigi eeskirjades sätestatud dokumendid.Need päritoluettevõtte, -keskuse või -organisatsiooni eest vastutava riikliku veterinaararsti poolt väljaantud sertifikaadid või dokumendid ning A lisa II jaos osutatud zootehnika-alaste õigusaktidega ettenähtud dokumentide puhul pädeva asutuse poolt väljaantud dokumendid peavad olema loomade ja toodetega kaasas kuni nende sihtpunktini (sihtpunktideni);e) haiguskahtlusega loomad või nendest saadud tooted ei tohi olla pärit:i) põllumajandusettevõtetest, keskustest või organisatsioonidest, aladelt või piirkondadest, mille suhtes kohaldatakse kooskõlas ühenduse eeskirjadega asjaomaste loomade või nendest saadud toodete puhul C lisas osutatud haiguste kahtluse, puhangu või olemasolu korral või kaitsemeetmete kohaldamise tõttu vajaduse korral piiranguid;ii) põllumajandusettevõtetest, keskustest või organisatsioonidest, aladelt või piirkondadest, mille suhtes kohaldatakse muude kui C lisas osutatud haiguste kahtluse, puhangu või olemasolu korral või kaitsemeetmete kohaldamise tõttu ametlikke piiranguid;iii) põllumajandusettevõtetest, mis ei anna kõnealuse liikmesriigi poolt nõutavaid tagatisi, välja arvatud C lisas loetletud haiguste osas, kui loomad või tooted on ette nähtud põllumajandusettevõtete, keskuste või organisatsioonide jaoks, mis asuvad liikmesriikides, mis on saanud tagatised vastavalt direktiivi 64/432/EMÜ artiklile 9 või vastavalt teistele samaväärsetele olemasolevatele või vastuvõetavatele ühenduse eeskirjadele, või kui loomad või tooted on ette nähtud riigi jaoks, mille kogu territoorium või osa territooriumist on ühenduse õigusaktide alusel tunnistatud haigusest vabaks;iv) põllumajandusettevõttest, keskusest või organisatsioonist ja vajaduse korral sellise territooriumi osast, mis ei anna ettenähtud lisatagatisi, kui loomad või tooted on ette nähtud liikmesriigi jaoks või selle territooriumi jaoks, mis on saanud lisatagatise vastavalt direktiivi 64/432/EMÜ artiklile 9 või vastavalt teistele samalaadsetele olemasolevatele või vastuvõetavatele ühenduse eeskirjadele.Päritoluriigi pädev asutus kontrollib enne sertifikaadi või saatedokumendi väljaandmist, kas põllumajandusettevõtted, keskused või organisatsioonid vastavad käesolevas punktis sätestatud nõuetele;f) kui veetakse mitmesse sihtkohta, tuleb loomad ja tooted rühmitada nii, et partiisid on sihtkohtade arvuga võrdselt. Igale partiile tuleb lisada punktis d osutatud sertifikaadid ja/või dokumendid;g) kui A lisas osutatud direktiividega hõlmatud ja ühenduse eeskirjadele vastavad loomad ja tooted on ette nähtud ekspordiks kolmandasse riiki läbi mõne teise liikmesriigi territooriumi, peab vedama tollijärelevalve all kuni ühenduse territooriumilt väljumise kohani kooskõlas komisjoni poolt artiklis 18 või vajaduse korral artiklis 19 sätestatud korras koostatava ü ksikasjaliku korraga, välja arvatud kiireloomulistel juhtudel loomade heaolu tagamiseks pädevate asutuste nõuetekohase volituse korral.Lisaks võib ühenduse eeskirjadele mittevastavate loomade ja toodete või B lisas osutatud loomade ja toodete transiitvedu toimuda ainult siis, kui transiitvedu teostava liikmesriigi pädev asutus seda selgesõnaliselt lubab.2. Liikmesriigid tagavad samuti, et:- artiklis 1 osutatud tooteid ja loomi, keda võib tappa C lisas osutamata haiguste likvideerimiseks riikliku programmi alusel, ei saadeta teise liikmesriigi territooriumile,- A või B lisas osutatud tooteid ja loomi ei saadeta teise liikmesriigi territooriumile, kui neid ei saa turustada oma territooriumil inimeste või loomade tervishoiuga seotud põhjustel, mis on esitatud asutamislepingu artiklis 36.3. Ilma et see piiraks riiklikule veterinaararstile ühenduse õigusaktide alusel antud järelevalve teostamise kohustusi, kontrollib pädev asutus põllumajandusettevõtteid, lubatud turge ja kogumiskeskusi, keskusi või organisatsioone, et teha kindlaks kauplemiseks ettenähtud loomade ja toodete vastavus ühenduse nõuetele ja eelkõige vastavus identifitseerimist käsitlevate lõike 1 punktides c ja d sätestatud tingimustega.Kui on alust kahtlustada, et ühenduse nõudeid ei täideta, viib pädev asutus läbi vajalikud kontrollimised, ja juhul, kui kahtlus leiab kinnitust, võtab vastavad meetmed, mis võivad hõlmata asjaomase põllumajandusettevõtte, keskuse või organisatsiooni isoleerimist.4. Komisjon võib artiklis 18 või vajaduse korral artiklis 19 sätestatud korras vastu võtta käesoleva artikli üksikasjalikud rakenduseeskirjad, eelkõige asjaomaste liikide arvessevõtmiseks.Artikkel 41. Lähteliikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, tagamaks:a) et artiklis 1 osutatud karja ja toodete omanikud järgivad käesolevas direktiivis osutatud riiklikke või ühenduse tervise- või zootehnilisi nõudeid kõikidel tootmise ja turustamise etappidel;b) et A lisas osutatud loomi ja tooteid kontrollitakse veterinaaria seisukohast vähemalt sellise hoolikusega, nagu oleksid need ette nähtud liikmesriigi turu jaoks, välja arvatud juhul, kui ühenduse eeskirjad sätestavad teisiti;c) loomade vedu sobiva transpordivahendiga, mis vastab hügieenieeskirjadele.2. Loomadele või toodetele lisatud sertifikaadi või dokumendi välja andnud päritoluliikmesriigi pädev asutus teatab väljaandmise päeval ja artiklis 20 ettenähtud arvutisüsteemi abil sihtliikmesriigi pädevale keskasutusele ja sihtkoha pädevale asutusele komisjoni poolt kindlaksmääratavad andmed artiklis 18 sätestatud korras.3. Lähteliikmesriigid võtavad asjakohased meetmed, et karistada füüsilisi või juriidilisi isikuid veterinaaria- või zootehnika-alaste õigusaktide rikkumiste eest, kui tuvastatakse ühenduse eeskirjade rikkumine ja eelkõige kui sertifikaadid, dokumendid või identifitseerimismärgid ei vasta loomade seisundile või nende päritoluettevõtetele või toodete tegelikele omadustele.II PEATÜKKKontrollimine sihtkohta saabumiselArtikkel 51. Sihtliikmesriigid rakendavad järgmisi kontrollimeetmeid:a) pädev asutus võib loomade ja toodete sihtkohtades mittediskrimineerivate pisteliste veterinaarkontrollidega teha kindlaks artikli 3 nõuete täitmise; samal ajal võib pädev asutus võtta proove.Kui transiitliikmesriigi või sihtliikmesriigi pädeval asutusel on teavet, mis lubab kahtlustada nõuete rikkumist, võib kontrollimisi läbi viia ka loomade ja toodete veol vastava riigi territooriumile;b) peale selle, kui artiklis 1 osutatud ja teisest liikmesriigist pärit loomad on ette nähtud:i) ühenduse eeskirjades määratletud lubatud turu või kogumiskeskuse jaoks, vastutab nende käitaja artikli 3 lõike 1 nõuetele mittevastavate loomade vastuvõtmise eest.Pädev asutus peab loomadega kaasas olevate sertifikaatide või dokumentide mittediskrimineeriva kontrollimisega kindlaks tegema, kas loomad vastavad nimetatud nõuetele;ii) riikliku veterinaararsti järelevalve all oleva tapamaja jaoks, peab riiklik veterinaararst tagama eelkõige sertifikaadi või saatedokumendi põhjal, et tapetakse ainult artikli 3 lõike 1 nõuetele vastavad loomad.Artikli 3 lõike 1 punktide c ja d nõuetele mittevastavate loomade eest vastutab tapamaja käitaja;iii) registreeritud vahendaja jaoks, kes partii osadeks jaotab, või ettevõtte jaoks, mille suhtes ei kohaldata alalist järelevalvet, käsitleb pädev asutus sellist vahendajat või ettevõtet loomade vastuvõtjana ja kohaldatakse teises lõigus sätestatud tingimusi;iv) põllumajandusettevõtete, keskuste või organisatsioonide jaoks, kaasa arvatud juhul, kui partii veo käigus osaliselt maha laaditakse, peab iga looma või loomarühmaga olema vastavalt artiklile 3 kaasas veterinaarsertifikaat või saatedokument kuni vastavates dokumentides nimetatud vastuvõtjani jõudmiseni.Esimese lõigu punktides iii ja iv osutatud vastuvõtjad peavad enne partii jaotamist või turustamist kontrollima, et artikli 3 lõike 1 punktides c ja d osutatud identifitseerimismärgid, sertifikaadid või dokumendid on olemas, teavitama pädevaid asutusi eeskirjade eiramisest või kõrvalekalletest ja kõrvalekallete puhul isoleerima kõnealused loomad kuni pädeva asutuse sellekohase otsuse tegemiseni.Esimese lõigu punktides iii ja iv osutatud tagatised, mille vastuvõtjad peavad esitama, täpsustatakse pädeva asutusega artiklis 12 sätestatud eelneva registreerimise ajal sõlmitavas lepingus. Pädev asutus viib tagatistele vastavuse tagamiseks läbi pistelisi kontrolle.Käesolevat punkti kohaldatakse mutatis mutandis artiklis 1 osutatud toodete vastuvõtjate suhtes.2. Kõik artikli 3 lõike 1 punktis d sätestatud sertifikaadis või dokumendis märgitud vastuvõtjad:a) peavad sihtliikmesriigi taotluse korral ja lõikes 1 osutatud kontrollide läbiviimiseks vajalikul määral teavitama neid eelnevalt loomade ja toodete saabumisest teisest liikmesriigist ja teatama eelkõige partii laadi ja eeldatava saabumisaja.Teavitamise tähtaeg on üldjuhul kuni üks päev; erandjuhtudel võivad liikmesriigid siiski nõuda kahepäevast teavitamise tähtaega.Nimetatud teavitamist ei nõuta registreeritud hobuste puhul, kellel on direktiivis 90/427/EMÜ sätestatud hobusepass;b) hoiavad pädeva asutuse määratava vähemalt kuue kuu pikkuse perioodi jooksul alles veterinaarsertifikaadid ja artiklis 3 osutatud dokumendid sellekohase taotluse korral pädevaleasutusele esitamiseks.3. Käesoleva artikli üksikasjalikud rakenduseeskirjad võetakse vastu artiklis 18 või vajaduse korral artiklis 19 sätestatud korras.Artikkel 61. Kui ühenduse eeskirjad või asutamislepingu üldeeskirju järgivad riiklikud sätted veel ühtlustamata valdkondades nõuavad elusloomade karantiini paigutamist, toimub see tavaliselt sihtettevõttes.2. Kui see on veterinaaria seisukohast õigustatud, võib kasutada karantiinilauta. Sellist karantiinilauta loetakse partii sihtkohaks. Asjaomane liikmesriik teatab komisjonile sellise tegevuse põhjused.3. Karantiiniga seotud kohustused ja karantiini koht täpsustatakse artikli 21 teises lõigus osutatud veterinaaria-alastes nõuetes.Artikkel 71. Liikmesriigid tagavad, et nendes kohtades, mille kaudu tohib artiklis 1 osutatud loomi ja tooteid kolmandatest riikidest ühenduse territooriumile tuua, näiteks sadamad, lennujaamad ja piiripunktid kolmandate riikidega, võetakse kontrolli käigus järgmised meetmed:a) kontrollitakse loomade ja toodetega kaasas olevaid sertifikaate või dokumente;b) loomade või toodete importimisel kolmandatest riikidest tuleb need saata tollijärelevalve all kontrollpunktidesse veterinaarkontrollide läbiviimiseks.A lisas osutatud loomad ja tooted ei või läbida tollivormistust enne, kui nimetatud kontrolli käigus on tõestatud nende vastavus ühenduse eeskirjadele;c) ühenduse loomadele ja toodetele kohaldatakse artiklis 5 sätestatud korda.2. B lisas osutatud loomad ja tooted ja riiklike loomatervishoiu standardite alusel imporditavad loomad ja tooted tuleb tuua ühenduse territooriumile otse läbi selle liikmesriigi kontrollpunkti, mis neid importida kavatseb, ning neid tuleb seal kontrollida vastavalt lõike 1 punktile b.Riiklike loomatervishoiu eeskirjade alusel kolmandatest riikidest importivad liikmesriigid teavitavad komisjoni ja teisi liikmesriike, eelkõige transiitliikmesriiki sellisest impordist ja nõuetest, mida sellise impordi suhtes kohaldatakse.Sihtliikmesriigid keelavad loomade edasisaatmise oma territooriumilt, kui loomi ei ole seal hoitud vastavates ühenduse õigusaktides sätestatud aja jooksul, ja sama kehtib teises lõigus osutatud toodete puhul, kui need ei ole ette nähtud transiitveota saatmiseks teise samasugust võimalust kasutavasse liikmesriiki.Kõnealuseid loomi ja tooteid võib siiski kuni ühenduse eeskirjade vastuvõtmiseni viia muu kui teises lõigus osutatud liikmesriigi territooriumile, kui kõnealune liikmesriik ja vajaduse korral transiitliikmesriik annab eelnevalt kontrollikorrale põhimõttelise nõusoleku. Liikmesriigid teatavad komisjonile ja teistele liikmesriikidele alalise veterinaarkomitee raames aja, millal nad hakkavad seda piirangut ja kokkulepitud kontrollikorda kasutama.3. Alates 1. jaanuarist 1993 ja erandina lõikest 1 kohaldatakse regulaarse, kahte ühenduse geograafilist punkti ühendava otseveo käigus veetud loomade ja toodete suhtes artiklis 5 sätestatud kontrollieeskirju.Artikkel 81. Kui liikmesriigi pädevad asutused tuvastavad partii sihtkohas või veo käigus läbi viidud kontrollimisel:a) direktiivis 82/894/EMÜ, [5] viimati muudetud komisjoni otsusega 90/134/EMÜ, [6] osutatud haiguse tekitajaid, zoonoose või haigusi või põhjusi, mis võivad tõenäoliselt ohustada inimeste või loomade tervist, või kui tooted on pärit episootilise haigusega saastunud piirkonnast, lasevad pädevad asutused loomad või loomapartii paigutada karantiini lähimas karantiinilaudas või tappa ja/või hävitada.Esimeses lõigus sätestatud meetmetega seotud kulud kannab kaubasaatja, tema esindaja või toodete või loomade eest vastutav isik.Sihtliikmesriigi pädevad asutused teavitavad viivitamatult kirjalikult ja kõige sobivamal viisil teisi liikmesriike ja komisjoni saadud tulemustest, tehtud otsustest ja nende põhjustest.Kohaldada võib artiklis 10 sätestatud kaitsemeetmeid.Liikmesriigi taotluse korral ja artiklis 17 sätestatud korras võib komisjon lisaks sellele võtta ühenduse eeskirjadega hõlmamata olukordade lahendamisel liikmesriikide kooskõlastatud tegevuse saavutamiseks vajalikud meetmed;b) ilma et see piiraks punkti a kohaldamist, et loomad ja tooted ei vasta ühenduse direktiivides sätestatud nõuetele, või kui liikmesriik saab vastavalt direktiivi 64/432/EMÜ artiklile 9 või riiklike loomatervishoiu eeskirjadega samaväärsete juba vastuvõetud või vastuvõetavate ühenduse eeskirjadega tagatised, võivad pädevad asutused tingimusel, et inimeste või loomade tervishoiu nõuded seda võimaldavad, anda kaubasaatjale või selle esindajale valida:- kas jätta jääkainete olemasolu korral loomad ja tooted kuni eeskirjadele vastavuse kinnitamiseni järelevalve alla või kui neid eeskirju ei suudeta järgida, kohaldada ühenduse õigusaktidega ettenähtud meetmeid,- kas loomad tappa või tooted hävitada,- tagastada loom või partii lähteliikmesriigi pädeva asutuse loaga ja enne transiitliikmesriigi (-liikmesriikide) teatist.Kui sertifikaadis või dokumentides avastatakse eeskirjade eiramist, tuleb omanikule või selle esindajale enne viimase võimaluse kasutamist anda ajapikendust.2. Komisjon koostab artiklis 18 ettenähtud korras loetelu lõikes 1 osutatud haigustest ja käesoleva artikli üksikasjalikud rakenduseeskirjad.Artikkel 91. Artiklis 8 ettenähtud juhtudel võtab sihtliikmesriigi pädev asutus viivitamatult ühendust lähteliikmesriigi pädeva asutusega. Lähteliikmesriigi pädev asutus võtab kõik vajalikud meetmed ja teavitab sihtliikmesriigi pädevat asutust läbiviidud kontrollidest, tehtud otsustest ja nende tegemise põhjustest.Kui sihtliikmesriigi pädev asutus leiab, et need meetmed ei ole piisavad, otsivad nende kahe liikmesriigi pädevad asutused koos viise ja vahendeid olukorra parandamiseks; vajaduse korral võidakse teha kohapealseid kontrolle.Kui artiklis 8 ettenähtud kontrollid tõendavad korduvaid eiramisi, teavitab sihtliikmesriigi pädev asutus sellest komisjoni ja teiste liikmesriikide pädevaid asutusi.Sihtliikmesriigi pädeva asutuse taotluse korral või omal algatusel, arvestades leitud rikkumiste laadi, võib komisjon:- koostöös riiklike pädevate asutustega lähetada asjaomasesse kohta kontrollijaid,- lasta riiklikul veterinaararstil, kelle nimi on komisjoni poolt liikmesriikide soovituste alusel koostatud nimekirjas ja keda tunnustavad mõlemad pooled, kontrollida kohapeal fakte,- nõuda pädevalt asutuselt tõhustada kontrolle põllumajandusettevõttes, keskuses, organisatsioonis, lubatud turul või kogumiskeskuses või päritolupiirkonnas.Komisjon teavitab liikmesriike tulemustest.Kuni komisjoni tulemusteni peab lähteliikmesriik sihtliikmesriigi taotluse korral tõhustama kõnealusest põllumajandusettevõttest, keskusest, organisatsioonist, lubatud turult või kogumiskeskusest või piirkonnast pärit loomade ja toodete kontrolle ja tõsise ohu korral inimeste või loomade tervisele peatama sertifikaatide või liikumisdokumentide väljaandmise.Sihtliikmesriik võib omalt poolt tõhustada samast põllumajandusettevõttest, keskusest, organisatsioonist, lubatud turult või kogumiskeskusest või piirkonnast toodavate loomade kontrollimist.Kahest asjaomasest liikmesriigist ühe taotluse korral ja kui eeskirjade eiramist kinnitab ekspertarvamus, peab komisjon artiklis 17 sätestatud korras võtma vajalikud meetmed, mis võivad lubada liikmesriikidel vastavast põllumajandusettevõttest, keskusest, organisatsioonist, lubatud turult või kogumiskeskusest või piirkonnast pärit loomade ja toodete toomise nende territooriumile ajutiselt keelata. Need meetmed tuleb artiklis 17 sätestatud korras võimalikult kiiresti kinnitada või läbi vaadata.2. Välja arvatud neljandas lõigus sätestatud juhtudel, ei mõjuta käesolev direktiiv liikmesriikides kehtivate siseriiklike õigusaktide alusel edasikaebamisõigust pädevate asutuste otsuste peale.Sihtliikmesriigi pädevate asutuste tehtud otsustest ja nende põhjustest teatatakse kaubasaatjale või tema esindajale ja lähteliikmesriigi pädevale asutusele.Kaubasaatja või tema esindaja taotluse korral edastatakse talle nimetatud otsused ja nende põhjused kirjalikult koos üksikasjadega sihtliikmesriigi õigusaktide alusel kehtiva lubatud edasikaebamisõiguse kohta, samuti sellega seotud protestinormide ja tähtaegade kohta.Vaidluse korral võivad kaks asjaomast poolt, kui nad kokku lepivad, kuni ühe kuu jooksul esitada vaidlusküsimuse komisjoni koostatud ühenduse ekspertide nimekirjas olevale eksperdile hinnangu saamiseks; eksperdiga konsulteerimise kulud kannab ühendus.Eksperdid avaldavad oma arvamuse hiljemalt 72 tunni jooksul või pärast analüüside tulemuste saamist. Pooled järgivad eksperdi arvamust, võttes asjakohaselt arvesse ühenduse veterinaaria-alaseid õigusakte.3. Partii tagasisaatmise, loomade pidamise või isoleerimise või vajaduse korral loomade tapmise või hävitamise kulud kannab kaubasaatja, tema esindaja või loomade või toodete eest vastutav isik.4. Käesoleva artikli üksikasjalikud rakenduseeskirjad võetakse vastu artiklis 18 või vajaduse korral artiklis 19 sätestatud korras.III PEATÜKKÜldsättedArtikkel 101. Iga liikmesriik teavitab kohe teisi liikmesriike ja komisjoni lisaks direktiivis 82/894/EMÜ osutatud haiguspuhangutele oma territooriumil kõikidest zoonoosidest, haiguste puhangutest või muudest põhjustest, mis ohustavad tõenäoliselt tõsiselt loomade või inimeste tervist.Lähteliikmesriigid võtavad viivitamatult ühenduse eeskirjades sätestatud kontrolli- või ettevaatusabinõud, eelkõige määravad eeskirjades ettenähtud puhvervööndid või võtavad vastu muud meetmed, mida nad vajalikuks peavad.Sihtliikmesriik või transiitliikmesriik, mis artiklis 5 osutatud kontrolli käigus teeb kindlaks esimeses lõigus osutatud haiguste või põhjuste olemasolu, võib vajaduse korral võtta ühenduse eeskirjades ettenähtud ettevaatusabinõud, sealhulgas loomade karantiini paigutamise.Kuni meetmete võtmiseni vastavalt lõikele 4 võib sihtliikmesriik tõsise ohu korral inimeste või loomade tervisele võtta ajutised kaitsemeetmed asjaomaste põllumajandusettevõtete, keskuste või organisatsioonide või episootilise haiguse puhul ühenduse eeskirjades ettenähtud puhvervööndi osas.Liikmesriikide võetud meetmetest teatatakse viivitamatult komisjonile ja teistele liikmesriikidele.2. Lõike 1 esimeses lõigus osutatud liikmesriigi taotluse korral või komisjoni algatusel võib üks või mitu komisjoni esindajat minna kohe asjaomasesse kohta, et kontrollida koostöös pädevate asutustega võetud meetmeid ning esitada nende meetmete kohta oma arvamus.3. Kui komisjoni ei ole võetud meetmetest teavitatud või kui komisjon ei käsita neid piisavatena, võib komisjon koostöös asjaomase liikmesriigiga kuni alalise veterinaarkomitee kogunemiseni võtta episootilise haiguse poolt mõjutatud piirkonnast või vastavast põllumajandusettevõttest, keskusest või organisatsioonist pärit loomade või toodetega seoses ajutised kaitsemeetmed. Need meetmed esitatakse võimalikult kiiresti alalisele veterinaarkomiteele kinnitamiseks, muutmiseks või tühistamiseks artiklis 17 sätestatud korras.4. Komisjon vaatab kõikidel juhtudel olukorra võimalikult kiiresti läbi alalises veterinaarkomitees. Komisjon võtab vajalikud meetmed artiklis 17 ettenähtud korras artiklis 1 osutatud loomade ja toodete puhul ja, kui olukord seda nõuab, nendest loomadest saadud toodete puhul. Komisjon jälgib olukorda ning sama korda järgides muudab võetud otsuseid või tunnistab need kehtetuks sõltuvalt olukorra arengust.5. Käesoleva artikli üksikasjalikud rakenduseeskirjad ja eelkõige inimeste tervist tõenäoliselt tõsiselt ohustavate zoonooside või põhjuste loetelu võetakse vastu artiklis 18 sätestatud korras.Artikkel 11Iga liikmesriik ja komisjon määravad veterinaarasutuse või -asutused, mis vastutavad veterinaarkontrolli ja koostöö eest teiste liikmesriikide kontrolliasutustega.Artikkel 12Liikmesriigid tagavad, et artikliga 1 hõlmatud loomade ja/või toodete ühendusesisese kaubandusega tegelevad vahendajad:a) tuleb kanda pädeva asutuse nõudel eelnevalt ametlikku registrisse;b) peavad arvestust tarnete kohta ja artikli 5 lõike 1 punkti b alapunktis iii osutatud kaubasaajate puhul loomade ja toodete järgmise sihtkoha kohta.Nimetatud arvestust hoitakse alles pädeva riikliku asutuse määratava ajavahemiku vältel, nii et seda saab taotluse korral esitada pädevale asutusele.Artikkel 13Liikmesriigid tagavad samuti, et nende veterinaarasutuste ametnikud suudavad vajaduse korral koostöös teiste selleks volitatud asutuste ametnikega eelkõige:- kontrollida põllumajandusettevõtteid, seadeldisi, transpordivahendeid ning loomade märgistamise ja identifitseerimise protsesse,- kontrollida A lisas loetletud toodete puhul seda, kas töötajad järgivad nimetatud lisas osutatud tekstides sätestatud nõudeid,- võtta proove:i) loomadelt, kes on ette nähtud müügiks, turustamiseks või veoks;ii) toodetelt, mis on ette nähtud ladustamiseks või müügiks, turustamiseks või veoks,- läbi vaadata dokumente ja andmetöötlusmaterjali, mis on seotud lisaks käesoleva direktiivi alusel võetavatele meetmetele tehtavate kontrollidega.Liikmesriigid peavad nõudma kontrollitud põllumajandusettevõtetelt, keskustelt või organisatsioonidelt vajalikku koostööd eespool nimetatud ülesannete täitmiseks.Artikkel 141. Direktiivi 64/432/EMÜ, [7] viimati muudetud direktiiviga 89/662/EMÜ, [8] muudetakse järgmiselt.a) Artikkel 6 asendatakse järgmisega:"Artikkel 6Tapaloomad, kes on sihtriiki saabumisel viidud otse või lubatud turu või kogumiskeskuse kaudu tapamajja, tuleb tappa võimalikult kiiresti kooskõlas loomatervishoiu nõuetega.Tapaloomad, kes on sihtriiki saabumisel viidud turule, mis asub tapamaja naabruses ning mille reeglite alusel võib loomi eelkõige pärast turgu välja viia ainult sel eesmärgil pädevate keskasutuste tunnustatud tapamajja, tuleb tappa selles tapamajas mitte hiljem kui viie päeva jooksul pärast turule jõudmist.Sihtriigi pädev asutus võib loomade tervislikku seisundit arvesse võttes kindlaks määrata tapamaja, kuhu need loomad tuleb saata."b) Tunnistatakse kehtetuks artikli 7 lõige 3 ja artikli 8 lõike 2 esimene lõik.c) Artiklid 9 ja 10 asendatakse järgmisega:"Artikkel 91. Liikmesriik, kellel on E lisas osutamata nakkushaiguste jaoks kogu oma territooriumil või selle osas riiklik kontrolliprogramm, võib esitada nimetatud programmi komisjonile, märkides eelkõige:- haiguse leviku selles liikmesriigis,- programmi algatamise põhjused, arvestades haiguse tõsidust ja programmi eeldatavat kasu tema maksumusega võrreldes,- geograafilise piirkonna, kus programmi hakatakse rakendama,- staatusekategooriad, mida loomakasvatusettevõttele kohaldatakse, standardid, milleni igas kategoorias jõuda tuleb, ja kasutusele tulevad testimismenetlused,- programmi järelevalve korra,- võetavad meetmed, kui ettevõte mingil põhjusel oma staatuse kaotab,- võetavad meetmed, kui programmi tingimuste kohaselt tehtud testide tulemused on positiivsed.2. Komisjon vaatab liikmesriikide esitatud programmid läbi. Lõikes 1 nimetatud programmid võib artiklis 12 sätestatud korras kooskõlas lõikes 1 sätestatud kriteeriumidega heaks kiita. Samas korras määratletakse samal ajal või hiljemalt kolme kuu jooksul pärast programmide kinnitamist kindlaks võimalikud ühendusesiseses kaubanduses nõutavad üldised või piiratud lisatagatised. Need tagatised ei tohi ületada liikmesriigis rakendatavaid tagatisi.3. Liikmesriikide esitatud programme võib muuta või täiendada artiklis 12 sätestatud korras. Muudatusi või täiendusi juba heakskiidetud programmides või vastavalt lõikele 2 määratletud garantiides võib heaks kiita samas korras.Artikkel 101. Kui liikmesriik käsitab oma territooriumi või osa oma territooriumist vabana haigusest, millele veised ja sead on vastuvõtlikud, esitab ta komisjonile tõendavad dokumendid, kus on märgitud eelkõige:- haiguse laad ning esinemine ja kulg liikmesriigi territooriumil,- vaatluste tulemused, mis põhinevad seroloogilistel, mikrobioloogilistel, patoloogilistel või epidemioloogilistel uuringutel ning asjaolul, et haiguse puhkemisest tuleb õigusaktide alusel teatada pädevatele asutustele,- ajavahemik, mille jooksul on vaatlusi tehtud,- vajaduse korral ajavahemik, mille jooksul vaktsineerimine selle haiguse vastu on olnud keelatud, ja geograafiline piirkond, kus see on olnud keelatud,- haiguse puudumise kindlakstegemise kord.2. Komisjon vaatab liikmesriikide esitatud dokumendid läbi. Nii üldised kui ka konkreetsed lisatagatised, mida võib nõuda ühendusesiseses kaubanduses, võib määratleda artiklis 12 sätestatud korras. Need tagatised ei tohi ületada liikmesriigis rakendatavaid tagatisi. Kui põhjendused esitatakse enne 1. juulit 1991, võetakse otsused lisatagatiste kohta vastu enne 1. jaanuari 1992.3. Asjaomane liikmesriik teavitab komisjoni igast haigusega seotud ja lõikes 1 nimetatud üksikasjast. Lõike 2 kohaselt määratletud tagatisi võib kõnealuse teate saamise korral artiklis 12 sätestatud korras muuta või tühistada."2. Jäetakse välja direktiivi 88/407/EMÜ [9] artikli 5 lõike 2 lõigud 2—5 ning artiklid 7 ja 15.3. Jäetakse välja direktiivi 89/556/EMÜ [10] artikli 5 lõike 2 lõigud 2—4 ja artikkel 14.4. Direktiivi 72/462/EMÜ [11] (viimati muudetud direktiiviga 89/227/EMÜ [12]) artikli 13 esimese lõigu viiendas reas asendatakse sõna "kolm" sõnaga "viis".Artikkel 151. Direktiividesse 64/432/EMÜ ja 89/556/EMÜ lisatakse järgmine artikkel:"Artikkel 14Nõukogu 26. juuni 1990. aasta direktiivis 90/425/EMÜ (milles käsitletakse ühendusesiseses kaubanduses teatavate elusloomade ja toodete suhtes seoses siseturu väljakujundamisega kohaldatavaid veterinaar- ja zootehnilisi kontrolle) [13] sätestatud eeskirju kohaldatakse eelkõige päritolukohas tehtavate kontrollide, sihtliikmesriigis läbiviidavate kontrollide korraldamise ja järelevalve ning rakendatavate kaitsemeetmete suhtes."2. Direktiivi 88/407/EMÜ lisatakse järgmine artikkel:"Artikkel 15Nõukogu 26. juuni 1990. aasta direktiivis 90/425/EMÜ (milles käsitletakse ühendusesiseses kaubanduses teatavate elusloomade ja toodete suhtes seoses siseturu väljakujundamisega kohaldatavaid veterinaar- ja zootehnilisi kontrolle) [14] sätestatud eeskirju kohaldatakse eelkõige päritolukohas tehtavate kontrollide, sihtliikmesriigis läbiviidavate kontrollide korraldamise ja järelevalve ning rakendatavate kaitsemeetmete suhtes."3. Direktiivi 90/426/EMÜ artikkel 9 asendatakse järgmisega:"Artikkel 9Nõukogu 26. juuni 1990. aasta direktiivis 90/425/EMÜ (milles käsitletakse ühendusesiseses kaubanduses teatavate elusloomade ja toodete suhtes seoses siseturu väljakujundamisega kohaldatavaid veterinaar- ja zootehnilisi kontrolle) [15] sätestatud eeskirju kohaldatakse eelkõige päritolukohas tehtavate kontrollimiste, sihtliikmesriigis läbiviidavate kontrollide korraldamise ja järelevalve ning rakendatavate kaitsemeetmete suhtes."Artikkel 16Komisjon võib artiklis 18 sätestatud korras muuta C lisas osutatud haiguste loetelu.Artikkel 17Kui viidatakse käesolevas artiklis määratletud korrale, teeb otsusega 68/361/EMÜ [16] loodud alaline veterinaarkomitee otsused direktiivi 89/662/EMÜ artiklis 17 sätestatud korras.Artikkel 18Kui viidatakse käesolevas artiklis määratletud korrale, teeb alaline veterinaarkomitee otsused kooskõlas direktiivi 89/662/EMÜ artikliga 18.Artikkel 19Kui viidatakse käesolevas artiklis määratletud korrale, teeb otsusega 77/505/EMÜ [17] loodud alaline zootehnika komitee otsused direktiivi 88/661/EMÜ [18] artiklis 11 ettenähtud korras.IV PEATÜKKLõpp- ja üleminekusättedArtikkel 201. Komisjon võtab artiklis 18 sätestatud korras kasutusele veterinaarasutusi ühendava arvutisüsteemi eesmärgiga hõlbustada loomadega või loomset päritolu toodetega kaasas oleva veterinaarsertifikaadi või dokumendi välja andnud piirkondade pädevate asutuste ja sihtliikmesriigi pädevate asutuste vahelist teabevahetust.2. Otsuse 90/424/EMÜ artiklis 37 ettenähtud ja käesoleva programmi rakendamiseks vajaliku ühenduse rahalise toetuse taotlemise menetlus võetakse vastu nimetatud otsuse artiklis 42 sätestatud korras.3. Komisjon võtab artiklis 18 sätestatud korras vastu käesoleva artikli kohaldamise korra ja eelkõige teabevahetuseks vajalikud standardid ja teabevahetuse turvalisuse eeskirjad.Artikkel 21Kuni 31. detsembrini 1992 kohaldatakse B lisas loetletud loomade ja toodetega kauplemise suhtes kuni ühenduse eeskirjade vastuvõtmiseni ja ilma et see piiraks partiide identifitseerimiseks sätestatud riiklike eeskirjade jätkuvat kohaldamist, käesolevas direktiivis kehtestatud kontrollieeskirju, eelkõige neid, mis on sätestatud artikli 3 lõike 1 punkti a lause teises pooles.Liikmesriigid teatavad komisjonile ja teistele liikmesriikidele enne artiklis 22 ettenähtud kuupäeva esimeses lõigus osutatud loomade ja toodete oma territooriumile lubamise suhtes praegu kohaldatavad tingimused ja menetlused, sealhulgas identifitseerimise eeskirjad.Komisjon määrab teises lõigus märgitud menetluste tingimuste arvutistamiseks vajalikud meetmed kindlaks artiklis 17 ettenähtud korras.A lisas osutatud loomade ja toodete jaoks sätestatud kontrollieeskirjad laienevad kõnealuse lisaga veel hõlmamata loomadele ja loomsetele saadustele, kui nende puhul võetakse vastu ühtlustatud kauplemiseeskirjad. Nõukogu otsustab enne 1. jaanuari 1992 direktiiviga 89/662/EMÜ ja käesoleva direktiiviga hõlmamata loomade ja loomsete saaduste hõlmamise nimetatud direktiividega alates 31. detsembrist 1992.Artikkel 221. Liikmesriigid esitavad komisjonile enne 1. oktoobrit 1991 programmi, milles esitavad käesolevas direktiivis sätestatud eesmärkide saavutamiseks võetavad riiklikud meetmed, eelkõige kontrollide sageduse.2. Komisjon vaatab läbi liikmesriikide poolt kooskõlas lõikega 1 edastatud programmid.3. Igal aastal ja esimest korda 1992. aastal adresseerib komisjon liikmesriikidele järgmiseks aastaks soovituse kontrolliprogrammi kohta; alaline veterinaarkomitee avaldab selle soovituse kohta eelnevalt oma arvamuse. Soovitusse võib hiljem teha kohandusi.Artikkel 231. Nõukogu teeb komisjoni ettepaneku põhjal kvalifitseeritud häälteenamusega enne 1. jaanuari 1991 otsuse kolmandates riikides läbiviidavate kontrollide ja käesoleva direktiiviga hõlmatud loomade ja toodete importimisel kolmandatest riikidest läbiviidavate kontrollide suhtes kohaldatavate eeskirjade ja üldpõhimõtete kohta. Enne nimetatud tähtaega määratakse samamoodi välispiiri kontrollpunktid ja nõuded, millele need kontrollpunktid peavad vastama.2. Nõukogu vaatab käesoleva direktiivi sätted ja eelkõige artikli 10 ja artikli 5 lõike 2 punkti a sätted uuesti läbi komisjoni poolt seniste kogemuste põhjal esitatud aruande ja sellele lisatud asjakohaste ettepanekute alusel enne 1. jaanuari 1993 ja teeb otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega.Artikkel 24Liikmesriigid võivad erandina artikli 5 lõikest 1 kuni 31. detsembrini 1992 või hiljemalt 12 kuu jooksul pärast päeva, millal liikmesriik peab vastama direktiivile 90/423/EMÜ, ja käesolevas direktiivis sätestatud kontrollikorra järkjärguliseks rakendamiseks:- jätkata veol A ja B lisaga hõlmatud loomade ja toodete dokumentide kontrolli, et teha kindlaks ühenduse eeskirjades sätestatud erinõuete täitmine,- viia läbi kolmandatest riikidest imporditud ja nende jaoks ettenähtud loomade ja toodete dokumentide kontrolli veo käigus.Artikkel 25Nõukogu määrab komisjoni ettepaneku põhjal kvalifitseeritud häälteenamusega enne 1. oktoobrit 1992 kindlaks korra, mida kohaldatakse artiklis 24 ettenähtud üleminekusätete kehtivuse lõppemisel.Artikkel 26Liikmesriigid jõustavad õigusnormid, mis on vajalikud:i) käesoleva direktiivi artikli 10 ja direktiivi 89/662/EMÜ artikli 9 järgimiseks, kahe kuu jooksul pärast käesoleva direktiivi teatavaks tegemist;ii) käesoleva direktiivi teiste sätete jälgimiseks, enne 31. detsembrit 1990 ja hiljemalt 31. detsembriks 1991 vastuvõetavas otsuses määratavaks kuupäevaks.Kreeka Vabariigile antakse täiendavalt aastane tähtaeg teiste sätete järgimiseks.Artikkel 27Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Luxembourg, 26. juuni 1990Nõukogu nimeleesistujaM. O'Kennedy[1] EÜT C 225, 31.8.1988, lk 4.[2] EÜT C 326, 19.12.1988, lk 28.[3] EÜT C 56, 6.3.1989, lk 20.[4] EÜT L 224, 18.8.1990, lk 42.[5] EÜT L 378, 31.12.1982, lk 58.[6] EÜT L 76, 22.3.1990, lk 23.[7] EÜT 121, 29.7.1964, lk 2012/64.[8] EÜT L 395, 30.12.1989, lk 13.[9] EÜT L 134, 22.7.1988, lk 10.[10] EÜT L 302, 19.10.1989, lk 1.[11] EÜT L 302, 31.12.1972, lk 28.[12] EÜT L 93, 6.4.1989, lk 25.[13] EÜT L 224, 18.8.1990, lk 29.[14] EÜT L 224, 18.8.1990, lk 29.[15] EÜT L 224, 18.8.1990, lk 29.[16] EÜT L 255, 18.10.1968, lk 23.[17] EÜT L 206, 12.8.1977, lk 11.[18] EÜT L 382, 31.12.1988, lk 16.--------------------------------------------------A LISAI. VETERINAARIA-ALASED ÕIGUSAKTIDNõukogu 26. juuni 1964. aasta direktiiv 64/432/EMÜ ühendusesisest veiste ja sigadega kauplemist mõjutavate loomatervishoiu probleemide kohta.EÜT 121, 29.7.1964, lk 1977/64.Nõukogu 14. juuni 1988. aasta direktiiv 88/407/EMÜ, millega sätestatakse koduveiste sügavkülmutatud sperma ühendusesisese kaubanduse ja impordi suhtes kohaldatavad loomatervishoiu nõuded.EÜT L 194, 22.7.1988, lk 10.Nõukogu 25. septembri 1989. aasta direktiiv 89/556/EMÜ loomatervishoiu nõuete kohta, millega reguleeritakse koduveiste embrüote ühendusesisest kaubandust ja kolmandatest riikidest importimist.EÜT L 302, 19.10.1989, lk 1.Nõukogu 26. juuni 1990. aasta direktiiv 90/426/EMÜ hobuslaste liikumist ja kolmandatest riikidest importimist reguleerivate loomatervishoiunõuete kohta. [1]EÜT L 224, 18.8.1990, lk 42.Nõukogu 26. juuni 1990. aasta direktiiv 90/429/EMÜ, millega sätestatakse kodusigade sperma ühendusesisese kaubanduse ja impordi suhtes kohaldatavad loomatervishoiu nõuded.EÜT L 224, 18.8.1990, lk 62.II. ZOOTEHNIKA-ALASED ÕIGUSAKTIDNõukogu 25. juuli 1977. aasta direktiiv 77/504/EMÜ tõupuhaste aretusveiste kohta.EÜT L 206, 12.8.1977, lk 8.Nõukogu 19. detsembri 1988. aasta direktiiv 88/661/EMÜ aretussigade suhtes kohaldatavate zootehniliste standardite kohta.EÜT L 382, 31.12.1988, lk 36.Nõukogu 30. mai 1989. aasta direktiiv 89/361/EMÜ tõupuhaste aretuslammaste ja -kitsede kohta.EÜT L 153, 8.6.1989, lk 30.Nõukogu 26. juuni 1990. aasta direktiiv 90/427/EMÜ zootehniliste ja genealoogiliste tingimuste kohta ühendusesisesel kauplemisel hobuslastega.EÜT L 224, 18.8.1990, lk 55.[1] Alates 1. jaanuarist 1992.--------------------------------------------------B LISALOOMAD JA TOOTED, MILLE SUHTES EI KOHALDATA ÜHTLUSTAMIST, KUID MILLEGA KAUPLEMISE SUHTES VIIAKSE LÄBI KÄESOLEVAS DIREKTIIVIS ETTENÄHTUD KONTROLLEA. Järgmiste liikide elusloomad- lambad ja kitsed- eluskodulinnud- koduküülikudB. Tooted- jäätmed, mis on töödeldud loomasöödaks (haigusetekitajad)- haudemunad--------------------------------------------------C LISAHAIGUSTE VÕI EPISOOTILISTE HAIGUSTE LOETELU, MILLE SUHTES KOHALDATAKSE KOHUSTUSLIKKE ERAKORRALISI MEETMEID TERRITORIAALSETE PIIRANGUTEGA (LIIKMESRIIGID, PIIRKONNAD VÕI VÖÖNDID)- Suu- ja sõrataud- Sigade katk- Sigade Aafrika katk- Sigade vesikulaarhaigus- Newcastle'i haigus- Veiste katk- Väikemäletsejaliste katk- Vesikulaarne stomatiit- Lammaste katarraalne palavik- Hobuste Aafrika katk- Hobuste viiruslik entsefalomüeliit- Tescheni haigus- Klassikaline lindude katk- Lammaste ja kitsede rõuged- Nodulaarne dermatiit- Rifti oru palavik- Veiste nakkav pleuropneumoonia--------------------------------------------------


Tähtis õiguslik teade

|

32002L0096

Euroopa parlamendi ja nõukogu direktiiv 2002/96/EÜ, 27. jaanuar 2003, elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete kohta

Euroopa Liidu Teataja L 037 , 13/02/2003 Lk 0024 - 0039 CS.ES Peatükk 15 Köide 07 Lk 359  - 374 ET.ES Peatükk 15 Köide 07 Lk 359  - 374 HU.ES Peatükk 15 Köide 07 Lk 359  - 374 LT.ES Peatükk 15 Köide 07 Lk 359  - 374 LV.ES Peatükk 15 Köide 07 Lk 359  - 374 MT.ES Peatükk 15 Köide 07 Lk 359  - 374 PL.ES Peatükk 15 Köide 07 Lk 359  - 374 SK.ES Peatükk 15 Köide 07 Lk 359  - 374 SL.ES Peatükk 15 Köide 07 Lk 359  - 374

		Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2002/96/EÜ,27. jaanuar 2003,elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete kohtaEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 175 lõiget 1,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [2]võttes arvesse regioonide komitee arvamust, [3]toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras ja võttes arvesse lepituskomisjonis 8. novembril 2002 heakskiidetud ühisteksti [4]ning arvestades järgmist:(1) Ühenduse keskkonnapoliitika eesmärgid on eelkõige säilitada, kaitsta ja parandada keskkonna kvaliteeti, kaitsta inimeste tervist ning kasutada riiklikke ressursse ettenägelikult ja otstarbekohaselt. See rajaneb ettevaatusprintsiibil ja põhimõtetel, et tuleb võtta ennetusmeetmeid, et keskkonnakahjustus tuleb heastada eeskätt kahjustuse kohas ning et maksma peab saastaja.(2) Ühenduse keskkonnapoliitika ja säästva arengu alases tegevusprogrammis (viies keskkonnaalane tegevusprogramm) [5] märgitakse, et säästva arengu saavutamiseks tuleb praegusi arengu-, tootmis-, tarbimis- ja käitumismudeleid oluliselt muuta, ning kutsutakse muu hulgas üles loodusvarade raiskamist vähendama ja saastamist vältima. Selles märgitakse elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmeid ühe reguleerimist vajava sihtvaldkonnana, et saaks kohaldada jäätmetekke vältimise, jäätmete taaskasutamise ja ohutu kõrvaldamise põhimõtteid.(3) Komisjoni 30. juuli 1996. aasta teatises ühenduse jäätmehoolduskava läbivaatamise kohta märgitakse, et kui jäätmeteket ei saa vältida, tuleks jäätmetest saadavat materjali ja energiat korduskasutada või taaskasutada.(4) Nõukogu 24. veebruari 1997. aasta resolutsioonis ühenduse jäätmehoolduskava kohta [6] rõhutatakse vajadust edendada jäätmete taaskasutamist, et vähendada kõrvaldatavate jäätmete kogust ja säästa loodusvarasid eelkõige korduskasutamise, ringlussevõtu, komposteerimise ja jäätmetest energia tootmise abil, ning kinnitatakse, et igal erijuhul tuleb võimaluste valimisel arvesse võtta keskkonnaalaseid ja majanduslikke tagajärgi, kuid kuni teaduslike ja tehniliste uurimistulemuste saamiseni ja olelustsükli analüüside täiendamiseni tuleks eelistada korduskasutamist ja materjali taaskasutamist sel juhul ja määral, kui need on keskkonna seisukohast parimad valikuvõimalused. Nõukogu palus komisjonil nii kiiresti kui võimalik välja töötada kõige tähtsamate jäätmevoogude, sealhulgas elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmed, programmi järelmeetmete projektid.(5) 14. novembri 1996. aasta resolutsioonis [7] palus Euroopa Parlament komisjonil esitada ettepanekuid direktiivide kohta, mis käsitlevad prioriteetseid jäätmevooge, sealhulgas elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmeid, ning rajama need ettepanekud tootja vastutuse põhimõttele. Samas resolutsioonis palub Euroopa Parlament nõukogul ja komisjonil teha ettepanekuid, kuidas jäätmete koguseid vähendada.(6) Nõukogu 15. juuli 1975. aasta direktiivis 75/442/EMÜ jäätmete kohta [8] on sätestatud, et üksikdirektiivides võib ette näha teatavaid juhtusid käsitlevaid erieeskirju või täiendada konkreetsete jäätmekategooriate hooldust käsitleva direktiivi 75/442/EMÜ sätteid.(7) Elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete hulk ühenduses suureneb kiiresti. Ohtlike komponentide sisaldus elektri- ja elektroonikaseadmetes põhjustab suuri probleeme jäätmehoolduses ning elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmeid ei võeta piisaval määral ringlusse.(8) Elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete hooldust ei saa tõhusalt parandada, kui liikmesriigid tegutsevad üksinda. Eelkõige võib tootja vastutuse põhimõtte erinev siseriiklik rakendamine põhjustada märgatavaid erinevusi ettevõtjate finantskohustustes. Elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete hooldusega seotud siseriiklike tegevuspõhimõtete erinevus takistab ringlussevõtu tegevuspõhimõtete tõhusat rakendamist. Selleks tuleks ühenduse tasandil sätestada põhikriteeriumid.(9) Käesoleva direktiivi sätteid tuleks kohaldada toodete ja tootjate suhtes müügiviisist olenemata, sealhulgas kaugmüük ja elektrooniline müük. Sellega seoses tuleks kaugmüügi ja elektroonilise müügi kanaleid kasutavate tootjate ja turustajate kohustused esitada samas vormis ja jõustada samal viisil, kui see on praktiliselt võimalik, et vältida olukorda, kus muud turustuskanalid peavad kandma käesoleva direktiivi elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmeid käsitlevate sätete kohaldamisest tekkivad kulud nende elektri- ja elektroonikaseadmete osas, mis on müüdud kaugmüügi või elektroonilise müügi abil.(10) Käesoleva direktiivi reguleerimisalasse peaksid kuuluma kõik tavatarbijatele ettenähtud elektri- ja elektroonikaseadmed ning erialaseks kasutamiseks ettenähtud elektri- ja elektroonikaseadmed. Käesolevat direktiivi tuleks kohaldada, ilma et see piiraks ühenduse ohutus- ja tervishoiunõudeid käsitlevate õigusaktide, millega kaitstakse kõiki elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmetega kokkupuutujaid, ja ühenduse jäätmehooldust käsitlevate eriõigusaktide kohaldamist, eelkõige nõukogu 18. märtsi 1991. aasta direktiivi 91/157/EMÜ teatavaid ohtlikke aineid sisaldavate patareide ja akude kohta. [9](11) Direktiiv 91/157/EMÜ tuleb seoses käesoleva direktiiviga võimalikult kiiresti läbi vaadata.(12) Käesoleva direktiiviga kehtestatud tootja vastutus on üks vahend, mis julgustab kavandama ja tootma elektri- ja elektroonikaseadmeid, mille puhul võetakse täielikult arvesse nende parandamist, võimalikku ajakohastamist, korduskasutamist, demonteerimist ja ringlussevõttu ning hõlbustatakse neid toiminguid.(13) Elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete tagasivõtu ja käsitlemisega tegeleva turustuspersonali ohutuse ja tervise tagamiseks peaksid liikmesriigid ohutus- ja tervishoiunõudeid käsitlevate siseriiklike ja ühenduse õigusaktide kohaselt määratlema tingimused, mille kohaselt turustajad võivad keelduda seadmete tagasivõtmisest.(14) Liikmesriigid peaksid edendama niisuguste elektri- ja elektroonikaseadmete kavandamist ja tootmist, mille puhul võetakse arvesse ja hõlbustatakse elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete, nende komponentide ja materjalide demonteerimist ja taaskasutamist ning eelkõige korduskasutamist ja ringlussevõttu. Tootjad ei tohiks takistada konstruktsiooni iseärasuste või tootmisprotsesside kaudu elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete korduskasutamist, kui niisuguste konstruktsiooni iseärasuste või tootmisprotsesside kasutamisega ei saavutata tunduvalt suuremat kasu näiteks seoses keskkonnakaitse ja/või ohutusnõuetega.(15) Lahuskogumine on elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete eritöötluse ja ringlussevõtu tagamise eeltingimus ning vajalik inimeste tervise ning keskkonnakaitse soovitud taseme saavutamiseks ühenduses. Tarbijad peavad niisuguse kogumise õnnestumisele aktiivselt kaasa aitama ning neid tuleks julgustada elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmeid tagastama. Sel eesmärgil tuleks elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete tagastamiseks organiseerida käepärased töötluskohad, sealhulgas vastuvõtupunktid, kus saaks kodumajapidamistest jäätmeid vähemalt tasuta tagastada.(16) Ühenduses kaitsmise soovitud taseme ja ühtsete keskkonnaalaste eesmärkide saavutamiseks peaksid liikmesriigid vastu võtma asjakohaseid meetmeid, et vähendada elektri- ja elektroonikseadmete jäätmete kõrvaldamist sortimata olmejäätmetena ja saavutada elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete lahuskogumise kõrge tase. Liikmesriikidelt tuleks tõhusate kogumissüsteemide loomise tagamiseks nõuda, et nad saavutaksid kodumajapidamistest pärinevate elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete kogumise kõrge taseme.(17) Elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete eritöötlus on möödapääsmatu, kui tahetakse vältida saasteainete hajumist ringlussevõetud materjalidesse või jäätmevoogu. Niisugune töötlus on kõige tõhusam vahend, mis tagab, et tegutsetakse ühenduse keskkonnakaitse soovitud taseme saavutamiseks. Kõik asutused ja ettevõtted, kes teostavad ringlussevõtu ja töötlemisega seotud toiminguid, peaksid täitma miinimumnõudeid, et vältida elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete töötlemisega seotud negatiivset keskkonnamõju. Töötlemisel, taaskasutamisel ja ringlussevõtul tuleks kasutada parimat võimalikku tehnikat, kui see tagab inimeste tervise ja keskkonnakaitse kõrge taseme. Parimat võimalikku töötlemis-, taaskasutus- ja ringlussevõtutehnikat võib täiendavalt määratleda direktiivis 96/61/EÜ sätestatud korras.(18) Vajaduse korral tuleks esmatähtsaks pidada elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete ja nende komponentide, alakoostude ja tarvikute korduskasutamist. Kui korduskasutamine ei ole soovitav, tuleks kõik lahuskogutud elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmed saata taaskasutamiseks, mille jooksul tuleks saavutada ringlussevõtu ja taaskasutamise kõrge tase. Lisaks sellele tuleks tootjaid julgustada kasutama uutes seadmetes ringlussevõetud materjali.(19) Elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete hoolduse rahastamise peamised põhimõtted tuleks kindlaks määrata ühenduse tasandil ning rahastamiskavad peavad kaasa aitama ulatuslikule kogumisele ja tootja vastutuse põhimõtte rakendamisele.(20) Kodumajapidamiste elektri- ja elektroonikaseadmete kasutajatel peaks olema võimalus elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmeid vähemalt tasuta tagastada. Seetõttu peaksid tootjad rahastama elektri- ja elektroonikaseadmetejäätmete äraviimist kogumispunktidest, töötlemist, taaskasutamist ja kõrvaldamist. Tootja vastutuse põhimõtte parimaks kasutamiseks peaks iga tootja rahastama oma toodetest pärinevate jäätmete hooldust. Tootja peaks saama valida, kas ta täidab selle kohustuse individuaalselt või ühineb kollektiivse süsteemiga. Iga tootja peaks toote turuleviimisel esitama finantstagatise, et vältida peremeheta toodetest pärinevate elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete hoolduse kulude langemist ühiskonnale või ülejäänud tootjatele. Kohustus rahastada vanade jäätmete hooldust tuleks jaotada kõikide olemasolevate tootjate vahel kollektiivsete rahastamissüsteemide abil, milles kõik kulude tekkimise ajal turul olevad tootjad osalevad proportsionaalselt. Kollektiivsetest rahastamissüsteemidest ei tohi kitsal alal tegutsevaid tootjaid, väiketootjaid, importijaid ega uusi tulijaid välja jätta. Üleminekuajal tuleks lubada, et tootjad võivad vabatahtlikult ostjatele uute toodete ostmise ajal näidata kulusid, mis on seotud vanade jäätmete kogumise, töötlemise ja keskkonnaohutu kõrvaldamisega. Käesolevat sätet kasutavad tootjad peaksid tagama, et nimetatud kulud ei ületa tegelikult tekkinud kulusid.(21) Kasutajate teavitamine nõudest mitte kõrvaldada elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmeid sortimata olmejäätmetena ja koguda elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmeid muudest jäätmetest lahus ning teave kogumissüsteemidest ja nende osast elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete hooldusel on elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete kogumise õnnestumiseks möödapääsmatu. Selle hulka kuulub ka elektri- ja elektroonikaseadmete nõuetekohane märgistamine, sest need võivad sattuda prügikastidesse või muudesse olmejäätmete kogumise vahenditesse.(22) Teave, mida tootjad peavad andma komponentide ja materjalide identifitseerimiseks, on oluline, sest see aitab kaasa elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete hooldusele, eeskätt nende töötlemisele ja taaskasutamisele/ringlussevõtule.(23) Liikmesriigid peaksid tagama, et kontrolli- ja seireinfrastruktuur võimaldab kindlustada käesoleva direktiivi nõuetekohast kohaldamist, võttes muu hulgas arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. aprilli 2001. aasta soovitust 2001/331/EÜ, milles on sätestatud liikmesriikide keskkonnajärelevalve miinimumkriteeriumid. [10](24) Käesoleva direktiivi eesmärkide saavutamise seireks on vaja saada teavet ühenduse turule viidud elektri- ja elektroonikaseadmete kaalu või kui see ei ole võimalik, nende arvu kohta, kogumise, korduskasutamise (sealhulgas võimaluse korral tervikseadmete korduskasutamine), taaskasutamise/ringlussevõtu ja käesoleva direktiivi kohaselt kogutud elektri- ja elektroonikaseadmete ekspordi määrade kohta.(25) Liikmesriigid võivad soovi korral rakendada käesoleva direktiivi teatavaid sätteid pädevate asutuste ja asjaomase majandussektori vahel sõlmitud kokkulepete abil, kui teatavad tingimused on täidetud.(26) Direktiivi teatavad sätted, IA lisas nimetatud kategooriatesse kuuluvate toodete loetelu, elektri- ja elektroonikaseadmete materjalide ja komponentide selektiivne töötlemine, elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete hoidmise ja töötlemise tehnilised nõuded ning elektri- ja elektroonikaseadmete märgistamise tähis tuleks komisjoni poolt komiteemenetluse kohaselt kohandada teaduse ja tehnika arenguga.(27) Käesoleva direktiivi rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta direktiivile 1999/468/EÜ, [11] millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1EesmärgidKäesoleva direktiivi kõige tähtsam eesmärk on elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete tekke vältimine ning lisaks sellele nende korduskasutamine, ringlussevõtmine ja muud taaskasutamise viisid, et vähendada jäätmete kõrvaldamist. Sellega püütakse parandada ka kõikide elektri- ja elektroonikaseadmete olelustsüklis osalevate ettevõtjate, näiteks tootjate, turustajate ja tarbijate, eriti aga vahetult elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete töötlemisega tegelevate ettevõtjate keskkonnategevuse tulemuslikkust.Artikkel 2Reguleerimisala1. Käesolevat direktiivi kohaldatakse elektri- ja elektroonikaseadmete suhtes, mis kuuluvad IA lisas sätestatud kategooriatesse, kui asjaomased seadmed ei ole muud tüüpi seadme osa, mis ei kuulu käesoleva direktiivi kohaldamisalasse. IB lisas on IA lisas sätestatud kategooriatesse kuuluvate toodete loetelu.2. Käesolevat direktiivi kohaldatakse, ilma et see piiraks ühenduse ohutus- ja tervishoiunõudeid käsitlevate õigusaktide ja ühenduse jäätmehooldust käsitlevate eriõigusaktide kohaldamist.3. Seadmed, mis on seotud liikmesriikide esmatähtsate julgeolekuhuvide kaitsmise, relvade, laskemoona ja sõjatarvikutega, jäetakse käesoleva direktiivi kohaldamisalast välja. See ei puuduta aga tooteid, mis ei ole eriomaselt sõjalise otstarbega.Artikkel 3MõistedKäesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:a) elektri- ja elektroonikaseadmed — seadmed, mis nõuetekohaseks toimimiseks vajavad elektrivoolu või elektromagnetvälja, ja seadmed, mida kasutatakse nimetatud voolu ja väljade tootmiseks, ülekandmiseks ja mõõtmiseks ning mis kuuluvad IA lisas loetletud kategooriatesse ning on kavandatud kasutamiseks kuni 1000 V vahelduvvooluga ja 1500 V alalisvooluga;b) elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmed — elektri- ja elektroonikaseadmed, mis on direktiivi 75/442/EMÜ artikli 1 punkti a tähenduses jäätmed, sealhulgas kõik komponendid, alakoostud ja tarvikud, mis on toote osad selle kasutuselt kõrvaldamise ajal;c) vältimine — meetmed, mille eesmärk on vähendada elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete ning nendes sisalduvate materjalide ja ainete kogust ning keskkonnaohtlikkust;d) korduskasutamine — kõik toimingud, kus elektri- ja elektroonikaseadmete või nende komponentide jäätmeid kasutatakse samal eesmärgil, milleks need algselt olid ette nähtud, sealhulgas vastuvõtupunktidesse, turustajatele, ringlussevõtjatele või tootjatele tagastatud elektri- ja elektroonikaseadmete või nende komponentide jätkuv kasutamine;e) ringlussevõtt — jäätmematerjali ümbertöötamine tootmisprotsessis algeesmärgil või muudel eesmärkidel, kuid mitte energia saamiseks, mis on põlevjäätmete kasutamine energia saamiseks otsese põletamise teel koos muude jäätmetega või nendest lahus, mille puhul eraldub soojusenergia;f) taaskasutamine — direktiivi 75/442/EMÜ IIB lisas ettenähtud mis tahes toimingud;g) kõrvaldamine — direktiivi 75/442/EMÜ IIA lisas ettenähtud toimingud;h) töötlemine — kõik toimingud elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete reostusohu kõrvaldamiseks, demonteerimiseks, purustustöödeks, taaskasutamiseks või jäätmete kõrvaldamise ettevalmistamiseks pärast nende ettevõttele üleandmist ning kõik muud elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete taaskasutamise ja/või kõrvaldamisega seotud toimingud;i) tootja — isik, kes müügiviisist olenemata, sealhulgas müük sidevahendite abil kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. mai 1997. aasta direktiiviga 97/7/EÜ tarbijakaitse kohta seoses sidevahendi abil sõlmitud lepingutega: [12]i) valmistab ja müüb oma kaubamärgiga elektri- ja elektroonikaseadmeid,ii) müüb muude tarnijate toodetud seadmeid oma kaubamärgi all edasi, kuid edasimüüjat ei loeta tootjaks, kui tootja kaubamärk esineb seadmel alapunkti i kohaselt võiiii) impordib või ekspordib elektri- ja elektroonikaseadmeid liikmesriiki kaubanduslikel alustel.Isikut, kes üksnes rahastab rahastamislepingu alusel, ei loeta tootjaks, kui ta ei tegutse ka tootjana alapunktide i–iii kohaselt;j) turustaja — isik, kes kaubanduslikel alustel pakub elektri- või elektroonikaseadmeid isikutele, kes kavatsevad neid tooteid kasutada;k) kodumajapidamiste elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmed — kodumajapidamistest pärinevad elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmed ning kaubandusest, tööstusest, asutustest jm pärinevad elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmed, mis oma laadi ja koguse tõttu sarnanevad kodumajapidamiste elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmetega;l) ohtlik aine või valmistis — kõik ained ja valmistised, mida tuleb pidada ohtlikuks nõukogu direktiivi 67/548/EMÜ [13] või Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 1999/45/EÜ [14] kohaselt;m) rahastamisleping — laenu-, liisingu-, rendi- või osamaksuleping või kokkulepe, mis on seotud seadmetega, olenemata sellest, kas nimetatud lepingus või kokkuleppes või tagatislepingus või tagatiskokkuleppes sätestatakse, et nende seadmete omandiõigus läheb üle või võib üle minna.Artikkel 4TootearendusLiikmesriigid edendavad niisuguste elektri- ja elektroonikaseadmete kavandamist ja tootmist, mille puhul võetakse arvesse ja hõlbustatakse elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete, nende komponentide ja materjalide demonteerimist ja taaskasutamist ning eelkõige korduskasutamist ja ringlussevõttu. Seetõttu võtavad liikmesriigid asjakohaseid meetmeid, millega tagatakse, et tootjad ei takista konstruktsiooni iseärasuste või tootmisprotsesside kaudu elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete korduskasutamist, kui niisuguste konstruktsiooni iseärasuste või tootmisprotsesside kasutamisega ei saavutata tunduvalt suuremat kasu näiteks seoses keskkonnakaitse ja/või ohutusnõuetega.Artikkel 5Lahuskogumine1. Liikmesriigid võtavad asjakohased meetmed, et vähendada elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete kõrvaldamist sortimata olmejäätmetena ning saavutada elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete lahuskogumise kõrge tase.2. Kodumajapidamiste elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete osas tagavad liikmesriigid, et 13. augustiks 2005:a) on loodud süsteemid, mis võimaldavad lõppvaldajatel ja turustajatel kodumajapidamiste elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmed tasuta tagastada. Liikmesriigid tagavad, et kogumispunkte on eelkõige rahvastikutihedust arvestades piisavalt ja nende juurde on kerge pääseda;b) vastutavad turustajad uue toote tarnimisel selle eest, et on tagatud niisuguste jäätmete turustajale tagastamine vähemalt tasuta arvulise vastavuse alusel, kui seadmed on tarnitud seadmega sama tüüpi ning see on täitnud tarnitud seadmega samasugust otstarvet. Liikmesriigid võivad seda sätet mitte järgida, kui nad tagavad, et elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete tagastamine ei muutu sellega lõppvaldajale raskemaks ja need süsteemid jäävad lõppvaldajale tasuta kasutamiseks. Liikmesriigid, kes seda sätet kasutavad, teavitavad sellest komisjoni;c) ilma et see piiraks punktide a ja b kohaldamist, on tootjatel lubatud luua ja kasutada individuaalseid ja/või kollektiivseid kodumajapidamiste elektri- ja elektroonikseadmete jäätmete tagasivõtusüsteeme, kui need on käesoleva direktiivi eesmärkidega kooskõlas;d) võttes arvesse siseriiklikke ja ühenduse tervishoiu- ja ohutusnorme, võib elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete puhul punktides a ja b sätestatud tagasivõtmisest keelduda, kui need jäätmed on saastunud ja ohustavad seetõttu personali tervist ja ohutust. Liikmesriigid kehtestavad niisuguste elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete kohta erikorra.Liikmesriigid võivad ette näha erikorra elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete tagastamiseks punktide a ja b kohaselt, kui need ei sisalda olulisi komponente või kui need sisaldavad muid kui elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmeid.3. Muude kui kodumajapidamiste elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete puhul ja ilma, et see piiraks artikli 9 kohaldamist, tagavad liikmesriigid, et tootjad või nende nimel tegutsevad kolmandad isikud korraldavad niisuguste jäätmete kogumise.4. Liikmesriigid tagavad, et kõik lõigete 1, 2 ja 3 kohaselt kogutud elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmed veetakse artikli 6 kohaselt loa saanud töötlemisettevõtetesse, kui tervikseadmed ei lähe korduskasutusse. Liikmesriigid tagavad, et kavandatud korduskasutamine ei põhjusta käesoleva direktiivi sätetest, eelkõige artiklite 6 ja 7 sätetest kõrvalehoidmist. Lahuskogutud elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete kogumine ja vedu teostatakse nii, et korduskasutatavate või ringlussevõetava komponentide või tervikseadmete korduskasutamine ja ringlussevõtt oleks võimalikult tulemuslik.5. Ilma et see piiraks lõike 1 kohaldamist, tagavad liikmesriigid, et hiljemalt 31. detsembriks 2006 saavutatakse lahuskogumise miinimumkogus, mis on keskmiselt neli kilogrammi kodumajapidamiste elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmeid elaniku kohta aastas.Euroopa Parlament ja nõukogu kehtestavad komisjoni ettepanekul ning liikmesriikide tehnilisi ja majanduslikke kogemusi arvestades uue kohustusliku sihtkoguse 31. detsembriks 2008. Seda võib väljendada protsendina eelmistel aastatel kodumajapidamistele müüdud elektri- ja elektroonikaseadmete kogustest.Artikkel 6Töötlemine1. Liikmesriigid tagavad, et tootjad või nende nimel tegutsevad kolmandad isikud loovad ühenduse õigusaktidega kooskõlas süsteemid elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete töötlemiseks, kasutades parimat olemasolevat töötlemis-, taaskasutamis- ja ringlussevõtutehnikat. Tootjad võivad luua neid süsteeme individuaalselt ja/või kollektiivselt. Direktiivi 75/442/EMÜ artikli 4 järgimiseks kuulub töötlemise alla vähemalt kõikide vedelike eemaldamine ja käesoleva direktiivi II lisa kohane selektiivne töötlemine.Artikli 14 lõikes 2 nimetatud korras võib II lisasse lisada muid töötlemistehnoloogiaid, mis tagavad inimeste tervise ja keskkonna kaitse vähemalt samal tasemel.Liikmesriigid võivad keskkonnakaitse eesmärgil kehtestada kogutud elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete töötlemise kvaliteedi miinimumnormid. Liikmesriigid, kes valivad niisugused kvaliteedinormid, teavitavad sellest komisjoni, kes need normid avaldab.2. Liikmesriigid tagavad, et kõik töötlemisega tegelevad üksused või ettevõtjad saavad direktiivi 75/442/EMÜ artiklites 9 ja 10 ettenähtud korras pädevatelt asutustelt tegevusloa.Elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete taaskasutamistoimingute suhtes võib kohaldada erandit direktiivi 75/442/EMÜ artikli 11 lõike 1 punktis b nimetatud loanõudest, kui pädevad asutused kontrollivad direktiivi 75/442/EMÜ artikli 4 täitmist enne registrisse kandmist.Kontrollitakse:a) töödeldavate jäätmete liiki ja koguseid;b) tehnilisi üldnõudeid, mida tuleb täita;c) rakendatavaid ohutusabinõusid.Kontrolli tehakse vähemalt üks kord aastas ja liikmesriigid edastavad tulemused komisjonile.3. Liikmesriigid tagavad, et kõik töötlemisega tegelevad üksused või ettevõtjad ladustavad ja töötlevad elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmeid III lisas ettenähtud tehniliste nõuete kohaselt.4. Liikmesriigid tagavad, et lõikes 2 nimetatud tegevusluba või registrikanne sisaldab kõiki vajalikke tingimusi lõigete 1 ja 3 nõuete täitmiseks ja artiklis 7 sätestatud taaskasutamise sihtkoguste saavutamiseks.5. Töötlustoiminguid võib teostada ka väljaspool liikmesriiki või ühendust tingimusel, et elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete vedu on kooskõlas nõukogu 1. veebruari 1993. aasta määrusega (EMÜ) nr 259/93 jäätmesaadetiste järelevalve ja kontrolli kohta Euroopa Ühenduses, ühendusse sisseveo ja ühendusest väljaveo korral. [15]Elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmed, mis on eksporditud ühendusest nõukogu määruse (EMÜ) nr 259/93, nõukogu 29. aprilli 1999. aasta määruse (EÜ) nr 1420/1999 (millega kehtestatakse ühised eeskirjad ja menetlused teatavat liiki jäätmete vedamiseks teatavatesse OECD-välistesse riikidesse) [16] ja komisjoni 12. juuli 1999. aasta määruse (EÜ) nr 1547/1999 (millega nähakse ette nõukogu määruse (EMÜ) nr 259/93 kohane kontrollimenetlus teatavat liiki jäätmesaadetiste puhul, mis on mõeldud saatmiseks nendesse riikidesse, mille suhtes ei kohaldata OECD otsuse C(92)39 lõppredaktsiooni) [17] kohaselt, võetakse käesoleva direktiivi artikli 7 lõigetes 1 ja 2 nimetatud kohustuste ja sihtkoguste täitmise puhul arvesse ainult siis, kui eksportija tõestab, et taaskasutamis-, korduskasutamis- ja/või ringlussevõtutoimingud teostati käesoleva direktiivi nõuetega samaväärsetel tingimustel.6. Liikmesriigid ergutavad töötlemisega tegelevaid üksusi või ettevõtjaid, et need võtaksid kasutusele sertifitseeritud keskkonnajuhtimissüsteemid kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. märtsi 2001. aasta määrusega (EÜ) nr 761/2001 organisatsioonide vabatahtliku osalemise võimaldamise kohta ühenduse keskkonnajuhtimis- ja -auditeerimissüsteemis (EMAS). [18]Artikkel 7Taaskasutamine1. Liikmesriigid tagavad, et tootjad või nende nimel tegutsevad kolmandad isikud loovad ühenduse õigusaktidega kooskõlas individuaalsed või kollektiivsed süsteemid artikli 5 kohaselt lahuskogutud elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete taaskasutamiseks. Liikmesriigid seavad esikohale tervikseadmete korduskasutamise. Kuni lõikes 4 nimetatud kuupäevani ei võeta neid seadmeid lõikes 2 sätestatud sihtkoguste arvutamisel arvesse.2. Elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete osas, mis saadetakse töötlemisele artikli 6 kohaselt, tagavad liikmesriigid, et 31. detsembriks 2006 täidavad tootjad järgmised eesmärgid:a) IA lisa kategooriatesse 1 ja 10 kuuluvad elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmed:- taaskasutatav kogus on suurenenud vähemalt 80 %ni seadmete keskmisest kaalust ja- korduskasutatavate ja ringlussevõetavate komponentide, materjali ja ainete kogus on suurenenud vähemalt 75 %ni seadme keskmisest kaalust;b) IA lisa kategooriatesse 3 ja 4 kuuluvad elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmed:- taaskasutatav kogus on suurenenud vähemalt 75 %ni seadme keskmisest kaalust ja- korduskasutatava ja ringlussevõetava komponendi, materjali ja aine kogus on suurenenud vähemalt 65 %ni seadme keskmisest kaalust;c) IA lisa kategooriatesse 2, 5, 6, 7 ja 9 kuuluvad elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmed:- taaskasutatav kogus on suurenenud vähemalt 70 %ni seadme keskmisest kaalust ja- taaskasutatava ja ringlussevõetava komponendi, materjali ja aine kogus on suurenenud vähemalt 50 %ni seadme keskmisest kaalust;d) gaaslahenduslambid: korduskasutatavate ja ringlussevõetavate komponentide, materjali ja ainete kogus on jõudnud vähemalt 80 %ni lampide kaalust.3. Liikmesriigid tagavad, et nende sihtkoguste arvutamiseks peavad tootjad või nende nimel tegutsevad kolmandad isikud elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete, nende komponentide, materjalide või ainete massi kohta arvestust, kui need antakse üle (sisend) töötlemiskohta või lahkuvad (väljund) sealt ja/või kui need antakse üle (sisend) taaskasutamise või ringlussevõtuga tegelevale ettevõttele.Komisjon kehtestab artikli 14 lõikes 2 ettenähtud korras üksikasjalikud eeskirjad, mis on vajalikud lõikes 2 ettenähtud eesmärkide, sealhulgas materjalide tehnilised kirjeldused, täitmise kontrollimiseks. Komisjon esitab selle meetme kohta ettepaneku 13. augustiks 2004.4. Euroopa Parlament ja nõukogu kehtestavad 31. detsembriks 2008 komisjoni ettepanekul uued taaskasutamise ja korduskasutamise/ringlussevõtu sihtkogused, sealhulgas vajaduse korral tervikseadmete ja IA lisa kategooriasse 8 kuuluvate toodete osas. Seda tehakse kasutusel olevatest elektri- ja elektroonikaseadmetest tekkivat kasu keskkonnale arvestades, näiteks materjalide ja tehnoloogia arendamisest tulenev loodusvarade tõhusam kasutamine. Võetakse arvesse ka tehnika arengut korduskasutamise, taaskasutamise ja ringlussevõtu ning toodete ja materjalide valdkonnas ning liikmesriikide ja tööstuse kogemusi.5. Liikmesriigid ergutavad uute taaskasutamise, ringlussevõtu ja töötlemisega seotud tehnoloogiate arendamist.Artikkel 8Kodumajapidamiste elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete hoolduse rahastamine1. Liikmesriigid tagavad, et 13. augustiks 2005 rahastavad tootjad vähemalt kodumajapidamiste elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete äraviimist artikli 5 lõike 2 kohaselt loodud kogumispunktidest ning nende töötlemist, taaskasutamist ja keskkonnaohutut kõrvaldamist.2. Toodete osas, mis on turule viidud pärast 13. augustit 2005, vastutab iga tootja lõikes 1 nimetatud toimingute rahastamise eest, mis on seotud tema enda toodete jäätmetega. Tootja võib valida, kas ta täidab selle kohustuse individuaalselt või ühineb kollektiivse süsteemiga.Liikmesriigid tagavad, et kui tootja viib toote turule, esitab ta tagatise, milles märgitakse, et elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete hooldusega seotud kulud rahastatakse ja tootja tähistab selgelt oma tooted artikli 11 lõike 2 kohaselt. See tagatis kindlustab selle tootega seotud lõikes 1 nimetatud toimingute rahastamise. Tagatis võib olla tootja osalemine elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete hoolduse asjakohaste süsteemide rahastamises, ringlussevõtu kindlustus või kinnine pangakonto.Uute toodete ostmise ajal ei esitata ostjale eraldi kulusid, mis on seotud kogumise, töötlemise ja keskkonnaohutu kõrvaldamisega.3. Enne lõikes 1 nimetatud kuupäeva turule viidud toodetest pärinevate elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete (vanad jäätmed) hoolduskulud rahastatakse ühe või mitme süsteemi poolt, milles kõik tootjad, kes vastavate kulude tekkimise ajal turul tegutsevad, osalevad proportsionaalselt, st proportsionaalselt nende vastava osaga seda tüüpi seadmete turul.Liikmesriigid tagavad, et kaheksa-aastase üleminekuperioodi ajal (IA lisa kategooria 1 osas 10aastane üleminekuperiood) pärast käesoleva direktiivi jõustumist on tootjatel lubatud esitada ostjatele uute toodete ostmise ajal jäätmete kogumise, töötlemise ja keskkonnaohutu kõrvaldamisega seotud kulusid. Esitatud kulud ei tohi ületada tegelikke kulusid.4. Liikmesriigid tagavad, et ka tootjad, kes tarnivad elektri- ja elektroonikaseadmeid sidevahendite abil, täidavad käesolevas artiklis ettenähtud nõudeid nende seadmete osas, mis on tarnitud liikmesriigis, kus seadme ostja elab.Artikkel 9Muude kui kodumajapidamiste elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete hoolduse rahastamineLiikmesriigid tagavad, et 13. augustiks 2005 rahastavad tootjad muude kasutajate kui kodumajapidamiste selliste elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete kogumisest, töötlemisest, taaskasutamisest ja keskkonnaohutust kõrvaldamisest tulenevad kulud, mis on turule viidud pärast 13. augustit 2005.Enne 13. augustit 2005 turule viidud toodetest tekkinud elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete osas (vanad jäätmed) rahastavad jäätmehoolduskulud tootjad. Liikmesriigid võivad alternatiivina sätestada, et muud kasutajad kui kodumajapidamised võtavad samuti osaliselt või täielikult sellest rahastamisest osa.Tootjad ja muud kasutajad kui kodumajapidamised võivad sõlmida lepinguid muude rahastamisviiside kohta, ilma et see piiraks käesoleva direktiivi kohaldamist.Artikkel 10Kasutajateave1. Liikmesriigid tagavad, et kodumajapidamiste elektri- ja elektroonikaseadmete kasutajatele antakse vajalikku teavet:a) nõude kohta mitte kõrvaldada elektri- ja elektroonikaseadmeid sortimata olmejäätmetena ja koguda elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmeid lahus muudest jäätmetest;b) tagastamis- ja kogumissüsteemide kohta, mida nad saavad kasutada;c) selle kohta, kuidas nad saavad kaasa aidata elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete korduskasutamisele, ringlussevõtule ja muudele taaskasutamise viisidele;d) elektri- ja elektroonikaseadmetes sisalduvate ohtlike ainete võimaliku mõju kohta keskkonnale ja inimeste tervisele;e) IV lisas esitatud tähise tähenduse kohta.2. Liikmesriigid võtavad vastu asjakohased meetmeid tarbijate osalemiseks elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete kogumises ja meetmeid, mille abil julgustatakse tarbijaid hõlbustama korduskasutamise, töötlemise ja taaskasutamise protsessi.3. Elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete kõrvaldamise vähendamiseks sortimata jäätmetena ja nende lahuskogumise soodustamiseks tagavad liikmesriigid, et tootjad märgistavad nõuetekohaselt pärast 13. augustit 2005 turuleviidavaid elektri- ja elektroonikaseadmed IV lisas esitatud tähisega. Tähise võib toote suurusest või funktsioonist tulenevatel erandjuhtudel kanda elektri- ja elektroonikaseadmete pakendile, kasutamisjuhendisse ja garantiidokumendile.4. Liikmesriigid võivad nõuda, et osa lõigetes 1-3 nimetatud teabest või kogu teabe esitavad tootjad ja/või turustajad, nt kasutamisjuhendis või müügikohas.Artikkel 11Teave töötlemiskohtadele1. Elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete korduskasutamise ja keskkonnaohutu töötlemise hõlbustamiseks, sealhulgas hooldus, ajakohastamine, taasvarustamine ja ringlussevõtt, võtavad liikmesriigid vajalikke meetmeid, et tagada, et tootjad annavad korduskasutamise ja töötlemisega seotud teavet iga turuleviidud uut tüüpi elektri- ja elektroonikaseadme kohta ühe aasta jooksul alates seadme turuleviimisest. Kui korduskasutuskeskused ning töötlemise ja ringlussevõtuga tegelevad ettevõtted peavad seda käesoleva direktiivi sätete järgimiseks vajalikuks, esitatakse selles teabes kõik elektri- ja elektroonikaseadmete komponendid ja materjalid ning ohtlike ainete ja valmististe asukoht elektri- ja elektroonikaseadmetes. Tootjad teevad need andmed kättesaadavaks korduskasutuskeskustele ning töötlemise ja ringlussevõtuga tegelevatele ettevõtetele juhendite vormis või elektrooniliste vahendite abil (näiteks CD-ROM, sidusteenused).2. Liikmesriigid tagavad, et pärast 13. augustit 2005 turuleviidud elektri- või elektroonikaseadme tootjat saab selgelt identifitseerida seadmel oleva tähise abil. Seadme turuleviimise kuupäeva üheseks kindlaksmääramiseks peab seadmel olema tähis, milles on märgitud, et toode on turule viidud pärast 13. augustit 2005. Komisjon edendab selleks Euroopa standardi ettevalmistamist.Artikkel 12Teave ja aruandlus1. Liikmesriigid koostavad tootjate registri ja koguvad teavet liikmesriikides igal aastal turuleviidud, igal viisil kogutud, korduskasutatud, ringlussevõetud ja taaskasutatud elektri- ja elektroonikaseadmete ja eksporditud kogutud jäätmete koguste, sealhulgas arvestuslikud kogused, ja kategooriate kohta kaalu järgi või kui see ei ole võimalik, arvu järgi.Liikmesriigid tagavad, et tootjad, kes tarnivad elektri- ja elektroonikaseadmeid sidevahendite abil, esitavad teabe artikli 8 lõike 4 nõuete täitmise ja elektri- ja elektroonikaseadmete koguste ja kategooriate kohta, mis on turule viidud liikmesriigis, kus nende seadmete ostja elab.Liikmesriigid tagavad, et nõutud teave edastatakse komisjonile iga kahe aasta tagant 18 kuu jooksul pärast asjaomase ajavahemiku lõppemist. Esimene teabepakett hõlmab 2005. ja 2006. aastat. Elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete ja nende töötlemise andmebaasi loomiseks esitatakse andmed vormis, mis kehtestatakse ühe aasta jooksul alates käesoleva direktiivi jõustumisest artikli 14 lõikes 2 sätestatud korras.Käesoleva lõike järgimiseks näevad liikmesriigid ette nõuetekohase teabevahetuse, eelkõige artikli 6 lõikes 5 nimetatud töötlemistoimingute osas.2. Ilma et see piiraks lõike 1 nõuete kohaldamist, saadavad liikmesriigid komisjonile käesoleva direktiivi rakendamise aruande iga kolme aasta tagant. Aruanne tehakse küsimustike või vormide alusel, mille koostab komisjon nõukogu 23. detsembri 1991. aasta direktiivi 91/692/EMÜ (teatavate keskkonnaalaste direktiivide rakendamise aruannete ühtlustamise ja ratsionaliseerimise kohta) [19] artikliga 6 ettenähtud korras. Küsimustik või vormid saadetakse liikmesriikidele kuus kuud enne aruandeperioodi algust. Aruanne esitatakse komisjonile üheksa kuu jooksul pärast selles käsitletud kolmeaastase ajavahemiku lõppu.Esimene kolme aasta aruanne hõlmab ajavahemikku 2004-2006.Komisjon avaldab käesoleva direktiivi rakendamise aruande üheksa kuu jooksul pärast aruannete saamist liikmesriikidelt.Artikkel 13Kohandamine teaduse ja tehnika arengugaKõik muudatused, mis on vajalikud artikli 7 lõike 3, IB lisa (eelkõige seoses kodumajapidamiste valgustite, elektripirnide ja fotogalvaaniliste toodete, st päikesepaneelide võimaliku lisamisega), II lisa (eelkõige võttes arvesse elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete töötlemise uusi tehnilisi lahendusi) ning III lisa ja IV lisa kohandamiseks teaduse ja tehnika arenguga, võetakse vastu artikli 14 lõikes 2 sätestatud korras.Enne lisade muutmist konsulteerib komisjon muu hulgas elektri- ja elektroonikaseadmete tootjate, ringlussevõtjate, töötlemisega tegelevate ettevõtjate, keskkonnaorganisatsioonide ning töövõtjate ja tarbijaühingutega.Artikkel 14Komitee1. Komisjoni abistab direktiivi 75/442/EMÜ artikli 18 alusel loodud komitee.2. Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7, võttes arvesse sama otsuse artiklit 8.Otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikes 6 sätestatud tähtajaks kehtestatakse kolm kuud.3. Komitee võtab vastu oma töökorra.Artikkel 15SanktsioonidLiikmesriigid määravad kindlaks sanktsioonid, mida kohaldatakse käesoleva direktiivi alusel vastuvõetud siseriiklike sätete rikkumise puhul. Kehtestatavad karistused peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad.Artikkel 16Kontroll ja seireLiikmesriigid tagavad, et kontroll ja seire võimaldavad käesoleva direktiivi nõuetekohast kohaldamist kindlustada.Artikkel 17Ülevõtmine1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigusnormid 13. augustiks 2004. Nad teatavad sellest viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile kõik käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetud õigusnormid.3. Kui käesolevas direktiivis sätestatud eesmärgid on saavutatud, võivad liikmesriigid artikli 6 lõike 6, artikli 10 lõike 1 ja artikli 11 sätted üle võtta kokkulepete abil pädevate asutuste ja asjaomaste majandussektorite vahel. Kõnealused kokkulepped peavad vastama järgmistele nõuetele:a) kokkulepped peavad olema täidetavad;b) kokkulepetes määratakse kindlaks eesmärgid ning nendele vastavad tähtajad;c) kokkulepped tuleb avaldada riigi teatajas või üldsusele võrdväärselt kättesaadavas ametlikus dokumendis ning edastada komisjonile;d) saadud tulemusi kontrollitakse korrapäraselt, need kantakse ette pädevatele asutustele ja komisjonile ning tehakse kokkuleppes ettenähtud tingimustel üldsusele teatavaks;e) pädevad asutused tagavad, et kontrollitakse kokkulepete raames saavutatud edusamme;f) kokkuleppe täitmata jätmise korral peavad liikmesriigid õigusnormide abil rakendama käesoleva direktiivi asjakohaseid sätteid.4. a) Kreeka ja Iirimaa, kes oma:- ringlussevõtu infrastruktuuri üldiste puuduste,- üldiste geograafiliste tingimuste, näiteks väikeste saarte suur arv ning maa- ja mägipiirkonnad,- üldise madala rahvastikutiheduse ja- elektri- ja elektroonikaseadmete üldise madala tarbimise tõttuei suuda saavutada artikli 5 lõike 5 esimeses lõigus nimetatud jäätmete kogumise sihtkogust või artikli 7 lõikes 2 nimetatud taaskasutamise sihtkogust ja kes võivad jäätmeladestuskohti käsitleva nõukogu 26. aprilli 1999. aasta direktiivi 1999/31/EÜ [20] artikli 5 lõike 2 kolmanda lõigu kohaselt taotleda selles artiklis nimetatud tähtaja pikendamist, võivad käesoleva direktiivi artikli 5 lõikes 5 ja artikli 7 lõikes 2 nimetatud ajavahemikke pikendada.Liikmesriigid teavitavad komisjoni oma otsustest hiljemalt käesoleva direktiivi ülevõtmise ajal.b) Komisjon teavitab teisi liikmesriike ja Euroopa Parlamenti nendest otsustest.5. Viie aasta jooksul pärast käesoleva direktiivi jõustumist esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule käesoleva direktiivi kohaldamisel saadud kogemustel põhineva aruande, milles käsitletakse eelkõige jäätmete lahuskogumist, töötlemist, taaskasutamist ja rahastamissüsteeme. Lisaks sellele peab aruanne põhinema tehnoloogia arengul, saadud kogemustel, keskkonnanõuetel ja siseturu toimimisel. Vajaduse korral lisatakse aruandele ettepanekud käesoleva direktiivi asjakohaste sätete läbivaatamiseks.Artikkel 18JõustumineKäesolev direktiiv jõustub selle Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.Artikkel 19AdressaadidKäesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 27. jaanuar 2003Euroopa Parlamendi nimelpresidentP. CoxNõukogu nimeleesistujaG. Drys[1] EÜT C 365 E, 19.12.2000, lk 184 ja EÜT C 240 E, 28.8.2001, lk 298.[2] EÜT C 116, 20.4.2001, lk 38.[3] EÜT C 148, 18.5.2001, lk 1.[4] Euroopa Parlamendi 15. mai 2001. aasta arvamus (EÜT C 34, 7.2.2002, lk 115), nõukogu 4. detsembri 2001. aasta ühine seisukoht (EÜT C 110 E, 7.5.2002, lk 1) ja Euroopa Parlamendi 10. aprilli 2002. aasta otsus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata). Euroopa Parlamendi 18. detsembri 2002. aasta otsus ja nõukogu 16. detsembri 2002. aasta otsus.[5] EÜT C 138, 17.5.1993, lk 5.[6] EÜT C 76, 11.3.1997, lk 1.[7] EÜT C 362, 2.12.1996, lk 241.[8] EÜT L 194, 25.7.1975, lk 47. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni otsusega 96/350/EÜ (EÜT L 135, 6.6.1996, lk 32).[9] EÜT L 78, 26.3.1991, lk 38. Direktiivi on muudetud komisjoni direktiiviga 98/101/EÜ (EÜT L 1, 5.1.1999, lk 1).[10] EÜT L 118, 27.4.2001, lk 41.[11] EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.[12] EÜT L 144, 4.6.1997, lk 19.[13] EÜT 196, 16.8.1967, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2001/59/EÜ (EÜT L 225, 21.8.2001, lk 1).[14] EÜT L 200, 30.7.1999, lk 1. Direktiivi on muudetud komisjoni direktiiviga 2001/60/EÜ (EÜT L 226, 22.8.2001, lk 5).[15] EÜT L 30, 6.2.1993, lk 1. Määrust on viimati muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 2557/2001 (EÜT L 349, 31.12.2001, lk 1).[16] EÜT L 166, 1.7.1999, lk 6. Määrust on viimati muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 2243/2001 (EÜT L 303, 20.11.2001, lk 11).[17] EÜT L 185, 17.7.1999, lk 1. Määrust on viimati muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 2243/2001.[18] EÜT L 114, 24.4.2001, lk 1.[19] EÜT L 377, 31.12.1991, lk 48.[20] EÜT L 182, 16.7.1999, lk 1.--------------------------------------------------IA LISAKäesoleva direktiiviga hõlmatud elektri- ja elektroonikaseadmete kategooriad1. Suured kodumasinad2. Väiksemad kodumasinad3. Infotehnoloogia- ja telekommunikatsiooniseadmed4. Tavatarbijatele ettenähtud seadmed5. Valgustusseadmed6. Elektri- ja elektrontööriistad (välja arvatud suured paiksed tööstuslikud tööriistad)7. Mänguasjad, vaba aja veetmise ja spordivahendid8. Meditsiiniseadmed (välja arvatud kõik implantaadid ja nakatunud tooted)9. Seire- ja valveseadmed10. Automaadid--------------------------------------------------IB LISAKäesoleva direktiivi kohaldamisalasse ja IA lisa kategooriatesse kuuluvate toodete loetelu1. Suured kodumasinadSuured jahutusseadmedKülmikudSügavkülmikudMuud suured seadmed, mida kasutatakse toiduainete külmutamiseks, säilitamiseks ja hoidmiseksPesumasinadPesukuivatidNõudepesumasinadToiduvalmistamise masinadElektripraeahjudElektrikeeduplaadidMikrolaineahjudMuud suured seadmed, mida kasutatakse toidu valmistamiseks ja muuks toiduainete töötlemiseksElektrilised kütteseadmedElektriradiaatoridMuud suured seadmed tubade, voodite ja istmete soojendamiseksElektriventilaatoridKliimaseadmedMuud tuulutus-, väljatõmbe- ja konditsioneerimisseadmed2. Väiksemad kodumasinadTolmuimejadVaibaharjadMuud puhastusseadmedÕmblus-, kangakudumis- ja silmkudumismasinad ning muud tekstiilmaterjali töötlemise masinadTriikrauad ja muud seadmed triikimiseks, pesu rullimiseks ning muuks rõivaste hoolduseksLeivarösteridFritteridKohviveskid, kohvimasinad ja seadmed mahutite või pakendite avamiseksElektrinoadJuukselõikusmasinad, föönid, hambaharjad, habemeajamisaparaadid, massaažiaparaadid ja muud kehahooldusseadmedKellad, käekellad ja seadmed aja mõõtmiseks, näidustamiseks või registreerimiseksKaalud3. Infotehnoloogia- ja telekommunikatsiooniseadmedTsentraliseeritud automaatne andmetöötlus:SuurarvutidMiniarvutidPrinteridPersonaalne andmetöötlus:Personaalarvutid (keskseade, hiir, ekraan ja klaviatuur kaasa arvatud)Kandearvutid (keskseade, hiir, ekraan ja klaviatuur kaasa arvatud)Väiksemad sülearvutidMärkmikarvutidPrinteridKoopiamasinadElektri- ja elektronkirjutusmasinadTasku- ja lauakalkulaatoridja muud tooted ja seadmed andmete elektrooniliseks kogumiseks, salvestamiseks, töötlemiseks, esitamiseks või edastamiseksLõppkasutaja terminalid ja süsteemidFaksidTeleksTelefonidTaksofonidTraadita telefonidMobiiltelefonidAutomaatvastajadja muud tooted või seadmed heli, kujutise või muu teabe edastamiseks telekommunikatsioonivahendite abil4. Tavatarbijatele ettenähtud seadmedRaadiodTeleviisoridVideokaameradVideomakidKõrgekvaliteedilise heliga makidHelivõimendidMuusikariistadja muud tooted või seadmed heli või kujutise salvestamiseks või taasesitamiseks, sealhulgas heli ja kujutise levitamiseks ettenähtud muud signaalid ja tehnoloogiad kui telekommunikatsioonivahendid5. ValgustusseadmedLuminofoorlampide valgustid, välja arvatud kodumajapidamiste valgustidSirged luminofoorlambidKompaktlambidSuure valgustugevusega lahenduslambid, sh kõrgrõhunaatriumlambid ja metallhaliidlambidMadalrõhunaatriumlambidMuud valgustusseadmed või seadmed valgustuse suunamiseks või reguleerimiseks, välja arvatud hõõglambid6. Elektri- ja elektrontööriistad (välja arvatud suured paiksed tööstuslikud tööriistad)PuuridSaedÕmblusmasinadSeadmed puu, metalli või muu materjali treimiseks, freesimiseks, lihvimiseks, saagimiseks, lõikamiseks, puurimiseks, augustamiseks, mulgustamiseks, kantimiseks, painutamiseks või muuks töötlemiseksTööriistad neetimiseks, naelutamiseks, kruvimiseks või neetide, naelte, kruvide eemaldamiseks või samasuguseks otstarbeksTööriistad keevitamiseks, jootmiseks või samasuguseks otstarbeksSeadmed vedelike või gaasiliste ainete pihustamiseks, nendega katmiseks, pritsimiseks või muul viisil käsitlemiseksNiidukid või muud aiatööriistad7. Mänguasjad, vaba aja veetmise ja spordivahendidElektrirongide või võidusõiduautode komplektidKäeshoitavad videomängupuldidVideomängudArvutid jalgrattasõidu, sukeldumise, jooksmise, sõudmise jm tegevuse jaoksSpordivahendid elektriliste või elektrooniliste komponentidegaMüntidega mänguautomaadid8. Meditsiiniseadmed (välja arvatud kõik implantaadid ja nakatunud tooted)Kiiritusravi aparatuurKardioloogiaseadmedDialüüsi aparatuurHingamisaparaadidTuumameditsiini seadmedIn vitro — diagnostikas kasutatavad laboriseadmedAnalüsaatoridSügavkülmikudRasedustestidMuud seadmed haiguse, vigastuse või puude avastamiseks, vältimiseks, jälgimiseks, ravimiseks või leevendamiseks9. Seire- ja valveseadmedSuitsuanduridKütteregulaatoridTermostaadidKodumajapidamises või laboratooriumiseadmetena kasutatavad mõõtmis-, kaalumis- või reguleerimisseadmedMuud tööstusettevõtetes kasutatavad seire- ja valveseadmed (nt juhtpaneelid)10. AutomaadidKuumade jookide automaadidSoojade või külmade joogipudelite või -purkide automaadidTahkete toodete automaadidSularaha automaadidIgat liiki toodete väljastamise automaadid--------------------------------------------------II LISAElektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete materjalide ja komponentide selektiivne töötlemine artikli 6 lõike 1 kohaselt1. Lahuskogutud elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmetest tuleb eemaldada vähemalt järgmised ained, valmistised ja komponendid:- polüklooritud bifenüülid (PCBd), mis sisaldavad kondensaatoreid polüklooritud bifenüülide (PCBde) ja polüklooritud terfenüülide (PCTde) kõrvaldamist käsitleva nõukogu 16. septembri 1996. aasta direktiivi 96/59/EÜ [1] kohaselt,- elavhõbedat sisaldavad komponendid, nt lülitid või taustavalgustid,- akud,- mobiiltelefonide ja muude seadmete trükkplaadid, kui trükkplaadi pindala on suurem kui 10 cm2,- toonerikassetid ning vedelad, pastataolised ja värvitoonerid,- põlemist takistav broomitud plast,- asbestijäätmed ja asbesti sisaldavad komponendid,- elektronkiiretorud,- klorofluorosüsinikud (CFC), klorofluorosüsivesinikud (HCFC) või fluorosüsivesinikud (HFC), süsivesinikud (HC),- gaaslahenduslambid,- üle 100 cm2 projektsioonipinnaga vedelkristallkuvarid (vajaduse korral koos metallraamiga) ja kõik kuvarid, mille taustavalgus on gaaslahenduslamp,- välised elektrijuhtmed,- tulekindlaid keraamilisi kiude sisaldavad komponendid komisjoni 5. detsembri 1997. aasta direktiivi 97/69/EÜ kohaselt, millega kohandatakse tehnika arenguga ohtlike ainete klassifitseerimist, pakendamist ja märgistamist käsitlevat nõukogu direktiivi 67/548/EMÜ, [2]- radioaktiivseid aineid sisaldavad komponendid, välja arvatud komponendid, mis jäävad allapoole künniseid, mis on sätestatud nõukogu 13. mai 1996. aasta direktiivis 96/29/Euratom, millega sätestatakse põhilised ohutusnormid töötajate ja muu elanikkonna tervise kaitsmiseks ioniseerivast kiirgusest tulenevate ohtude eest, [3]- probleemseid aineid sisaldavad elektrolüütkondensaatorid (kõrgus>25 mm, läbimõõt > 25 mm või proportsionaalselt sama suurusega).Need ained, valmistised ja komponendid kõrvaldatakse või taaskasutatakse nõukogu direktiivi 75/442/EMÜ artikli 4 kohaselt.2. Järgmisi lahuskogutud elektri- ja elektroonikaseadmete komponentide jäätmeid tuleb töödelda märgitud viisil:- elektronkiiretorud: fluorestseeriv kate tuleb eemaldada,- seadmed, mis sisaldavad osooni kahandavaid gaase või mille globaalse soojenemise potentsiaal (GWP) on üle 15, näiteks külmutusvahus ja külmutusringis kasutatavad gaasid: gaasid tuleb nõuetekohaselt eraldada ja nõuetekohaselt töödelda. Osooni vähendavaid gaase tuleb töödelda osoonikihti kahandavaid aineid käsitleva Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. juuni 2000. aasta määruse (EÜ) nr 2037/2000 [4] kohaselt,- gaaslahenduslambid: elavhõbe tuleb eemaldada.3. Võttes arvesse keskkonnakaalutlusi ning korduskasutamise ja ringlussevõtu soovitavust, kohaldatakse lõikeid 1 ja 2 nii, et komponentide või tervikseadmete keskkonnaohutu korduskasutamine ja ringlussevõtt ei oleks takistatud.4. Komisjon hindab artikli 14 lõikes 2 ettenähtud menetluse raames võimalikult kiiresti, kas punkte, mis on seotud:- mobiiltelefonide trükkplaatide ja- vedelkristallkuvaritega,peab muutma.[1] EÜT L 243, 24.9.1996, lk 31.[2] EÜT L 343, 13.12.1997, lk 19.[3] EÜT L 159, 29.6.1996, lk 1.[4] EÜT L 244, 29.9.2000, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 2039/2000 (EÜT L 244, 29.9.2000, lk 26).--------------------------------------------------III LISAArtikli 6 lõike 3 kohased tehnilised nõuded1. Elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete ladustamiskohad (sealhulgas ajutine ladustamine) enne nende töötlemist (ilma et see piiraks direktiivi 1999/31/EÜ nõuete kohaldamist):- mitteläbilaskva pinnasega asjakohased alad, mis on varustatud vedelike kogumisseadmete ja vajaduse korral dekanterite ja puhastite-rasvatustajatega,- ilmastikukindla kattega asjakohased alad.2. Elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete töötlemiskohad:- kaalud töödeldud jäätmete kaalumiseks,- mitteläbilaskva pinnasega ja ilmastikukindla kattega asjakohased alad, mis on varustatud vedelike kogumisseadmete ja vajaduse korral dekanterite ja puhastite-rasvatustajatega,- demonteeritud varuosade nõuetekohane ladustamiskoht,- asjakohased mahutid akude, PCBsid/PCTsid sisaldavate kondensaatorite ja muude ohtlike jäätmete, näiteks radioaktiivsete jäätmete ladustamiseks,- seadmed vee töötlemiseks kooskõlas tervishoiu- ja keskkonnaalaste eeskirjadega.--------------------------------------------------IV LISAElektri- ja elektroonikaseadmete märgistamise tähisElektri- ja elektroonikaseadmete lahuskogumist märgistav tähis on allpool esitatud ratastega prügikonteiner, millele on rist peale tõmmatud. Tähis tuleb kanda seadmetele nähtavalt, loetavalt ja kustumatult.+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------