title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/104/EÜ, 16. september 2009 , töötajate poolt tööl kasutatavatele töövahenditele esitatavate ohutuse ja tervishoiu miinimumnõuete kohta (teine üksikdirektiiv direktiivi 89/391/EMÜ artikli 16 lõike 1 tähenduses) (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               3.10.2009

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 260/5

      EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2009/104/EÜ,
   16. september 2009,
   töötajate poolt tööl kasutatavatele töövahenditele esitatavate ohutuse ja tervishoiu miinimumnõuete kohta (teine üksikdirektiiv direktiivi 89/391/EMÜ artikli 16 lõike 1 tähenduses)
   (kodifitseeritud versioon)
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 137 lõiget 2,
   võttes arvesse komisjoni ettepanekut,
   võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
   olles konsulteerinud Regioonide Komiteega,
   toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (2)

   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Nõukogu 30. novembri 1989. aasta direktiivi 89/655/EMÜ (töötajate poolt tööl kasutatavatele töövahenditele esitatavate ohutuse ja tervishoiu miinimumnõuete kohta (teine üksikdirektiiv direktiivi 89/391/EMÜ artikli 16 lõike 1 tähenduses)) (3) on korduvalt oluliselt muudetud (4). Selguse ja otstarbekuse huvides tuleks kõnealune direktiiv kodifitseerida.

               (2)

               Käesolev direktiiv on üksikdirektiiv töötajate tervishoiu ja ohutuse parandamist soodustavate meetmete kehtestamist käsitleva nõukogu 12. juuni 1989. aasta direktiivi 89/391/EMÜ (5) artikli 16 lõike 1 tähenduses. Seetõttu kohaldatakse direktiivi 89/391/EMÜ sätteid täielikult töötajate poolt tööl kasutatavate töövahendite suhtes, ilma et see piiraks käesolevas direktiivis sisalduvaid rangemaid või erisätteid.

               (3)

               Asutamislepingu artikli 137 lõige 2 näeb ette, et nõukogu võib direktiividega vastu võtta miinimumnõuded, et eelkõige töökeskkonna parandamisega tagada töötajate tervise ja turvalisuse parem kaitse.

               (4)

               Vastavalt kõnealusele artiklile tuleb neis direktiivides hoiduda selliste haldus-, finants- ja õiguslike piirangute kehtestamisest, mis pidurdaksid väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete loomist ja arengut.

               (5)

               Asutamislepingu artikli 137 lõike 2 kohaselt vastu võetud sätted ei takista ühtki liikmesriiki säilitamast või kehtestamast rangemaid töökaitsemeetmeid, kui need on kooskõlas asutamislepinguga.

               (6)

               Töövahendite kasutamisega seotud tervishoiu ja ohutuse paremaks tagamiseks kavandatud miinimumnõuete järgimine on töötajate tervise ja ohutuse kindlustamisel eriti oluline.

               (7)

               Tööohutuse, -hügieeni ja -tervishoiu parandamine on eesmärk, mida ei tohiks allutada üksnes majanduslikele kaalutlustele.

               (8)

               Kõrgtööd võivad seada töötajate ohutuse ja tervise eriti suurde ohtu, eelkõige ohustavad neid kõrgelt allakukkumised ja muud tõsised tööõnnetused, mis moodustavad suure osa kõikidest õnnetustest, eriti surmaga lõppenud õnnetustest.

               (9)

               Käesolev direktiiv on konkreetne samm siseturu sotsiaalse mõõtme väljaarendamisel.

               (10)

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. juuni 1998. aasta direktiivi 98/34/EÜ (millega nähakse ette tehnilistest standarditest ja eeskirjadest ning infoühiskonna teenuste eeskirjadest teatamise kord) (6) kohaselt peavad liikmesriigid teavitama komisjoni kõikidest tehniliste normide eelnõudest, mis käsitlevad aparatuuri, vahendeid või seadiseid.

               (11)

               Käesolev direktiiv on sobivaim vahend seatud eesmärkide saavutamiseks ega lähe nende saavutamiseks vajalikust kaugemale.

               (12)

               Käesolev direktiiv ei tohiks mõjutada liikmesriikide kohustusi, mis on seotud III lisa B osas esitatud direktiivide ülevõtmise tähtpäevadega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   I   PEATÜKK

      ÜLDSÄTTED

   Artikkel 1
   Reguleerimisala
   1.   Käesolevas direktiivis, mis on teine üksikdirektiiv direktiivi 89/391/EMÜ artikli 16 lõike 1 tähenduses, sätestatakse artiklis 2 määratletud, töötajate poolt tööl kasutatavatele töövahenditele esitatavad ohutuse ja tervishoiu miinimumnõuded.
   2.   Direktiivi 89/391/EMÜ sätteid kohaldatakse kogu lõikes 1 nimetatud valdkonnas täielikult, ilma et see piiraks käesolevas direktiivis sisalduvate rangemate või erisätete kohaldamist.
   Artikkel 2
   Mõisted
   Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:
   a)   „töövahendid”– tööl kasutatavad masinad, aparatuurid, tööriistad või seadised;
   b)   „töövahendite kasutamine”– tegevus, mille puhul töövahendeid kasutatakse, nagu töövahendi käivitamine ja seiskamine, selle kasutamine, transport, parandamine, ümberseadistamine, hooldus- ja teenindustööd, sealhulgas eelkõige puhastamine;
   c)   „ohuala”– töövahendi sees või ümber olev ala, milles viibimine võib ohustada inimese tervist või turvalisust;
   d)   „ohualas viibiv töötaja”– täielikult või osaliselt ohualas viibiv töötaja;
   e)   „kasutaja”– töötaja või töötajad, kellele on antud ülesanne töövahendeid kasutada.
   II   PEATÜKK

      TÖÖANDJA KOHUSTUSED

   Artikkel 3
   Üldised kohustused
   1.   Tööandja võtab vajalikud meetmed tagamaks, et ettevõttes või asutuses töötajate kasutusse antavad töövahendid sobivad tööülesande täitmiseks või on selleks nõuetekohaselt kohandatud ning töötajad saavad neid kasutada oma turvalisust või tervist ohustamata.
   Töötajate kasutusse antavate töövahendite valikul peab tööandja pöörama tähelepanu töötajate turvalisust ja tervist ohustada võivatele spetsiifilistele töötingimustele ja -laadile ning ettevõttes või asutuses, eelkõige töökohal esinevale ohule ning samuti muudele kõnealuste töövahendite kasutamisega kaasneda võivatele ohtudele.
   2.   Kui ei ole võimalik täielikult tagada, et töötajad saavad töövahendeid kasutada oma turvalisust või tervist ohustamata, peab tööandja võtma asjakohased meetmed ohtude minimeerimiseks.
   Artikkel 4
   Töövahendeid käsitlevad eeskirjad
   1.   Ilma et see piiraks artikli 3 kohaldamist, hangib tööandja järgmised töövahendid või kasutab neid:

               a)

               töövahendid, mis juhul, kui need on ettevõtte ja/või asutuse töötajate kasutusse antud esimest korda pärast 31. detsembrit 1992, vastavad

                           i)

                           asjakohastele ja kohaldatavatele ühenduse direktiividele;

                           ii)

                           I lisas sätestatud miinimumnõuetele, kui muid ühenduse direktiive ei kohaldata või kohaldatakse osaliselt;

               b)

               töövahendid, mis juhul, kui need on antud ettevõtte või asutuse töötajate kasutusse 31. detsembriks 1992, vastavad I lisas sätestatud miinimumnõuetele hiljemalt nelja aasta pärast alates kõnealusest kuupäevast;

               c)

               ilma et see piiraks punkti a alapunkti i kohaldamist ja olenemata punkti a alapunktist ii ja punktist b, vastavad I lisa punkti 3 nõuetega kooskõlas olevad eritöövahendid, mis juba on antud ettevõtte või asutuse töötajate kasutusse 5. detsembriks 1998, I lisas sätestatud miinimumnõuetele hiljemalt nelja aasta pärast alates kõnealusest kuupäevast.

         2.   Tööandja võtab vajalikud meetmed tagamaks, et töövahendeid hoitakse kogu kasutusaja jooksul asjakohase hoolduse abil sellisel tasemel, mis vastavalt vajadusele on kooskõlas kas lõike 1 punktiga a või b.
   3.   Liikmesriigid kehtestavad pärast tööturu osapooltega konsulteerimist ja siseriiklikke õigusakte ja/või tavasid arvesse võttes II lisas nimetatud eesmärkidele vastava ohutustaseme saavutamist võimaldavad menetlused.
   Artikkel 5
   Töövahendite kontrollimine
   1.   Tööandja tagab, et kui töövahendite ohutus sõltub nende paigaldustingimustest, kontrollivad siseriiklikele õigusaktidele või tavadele vastavad pädevad isikud neid eelnevalt (pärast paigaldamist ja enne esmakordselt kasutusse võtmist) ja pärast nende kokkupanemist uues kohas kindlustamaks, et töövahendid on paigaldatud õigesti ja toimivad nõuetekohaselt.
   2.   Et kindlustada tervishoiu- ja ohutustingimuste täitmine ning töövahendite kahjustuste õigeaegne avastamine ja parandamine, tagab tööandja, et siseriiklikele õigusaktidele ja/või tavadele vastavad pädevad isikud kontrollivad töövahendeid, mida mõjutavad tingimused, mis neid kahjustavad ja millega võib kaasneda ohtlik olukord:

               a)

               regulaarselt ja vajaduse korral katsetavad neid;

               b)

               erandkorras juhul, kui erandlikud asjaolud nagu ümberseadistamine, õnnetused, loodusnähtused või pikaleveninud tööseisak võivad töövahendite turvalisust ohustada.

         3.   Kontrollitulemused tuleb registreerida ja need peavad olema asjaomaste asutuste käsutuses. Kontrollitulemusi tuleb säilitada piisava aja jooksul.
   Kui töövahendid asuvad väljaspool ettevõtet, peab nendega kaasas olema tõendusmaterjal kontrolli toimumise kohta.
   4.   Liikmesriigid määravad kontrollide toimumise tingimused.
   Artikkel 6
   Töövahendid, millega kaasnevad eririskid
   Kui töövahendite kasutamine toob tõenäoliselt kaasa eririski töötajate ohutusele või tervisele, võtab tööandja vajalikud meetmed tagamaks, et

               a)

               töövahendite kasutamine oleks piiratud nende isikutega, kellele on antud ülesanne neid kasutada;

               b)

               parandus-, ümberseadistamis-, hooldus- või teenindustöid teeksid ainult selleks konkreetselt määratud töötajad.

         Artikkel 7
   Ergonoomia ja töötervishoid
   Tervishoiu ja ohutuse miinimumnõudeid kohaldades võtab tööandja täielikult arvesse töötajate tööasendit ja kehahoidu töövahendite kasutamisel ning ergonoomia põhimõtteid.
   Artikkel 8
   Töötajate teavitamine
   1.   Ilma et see piiraks direktiivi 89/391/EMÜ artikli 10 kohaldamist, võtab tööandja vajalikud meetmed tagamaks, et töötajate käsutuses on piisav teave ja, vajaduse korral, kirjalikud juhised tööl kasutatavate töövahendite kohta.
   2.   Teave ja kirjalikud juhised peavad sisaldama vähemalt piisavat tervishoiu- ja ohutusealast teavet, mis käsitleb

               a)

               töövahendite kasutamise tingimusi;

               b)

               prognoositavaid ebatavalisi olukordi;

               c)

               töövahendite kasutamise kogemustest vajaduse korral tehtud järeldusi.

         Töötajad on teadlikud neid puudutavatest ohtudest, tööpiirkonnas või -kohas asuvatest töövahenditest ja neid mõjutavatest muudatustest, niivõrd kui need muudatused mõjutavad töötajate vahetus tööpiirkonnas või -kohas asuvaid töövahendeid, isegi kui nad neid otseselt ei kasuta.
   3.   Teave ja kirjalikud juhised on asjaomastele töötajatele arusaadavad.
   Artikkel 9
   Töötajate väljaõpe
   Ilma et see piiraks direktiivi 89/391/EMÜ artikli 12 kohaldamist, võtab tööandja vajalikud meetmed tagamaks, et

               a)

               töötajad, kellele on antud ülesanne töövahendeid kasutada, saavad piisava väljaõppe, sealhulgas töövahendi kasutamisega kaasneda võivate ohtude kohta;

               b)

               artikli 6 punktis b nimetatud töötajad saavad piisava eriväljaõppe.

         Artikkel 10
   Töötajatega konsulteerimine ja nende osalemine
   Töötajate või nende esindajatega konsulteerimine ja nende osalemine käesoleva direktiiviga ja selle lisadega seotud küsimustes toimub direktiivi 89/391/EMÜ artikli 11 kohaselt.
   III   PEATÜKK

      MUUD SÄTTED

   Artikkel 11
   Lisade muutmine
   1.   Nõukogu võtab vastu I lisasse tehtava, I lisa punktis 3 nimetatud eritöövahendite suhtes kohaldatavaid täiendavaid miinimumnõudeid käsitleva täienduse asutamislepingu artikli 137 lõikes 2 sätestatud korras.
   2.   Lisades tehtavad üksnes tehnilised kohandused võetakse vastu direktiivi 89/391/EMÜ artikli 17 lõikes 2 sätestatud korras ning mis on tingitud

               a)

               direktiivide vastuvõtmisest töövahendite tehnilise ühtlustamise ja standardimise valdkonnas või

               b)

               tehnilisest arengust, muudatustest rahvusvahelistes määrustes või spetsifikaatides või teadmiste täienemisest töövahendite valdkonnas.

         Artikkel 12
   Lõppsätted
   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastu võetud või vastu võetavate siseriiklike õigusnormide teksti.
   Artikkel 13
   Direktiiv 89/655/EMÜ, mida on muudetud III lisa A osas loetletud direktiividega, tunnistatakse kehtetuks; see ei mõjuta liikmesriikide kohustusi, mis on seotud III lisa B osas esitatud direktiivide ülevõtmise tähtpäevadega.
   Viiteid kehtetuks tunnistatud direktiivile käsitatakse viidetena käesolevale direktiivile kooskõlas IV lisas esitatud vastavustabeliga.
   Artikkel 14
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 15
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Strasbourg, 16. september 2009

            Euroopa Parlamendi nimel

            president

         J. BUZEK

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         C. MALMSTRÖM

      (1)  ELT C 100, 30.4.2009, lk 144.

      (2)  Euroopa Parlamendi 8. juuli 2008. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta otsus.

      (3)  EÜT L 393, 30.12.1989, lk 13.

      (4)  Vt III lisa A osa.

      (5)  EÜT L 183, 29.6.1989, lk 1.

      (6)  EÜT L 204, 21.7.1998, lk 37.

      I LISA

         NIMETATUD MIINIMUMNÕUDED

      (artikli 4 lõike 1 punkti a alapunktis ii ja punktis b)
      1.   Üldine märkus

      Käesolevas lisas sätestatud kohustusi kohaldatakse käesolevat direktiivi arvesse võttes juhul, kui asjaomaste töövahenditega on seotud vastav oht.
      Järgmised miinimumnõuded, kui neid kohaldatakse kasutuses olevate töövahendite suhtes, ei nõua tingimata samu meetmeid kui uusi töövahendeid käsitlevad esmanõuded.
      2.   Töövahendite suhtes kohaldatavad üldised miinimumnõuded

                  2.1.

                  Ohutust mõjutavad töövahendite juhtimisseadised peavad olema selgelt nähtavad ja eristatavad ning vajaduse korral asjakohaselt märgistatud.
                  Välja arvatud juhul, kui see on teatavate juhtimisseadiste puhul vajalik, peavad juhtimisseadised paiknema väljaspool ohuala nii, et nende kasutamine ei põhjusta lisaohtu. Juhtimisseadiste ettekavatsematu kasutamine ei või kaasa tuua ohtu.
                  Vajaduse korral peab kasutaja olema võimeline põhikasutuskohast tagama, et ohualadel ei viibi ühtki inimest. Kui see ei ole võimalik, peab hoiatusseadis enne töövahendi käivitumist automaatselt andma kuuldava ja/või nähtava hoiatussignaali. Ohualal viibival töötajal peab olema aega või abivahendeid töövahendi käivitamisel ja/või seiskamisel tekkinud ohu kiireks vältimiseks.
                  Juhtimisseadised peavad olema ohutud ja nende valikul tuleb arvesse võtta nende kavandatava kasutuse käigus ilmneda võivaid rikkeid, tõrkeid ja piiranguid.

                  2.2.

                  Töövahendi käivitamine peab olema võimalik üksnes selleks ette nähtud juhtimisseadise tahtliku mõjutamisega.
                  Sama kehtib ka

                              —

                              töövahendi uuesti käivitamise puhul pärast selle seiskumist mis tahes põhjusel,

                              —

                              töötamistingimuste (nt kiirus, rõhk) olulise muutumise puhul,

                        välja arvatud juhul, kui uuesti käivitamine või muutus ohualas viibivaid töötajaid ei ohusta.
                  Seda nõuet ei kohaldata uuesti käivitamise või töötamistingimuste selliste muutuste suhtes, mis tulenevad automaatseadme normaalsest töötsüklist.

                  2.3.

                  Kõik töövahendid peavad olema varustatud seiskamisseadisega nende täielikuks ja ohutuks seiskamiseks.
                  Kõik töökohad peavad olema varustatud seiskamisseadisega, et seisata sõltuvalt ohu liigist osa või kõik töövahendid nii, et töövahendid oleksid ohutus seisundis. Töövahendi seiskamisseadisele tuleb anda käivitusseadise ees talituslik eelis. Kui töövahend või selle ohtlikud osad on seiskunud, tuleb ajamite energiavarustus katkestada.

                  2.4.

                  Kui see on vajalik ja sõltuvalt töövahendi tekitatavatest ohtudest ja selle tavapärasest seiskumisajast, tuleb töövahend varustada hädaseiskamisseadisega.

                  2.5.

                  Töövahendid, mille kasutamisega võib kaasneda esemete kukkumise või eemalepaiskumise oht, peavad olema varustatud asjakohaste ja ohule vastavate kaitseseadistega.
                  Töövahendid, mille kasutamisega võib kaasneda gaasi, auru, vedeliku või tolmu eraldumisel tekkiv oht, peavad ohuallika läheduses olema varustatud asjakohaste kogumis- ja/või kõrvaldamisseadistega.

                  2.6.

                  Töövahendid ja nende osad peavad olema klambritega või muul viisil püsikindlalt kinnitatud, kui see on vajalik töötajate ohutuse ja tervise tagamiseks.

                  2.7.

                  Kui on oht, et töövahendi osad võivad murduda või puruneda, mis tõenäoliselt ohustaks töötajate turvalisust ja tervist, tuleb võtta asjakohased kaitsemeetmed.

                  2.8.

                  Kui on oht, et kokkupuude töövahendi liikuva osaga võib põhjustada õnnetusi, peavad need osad olema varustatud kaitsepiirete või -seadistega, et takistada juurdepääsu ohualadele või peatada ohtlike osade liikumine enne ohualadele jõudmist.
                  Kaitsepiirded ja -seadised

                              —

                              peavad olema vastupidava konstruktsiooniga;

                              —

                              ei tohi tekitada mingit lisaohtu;

                              —

                              peavad olema raskesti eemaldatavad või kasutuskõlbmatuks muudetavad;

                              —

                              peavad asuma ohualast piisavalt kaugel;

                              —

                              peavad võimalikult vähe varjama töövahendi töötsooni nähtavust;

                              —

                              peavad võimaldama töövahendi osade paigaldamiseks või asendamiseks ja hoolduseks vajalikke toiminguid, piirates juurdepääsu ainult selle alaga, kus toiminguid tehakse ja, võimaluse korral, ilma kaitsepiiret või -seadist eemaldamata.

                  2.9.

                  Töökoha ja hoolduskoha valgustatus peab olema töövahendiga töötamiseks või selle hooldamiseks piisav.

                  2.10.

                  Töövahendi osad, mille temperatuur on kõrge või väga madal, peavad olema vajaduse korral kaitstud, et ära hoida töötajate kokkupuudet nendega või töötajate liiga lähedale tulekut.

                  2.11.

                  Töövahendite hoiatusseadised peavad olema üheselt mõistetavad ning kergesti märgatavad ja arusaadavad.

                  2.12.

                  Töövahendit võib kasutada ainult sellisteks toiminguteks ja sellistel tingimustel, milleks see ette on nähtud.

                  2.13.

                  Töövahendit peab olema võimalik hooldada, kui see on seisatud. Kui see ei ole võimalik, peab olema võimalik võtta asjakohaseid kaitsemeetmeid, et hooldustöid saaks teha või et hooldustöid saaks teha väljaspool ohualasid.
                  Kui töövahendi juurde kuulub hooldusraamat, peab see olema ajakohastatud.

                  2.14.

                  Kõikidel töövahenditel peavad olema selgelt eristatavad abivahendid nende lahutamiseks kõikidest energiaallikatest.
                  Enne uuesti ühendamist tuleb olla kindel, et asjaomased töötajad ei ole ohus.

                  2.15.

                  Töövahenditel peavad olema hoiatused ja märgistused, mis on vajalikud töötajate ohutuse tagamiseks.

                  2.16.

                  Töötajatel peab olema ohutu juurdepääs tootmis-, reguleerimis- ja hooldustoiminguteks vajalikele kohtadele ja võimalus seal ohutult viibida.

                  2.17.

                  Töövahendid peavad olema sobivad, et kaitsta töötajaid töövahendi põlemasüttimise, ülekuumenemise või gaasi, tolmu, vedeliku, auru või muude töövahendi poolt toodetud või selles kasutatud või ladustatud ainete eraldumise ohu eest.

                  2.18.

                  Töövahendid peavad olema sobivad, et ära hoida töövahendite või töövahendi poolt toodetud või selles kasutatud või ladustatud ainete plahvatamise oht.

                  2.19.

                  Töövahendid peavad olema sobivad, et kaitsta ohualal viibivaid töötajaid otse- või kaudpuutest tuleneda võiva elektrilöögi ohu eest.

            3.   Eritöövahendite suhtes kohaldatavad täiendavad miinimumnõuded

      3.1.   Liikuvate töövahendite (iseliikuvate või mitte) suhtes kohaldatavad miinimumnõuded
      3.1.1.   Töövahendid, millega töötajad sõidavad, tuleb sisse seada nii, et vähendada töötajaid sõidu käigus ähvardavaid ohte.
      Nende ohtude hulka kuulub ka velgede või roomikutega kokkupuutumine või nende vahele jäämine.
      3.1.2.   Kui ajami osa tahtmatu kinnijäämine liikuva töövahendi ning selle manuste või pukseeritava eseme vahele võib põhjustada eriohu, peab selline töövahend olema varustatud või kohandatud selliselt, et ajami osade blokeerumist vältida.
      Kui sellist kinnijäämist ei ole võimalik vältida, tuleb võtta kõik võimalikud meetmed, et ära hoida kahjulikku mõju töötajatele.
      3.1.3.   Kui töötava seadme liikuvate sõlmede vahelised veovõllid võivad maas lohisemisel määrduda või kahjustada saada, tuleb ette näha seadised nende kinnitamiseks.
      3.1.4.   Liikuvatele töövahenditele, millega töötajad sõidavad, tuleb tegelikes kasutustingimustes töövahendite ümberminekuga kaasnevate ohtude piiramiseks kavandada

                  —

                  kas kaitsestruktuur, mis tagab, et töövahend ei kaldu rohkem kui 90 kraadi;

                  —

                  struktuur, mis 90 kraadi ületava kalde puhul tagab töövahendiga sõitvate töötajate ümber piisava ruumi, või

                  —

                  muu võrdväärse mõjuga seadis.

            Kaitsestruktuurid võivad olla töövahendite lahutamatu osa.
      Kaitsestruktuure ei ole vaja, kui töövahendid on töö ajal kinnitatud või kui ümberminek on töövahendi konstruktsiooni tõttu võimatu.
      Kui on oht, et töövahendiga sõitev töötaja võib töövahendi ümbermineku korral jääda töövahendi osade ja maapinna vahele, peab töötajate jaoks olema paigaldatud turvasüsteem.
      3.1.5.   Kahvellaadurid, mis kannavad üht või mitut töötajat, peavad kahvellaaduri ümbermineku ohu vältimiseks olema kohandatud või varustatud näiteks

                  —

                  juhikabiiniga;

                  —

                  kahvellaaduri ümberminekut takistava struktuuriga;

                  —

                  struktuuriga, mis kahvellaaduri ümberminekul tagab maapinna ja kahvellaaduri teatavate osade vahel töötajate jaoks piisava ruumi, või

                  —

                  struktuuriga, mis hoiab töötajaid juhiistmel ja hoiab ära nende jäämise ümberläinud kahvellaaduri osade vahele.

            3.1.6.   Iseliikuvad töövahendid, mis võivad liikudes inimesi ohustada, peavad vastama järgmistele tingimustele:

                  a)

                  neil peavad olema seadised lubamatu käivitamise vältimiseks;

                  b)

                  neil peavad olema asjakohased seadised selliste kokkupõrgete tagajärgede minimeerimiseks, mis toimuvad juhul, kui korraga liigub mitu rööbastel töövahendit;

                  c)

                  neis peab olema seadis töövahendi pidurdamiseks ja peatamiseks. Kui ohutuspiirangud seda nõuavad, peab põhiseadise rikke korral olema töövahendit võimalik pidurdada ja peatada kergesti ligipääsetava või automaatse hädaseadisega;

                  d)

                  kui juhi otsene vaateväli ei ole ohutuse tagamiseks piisav, tuleb nähtavuse parandamiseks paigaldada piisavad lisaseadised;

                  e)

                  öösel või pimedates kohtades kasutamiseks ette nähtud töövahendid peavad olema varustatud töö tegemiseks küllaldase valgustusega ja tagama töötajate piisava ohutuse;

                  f)

                  töövahendid, mis ise või pukseeritavate või veetavate esemete tõttu kujutavad endast tuleohtu ja võivad töötajaid ohustada, peavad olema varustatud asjakohaste tuletõrjevahenditega, kui kasutamiskohale piisavalt lähedal sellised vahendid puuduvad;

                  g)

                  kaugjuhitav töövahend peab peatuma automaatselt kohe pärast kontrollipiirkonnast väljumist;

                  h)

                  kaugjuhitavad töövahendid, mis võivad tavapärastes tingimustes kujutada endast muljumis- või löögiohtu, peavad olema varustatud ohu eest kaitsvate seadistega, välja arvatud juhul, kui töövahendis on muud asjakohased seadised löögiohu tõrjumiseks.

            3.2.   Raskuste tõstmiseks ette nähtud töövahendite miinimumnõuded
      3.2.1.   Kui raskuste tõstmiseks ette nähtud töövahendid on paigaldatud alaliselt, tuleb tagada nende tugevus ja püsikindlus kasutamise ajal, võttes eelkõige arvesse tõstetavaid raskusi ning struktuuride paigaldus- ja kinnituskohtadele langevat koormust.
      3.2.2.   Raskuste tõstmiseks ette nähtud aparatuurile peab olema selgelt märgitud selle nimikoormus ja vajaduse korral lisatud koormussilt iga aparatuuri kasutusvariandi nimikoormuse väärtusega.
      Abitõstevahendid peavad olema märgistatud nii, et oleks võimalik kindlaks teha ohutu kasutamise seisukohast olulised omadused.
      Töövahenditel, mis ei ole ette nähtud inimeste tõstmiseks, kuid mida võidakse sel otstarbel ekslikult kasutada, peab olema sellekohane selge märge.
      3.2.3.   Alaliselt paigaldatud töövahendid peavad olema paigaldatud nii, et vähendada ohtu, et koorem

                  a)

                  töötajatega kokku põrkab;

                  b)

                  ohtlikult libiseb või vabalt kukub;

                  c)

                  tahtmatult lahti pääseb.

            3.2.4.   Töötajate tõstmiseks või sõidutamiseks kasutatavad töövahendid peavad olema asjakohased selleks, et

                  a)

                  tõstevahendi olemasolu korral välistada sobivate seadistega selle kukkumisoht;

                  b)

                  tõstevahendi olemasolu korral välistada oht, et kasutaja ise sellest välja kukub;

                  c)

                  välistada oht, et kasutaja saab muljuda, jääb kinni või saab löögi, eelkõige tahtmatul kokkupuutel esemetega;

                  d)

                  tagada, et õnnetuse tagajärjel tõstevahendisse kinni jäänud inimesed ei ole ohus ja neid on võimalik vabastada.

            Kui töökohast ja kõrguste vahest tulenevatel põhjustel ei ole ohutusmeetmetega võimalik punktis a nimetatud ohtusid vältida, tuleb paigaldada julgestusköis ja seda igal tööpäeval kontrollida.

      II LISA

         NIMETATUD TÖÖVAHENDITE KASUTAMIST KÄSITLEVAD SÄTTED

      Artikli 4 lõikes 3

         Üldine märkus

      Käesolevat lisa kohaldatakse käesolevat direktiivi arvesse võttes juhul, kui asjaomaste töövahenditega on seotud vastav oht.
      1.   Kõikide töövahendite suhtes kohaldatavad üldsätted

                  1.1.

                  Töövahendid tuleb paigaldada, asetada ja neid kasutada nii, et vältida nende kasutajate ja teiste töötajate ohustamist, näiteks tuleb tagada, et töövahendi liikuvate osade ja nende ümbruses asuvate kinnitatud või liikuvate osade vahel oleks piisavalt ruumi ning kogu kasutatud või toodetud energiat ja ainet oleks võimalik ohutult tarnida või eemaldada.

                  1.2.

                  Töövahendid tuleb kokku panna või lahti võtta ohututes tingimustes, järgides eelkõige võimalikke tootja antud suuniseid.

                  1.3.

                  Töövahendid, mida võib nende kasutamise ajal tabada pikselöök, peavad olema pikselöögi võimalike tagajärgede vastu kaitstud asjakohaste seadiste või abinõudega.

            2.   Liikuvate töövahendite (iseliikuvate või mitte) kasutamist käsitlevad sätted

                  2.1.

                  Iseliikuvaid töövahendeid võivad juhtida ainult sellise töövahendi ohutuks juhtimiseks asjakohase väljaõppe saanud töötajad.

                  2.2.

                  Kui töövahendid tööpiirkonnas ringi liiguvad, tuleb kehtestada asjakohased liikluseeskirjad ja neid järgida.

                  2.3.

                  Tuleb võtta korralduslikud meetmed, et vältida jala liikuvate inimeste tulekut iseliikuvate töövahendite tegevuspiirkonda.
                  Kui jala liikuvate töötajate kohalviibimine on töö nõuetekohaseks tegemiseks vältimatu, tuleb võtta asjakohased meetmed, et töövahendid neid ei vigastaks.

                  2.4.

                  Töötajate vedamine mehaanilise ajamiga liikuval töövahendil on lubatud ainult selleks ette nähtud ohutus kohas. Kui tööd tuleb teha sõidu ajal, tuleb vastavalt vajadusele kiirust kohandada.

                  2.5.

                  Liikuvat sisepõlemismootoriga töövahendit ei või tööpiirkonnas kasutada, välja arvatud juhul, kui töötajate tervist ja ohutust silmas pidades on võimalik tagada piisavalt õhku.

            3.   Sätted raskuste tõstmiseks ette nähtud töövahendite kohta

      3.1.   Üldkaalutlused
      3.1.1.   Raskuste tõstmiseks kavandatud töövahendeid, mis on liikuvad või mida on võimalik lahti võtta, võib kasutada ainult selleks, et tagada töövahendi püsikindlus kõikides prognoositavates tingimustes kasutamisel, võttes arvesse pinnase laadi.
      3.1.2.   Inimesi võib tõsta ainult selleks ette nähtud töövahendite ja lisaseadmete abil.
      Ilma et see piiraks direktiivi 89/391/EMÜ artikli 5 kohaldamist, võib töövahendeid, mis ei ole spetsiaalselt ette nähtud inimeste tõstmiseks, selleks erandina siiski kasutada, tingimusel et ohutuse tagamiseks on võetud asjakohased meetmed kooskõlas siseriiklike õigusaktide või tavadega, millega on sätestatud asjakohane järelevalve.
      Sel ajal, kui töötajad viibivad raskuste tõstmiseks ette nähtud töövahenditel, peab juhtimiskeskuses olema pidev valve. Tõstetavatel inimestel peavad olema usaldusväärsed sidevahendid. Ohu korral peavad nende evakueerimiseks olema usaldusväärsed abinõud.
      3.1.3.   Tuleb võtta meetmeid tagamaks, et töötajad ei viibiks rippuvate raskuste all, välja arvatud juhul, kui selline viibimine on vajalik töö tulemuslikuks tegemiseks.
      Raskusi ei või tõsta selliste töökohtade kohal, mis on kaitsmata ja kus tavaliselt viibivad töötajad.
      Kui sellisel juhul ei ole tööd siiski võimalik muul viisil nõuetekohaselt teha, tuleb ette näha asjakohased menetlused ja neid kohaldada.
      3.1.4.   Abitõstevahendid tuleb valida vastavalt teisaldatavatele raskustele, haardepunktidele, kinnitatavale talile ja ilmastikutingimusele, võttes arvesse troppimise laadi ja struktuuri. Lisatõsteseadme tali peab olema selgelt märgistatud, et kasutaja oleks teadlik selle omadustest juhul, kui tali ei ole pärast kasutamist lahti võetud.
      3.1.5.   Abitõstevahendid tuleb ladustada nii, et need ei saaks kahjustada ega laguneks.
      3.2.   Riputatud koorma tõstmiseks ette nähtud töövahendid
      3.2.1.   Kui kaks või enam riputatud koorma tõstmiseks kasutatavat töövahendit on paigaldatud või püstitatud tegevuskohale nii, et nende tegevusraadiused kattuvad, tuleb võtta asjakohaseid meetmeid kokkupõrgete ärahoidmiseks koormate või töövahendite osade vahel.
      3.2.2.   Kui riputatud koorma tõstmiseks kasutatakse liikuvaid töövahendeid, tuleb võtta meetmeid töövahendite kaldumise, ümberkukkumise või, vajaduse korral, liikumise või libisemise vältimiseks. Tuleb kontrollida, et neid meetmeid rakendatakse nõuetekohaselt.
      3.2.3.   Kui riputatud koorma tõstmiseks ette nähtud töövahendi kasutajal ei ole võimalik koorma kogu teekonda kas otse või vajalikku teavet andvate abiseadmete kaudu jälgida, peab ta pidama ühendust talle juhiseid andva pädeva isikuga; tuleb võtta korralduslikud meetmed, et ära hoida töötajaid ohustada võivaid kokkupõrkeid koormatega.
      3.2.4.   Töö peab olema korraldatud nii, et töötajal oleks võimalik koorem ohutult käsitsi kinnitada või vabastada ja säilitada seejuures eelkõige otsene või kaudne kontroll töövahendi üle.
      3.2.5.   Kõik tõstmistoimingud peavad olema põhjalikult kavandatud ning asjakohase järelevalvega ja neid tehes tuleb arvesse võtta töötajate ohutust.
      Eelkõige juhul, kui koormat tuleb tõsta kahe või enama töövahendiga, mis on ette nähtud riputatud koorma üheaegseks tõstmiseks, tuleb ette näha kord töövahendite kasutajate vahelise koordineerituse tagamiseks ja seda korda kohaldada.
      3.2.6.   Kui riputatud koorma tõstmiseks ette nähtud töövahendil ei ole võimalik täieliku või osalise energiavarustuse katkestuse ajal koormat kinni hoida, tuleb võtta asjakohaseid meetmeid töötajate ohtu sattumise vältimiseks.
      Riputatud koormat ei või jätta järelevalveta, välja arvatud juhul, kui juurdepääs ohualale on tõkestatud ning koorem on kinnitatud ja ripub ohutult.
      3.2.7.   Riputatud koorma tõstmiseks ette nähtud töövahendite kasutamine vabas õhus tuleb peatada kohe, kui ilmastikutingimused halvenevad sel määral, et see takistab töövahendite ohutut kasutamist ja töötajad satuvad ohtu. Et vältida töötajate ohtu sattumist, tuleb võtta piisavad kaitsemeetmed eelkõige töövahendite ümberkukkumise ärahoidmiseks.
      4.   Ajutisteks kõrgtöödeks ette nähtud töövahendite kasutamist käsitlevad sätted.

      4.1.   Üldsätted
      4.1.1.   Kui ajutisi kõrgtöid ei ole võimalik teostada ohutult ja nõuetekohastes ergonoomilistes tingimustes sobivalt pinnalt vastavalt direktiivi 89/391/EMÜ artiklile 6 ja käesoleva direktiivi artiklile 3, tuleb valida ohutute töötingimuste tagamiseks ja säilimiseks kõige sobivamad töövahendid. Kollektiivseid kaitsemeetmeid tuleb eelistada individuaalsetele kaitsemeetmetele. Töövahendite mõõtmed peavad vastama tehtava töö iseloomule ja eeldatavale pingele ning võimaldama ohutut läbipääsu.
      Kõrgustes asuvatele ajutistele töökohtadele juurdepääsuks tuleb valida kõige sobivamad vahendid vastavalt liikumissagedusele, kokkulepitavale kõrgusele ja kasutusajale. Valitud vahendid peavad võimaldama evakueerimist otsese ohu korral. Tee juurdepääsuvahendilt platvormidele, tekkidele või sildadele ja sealt tagasi ei tohi suurendada kukkumisohtu.
      4.1.2.   Redeleid võib kõrgtööl kasutada töökohana üksnes tingimustes, kus punkti 4.1.1 arvestades ei ole muude ohutumate vahendite kasutamine õigustatud vähese ohu ja lühikese kasutusaja või kohapealsete olude tõttu, mida tööandja muuta ei saa.
      4.1.3.   Köite abil liikumist ja kinnitamist võib kasutada üksnes tingimustes, kus ohu hindamisel leitakse, et tööd on võimalik teha ohutult, ja kui muude ohutumate töövahendite kasutamine ei ole õigustatud.
      Arvestades ohtude hindamist ja eelkõige sõltuvalt töö kestusest ja ergonoomilistest piirangutest, tuleb sätestada istme ja vajalike lisaseadmete kasutamine.
      4.1.4.   Sõltuvalt eespool öeldu põhjal valitud töövahendi liigist tuleb kindlaks määrata asjakohased meetmed, millega minimeerida töötajaid ähvardavaid ohte, mis on seotud kõnealuste töövahendite liigiga. Vajaduse korral tuleb ette näha kukkumist takistavate julgestusseadmete paigaldamine. Need peavad olema sobiva kuju ja piisava tugevusega, et takistada või peatada kõrgusest kukkumist ning võimaluse korral hoida ära töötajate vigastamist. Kollektiivsed kukkumist takistavad julgestusseadmed peavad olema terviklikud, välja arvatud kohtades, kus asub juurdepääs redelile või trepile.
      4.1.5.   Kui konkreetse tööülesande täitmine nõuab, et kollektiivne kukkumist takistav julgestusseade ajutiselt kõrvaldataks, tuleb võtta tõhusaid asendavaid ohutusmeetmeid. Nimetatud tööülesannet ei tohi täita enne, kui kõnealused meetmed on võetud. Kui konkreetne tööülesanne on alaliselt või ajutiselt lõpetatud, tuleb kollektiivne kukkumist takistav julgestusseade tagasi paigutada.
      4.1.6.   Ajutist kõrgtööd võib teha üksnes siis, kui ilmastikutingimused ei kahjusta töötaja ohutust ja tervist.
      4.2.   Redelite kasutamist käsitlevad erisätted
      4.2.1.   Redelid tuleb paigaldada nii, et nad kasutamise ajal kindlalt seisaksid. Kokkupandavad redelid peavad seisma kindlal, tugeval, sobiva suurusega liikumatul jalamil, et redelipulgad püsiksid horisontaalasendis. Rippredelid tuleb kinnitada ohutul viisil nii, et need ei liiguks ega kiiguks, v.a nöörredelid.
      4.2.2.   Kokkupandavate redelite jalgade libisemist kasutamise ajal tuleb takistada redeli üla- või alaosa kinnitamisega, libisemist takistavate vahendite või muude sama tõhusate lahenduste kasutamisega. Juurdepääsuredelid peavad olema piisavalt pikad, et ulatuda üle juurdepääsuplatvormi, välja arvatud juhul, kui on võetud muid meetmeid kindla kinnihoidmiskoha tagamiseks. Lukustatavaid mitmeosalisi redeleid ja pikendusredeleid tuleb kasutada nii, et nende eri osad ei saaks üksteise suhtes liikuda. Ratasredelid tuleb paigutada enne neile astumist liikumatusse asendisse.
      4.2.3.   Redeleid tuleb kasutada nii, et töötajad saaksid kogu aeg neist kinni hoida ja neile kindlalt toetuda. Eriti siis, kui kandamit tuleb redelil käsitsi kanda, ei tohi see takistada kindlat kinnihoidmist.
      4.3.   Tellingute kasutamist käsitlevad erisätted
      4.3.1.   Kui valitud tellinguid käsitlev arvutus ei ole kättesaadav või kui see ei sisalda asjaomaseid ehituslikke juhiseid, tuleb teha tugevus- ja püstuvusarvutused, välja arvatud juhul, kui tellingud on paigaldatud vastavalt üldtunnustatud standardkujule.
      4.3.2.   Pädev isik peab koostama monteerimis-, kasutus- ja demonteerimiskava sõltuvalt valitud tellingute keerukusest. Nimetatud kava võib olla koostatud standardse kavana, millele on lisatud kõnealuste tellingute konkreetsete üksikasjadega seotud andmed.
      4.3.3.   Tellingute kandeosade libisemine peab olema välistatud kandepinna kinnitamise, libisemist takistava vahendi või muu sama tõhusa lahenduse abil ning kandepind peab olema piisava kandevõimega. Tuleb tagada, et tellingud seisaksid kindlalt. Ratastellingute puhul tuleb asjakohaste vahenditega takistada nende ootamatut liikumist kõrgtööde ajal.
      4.3.4.   Tellinguplatvormide mõõtmed, kuju ja paigutus peavad vastama tehtava töö iseloomule ja kantavale koormusele ning võimaldama ohutu töö ja liikumise. Tellinguplatvormid peavad olema paigaldatud nii, et nende osad tavapärase kasutamise juures ei liigu. Tellinguplatvormide osade ja kollektiivsete kukkumist takistavate vertikaaljulgestusseadmete vahel ei tohi olla ohtlikke tühimikke.
      4.3.5.   Kui tellingute osad ei ole kasutamiseks valmis, näiteks monteerimise, demonteerimise või ümbertegemise ajal, tuleb need tähistada hoiatusmärkidega vastavalt nõukogu 24. juuni 1992. aasta direktiivi 92/58/EMÜ (töökohas kasutatavate ohutus- ja/või tervisekaitsemärkide miinimumnõuete kohta (üheksas üksikdirektiiv direktiivi 89/391/EMÜ artikli 16 lõike 1 tähenduses)) (1) alusel vastu võetud siseriiklikele õigusaktidele ja sobival viisil füüsiliste piiretega eraldada, et takistada juurdepääsu ohtlikule alale.
      4.3.6.   Tellinguid võib paigaldada, demonteerida või olulisel määral muuta üksnes pädeva isiku järelevalve all ja seda võivad teha ainult töötajad, kes on artiklis 9 käsitletud konkreetseid ohtusid silmas pidades saanud ettenähtud toiminguteks asjakohase eriväljaõppe, mis hõlmab eelkõige

                  a)

                  asjaomaste tellingute paigaldamise, demonteerimise või muutmise kava mõistmist;

                  b)

                  ohutust kõnealuste tellingute paigaldamise, demonteerimise või muutmise ajal;

                  c)

                  inimeste või esemete kukkumise ohtu välistavaid meetmeid;

                  d)

                  kaitsemeetmeid, mida kasutatakse muutuvate ilmastikutingimuste puhul, mis võiksid kõnealuseid tellinguid kahjustada;

                  e)

                  lubatud koormust;

                  f)

                  igasuguseid muid ohtusid, mis on seotud eespool nimetatud paigaldamise, demonteerimise või muutmistoimingutega.

            Järelevalvega tegeleval isikul ja asjaomastel töötajatel peab olema punktis 4.3.2 nimetatud paigaldamis- ja demonteerimiskava, kaasa arvatud juhised, mis võivad selle juurde kuuluda.
      4.4.   Köie abil liikumist ja kinnitamist käsitlevad erisätted
      Köie abil liikumine ja kinnitamine peab vastama järgmistele tingimustele:

                  a)

                  süsteem peab koosnema vähemalt kahest eraldi ankurdatud köiest, millest üks on juurdepääsu-, laskumis- ja toetumisvahend (töököis) ja teine kindlustusköis (julgestusköis);

                  b)

                  töötajatele tuleb anda ja nad peavad kasutama asjakohaseid rakmeid, millega nad on kinnitatud julgestusköie külge;

                  c)

                  töököis peab olema varustatud ohutute tõusu- ja laskumisseadmetega ning automaatlukustussüsteemiga, mis takistab kasutajat kukkumast, kui ta peaks kaotama kontrolli oma liigutuste üle. Julgestusköis peab olema varustatud kukkumist takistava liikuvsüsteemiga, mis liigub koos töötajaga;

                  d)

                  tööriistad ja muud lisatarvikud, mida töötaja kasutab, peavad olema kinni töötaja rakmete või istme küljes või mingil muul asjakohasel viisil kinnitatud;

                  e)

                  töö peab olema nõuetekohaselt kavandatud ja järelevalve all, et ohuolukorras oleks võimalik töötaja viivitamatult päästa;

                  f)

                  artikli 9 kohaselt peavad asjaomased töötajad saama ettenähtud toimingute suhtes piisava väljaõppe, mis hõlmab eelkõige päästetoiminguid.

            Erandlikes tingimustes, kus ohtude hinnangu põhjal muudab teise köie kasutamine töö ohtlikumaks, võib lubada ühe köie kasutamist, tingimusel et ohutuse tagamiseks vastavalt siseriiklikule õigusele või tavale on võetud asjakohased meetmed.

         (1)  EÜT L 245, 26.8.1992, lk 23.

      III LISA
      A   OSA

         Kehtetuks tunnistatud direktiiv koos muudatustega

      (viidatud artiklis 13)

                  Nõukogu direktiiv 89/655/EMÜ
                  (EÜT L 393, 30.12.1989, lk 13)

                  Nõukogu direktiiv 95/63/EÜ
                  (EÜT L 335, 30.12.1995, lk 28)

                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2001/45/EÜ
                  (EÜT L 195, 19.7.2001, lk 46)

                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2007/30/EÜ
                  (ELT L 165, 27.6.2007, lk 21)

                  ainult viite osas direktiivi 89/655/EMÜ artikli 3 lõikele 3

      B   OSA

         Siseriiklikku õigusesse ülevõtmise tähtpäevad

      (viidatud artiklis 13)

                  Direktiiv

                  Ülevõtmise tähtpäev

                  89/655/EMÜ

                  31. detsember 1992

                  95/63/EÜ

                  4. detsember 1998

                  2001/45/EÜ

                  19. juuli 2004 (1)

                  2007/30/EÜ

                  31. detsember 2012

         (1)  Liikmesriikidel on direktiivi 89/655/EÜ II lisa punkti 4 rakendamisel õigus kasutada üleminekuaega, mis ei ole pikem kui kaks aastat alates 19. juulist 2004, et võtta arvesse erinevaid olukordi, mis võivad tuleneda direktiivi 2001/45/EÜ praktilisest rakendamisest eelkõige väikestes ja keskmise suurusega ettevõtetes.

      IV LISA

         Vastavustabel

                  Direktiiv 89/655/EMÜ

                  Käesolev direktiiv

                  Artikkel 1

                  Artikkel 1

                  Artikkel 2

                  Artikkel 2

                  Artikkel 3

                  Artikkel 3

                  Artikkel 4

                  Artikkel 4

                  Artikli 4a lõige 1

                  Artikli 5 lõige 1

                  Artikli 4a lõike 2 esimene ja teine taane

                  Artikli 5 lõike 2 punktid a ja b

                  Artikli 4a lõige 3

                  Artikli 5 lõige 3

                  Artikli 4a lõige 4

                  Artikli 5 lõige 4

                  Artikli 5 esimene ja teine taane

                  Artikli 6 punktid a ja b

                  Artikkel 5a

                  Artikkel 7

                  Artikli 6 lõige 1

                  Artikli 8 lõige 1

                  Artikli 6 lõike 2 esimese lõigu esimene, teine ja kolmas taane

                  Artikli 8 lõike 2 esimese lõigu punktid a, b ja c

                  Artikli 6 lõike 2 teine lõik

                  Artikli 8 lõike 2 teine lõik

                  Artikli 6 lõige 3

                  Artikli 8 lõige 3

                  Artikli 7 esimene taane

                  Artikli 9 punkt a

                  Artikli 7 teine taane

                  Artikli 9 punkt b

                  Artikkel 8

                  Artikkel 10

                  Artikli 9 lõige 1

                  Artikli 11 lõige 1

                  Artikli 9 lõike 2 esimene ja teine taane

                  Artikli 11 lõike 2 punktid a ja b

                  Artikli 10 lõige 1

                  —

                  Artikli 10 lõige 2

                  Artikkel 12

                  —

                  Artikkel 13

                  —

                  Artikkel 14

                  Artikkel 11

                  Artikkel 15

                  I lisa

                  I lisa

                  II lisa

                  II lisa

                  —

                  III lisa

                  —

                  IV lisa


title: Nõukogu direktiiv 2005/71/EÜ, 12. oktoober 2005, kolmandate riikide kodanike teadusuuringute eesmärgil riiki lubamise erimenetluse kohta

text:
               3.11.2005

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 289/15

      NÕUKOGU DIREKTIIV 2005/71/EÜ,
   12. oktoober 2005,
   kolmandate riikide kodanike teadusuuringute eesmärgil riiki lubamise erimenetluse kohta
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 63 lõike 3 punkti a ja lõiget 4,
   võttes arvesse komisjoni ettepanekut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, (1)

   võttes arvesse Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, (2)

   võttes arvesse regioonide komitee arvamust (3)

   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa teaduspoliitika konsolideerimise ja sellele struktuuri andmise eesmärgil pidas komisjon jaanuaris 2000 vajalikuks luua Euroopa teadusruumi, mis oleks ühenduse tulevase tegevuse keskne element kõnealuses valdkonnas.

               (2)

               Toetades Euroopa teadusruumi ideed, seadis Euroopa Ülemkogu Lissaboni kohtumisel märtsis 2000 ühendusele eesmärgiks saada aastaks 2010 kõige konkurentsivõimelisemaks ja dünaamilisemaks teadmuspõhiseks majandusjõuks maailmas.

               (3)

               Majanduse globaliseerumine nõuab teadlaste suuremat liikuvust, tunnistati Euroopa Ühenduse kuuendas raamprogrammis, (4) kui Euroopa Ühendus avas oma programmid suuremal määral ka väljastpoolt Euroopa Liitu pärit teadlastele.

               (4)

               Euroopa Ülemkogu Barcelona kohtumisel märtsis 2002 seatud eesmärgi täitmiseks, milleks on saavutada 3 % SKT investeerimine teadusuuringutesse, vajab ühendus hinnanguliselt 700 000 teadlast. Kõnealuse eesmärgi saavutamiseks tuleks võtta mitmeid vastastikku seotud meetmeid, näiteks teaduskarjääri noortele köitvamaks muutmine, naiste osalemise edendamine teadusuuringutes, teadusalaste koolitus- ja liikuvusvõimaluste suurendamine, teadlaste tööalaste väljavaadete parandamine ühenduses ja ühenduse avamine kolmandate riikide kodanikele, et nad saaksid ühisesse piirkonda siseneda ja seal reisida teadusuuringute eesmärgil.

               (5)

               Käesoleva direktiivi mõte on aidata kaasa kõnealuste eesmärkide saavutamisele, soodustades pikemaks perioodiks kui kolm kuud riiki tulevate kolmandate riikide kodanike teadusuuringute eesmärgil riiki lubamist ja liikuvust, et muuta ühendus atraktiivsemaks kogu maailma teadlastele ja anda impulss ühenduse kui rahvusvahelise uurimiskeskuse positsiooni kindlustamisele.

               (6)

               Käesoleva direktiivi rakendamine ei tohi soodustada ajude äravoolu tärkava majandusega maadest või arengumaadest. Abimeetmed teadlaste taasintegreerimiseks nende päritoluriiki ja samuti nende liikumiseks tuleb vastu võtta koostöös päritoluriikidega, et kehtestada terviklik migratsioonipoliitika.

               (7)

               Lissaboni protsessi eesmärkide saavutamiseks on samuti oluline soodustada EL kodanikest teadlaste, eelkõige 2004. aastal ühinenud liikmesriikidest pärit teadlaste liikuvust liidus teadusuuringute tegemise eesmärgil.

               (8)

               Võttes arvesse maailmamajanduses toimunud muutustest tulenevat avatust ja tingimusi, mille kohaselt tõenäoliselt saavutatakse eesmärk investeerida 3 % SKTst teadusuuringutesse, tuleks üldjoontes määratleda sellised kolmandate riikide teadlased, keda direktiiv potentsiaalselt hõlmab, vastavalt nende kvalifikatsioonidele ja nende poolt tehtavatele uurimisprojektidele.

               (9)

               Kuna püüe kõnealust 3 % eesmärki saavutada on suures osas seotud erasektoriga, kuhu seetõttu tuleb järgnevatel aastatel tööle võtta rohkem teadlasi, siis kuuluvad käesoleva direktiiviga potentsiaalselt hõlmatavad teadusasutused nii avalikku kui ka erasektorisse.

               (10)

               Iga liikmesriik peaks tagama, et avalikkusele oleks eelkõige Interneti kaudu kättesaadav võimalikult ulatuslik ja regulaarselt ajakohastatud teave käesoleva direktiiviga heaks kiidetud teadusasutuste kohta, kellega teadlased võivad sõlmida võõrustamislepingud, ning liikmesriigi territooriumile teadusuuringute tegemise eesmärgil sissesõidu ning seal elamise tingimuste ja korra kohta, nagu on ettenähtud käesoleva direktiiviga.

               (11)

               Asjakohane on hõlbustada teadlaste riiki lubamist, kehtestades riiki lubamise kord, mis ei sõltu teadlase õigussuhtest võõrustava teadusasutusega, ning loobudes tööloa nõudmisest lisaks elamisloale. Liikmesriigid võivad vastavalt siseriiklikele õigusaktidele või halduspraktikale kohaldada sarnaseid eeskirju kolmandate riikide kodanike suhtes, kes mõne uurimisprojekti raames taotlevad riiki lubamist kõrgkoolis õpetamise eesmärgil.

               (12)

               Samas tuleks säilitada tavalised riiki lubamise võimalused (töötamine, kutsepraktika jne), eelkõige doktorandidele, kes teevad teadusuuringuid üliõpilastena ja peaksid käesoleva direktiivi reguleerimisalast välja jääma ning on hõlmatud nõukogu 13. detsembri 2004. aasta direktiiviga 2004/114/EÜ kolmandate riikide kodanike riiki lubamise kohta õpingute, õpilasvahetuse, tasustamata praktika või vabatahtliku teenistuse eesmärgil. (5)

               (13)

               Teadlastele kohaldatav erimenetlus põhineb liikmesriikide teadusasutuste ja sisserändeasutuste koostööl: kolmandate riikide kodanike ühendusse sissesõidu ning seal elamise hõlbustamiseks ja kiirendamiseks omistab see teadusasutustele tähtsa rolli riiki lubamise korras, kuid säilitab liikmesriikidele eesõigused immigratsioonipoliitika osas.

               (14)

               Eelnevalt liikmesriikide poolt heaks kiidetud teadusasutustel peab olema võimalik alla kirjutada võõrustamislepingule kolmanda riigi kodanikuga uurimisprojekti tegemiseks. Liikmesriigid annavad võõrustamislepingu alusel välja elamisloa, kui sissesõidu- ja elamistingimused on täidetud.

               (15)

               Ühenduse atraktiivsemaks muutmiseks kolmandate riikide teadlaste jaoks, tuleks neile nende liikmesriigis viibimise ajaks kindlustada mitmes valdkonnas võõrustava liikmesriigi kodanikega võrdsed sotsiaalsed ja majanduslikud õigused ning anda võimalus õpetada kõrgkoolides.

               (16)

               Direktiiv teeb sotsiaalkindlustuse valdkonnas ühe väga tähtsa paranduse, kuna mittediskrimineerimise põhimõte on otseselt kohaldatav ka isikutele, kes saabuvad liikmesriiki vahetult kolmandast riigist. Sellest olenemata ei tohiks direktiiviga kolmandate riikide kodanikele, kellel on liikmesriikidevahelisi piiriüleseid seoseid, anda ühenduse õigusaktides sotsiaalkindlustuse valdkonnas olemasolevatest õigustest ulatuslikumaid õigusi. Lisaks sellele ei tohiks direktiiviga anda õigusi olukordades, mis jäävad väljapoole ühenduse õiguse reguleerimisala, näiteks kolmandas riigis elavatele pereliikmetele.

               (17)

               Teadusuuringute tegemiseks riiki lubatud kolmandate riikide kodanike liikuvust on oluline edendada, et sel viisil arendada ja tugevdada partneritevahelisi kontakte ja koostöövõrgustikku ning luua maailma tasandil Euroopa teadusruum. Teadlastel peaks olema võimalik kasutada liikumise võimalust vastavalt käesoleva direktiiviga kehtestatud tingimustele. Käesoleva direktiiviga kehtestatud liikumise võimaluse kasutamise tingimused ei mõjuta olemasolevaid reisidokumentide kehtivuse tunnustamise eeskirju.

               (18)

               Erilist tähelepanu tuleks pöörata teadlaste pereliikmete kokkujäämise hõlbustamisele ja toetamisele, kooskõlas nõukogu 12. oktoobri 2005. aasta soovitusega kolmandate riikide kodanike Euroopa Ühenduses teadusuuringute tegemiseks riiki lubamise hõlbustamise kohta. (6)

               (19)

               Pereliikmete kokkujäämise ja liikuvuse võimaldamise huvides peaks pereliikmetel olema võimalik ühineda teadlasega teises liikmesriigis tingimustel, mis on kehtestatud selle liikmesriigi siseriikliku õigusega, sealhulgas järgides liikmesriigi kahe- ja mitmepoolsetest lepingutest tulenevaid kohustusi.

               (20)

               Elamisloa omanikel peaks üldjoontes olema võimalik esitada riiki lubamise taotlus viibides asjaomase liikmesriigi territooriumil.

               (21)

               Liikmesriigid võivad taotlejatelt elamisloataotluste menetlemise eest tasu nõuda.

               (22)

               Käesolev direktiiv ei tohiks mingil tingimusel mõjutada nõukogu 13. juuni 2002. aasta määruse (EÜ) nr 1030/2002, millega kehtestatakse ühtne elamisloavorm kolmandate riikide kodanike jaoks, (7) kohaldamist.

               (23)

               Käesoleva direktiivi eesmärke, milleks on riiki lubamise erimenetluse ning sissesõidu- ja elamistingimuste kehtestamine, mida kohaldatakse kolmandate riikide kodanike suhtes, kes viibivad liikmesriikides kauem kui kolm kuud teadusasutusega sõlmitud võõrustamislepingu raames uurimisprojekti tegemiseks, ei ole liikmesriikide tasandil võimalik täielikult saavutada, eriti liikmesriikidevahelise liikuvuse tagamise osas, ning seda saab paremini saavutada ühenduse tasandil. Seega võib ühendus võtta meetmeid vastavalt asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuspõhimõttele. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale.

               (24)

               Liikmesriigid peaksid käesoleva direktiivi jõustama nii, et kedagi ei diskrimineeritaks soo, rassi, nahavärvuse, etnilise või sotsiaalse päritolu, geneetiliste omaduste, keele, usutunnistuse või veendumuste, poliitiliste või muude arvamuste, rahvusvähemusse kuulumise, varalise seisundi, sünnipära, puuete, vanuse või seksuaalse sättumuse tõttu.

               (25)

               Käesolevas direktiivis austatakse põhiõigusi ja järgitakse eelkõige Euroopa Liidu põhiõiguste hartas tunnustatud põhimõtteid.

               (26)

               Õigusaktide kvaliteedi parandamist käsitleva institutsioonidevahelise kokkuleppe artikli 34 kohaselt julgustatakse liikmesriike koostama enda jaoks ja ühenduse huvides käesoleva direktiivi ja ülevõtmismeetmete vastavustabelid ning need avaldama.

               (27)

               Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukohta käsitleva protokolli artikli 3 kohaselt teatas Iirimaa 1. juuli 2004. aasta kirjaga oma soovist osaleda käesoleva direktiivi vastuvõtmisel ja kohaldamisel.

               (28)

               Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukohta käsitleva protokolli artiklite 1 ja 2 kohaselt ning ilma et see piiraks nimetatud protokolli artikli 4 kohaldamist, ei osale Ühendkuningriik käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole talle siduv ega kuulu tema suhtes kohaldamisele.

               (29)

               Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud Taani seisukohta käsitleva protokolli artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva direktiivi vastuvõtmisel ning see ei ole talle siduv ega kuulu tema suhtes kohaldamisele,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   I PEATÜKK
   ÜLDSÄTTED
   Artikkel 1
   Eesmärk
   Käesolev direktiiv sätestab kauemaks kui kolmeks kuuks liikmesriikidesse lubamise tingimused, mida kohaldatakse kolmandate riikide kodanike suhtes, kes teevad teadusasutusega sõlmitud võõrustamislepingu raames uurimisprojekti.
   Artikkel 2
   Mõisted
   Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:

               a)

                  kolmanda riigi kodanik – isik, kes ei ole liidu kodanik asutamislepingu artikli 17 lõike 1 tähenduses;

               b)

                  teadusuuring – süstemaatiline loominguline tegevus selleks, et suurendada teadmiste, sealhulgas inimest, kultuuri ja ühiskonda käsitlevate teadmiste hulka ning kasutada neid teadmisi uute rakendusalade leidmiseks;

               c)

                  teadusasutus – avalik-õiguslik või eraasutus, mis tegeleb teadusuuringutega ja mis on liikmesriigi poolt heaks kiidetud vastavalt tema õigusaktidele või haldustavale käesolevas direktiivis sätestatud eesmärkidel;

               d)

                  teadlane – kolmanda riigi kodanik, kellel on asjaomane kõrgema hariduse kvalifikatsioon, mis võimaldab doktorantuuri astumist, ning kelle valib teadusasutus, et teha uurimisprojekti, mille jaoks nimetatud kvalifikatsiooni tavaliselt nõutakse;

               e)

                  elamisluba – liikmesriigi ametivõimude poolt kooskõlas määruse (EÜ) nr 1030/2002 artikli 1 lõike 2 punktiga a välja antud luba, millele on märgitud sõna “teadlane” ja mis võimaldab kolmanda riigi kodanikul seaduslikult tema territooriumil viibida.

         Artikkel 3
   Reguleerimisala
   1.   Käesolevat direktiivi kohaldatakse selliste kolmandate riikide kodanike suhtes, kes taotlevad liikmesriigi territooriumile lubamist uurimisprojekti tegemiseks.
   2.   Käesolevat direktiivi ei kohaldata:

               a)

               kolmandate riikide kodanike suhtes, kes viibivad liikmesriigis rahvusvahelise kaitse taotlejatena või ajutise kaitse kavade alusel;

               b)

               kolmandate riikide kodanike suhtes, kes taotlevad liikmesriigis üliõpilase elamisluba, et teha doktorikraadi omandamiseks teadusuuringuid direktiivi 2004/114/EÜ tähenduses;

               c)

               kolmandate riikide kodanike suhtes, kelle riigist väljasaatmine on peatatud faktidele või seadusele tuginedes;

               d)

               teadlaste suhtes, kes on teadusasutuse poolt lähetatud teise teadusasutusse teises liikmesriigis.

         Artikkel 4
   Soodsamad sätted
   1.   Käesolev direktiiv ei piira järgmiste õigusaktide soodsamaid sätteid:

               a)

               kahe- või mitmepoolsed lepingud, mis on sõlmitud ühelt poolt ühenduse või ühenduse ja liikmesriikide ning teiselt poolt ühe või mitme kolmanda riigi vahel;

               b)

               kahe- või mitmepoolsed lepingud, mis on sõlmitud ühe või mitme liikmesriigi ja ühe või mitme kolmanda riigi vahel.

         2.   Käesolev direktiiv ei mõjuta liikmesriikide õigust võtta käesoleva direktiivi reguleerimisalasse kuuluvate isikute suhtes vastu soodsamaid sätteid või neid kehtima jätta.
   II PEATÜKK
   TEADUSASUTUSED
   Artikkel 5
   Heakskiitmine
   1.   Teadusasutused, kes soovivad võõrustada teadlasi käesoleva direktiiviga sätestatud riiki lubamise menetluse alusel, peavad eelnevalt olema asjaomase liikmesriigi poolt selleks heakskiidetud.
   2.   Teadusasutuste heakskiitmine toimub vastavalt liikmesriikide siseriiklikes õigusaktides või haldustavades sätestatud menetlusele. Nii avalik-õiguslike kui ka eraasutuste heakskiitmise taotlused esitatakse vastavalt nimetatud menetlusele ja need peavad põhinema asutuste seadusjärgsetele tööülesannetele või eesmärkidele, kui see on asjakohane, ning nendes tuleb tõendada, et kõnealused asutused tegelevad teadusuuringutega.
   Teadusasutusele antakse heakskiit vähemalt viieks aastaks. Erandjuhtudel võivad liikmesriigid anda heakskiidu lühemaks ajavahemikuks.
   3.   Liikmesriigid võivad vastavalt siseriiklikele õigusaktidele nõuda teadusasutuselt kirjalikku kohustust, et juhul kui teadlane seadusevastaselt asjaomase liikmesriigi territooriumile jääb, on ülalnimetatud asutus kohustatud tagasi maksma tema viibimisega ja tagasipöördumisega seotud kulutused, mis on kaetud riiklikest vahenditest. Teadusasutuse finantsvastutus lõppeb hiljemalt 6 kuud pärast võõrustamislepingu lõppemist.
   4.   Liikmesriigid võivad sätestada, et kahe kuu jooksul asjaomase võõrustamislepingu kehtivuse lõppemise kuupäevast peab heakskiidetud teadusasutus liikmesriikide poolt selleks määratud pädevatele asutustele kinnitama iga uurimisprojekti kohta, mille kohta on artikli 6 kohaselt sõlmitud võõrustamisleping, et töö on tehtud:
   5.   Kõigi liikmesriikide pädevad asutused avaldavad käesoleva direktiivi jaoks heakskiidetud teadusasutuste nimekirjad ja ajakohastavad neid regulaarselt.
   6.   Lisaks teistele meetmetele võib liikmesriik teadusasutuse heakskiitmise pikendamisest keelduda või otsustada see tühistada, kui teadusasutus ei vasta enam lõigetes 2, 3 ja 4 sätestatud tingimustele või juhul, kui heakskiitmine saavutati pettusega või kui teadusasutus on kolmanda riigi kodanikuga sõlminud võõrustamislepingu pettuse või hooletuse tõttu. Kui heakskiitmisest on keeldutud või see on tühistatud, võib asjaomasel asutusel keelata uuesti heakskiitmise taotlemise kuni viieks aastaks alates tühistamise või pikendamata jätmise otsuse avaldamise kuupäevast.
   7.   Liikmesriigid võivad oma siseriiklikes õigusaktides määrata heakskiitmise tühistamise või heakskiitmise pikendamisest keeldumise tagajärjed kehtivatele võõrustamislepingutele, mis on sõlmitud kooskõlas artikliga 6, ning samuti tagajärjed asjaomaste teadlaste elamislubadele.
   Artikkel 6
   Võõrustamisleping
   1.   Teadusasutus, kes avaldab soovi teadlast võõrustada, peab teadlasega allkirjastama võõrustamislepingu, mille kohaselt teadlane kohustub läbi viima uurimisprojekti ja asutus kohustub teadlast sel eesmärgil võõrustama, ilma et see piiraks artiklit 7.
   2.   Teadusasutused võivad allkirjastada võõrustamislepinguid ainult juhul, kui on täidetud järgmised tingimused:

               a)

               uurimisprojekt on teadusasutuse asjakohaste organite poolt heakskiidetud, pärast järgmiste punktide läbivaatamist:

                           i)

                           teadusuuringute eesmärk ja kestus ning selle tegemiseks vajalike rahaliste vahendite olemasolu;

                           ii)

                           teadusuuringute eesmärkidest lähtudes teadlase kvalifikatsioon, mida tõendab tema kvalifikatsioonitunnistuse tõestatud koopia kooskõlas artikli 2 punktiga d;

               b)

               teadlasel on riigis viibimise ajal olemas piisavalt igakuiseid toimetulekuvahendeid, et katta ilma liikmesriigi sotsiaalabisüsteemita oma kulutused ja tagasipöördumise kulud vastavalt miinimumsummale, mis sel eesmärgil on liikmesriigi poolt avaldatud;

               c)

               teadlasel on riigis viibimise ajal ravikindlustus, mis katab kõiki riske, mis on tavaliselt kaetud asjaomase liikmesriigi kodanike puhul;

               d)

               võõrustamislepingus määratakse kindlaks teadlaste õigussuhte ja töötingimused.

         3.   Kui võõrustamisleping on allkirjastatud, võib teadusasutuselt kooskõlas siseriiklike õigusaktidega nõuda teadlasele individuaalse kinnituse andmist selle kohta, et teadusasutus on artikli 5 lõikes 3 nimetatud kulutuste eest rahalise vastutuse enda peale võtnud.
   4.   Võõrustamisleping tunnistatakse automaatselt kehtetuks, kui teadlast ei lubata riiki või kui õigussuhe teadlase ja teadusasutuse vahel lõpetatakse.
   5.   Teadusasutused teavitavad viivitamata selleks liikmesriikide poolt määratud asutusi kõikidest asjaoludest, mis võivad lepingu rakendamist takistada.
   III PEATÜKK
   TEADLASTE RIIKI LUBAMINE
   Artikkel 7
   Riiki lubamise tingimused
   1.   Käesolevas direktiivis sätestatud eesmärgil riiki lubamist taotlev kolmanda riigi kodanik:

               a)

               esitab siseriikliku õigusega ettenähtud kehtiva reisidokumendi. Liikmesriigid võivad nõuda, et reisidokument peab olema kehtiv vähemalt elamisloa kehtivusajal;

               b)

               esitab vastavalt artikli 6 lõikele 2 teadusasutuse allkirjastatud võõrustamislepingu ja

               c)

               kui see on asjakohane, esitab vastavalt artikli 6 lõikele 3 teadusasutuse poolt välja antud kinnituse rahalise vastutuse kohta ja

               d)

               ei kujuta ohtu avalikule korrale, avalikule julgeolekule või rahva tervisele.

         Liikmesriigid peavad kontrollima, et kõik punktides a, b, c ja d osutatud tingimused on täidetud.
   2.   Liikmesriigid võivad samuti kontrollida tingimusi, mille alusel võõrustamisleping on sõlmitud.
   3.   Kui lõigetes 1 ja 2 osutatud kontrollid on edukalt läbi viidud, lubatakse teadlased võõrustamislepingu täitmiseks liikmesriigi territooriumile.
   Artikkel 8
   Elamisloa kestus
   Liikmesriigid annavad välja elamisloa vähemalt üheks aastaks ja pikendavad seda, kui artiklites 6 ja 7 sätestatud tingimused on jätkuvalt täidetud. Kui uurimisprojekti kestus on kavandatud lühemaks kui üks aasta, antakse elamisluba välja projekti kestuse ajaks.
   Artikkel 9
   Pereliikmed
   1.   Kui liikmesriik otsustab elamisloa anda teadlase pereliikmele, peab elamisloa kehtivusaeg olema sama, mis teadlasele välja antud elamisloa kehtivusaeg, kui reisidokumentide kehtivusaeg seda lubab. Nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel võib teadlase pereliikmele väljastatud elamisloa kehtivusaega lühendada.
   2.   Liikmesriiki lubatud teadlase pereliikmete elamisloa väljastamist ei tohi teha sõltuvaks teadlase riigis elamise miinimumperioodi nõudest.
   Artikkel 10
   Elamislubade tühistamine või pikendamata jätmine
   1.   Liikmesriigid võivad käesoleva direktiivi alusel väljastatud elamisloa tühistada või keelduda selle pikendamisest, kui see on pettusega omandatud või kui ilmneb, et loa omanik ei vastanud või enam ei vasta artiklites 6 ja 7 ettenähtud riiki sissesõidu ja riigis elamise tingimustele või ta elab riigis muu eesmärgiga kui see, mille kohta luba on antud.
   2.   Liikmesriigid võivad elamisloa tühistada või selle pikendamisest keelduda avaliku korra, avaliku julgeoleku või rahva tervise kaalutlusel.
   IV PEATÜKK
   TEADLASTE ÕIGUSED
   Artikkel 11
   Õpetamine
   1.   Käesoleva direktiivi alusel riiki lubatud teadlased võivad õpetada kooskõlas siseriiklike õigusaktidega.
   2.   Liikmesriigid võivad kehtestada õpetamisele ettenähtud tundide või päevade maksimaalse arvu.
   Artikkel 12
   Võrdne kohtlemine
   Elamisloa omanikel on õigus võrdsele kohtlemisele liikmesriigi kodanikega järgneva osas:

               a)

               diplomite, tunnistuste ja muude erialast kvalifikatsiooni tõendavate dokumentide tunnustamine asjaomaste siseriiklike menetluste kohaselt;

               b)

               töötingimused, kaasa arvatud töötasu ja töölt vabastamine;

               c)

               nõukogu 14. juuni 1971. aasta määruses (EMÜ) nr 1408/71 sotsiaalkindlustusskeemide kohaldamise kohta ühenduse piires liikuvate töötajate, füüsilisest isikust ettevõtjate ja nende pereliikmete suhtes (8) määratletud sotsiaalkindlustuse liigid. Nõukogu 14. mai 2003. aasta määruse (EÜ) nr 859/2003, millega laiendatakse määruse (EMÜ) nr 1408/71 ja määruse (EMÜ) nr 574/72 sätteid kolmandate riikide kodanikele, keda need sätted juba ei hõlma üksnes nende kodakondsuse alusel, (9) lisas sisalduvaid erisätteid kohaldatakse vastavalt;

               d)

               maksusoodustused;

               e)

               juurdepääs kaupadele ja teenustele ning avalikkusele kättesaadavatele kaupadele ja teenustele.

         Artikkel 13
   Liikmesriikidevaheline liikuvus
   1.   Kolmanda riigi kodanik, kes on käesoleva direktiivi alusel teadlasena riiki lubatud, võib käesolevas artiklis kehtestatud tingimustel teha oma teadusuuringuid osaliselt teises liikmesriigis.
   2.   Kui teadlane viibib teises liikmesriigis kuni kolm kuud, võib ta seal teadusuuringuid teha esimeses liikmesriigis sõlmitud võõrustamislepingu alusel, tingimusel et tal on teises liikmesriigis piisavalt toimetulekuvahendeid ning ta ei kujuta ohtu teise liikmesriigi avalikule korrale, avalikule julgeolekule või rahva tervisele.
   3.   Kui teadlase teises liikmesriigis viibimine ületab kolme kuud, võivad liikmesriigid nõuda selles liikmesriigis teadusuuringute tegemiseks uut võõrustamislepingut. Igal juhul peavad artiklites 6 ja 7 sätestatud tingimused olema asjaomase liikmesriigi suhtes täidetud.
   4.   Kui asjakohastes õigusaktides on liikumise võimaluse kasutamiseks ette nähtud viisa- või elamisloa nõue, tuleb selline viisa või luba aegsasti anda aja jooksul, mis ei takista teadusuuringute tegemist, kuid samas jätab pädevatele ametiasutustele piisavalt aega taotluse menetlemiseks.
   5.   Liikmesriigid ei nõua teadlaselt viisa- või elamisloa taotluse esitamiseks oma territooriumilt lahkumist.
   V PEATÜKK
   MENETLUS JA LÄBIPAISTVUS
   Artikkel 14
   Riiki lubamise taotlused
   1.   Liikmesriigid otsustavad, kas elamisloa taotluse peab esitama teadlane või asjaomane teadusasutus.
   2.   Taotlus võetakse vastu ja vaadatakse läbi juhul, kui asjaomane kolmanda riigi kodanik elab väljaspool liikmesriigi territooriumi, kuhu ta soovib luba saada.
   3.   Liikmesriigid võivad vastavalt siseriiklikele õigusaktidele vastu võtta taotluse, mis on esitatud ajal, mil asjaomane kolmanda riigi kodanik juba viibib selle liikmesriigi territooriumil.
   4.   Asjaomane liikmesriik hõlbustab igati nõutavate viisade hankimist kolmanda riigi kodanikule, kes on taotluse esitanud ja kes vastab artiklites 6 ja 7 esitatud tingimustele.
   Artikkel 15
   Menetluslikud tagatised
   1.   Liikmesriikide pädevad asutused teevad nõuetekohase taotluse kohta otsuse võimalikult kiiresti ja kui see on asjakohane, kiirendatud korras.
   2.   Kui taotluse põhjendamiseks esitatud andmed on ebapiisavad, võidakse taotluse läbivaatamine edasi lükata ja pädevad ametiasutused teatavad taotlejale, milliseid lisaandmeid nad vajavad.
   3.   Elamisloa taotluse tagasilükkamise otsus tehakse asjaomasele kolmanda riigi kodanikule teatavaks kooskõlas asjakohastes siseriiklikes õigusaktides ettenähtud teavitamismenetlusega. Teatises osutatakse olemasolevatele võimalikele apellatsioonimenetlustele ja nendega seotud tähtaegadele.
   4.   Kui taotlus on tagasi lükatud või kui käesoleva direktiivi alusel välja antud elamisluba on tühistatud, on asjaomasel isikul õigus otsus asjaomases liikmesriigis vaidlustada.
   VI PEATÜKK
   LÕPPSÄTTED
   Artikkel 16
   Aruanded
   Komisjon esitab korrapäraselt ja esimest korda hiljemalt kolm aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumist Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande käesoleva direktiivi kohaldamise kohta liikmesriikides ning teeb vajadusel muudatusettepanekuid.
   Artikkel 17
   Ülevõtmine
   1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 12. oktoobriks 2007.
   Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike põhiliste õigusnormide teksti.
   Artikkel 18
   Erandina III peatüki sätetest ei ole liikmesriigid kuni kahe aasta jooksul pärast artikli 17 lõikes 1 määratud kuupäeva kohustatud väljastama käesoleva direktiivi kohaselt lubasid elamisloa vormis.
   Artikkel 19
   Käesolev direktiiv ei piira Iirimaa õigust säilitada ühise reisipiirkonna korda, millele on osutatud Amsterdami lepinguga Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud protokollis Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 14 teatavate aspektide kohaldamise kohta Ühendkuningriigi ja Iirimaa suhtes.
   Artikkel 20
   Jõustumine
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 21
   Adressaadid
   Käesolev direktiiv on Euroopa Ühenduse asutamislepingu kohaselt adresseeritud liikmesriikidele.

      Luxembourg, 12. oktoober 2005

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         C. CLARKE

      (1)  12. aprilli 2004. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).

      (2)  ELT C 120, 20.5.2005, lk 60.

      (3)  ELT C 71, 22.3.2005, lk 6.

      (4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. juuni 2002. aasta otsus nr 1513/2002/EÜ, mis käsitleb Euroopa Ühenduse teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse kuuendat raamprogrammi, mille eesmärk on toetada Euroopa teadusruumi loomist ja innovatsiooni (2002–2006) (ELT L 232, 29.8.2003, lk 1). Otsust on muudetud otsusega nr 786/2004/EÜ (ELT L 138, 30.4.2004, lk 7).

      (5)  ELT L 375, 23.12.2004, lk 12.

      (6)  Vt käesoleva ELT lk 26.

      (7)  EÜT L 157, 15.6.2002, lk 1.

      (8)  EÜT L 149, 5.7.1971, lk 2. Määrust on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 647/2005 (ELT L 117, 4.5.2005, lk 1).

      (9)  ELT L 124, 20.5.2003, lk 1.


title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/21/EÜ, 23. aprill 2009 , lipuriigi nõuete täitmise kohta (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               28.5.2009

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 131/132

      EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2009/21/EÜ,
   23. aprill 2009,
   lipuriigi nõuete täitmise kohta
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 80 lõiget 2,
   võttes arvesse komisjoni ettepanekut,
   võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
   võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust (2),
   toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (3)

   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Ühenduse laevanduse ja seda kasutavate kodanike turvalisus ning keskkonna kaitse peaksid olema igal ajal tagatud.

               (2)

               Rahvusvahelise laevanduse osas on mitme Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni (IMO) juurde hoiule antud konventsiooniga loodud kõikehõlmav raamistik meresõiduohutuse tõhustamiseks ja keskkonna kaitsmiseks laevade põhjustatud merereostuse eest.

               (3)

               Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni 1982. aasta mereõiguse konventsiooni (Unclos) ja selliste konventsioonide, mille hoiulevõtja on IMO, (edaspidi „IMO konventsioonid”) sätete kohaselt vastutavad nende õigusaktide osalisriigid õigusnormide avaldamise ja kõikvõimalike muude meetmete võtmise eest, mis võivad olla vajalikud nimetatud õigusaktide täielikuks ja igakülgseks jõustamiseks, tagamaks et inimelude ohutust merel ja merekeskkonna kaitset silmas pidades oleksid laevad oma ettenähtud tegevuseks kõlblikud ning et nende meeskonna moodustaks asjatundlik laevapersonal.

               (4)

               Nõuetekohaselt tuleb arvesse võtta 2006. aastal Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (ILO) vastu võetud meretöönormide konventsiooni, milles käsitletakse ka lipuriigiga seotud kohustusi.

               (5)

               9. oktoobril 2008 võtsid liikmesriigid vastu avalduse, milles nad tunnistasid ühehäälselt lipuriigi kohustustega seonduvate rahvusvaheliste konventsioonide kohaldamise tähtsust selleks, et parandada meresõiduohutust ja aidata kaasa laevade põhjustatud reostuse vältimisele.

               (6)

               IMO 20. detsembri 2004. aasta ringkirjas MSC/Circ.1140/MEPC/Circ.424 (laevade riikidevahelise ümberregistreerimise kohta) soovitatud menetluste rakendamine peaks tugevdama IMO konventsioonide ja ühenduse meresõiduohutuse alaste õigusaktide lipuriigi vahetamise küsimusega seotud sätteid ning suurendama lipuriikide vaheliste suhete läbipaistvust meresõiduohutuse huvides.

               (7)

               Liikmesriigi lipu all sõitvaid laevu, samuti liikmesriigi registrist lahkunud laevu käsitleva teabe kättesaadavus peaks parandama laevastiku tegevuse läbipaistvust ning aitama kaasa lipuriigi kohustuste tõhusamale kontrollimisele ja administratsioonidele võrdsete tingimuste tagamisele.

               (8)

               Selleks, et veelgi parandada oma tegevust lipuriigina, peaksid liikmesriigid laskma oma administratsioone regulaarselt auditeerida.

               (9)

               Haldusmenetluste kvaliteedi tõendamine Rahvusvahelise Standardimisorganisatsiooni (ISO) või samaväärsete standardite kohaselt peaks aitama veelgi kaasa administratsioonidele võrdsete tingimuste tagamisele.

               (10)

               Käesoleva direktiivi rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused (4).

               (11)

               Kuna käesoleva direktiivi eesmärke, nimelt asjakohaste sätete kehtestamist ja rakendamist meretranspordi poliitika valdkonnas, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada ning seega on neid meetmete ulatuse ja mõju tõttu parem saavutada ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Sisu
   1.   Käesoleva direktiivi eesmärk on järgmine:

               a)

               tagada, et liikmesriigid kui lipuriigid täidavad oma kohustusi tõhusalt ja järjekindlalt, ja

               b)

               parandada ohutust ning vältida liikmesriikide lipu all sõitvate laevade põhjustatud merereostust.

         2.   Käesolev direktiiv ei piira Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. novembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 2099/2002 (millega asutatakse laevade põhjustatud merereostuse vältimise ja meresõiduohutuse komitee (COSS)) (5) artikli 2 lõikes 2 loetletud ühenduse transpordialaste õigusaktide ega nõukogu 21. juuni 1999. aasta direktiivi 1999/63/EÜ (milles käsitletakse Euroopa Ühenduse Reederite Ühingu (ECSA) ja Euroopa Liidu Transporditööliste Ametiühingute Liidu (FST) sõlmitud kokkulepet meremeeste tööaja korralduse kohta) (6) kohaldamist.
   Artikkel 2
   Reguleerimisala
   Käesolevat direktiivi kohaldatakse nende liikmesriikide administratsioonide suhtes, kelle lipu all laev sõidab.
   Artikkel 3
   Mõisted
   Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:

               a)

               „laev” – laev või veesõiduk, mis sõidab asjaomaste IMO konventsioonide reguleerimisalasse kuuluva liikmesriigi lipu all ning millel peab olema tunnistus;

               b)

               „administratsioon” – selle liikmesriigi pädevad asutused, kelle lipu all laev sõidab;

               c)

               „tunnustatud organisatsioon” – Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta määruse (EÜ) nr 391/2009 (laevade kontrollimise ja ülevaatusega tegelevate organisatsioonide ühiste eeskirjade ja standardite kohta (uuestisõnastatud versioon)) (7) kohaselt tunnustatud organisatsioon;

               d)

               „tunnistused” – asjaomaste IMO konventsioonidega seoses välja antud kohustuslikud tunnistused;

               e)

               „IMO audit” – IMO assamblee 1. detsembril 2005 vastu võetud resolutsiooni A.974(24) sätete kohaselt läbi viidud audit.

         Artikkel 4
   Tingimused laeva kasutamise lubamiseks laevale liikmesriigi lipu all sõitmise õiguse andmisel
   1.   Enne loa andmist sellise laeva kasutamiseks, millele on antud õigus sõita liikmesriigi lipu all, võtab asjaomane liikmesriik meetmed, mida ta peab vajalikuks, et tagada kõnealuse laeva vastavus kohaldatavatele rahvusvahelistele õigusnormidele. Eelkõige kontrollib liikmesriik kõiki mõistlikke võimalusi kasutades laeva ohutust käsitlevaid andmeid. Vajaduse korral konsulteerib ta eelmise lipuriigiga, et saada teada, kas eksisteerib viimase poolt kindlaks tehtud puudusi, mida ei ole veel likvideeritud, või ohutusküsimusi, mida ei ole veel lahendatud.
   2.   Kui teine lipuriik küsib teavet varem liikmesriigi lipu all sõitnud laeva kohta, esitab asjaomane liikmesriik teavet küsivale lipuriigile viivitamata kõik üksikasjad likvideerimata puuduste kohta ning mis tahes muu asjakohase ohutusega seotud teabe.
   Artikkel 5
   Liikmesriigi lipu all sõitva laeva kinnipidamine
   Kui liikmesriigi administratsiooni teavitatakse sellest, et sadamariik on asjaomase liikmesriigi lipu all sõitva laeva kinni pidanud, teostab ta enda poolt selleks ette nähtud menetluste kohaselt järelevalvet kõnealuse laeva vastavusse viimise üle asjakohaste IMO konventsioonidega.
   Artikkel 6
   Kaasnevad meetmed
   Liikmesriigid tagavad, et nende lipu all sõitvate laevade kohta oleks käesoleva direktiivi kohaldamiseks kergesti kättesaadav vähemalt järgmine teave:

               a)

               üksikasjad laeva kohta (nimi, IMO number jne);

               b)

               ülevaatuste, sealhulgas vajaduse korral lisa- ja täiendavate ülevaatuste ning auditite kuupäevad;

               c)

               laeva sertifitseerimise ja klassifitseerimisega seotud tunnustatud organisatsioonide andmed;

               d)

               sadamariigi kontrolli käsitlevate sätete alusel laeva inspekteerinud pädeva asutuse andmed ja inspektsiooni kuupäevad;

               e)

               sadamariigi kontrolli tulemused (puudused: jah või ei, kinnipidamised: jah või ei);

               f)

               andmed mereõnnetuste kohta;

               g)

               selliste laevade andmed, mis lõpetasid asjaomase liikmesriigi lipu all sõitmise eelneva 12 kuu jooksul.

         Artikkel 7
   Lipuriigi auditeerimise kord
   Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et lasta vähemalt kord iga seitsme aasta järel viia läbi oma administratsiooni IMO audit tingimusel, et asjaomase liikmesriigi õigeaegsele taotlusele vastab IMO positiivselt, ning avaldavad auditi tulemuse vastavalt asjakohastele konfidentsiaalsust käsitlevatele siseriiklikele õigusaktidele.
   Käesolev artikkel kaotab kehtivuse hiljemalt 17. juunil 2017 või varasemal kuupäeval, mille kehtestab komisjon vastavalt artikli 10 lõikes 2 osutatud regulatiivkomitee menetlusele pärast seda, kui on jõustunud IMO liikmesriikide kohustuslik auditeerimissüsteem.
   Artikkel 8
   Kvaliteedijuhtimise süsteem ja sisehinnang
   1.   Hiljemalt 17. juuniks 2012 töötab iga liikmesriik oma administratsiooni jaoks välja lipuriigi operatiivtegevust käsitleva kvaliteedijuhtimise süsteemi ning rakendab ja haldab seda. Selline kvaliteedijuhtimise süsteem peab olema sertifitseeritud kohaldatavate rahvusvaheliste kvaliteedistandardite alusel.
   2.   Liikmesriigid, kes on loetletud sadamariigi kontrolli käsitleva vastastikuse mõistmise Pariisi memorandumi kõige värskemas aastaaruandes avaldatud mustas nimekirjas või kaks aastat järjest hallis nimekirjas, esitavad hiljemalt neli kuud pärast selle aastaaruande avaldamist komisjonile aruande oma tegevuse kohta lipuriigina.
   Aruandes esitatakse kinnipidamise põhjustanud nõuetele mittevastavuse ning musta või halli nimekirja kandmise peamised põhjused ja analüüsitakse neid.
   Artikkel 9
   Aruandes esitatakse kinnipidamise põhjustanud nõuetele mittevastavuse ning musta või halli nimekirja kandmise peamised põhjused ja analüüsitakse neid.
   Iga viie aasta järel ja esimest korda hiljemalt 17. juuniks 2012 esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande käesoleva direktiivi kohaldamise kohta.
   Aruanne sisaldab hinnangut liikmesriikide tegevusele lipuriigina.
   Artikkel 10
   Komiteemenetlus
   1.   Komisjoni abistab määruse (EÜ) nr 2099/2002 artikliga 3 asutatud laevade põhjustatud merereostuse vältimise ja meresõiduohutuse komitee (COSS).
   2.   Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7, võttes arvesse selle otsuse artikli 8 sätteid.
   Tähtajaks otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõike 6 tähenduses kehtestatakse kaks kuud.
   Artikkel 11
   Ülevõtmine
   1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 17. juuniks 2011. Liikmesriigid teavitavad nendest viivitamata komisjonile.
   Kui liikmesriigid need sätted vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastu võetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.
   Artikkel 12
   Jõustumine
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 13
   Adressaadid
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Strasbourg, 23. aprill 2009

            Euroopa Parlamendi nimel

            president

         H.-G. PÖTTERING

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         P. NEČAS

      (1)  ELT C 318, 23.12.2006, lk 195.

      (2)  ELT C 229, 22.9.2006, lk 38.

      (3)  Euroopa Parlamendi 29. märtsi 2007. aasta arvamus (ELT C 27 E, 31.1.2008, lk 140), nõukogu 9. detsembri 2008. aasta ühine seisukoht (ELT C 330 E, 30.12.2008, lk 13) ja Euroopa Parlamendi 11. märtsi 2009. aasta seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).

      (4)  EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.

      (5)  EÜT L 324, 29.11.2002, lk 1.

      (6)  EÜT L 167, 2.7.1999, lk 33.

      (7)  Vt käesoleva Euroopa Liidu Teataja lk 11.