title: Nõukogu direktiiv, 24. juuni 1975, millega muudetakse viiendat korda direktiivi 67/548/EMÜ ohtlike ainete liigitamist, pakendamist ja märgistamist käsitlevate õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31975L0409

Euroopa Liidu Teataja L 183 , 14/07/1975 Lk 0022 - 0024 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 4 Lk 0131  Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 3 Lk 0100  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 4 Lk 0131  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 4 Lk 0127  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 13 Köide 4 Lk 0127

		Nõukogu direktiiv,24. juuni 1975,millega muudetakse viiendat korda direktiivi 67/548/EMÜ ohtlike ainete liigitamist, pakendamist ja märgistamist käsitlevate õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta(75/409/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [2]ning arvestades, et:nõukogu 27. juuni 1967. aasta direktiivi 67/548/EMÜ [3] ohtlike ainete liigitamist, pakendamist ja märgistamist käsitlevate õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta, viimati muudetud direktiiviga 73/146/EMÜ, [4] on tarvis muuta; mõningaid ohtlike ainete märgistamise ja pakendamise sätteid tuleks selgitada ja täiendada; need sätted tuleks mis tahes juhul ühtlustada nõukogu 4. juuni 1973. aasta direktiivi 73/173/EMÜ [5] (ohtlike valmististe (lahustite) liigitamist, pakendamist ja märgistamist käsitlevate liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta) sätetega;märgistuse mõõtmed tuleks kehtestada võrdeliselt pakendi mahutavusega;samuti on tarvis vastu võtta eeskirjad, millega määratakse kindlaks veomärgistuste ning turustuseks ja käsitsemiseks ettenähtud märgistuste suhe, et vältida kahekordset märgistamist erinevate sümbolitega;ohtlikud ained võivad kujutada ohtu tervisele või ohutusele, kuigi need vastavad direktiivi 67/548/EMÜ nõuetele; seepärast tuleks ette näha kord, millega sellist ohtu tasakaalustatakse;direktiivi inglis-, itaalia- ja saksakeelsesse sõnastusse on vaja sisse viia teatud muudatused,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 67/548/EMÜ muudetakse kooskõlas järgmiste artiklitega.Artikkel 21. Artikli 6 lõike 2 esimene punkt asendatakse järgmisega:"Kõikidel pakenditel peab olema selgelt ja kustutamatult järgmine teave:"2. Artikli 6 lõike 2 punktile d lisatakse järgmine lause:"Kahjulike, ärritavate, väga tuleohtlike, tuleohtlike ja oksüdeerivate ainete pakenditel ei ole vaja esitada konkreetse ohu märki, kui pakend sisaldab ainet kuni 125 ml."Artikkel 3Artikkel 7 asendatakse järgmisega:"1. Kui märgistusel on artiklis 6 nõutavad üksikasjad, tuleb kõnealune märgistus kinnitada pakendi ühele või mitmele küljele, et seda saaks lugeda horisontaalselt, kui pakend on pandud normaalasendisse. Märgistuse mõõtmed peavad olema järgmised:Pakendi sisu | Mõõtmed |—kolm liitrit või vähem, võimaluse korral | vähemalt 52 × 74 mm |—üle kolme liitri, kuid mitte üle 50 liitri, | vähemalt 74 × 105 mm |—üle 50 liitri, kuid mitte üle 500 liitri, | vähemalt 105 × 148 mm |—üle 500 liitri, | vähemalt 148 × 210 mm |Iga sümbol peab katma vähemalt ühe kümnendiku märgistuse pinnast ja olema vähemalt 1 cm2 suurune. Märgistuse terve pind tuleb viivitamata kleepida ainet sisaldavale pakendile.2. Märgistust ei ole vaja, kui üksikasjad on selgelt näidatud esmapakendil, nagu on nimetatud lõikes 1.3. Märgistuse – või lõike 2 puhul pakendi – värv ja esitus peab olema selline, et ohutunnus paistab taustalt selgelt silma.4. Liikmesriigid võivad oma territooriumil turustada ohtlikke aineid, kasutades nende märgistamisel riigikeelt või -keeli.5. Käesoleva direktiivi kohaldamisel loetakse märgistamisnõuded täidetuks järgmistel juhtudel:a) kui üht või mitut sisepakendit sisaldav välispakend on märgistatud kooskõlas ohtlike ainete veo rahvusvaheliste eeskirjadega ja sisepakend või -pakendid on kooskõlas käesoleva direktiiviga;b) kui üksikpakend on märgistatud kooskõlas ohtlike ainete veo rahvusvaheliste eeskirjadega ja artikli 6 lõike 2 punktidega a, b ja d.Selliste ohtlike ainete puhul, mida ei viida liikmesriigi suveräänselt territooriumilt välja, võib lubada, et ohtlike ainete veo rahvusvahelistele eeskirjadele vastava märgistuse asemel kasutatakse siseriiklikele eeskirjadele vastavat märgistust."Artikkel 4Artikli 8 lõige a asendatakse järgmisega:"a) kui pakendid on liiga väikesed või muul viisil sobimatud, lubada artikli 6 alusel nõutava märgistuse kohaldamist mõnel muul asjakohasel viisil, et märgistamine kooskõlas artikli 7 lõigetega 1 või 2 oleks võimalik;"Artikkel 5Artikli 8 lõike 1 järele lisatakse järgmised artiklid:"Artikkel 8dLiikmesriigid ei keela, piira ega takista käesolevas direktiivis määratletud liigitamise, pakendamise või märgistamise alusel käesolevale direktiivile ja selle lisade nõuetele vastavate ohtlike ainete turustamist.Artikkel 8e1. Kui liikmesriigil on alust arvata, et teatav käesoleva direktiivi nõuetele vastav ohtlik aine kujutab siiski ohtu tervisele või ohutusele, võib ta ajutiselt keelata kõnealuse ohtliku aine müümist või kohaldada selle suhtes oma territooriumil kehtivaid eritingimusi. Ta teatab sellest viivitamata komisjonile ja teistele liikmesriikidele ning põhjendab oma otsust.2. Komisjon konsulteerib kuue nädala jooksul asjaomaste liikmesriikidega, avaldab seejärel viivitamata oma arvamust ja võtab asjakohaseid meetmeid.3. Kui komisjon on arvamusel, et käesoleva direktiivi tehnilised kohandused on vajalikud, võtab komisjon või nõukogu need kohandused vastu artiklis 8c sätestatud korras. Sellisel juhul võib kaitsemeetmed võtnud liikmesriik need kohanduste jõustumiseni kehtima jätta."Artikkel 6Saksakeelset teksti muudetakse järgmiselt:1. artikli 2 lõike 2 punktis b asendatakse sõna "brennbaren" sõnaga "entzündlichen";2. artikli 2 lõike 2 punktis d ja III lisas riskilauses R 21 asendatakse sõna "brennbar" sõnaga "entzündlich";3. artikli 6 lõike 2 punktis c ja II lisas asendatakse sõna "gift" sõnaga "giftig" ja sõna "Reizstoff" sõnaga "reizend".Artikkel 7Ingliskeelset teksti muudetakse järgmiselt:1. mõiste "highly" asendatakse järgmiselt:- artikli 2 lõike 2 punktis c sõnaga "easily",- artikli 6 lõike 2 punktis c sõnaga "very",- II lisas sõnaga "easily",- III lisa riskilausetes R 22 ja R 25 sõnaga "very";2. III lisa riskilausetes R 23 ja R 26 asendatakse sõna "extremely" sõnaga "highly".Artikkel 8Itaaliakeelset teksti muudetakse järgmiselt: III lisa riskilausetes R 22 ja R 25 asendatakse sõna "molto" sõnaga "facilmente".Artikkel 91. Liikmesriigid kehtestavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud sätted hiljemalt 1. juuniks 1976 ning teatavad sellest viivitamata komisjonile.2. Liikmesriigid tagavad, et käesolevas direktiivis hõlmatud valdkonnas vastuvõetavate siseriiklike õigusnormide tekst saadetakse komisjonile.Artikkel 10Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Luxembourg, 24. juuni 1975Nõukogu nimeleesistujaG. Fitzgerald[1] EÜT C 2, 9.1.1974, lk 59.[2] EÜT C 109, 19.9.1974, lk 19.[3] EÜT 196, 16.8.1967, lk 1.[4] EÜT L 167, 25.6.1973, lk 1.[5] EÜT L 189, 11.7.1973, lk 7.--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv, 21. mai 1973, millega muudetakse 27. juuni 1967. aasta direktiivi ohtlike ainete liigitamist, pakendamist ja märgistamist käsitlevate õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31973L0146

Euroopa Liidu Teataja L 167 , 25/06/1973 Lk 0001 - 0128 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 3 Lk 0003  Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 2 Lk 0084  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 3 Lk 0003  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 2 Lk 0208  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 13 Köide 2 Lk 0208

		Nõukogu direktiiv,21. mai 1973,millega muudetakse 27. juuni 1967. aasta direktiivi ohtlike ainete liigitamist, pakendamist ja märgistamist käsitlevate õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta(73/146/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust,võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamustning arvestades, et:nõukogu 27. juuni 1967. aasta direktiivi (ohtlike ainete liigitamist, pakendamist ja märgistamist käsitlevate õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta), [1] viimati muudetud 22. märtsi 1971. aasta direktiiviga, [2] artiklis 2 liigitatakse tuleohtlikud vedelikud vastavalt nende leekpunktile; kuna leekpunkti määramiseks kasutatavate meetodite spetsifikatsioon praegu puudub, on soovitav võtta kasutusele samad analüüsimeetodid, mis on juba sätestatud ohtlike kaupade vedu käsitlevates rahvusvahelistes lepingutes;tänu tehnika arengule on vaja ohtlikke aineid ja valmistisi käsitlevates direktiivides sätestatud tehnilisi nõudeid kiiresti kohandada; vajalike meetmete kehtestamise hõlbustamiseks tuleks rajada süsteem, millega nähakse ette liikmesriikide ja komisjoni vaheline tihe koostöö komitee vahendite abil, et tehnikaalaseid teadmisi silmas pidades kohandada direktiive ohtlike ainete ja valmististe tehniliste kaubandustõkete kõrvaldamise kohta;nõukogu 27. juuni 1967. aasta direktiivi I lisa sisaldab ohtlike ainete loetelu, mis on liigitatud nende ainete omadustele kõige iseloomulikuma elemendi järjenumbri järgi, ja iga aine märgistamise meetodeid II, III ja IV lisa viidete kujul;ohtlike ainete loetelu analüüsimisel selgus, et uusimaid teadus- ja tehnikaalaseid teadmisi silmas pidades on kohandamine vajalik; lisaks on osutatud sellele, et mitmete ohtlike ainete keemiline valem või nimetus ei ole täpselt kindlaks määratud; seetõttu tuleks kõnealust loetelu parandada;lisada oleks vaja teatavate kaasnevate ohtude kirjeldav loetelu,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Nõukogu 27. juuni 1967. aasta direktiivi muudetakse vastavalt järgmistele artiklitele.Artikkel 2Itaaliakeelses tekstis asendatakse sõnad "punto di scintilla" sõnadega "punto di infiammabilitá".Artikkel 3"3. Punkti 2 alapunktides c ja d nimetatud tuleohtlike vedelate ainete ja valmististe leekpunkt määratakse kindlaks V lisas sätestatud meetodite ja nimetatud seadmetega."Artikkel 4"4. Taani, Iirimaa ja Ühendkuningriik võivad kolme aasta jooksul alates käesoleva direktiivi teatamisest ja erandina käesoleva artikli sätetest siiski lubada, et nende territooriumil turustatakse selliseid ohtlikke aineid, mille pakend ja märgistus on kooskõlas liitumise kuupäeval nende territooriumil kehtivate tingimustega."Artikkel 5"Artikkel 8aVajalikud muudatused lisade kohandamiseks tehnika arenguga võetakse kasutusele artikli 8 lõikes c ettenähtud korras.Artikkel 8b1. Ohtlike ainete ja valmististe sektoris tehniliste kaubandustõkete kõrvaldamist käsitlevate direktiivide kohandamiseks tehnika arenguga moodustatakse komitee, edaspidi "komitee", mis koosneb liikmesriikide esindajatest ja mille eesistujaks on komisjoni esindaja.2. Komitee kehtestab oma töökorra.Artikkel 8c1. Kui viidatakse käesolevas artiklis sätestatud korrale, suunab eesistuja küsimuse omal algatusel või liikmesriigi esindaja taotlusel komiteele.2. Komisjoni esindaja esitab komiteele võetavate meetmete eelnõu. Komitee esitab eelnõu kohta oma arvamuse eesistuja poolt kõnealuse küsimuse kiireloomulisust silmas pidades määratud perioodi jooksul. Otsuse tegemiseks piisab 41 häälest, mis moodustab häälteenamuse, liikmesriikide hääli arvestatakse asutamislepingu artikli 148 punktis 2 sätestatud korras. Eesistuja ei hääleta.3. a) Kui kavandatavad meetmed on komitee arvamusega kooskõlas, võtab komisjon need vastu.b) Kui komitee ei ole kavandatavate meetmetega nõus või kui komitee ei esita oma arvamust, esitab komisjon võetavate meetmete kohta viivitamata ettepaneku nõukogule. Nõukogu teeb otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega.c) Kui nõukogu ei ole kolme kuu jooksul alates küsimuse esitamisest nõukogule otsust teinud, võtab komisjon ettepandud meetmed vastu."Artikkel 6I–IV lisa asendatakse käesoleva direktiivi uue I–IV lisaga.Artikkel 7V lisa lisatakse nii, nagu see on lisatud käesolevale direktiivile.Käesolevas lisas viidatakse sellistele normidele ja meetoditele, mis kehtisid käesoleva direktiivi liikmesriikidele teatamise kuupäeval.Artikkel 81. Liikmesriigid kehtestavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud normid kuue kuu jooksul alates selle edastamisest ja teavitavad sellest viivitamata komisjoni.2. Liikmesriigid tagavad, et käesolevas direktiivis hõlmatud valdkonnas vastuvõetavad siseriiklikud õigusnormid saadetakse komisjonile.Artikkel 9Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 21. mai 1973Nõukogu nimeleesistujaE. Glinne[1] EÜT 196, 16.8.1967, lk 1.[2] EÜT L 74, 29.3.1971, lk 15.--------------------------------------------------I LISAOhtlike ainete loetelu nende ainete omadustele kõige iseloomulikuma elemendi järjenumbri järjekorrasVt komisjoni direktiiv 93/72/EMÜ, EÜT L 258, 16.10.1993, lk 29.--------------------------------------------------II LISAVt komisjoni direktiiv 2001/59/EÜ, EÜT L 225, 21.8.2001, lk 1.--------------------------------------------------III LISAOhtlike ainetega kaasnevate konkreetsete ohtude laadVt komisjoni direktiiv 2001/59/EÜ, EÜT L 225, 21.8.2001, lk 1.--------------------------------------------------IV LISAOhutusteave ohtlike keemiliste ainete kohtaVt komisjoni direktiiv 2001/59/EÜ, EÜT L 225, 21.8.2001, lk 1.--------------------------------------------------V LISAVedelate ainete ja valmististe leekpunkti määramise seadmed ja meetodidVt komisjoni direktiiv 88/302/EMÜ, EÜT L 133, 30.5.1988, lk 1 ja komisjoni direktiiv 92/69/EMÜ, EÜT L 383, 29.12.1992, lk 113.--------------------------------------------------


Tähtis õiguslik teade

|

31987L0432

Nõukogu direktiiv, 3. august 1987, millega kaheksandat korda kohandatakse tehnika arenguga nõukogu direktiivi 67/548/EMÜ ohtlike ainete liigitamist, pakendamist ja märgistamist käsitlevate õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta

Euroopa Liidu Teataja L 239 , 21/08/1987 Lk 0001 - 0020 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 15 Köide 8 Lk 0010  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 15 Köide 8 Lk 0010  CS.ES Peatükk 13 Köide 008 Lk 346  - 349 ET.ES Peatükk 13 Köide 008 Lk 346  - 349 HU.ES Peatükk 13 Köide 008 Lk 346  - 349 LT.ES Peatükk 13 Köide 008 Lk 346  - 349 LV.ES Peatükk 13 Köide 008 Lk 346  - 349 MT.ES Peatükk 13 Köide 008 Lk 346  - 349 PL.ES Peatükk 13 Köide 008 Lk 346  - 349 SK.ES Peatükk 13 Köide 008 Lk 346  - 349 SL.ES Peatükk 13 Köide 008 Lk 346  - 349

		Nõukogu direktiiv,3. august 1987,millega kaheksandat korda kohandatakse tehnika arenguga nõukogu direktiivi 67/548/EMÜ ohtlike ainete liigitamist, pakendamist ja märgistamist käsitlevate õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta(87/432/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 27. juuni 1967. aasta direktiivi 67/548/EMÜ ohtlike ainete liigitamist, pakendamist ja märgistamist käsitlevate õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta, [1] viimati muudetud komisjoni direktiiviga 86/431/EMÜ, [2] eriti selle artikleid 19 ja 21,võttes arvesse komisjoni ettepanekutning arvestades, et:on tähtis, et võetaks meetmed siseturu järkjärguliseks rajamiseks perioodi jooksul, mis lõpeb 31. detsembril 1992; siseturg on sisepiirideta ala, kus on tagatud kaupade, inimeste, teenuste ja kapitali vaba liikumine;direktiivi 67/548/EMÜ I lisa sisaldab ohtlike ainete loetelu koos iga aine liigitus- ja märgistusviiside üksikasjadega; selle loetelu läbivaatamine on näidanud, et seda on vaja kohandada praeguste teadmistega teaduse ja tehnika vallas; eelkõige on vaja muuta teatavate ainete liigitamist ja märgistamist, et selgitada teatavaid nimetusi, parandada teatavaid CASi numbreid (Chemical Abstract Service) ning kanda loetelusse muid aineid;ohtlike ainete ja valmististe kaubanduses tehniliste tõkete kõrvaldamist käsitlevate direktiivide tehnika arenguga kohandamise komitee, mis on asutatud kooskõlas direktiivi 67/548/EMÜ artikliga 20, oli komisjoni esitatud meetmete projekti suhtes eitaval arvamusel,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 67/548/EMÜ I lisa (ohtlike ainete loetelu) muudetakse järgmiselt.1. Järgmiste ainete nimetus, CASi number, liigitus või märgistus asendatakse käesoleva direktiivi I lisas oleva nimetuse, CASi numbri, liigituse või märgistusega.Nr 006-008-00-0Nr 006-019-00-0Nr 602-005-00-9Nr 602-042-00-0Nr 602-045-00-7Nr 602-046-00-2Nr 602-047-00-8Nr 602-048-00-3Nr 602-049-00-9Nr 603-023-00-XNr 605-001-00-5Nr 605-001-01-2Nr 605-001-02-XNr 606-019-00-6Nr 612-036-00-XNr 612-037-00-5Nr 612-041-00-7Nr 613-011-00-6Nr 650-007-00-3.2. Lisatakse käesoleva direktiivi II lisas loetletud ained.Artikkel 2Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud sätted enne 1. aprilli 1988. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Liikmesriigid kohaldavad neid sätteid hiljemalt alates 1. oktoobrist 1988.Artikkel 3Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 3. august 1987Nõukogu nimeleesistujaK. E. Tygesen[1] EÜT 196, 16.8.1967, lk 1.[2] EÜT L 247, 1.9.1986, lk 1.--------------------------------------------------ANNEXO I – BILAG I – ANHANG I – ΠAPAPTHMA I – ANNEXE I – ANNEXE I – ALLEGATO I – BIJLAGE I – ANEXO IVt komisjoni direktiiv 93/72/EMÜ, EÜT L 258, 16.10.1993, lk 29.--------------------------------------------------ANNEXO II – BILAG II – ANHANG II – ΠAPAPTHMA II – ANNEX II – ANNEXE II – ALLEGATO II – BIJLAGE II – ANEXO IIVt komisjoni direktiiv 93/72/EMÜ, EÜT L 258, 16.10.1993, lk 29.--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv, 9. oktoober 1990, sagedusribade kohta, mis on eraldatud üleeuroopalise üldkasutatava maismaa kaugotsinguteenuse kooskõlastatud kasutuselevõtmiseks ühenduses

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31990L0544

Euroopa Liidu Teataja L 310 , 09/11/1990 Lk 0028 - 0029 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 19 Lk 0253  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 19 Lk 0253

		Nõukogu direktiiv,9. oktoober 1990,sagedusribade kohta, mis on eraldatud üleeuroopalise üldkasutatava maismaa kaugotsinguteenuse kooskõlastatud kasutuselevõtmiseks ühenduses(90/544/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100a,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]koostöös Euroopa Parlamendiga, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:soovituses 84/549/EMÜ [4] nõuab nõukogu, et telekommunikatsioonivaldkonnas tuleb teenused kasutusele võtta ühise kooskõlastatud lähenemise põhjal;ühenduse majandusarengu huvides tuleks täies ulatuses ära kasutada nüüdisaegsete telekommunikatsioonivõrkude pakutavad võimalused;kaugotsinguteenus sõltub paiksete tugijaamade ja piiparite vaheliseks signaalide edastamiseks ja vastuvõtmiseks vajalike sageduste eraldamisest ja kättesaadavusest;praegu ühenduses kasutatavad sagedused ja üldkasutatava maismaa kaugotsingusüsteemid erinevad üksteisest suurel määral ega võimalda kõigil liikuvatel kasutajatel kasutada üleeuroopalisi teenuseid ja turge;Euroopa Telekommunikatsiooni Standardite Instituudi spetsifitseeritud ja koodnimetust ERMES (European Radio Messaging System – Euroopa üldkasutatav kaugotsingusüsteem) kandva perspektiivsema kaugotsingusüsteemi kasutuselevõtmisega tekib ainukordne võimalus luua tõeliselt üleeuroopaline kaugotsinguteenus;Euroopa postside- ja telekommunikatsiooniadministratsioonide konverents (CEPT) on kindlaks teinud, et ühesuunaline sagedusriba 169,4–169,8 MHz on üldkasutatava kaugotsingu jaoks kõige sobivam; nimetatud valik on kooskõlas Rahvusvahelise Telekommunikatsiooniliidu (ITU) raadioside eeskirjadega;CEPTi soovituses T/R 25-07 Euroopa üldkasutatava kaugotsingusüsteemi sageduste kooskõlastamise kohta on kindlaks määratud Euroopa kanalid ERMES-süsteemi jaoks;teatavates liimesriikides kasutatakse või kavatsetakse kasutada osa kõnealusest sagedusribast muude raadioteenuste jaoks;eespool nimetatud sagedusriba vajaliku osa järkjärguline täies ulatuses kättesaadavus on hädavajalik tõeliselt üleeuroopalise kaugotsinguteenuse loomiseks;eri liikmesriikide erinevate sagedusnõudmiste tõttu tuleb siiski olla paindlik; tuleb tagada, et selline paindlikkus ei aeglustaks üleeuroopalise süsteemi laienemist;vastavalt vajadusele tuleb naaberriikide vahel luua kooskõlastamiskord;nõukogu 9. oktoobri 1990. aasta soovituse 90/543/EMÜ (üleeuroopalise üldkasutatava maismaa kaugotsinguteenuse kooskõlastatud kasutuselevõtmise kohta ühenduses) [5] rakendamine tagab üleeuroopalise süsteemi käivitumise hiljemalt 31. detsembriks 1992;praeguse tehnoloogilise arengu ja turusuundumuste põhjal tundub realistlik eeldada, et sagedusriba 169,4–169,8 MHz määratakse selleks sagedusalaks, millelt valitakse ärinõuete kohaselt sagedusi üleeuroopalise kaugotsingusüsteemi rakendamiseks ja laiendamiseks;nõukogu 24. juuli 1986. aasta direktiiv 86/361/EMÜ telekommunikatsioonivõrgu lõppseadmete tüübikinnituse vastastikuse tunnustamise algetapi kohta [6] võimaldab kiiresti luua üleeuroopalise üldkasutatava maismaa kaugotsinguteenuse ühised vastavusspetsifikaadid;analüüsi- ja prognoosirühma (GAP) poolt kõrgemate telekommunikatsiooniametnike rühmale (SOG-T) koostatud ettekandes üldkasutatava mobiilside kohta soovitati tungivalt, et telekommunikatsiooniadministratsioonid lepiksid kokku samade raadiosageduste kasutamises kaugotsingu puhul;nimetatud ettekande kohta on positiivset arvamust avaldanud telekommunikatsiooniadministratsioonid, CEPT ja liikmesriikide telekommunikatsiooniseadmete valmistajad;kaugotsing on eriti tulemusliku spektrikasutusega sidevahend liikuvate kasutajate alarmeerimiseks ja/või neile sõnumite saatmiseks,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Käesoleva direktiivi kohaldamisel tähendab "üleeuroopaline üldkasutatav maismaa kaugotsinguteenus" liikmesriikides pakutavat maismaainfrastruktuuridel põhinevat ja ühisele spetsifikaadile vastavat üldkasutatavat kaugotsinguteenust, mis võimaldab seda soovivatel isikutel saata ja/või vastu võtta häireteateid ja/või numbreid või tähti ja numbreid sisaldavaid sõnumeid mis tahes paigas ühenduse teenuseala piires.Artikkel 21. Vastavalt CEPT soovitusele T/R 25-07 määravad liikmesriigid lainealal 169,4–169,8 MHz neli prioriteetset ja kaitstud kanalit, mis on soovitavalt järgmised:- 169,6 MHz,- 169,65 MHz,- 169,7 MHz,- 169,75 MHz,üleeuroopalise üldkasutatava maismaa kaugotsinguteenuse jaoks hiljemalt 31. detsembriks 1992.2. Liikmesriigid tagavad, et võimalikult kiiresti koostatakse kavad, mis võimaldavad üleeuroopalisel üldkasutataval kaugotsinguteenusel võtta turul tekkiva nõudluse korral enda alla kogu 169,4–169,8 MHz sagedusala.Artikkel 31. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 18. oktoobril 1991. Nad teatavad sellest viivitamata komisjonile.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile siseriiklike normide tekstid, mis nad on vastu võtnud käesoleva direktiivi reguleerimisalas.Artikkel 4Komisjon esitab nõukogule aruande käesoleva direktiivi rakendamise kohta hiljemalt 1996. aasta lõpuks.Artikkel 5Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Luxembourg, 9. oktoober 1990Nõukogu nimeleesistujaP. Romita[1] EÜT C 43, 23.2.1990, lk 6.[2] EÜT C 15, 22.1.1990, lk 84 jaEÜT C 231, 17.9.1990, lk 86.[3] EÜT C 298, 27.11.1989, lk 27.[4] EÜT L 298, 16.11.1984, lk 49.[5] EÜT L 310, 9.11.1990, lk 23.[6] EÜT L 217, 5.8.1986, lk 21.--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 93/51/EMÜ, 24. juuni 1993, millega kehtestatakse eeskirjad teatavate taimede, taimsete saaduste või muude toodete liikumise kohta läbi kaitstud ala ning selliselt kaitstud alalt pärit ning sellel alal toimuvate taimede, taimsete saaduste ja muude toodete liikumise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31993L0051

Euroopa Liidu Teataja L 205 , 17/08/1993 Lk 0024 - 0025 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 51 Lk 0186  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 51 Lk 0186

		Komisjoni direktiiv 93/51/EMÜ,24. juuni 1993,millega kehtestatakse eeskirjad teatavate taimede, taimsete saaduste või muude toodete liikumise kohta läbi kaitstud ala ning selliselt kaitstud alalt pärit ning sellel alal toimuvate taimede, taimsete saaduste ja muude toodete liikumise kohtaEUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 21. detsembri 1976. aasta direktiivi 77/93/EMÜ taimedele või taimsetele saadustele kahjulike organismide ühendusse kandumise ja seal levimise vastu võetavate kaitsemeetmete kohta, [1] viimati muudetud direktiiviga 93/19/EMÜ, [2] eriti selle artikli 6 lõike 7 esimest ja teist taanet,ning arvestades, et:ühenduse taimetervise korra kohaldamine ühenduses kui sisepiirideta alal hõlmab "kaitstud alade" tunnustamist, mis on teatavate taimede, taimsete saaduste või muude toodete jaoks kehtestatud ühe või mitme kahjuliku organismi suhtes;direktiivi 77/93/EMÜ sätete alusel ei tohi V lisa A osa II jaos loetletud taimi, taimseid saadusi ja muid tooteid määratletud kaitstud aladele alates 1. juunist 1993 sisse tuua ega seal vedada, kui kõnealuste toodete, nende pakendi või neid vedava veoki külge ei ole kinnitatud kõnealuse direktiivi artikli 10 lõike 1 kohaselt ametlikult välja antud ja kõnealusel alal kehtivat taimepassi; neid sätteid ei kohaldata, kui taimede, taimsete saaduste ja muude toodete liikumise puhul läbi kaitstud alade, mis on kehtestatud kõnealuste taimede, taimsete saaduste ja muude toodete jaoks ühe või mitme kahjuliku organismi suhtes, on täidetud teatavad tagatised; need sätted on järgitavad vähem rangete tingimuste alusel kui need, mis on sätestatud kõnealuse direktiivi artikli 6 lõikes 4 selliselt kaitstud alalt pärit või nendel aladel veetavate taimede, taimsete saaduste ja muude toodete jaoks;üldtunnustatud tagatiste puudumisel tuleks need sätestada, võttes arvesse kõnealuste vedude toimumise tüüpilisi tingimusi, millega oleks tagatud asjakohane taimetervise kaitse;käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas alalise taimetervise komitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 11. Liikmesriigid tagavad, et lõikes 2 sätestatud tingimused on täidetud, kui direktiivi 77/93/EMÜ V lisa A osa II jaos loetletud taimi, taimseid saadusi või muid tooteid, mis on pärit väljastpoolt direktiivi 77/93/EMÜ artikli 2 lõike 1 punkti h kohaselt kõnealuste taimede, taimsete saaduste või muude toodete jaoks ühe või mitme kahjuliku organismi suhtes kehtestatud kaitstud ala, veetakse ilma kõnealusel alal kehtiva taimepassita läbi sellise ala sihtkohta, mis asub väljaspool kõnealust ala.2. Järgmised tingimused peavad olema täidetud:a) kasutatavad pakendid või lõikes 1 osutatud taimi, taimseid saadusi või muid tooteid vedavad sõidukid on puhtad ning vabad lõikes 1 osutatud asjakohastest organismidest ning nende puhul peab olema tagatud kahjulike organismide levikuohu puudumine;b) pakendid või taimi, taimseid saadusi või muid tooteid vedavad sõidukid suletakse rangete taimetervise standardite kohaselt ning direktiivis 77/93/EMÜ osutatud vastutavatele ametiasutustele vastuvõetaval viisil, et tagada kahjulike organismide levikuohu puudumine asjakohasel kaitstud alal ning identsuse muutumatus, ning need jäävad suletuks kogu läbi kaitstud ala toimuva veo ajaks;c) lõikes 1 osutatud taimedele, taimsetele saadustele või muudele toodetele lisatakse tavaliselt kaubanduslikel eesmärkidel kasutatav dokument, milles märgitakse, et nimetatud tooted on pärit väljastpoolt asjakohast kaitstud ala ning et nende sihtkoht asub väljaspool asjakohast kaitstud ala.3. Kui direktiivi 77/93/EMÜ artikli 11 lõike 7 kohaselt korraldatava ning asjakohasel alal läbiviidava ametliku kontrolli käigus avastatakse, et artikli 1 lõike 2 alusel sätestatud nõudeid ei täideta, võetakse vajaduse korral viivitamata järgmised ametlikud meetmed, ilma et see piiraks meetmeid, mis võetakse, kui taimed, taimsed saadused või muud tooted ei vasta direktiivis 77/93/EMÜ sätestatud tingimustele:- pakendi pitseerimine,- taimede, taimsete saaduste või muude toodete vedu ametliku järelevalve all väljaspool kaitstud ala asuvasse sihtkohta.Artikkel 21. Liikmesriigid näevad ette, et direktiivi 77/93/EMÜ V lisa A osa II jaos loetletud taimede, taimsete saaduste ja muude toodete suhtes, mis on pärit nimetatud taimede, taimsete saaduste ja muude toodete jaoks ühe või mitme kahjuliku organismi suhtes kehtestatud kaitstud alalt ning mida seal veetakse, kohaldatakse vähem rangeid tingimusi.2. Lõike 1 kohaldamisel võib kohaldada järgmisi vähem rangeid tingimusi:kõnealuse direktiivi artikli 6 lõikes 4 osutatud ametlikud uuringud võib läbi viia komisjoni 30. juuli 1992. aasta direktiivis 92/70/EMÜ [3] ühenduses kaitstud alade tunnustamiseks läbiviidavate vaatluste üksikasjalikes eeskirjades sätestatud tingimuste kohaselt.Artikkel 31. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid nõukogu direktiivi 91/683/EMÜ [4] artikli 3 lõikes 1 osutatud kuupäeval. Liikmesriigid teatavad neist viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid kõnealused normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile viivitamata siseriiklike õigusaktide teksti, mis nad käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastu võtavad. Komisjon teavitab sellest teisi liikmesriike.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 24. juuni 1993Komisjoni nimelkomisjoni liigeRené Steichen[1] EÜT L 26, 31.1.1977, lk 20.[2] EÜT L 96, 22.4.1993, lk 33.[3] EÜT L 250, 29.8.1992, lk 37.[4] EÜT L 376, 31.12.1991, lk 29.--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 2009/98/EÜ, 4. august 2009 , millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 98/8/EÜ, et kanda selle I lisasse toimeaine booroksiid (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               5.8.2009

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 203/58

      KOMISJONI DIREKTIIV 2009/98/EÜ,
   4. august 2009,
   millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 98/8/EÜ, et kanda selle I lisasse toimeaine booroksiid
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 1998. aasta direktiivi 98/8/EÜ, mis käsitleb biotsiidide turuleviimist, (1) eriti selle artikli 16 lõike 2 teist lõiku,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjoni 4. detsembri 2007. aasta määrusega (EÜ) nr 1451/2007 Euroopa Parlamendi ja nõukogu biotsiidide turuleviimist käsitleva direktiivi 98/8/EÜ artikli 16 lõikes 2 osutatud kümneaastase tööprogrammi teise etapi kohta (2) on kehtestatud selliste toimeainete loetelu, mida on vaja hinnata nende kandmiseks direktiivi 98/8/EÜ I, IA või IB lisasse. Booroksiid kuulub sellesse loetellu.

               (2)

               Määruse (EÜ) nr 1451/2007 kohaselt on booroksiidi hinnatud vastavalt direktiivi 98/8/EÜ artikli 11 lõikele 2 kasutamiseks toodetes, mis kuuluvad direktiivi 98/8/EÜ V lisas määratletud tooteliiki 8: puidukonservandid.

               (3)

               Referentliikmesriigiks määratud Madalmaad esitasid 7. juulil 2006 komisjonile pädeva asutuse aruande ja soovituse vastavalt määruse (EÜ) nr 1451/2007 artikli 14 lõigetele 4 ja 6.

               (4)

               Komisjon ja liikmesriigid on pädeva asutuse aruande läbi vaadanud. Määruse (EÜ) nr 1451/2007 artikli 15 lõike 4 kohaselt lisati läbivaatuse tulemused alalises biotsiidide komitees 20. veebruaril 2009. aastal hindamisaruandesse.

               (5)

               Uuringutest ilmneb, et booroksiidi sisaldavate biotsiidide kasutamisel puidukonservandina võib eeldada, et need vastavad direktiivi 98/8/EÜ artikli 5 nõuetele. Seega on asjakohane kanda booroksiid I lisasse, et kõikides liikmesriikides oleks võimalik booroksiidi sisaldavate biotsiidide puidukonservandina kasutamise lube välja anda, muuta või tühistada vastavalt direktiivi 98/8/EÜ artikli 16 lõikele 3.

               (6)

               Siiski tehti kindlaks lubamatud riskid puidu vabas õhus kohapeal töötlemisel ja töödeldud puidu hoidmisel välistingimustes. Seetõttu ei tohiks selliseks kasutamiseks lube anda, kui ei ole esitatud andmeid selle kohta, et tooteid võib kasutada ilma lubamatut keskkonnariski põhjustamata.

               (7)

               Ühenduse tasandil ei ole hinnatud kõiki võimalikke kasutusviise. Seepärast peaksid liikmesriigid hindama neid riske keskkonna osadele ja populatsioonidele, mida ei ole riskide hindamisel ühenduse tasandil piisava põhjalikkusega uuritud, ning toote kasutusloa andmisel tagama, et võetakse sobivad meetmed või kehtestatakse eritingimused kindlaks tehtud riskide vähendamiseks lubatava tasemeni.

               (8)

               Hindamisaruande tulemuste põhjal on asjakohane nõuda, et lubade väljaandmisel rakendataks erimeetmeid riskide vähendamiseks puidukonservantidena kasutatavate booroksiidi sisaldavate toodete suhtes. Eelkõige tuleks võtta asjakohaseid meetmeid mulla ja veekeskkonna kaitseks, kuna hindamisel on tehtud kindlaks lubamatult suur risk nendele keskkonnaosadele. Tooteid tuleks samuti kasutada sobivate isikukaitsevahenditega, kui professionaalsete ja tööstuslike kasutajate puhul kindlakstehtud riske ei ole võimalik vähendada muul viisil.

               (9)

               Käesoleva direktiivi sätteid on oluline kohaldada samal ajal kõikides liikmesriikides, et tagada toimeainena booroksiidi sisaldavate biotsiidide võrdne kohtlemine turul ja hõlbustada kogu biotsiidituru nõuetekohast toimimist.

               (10)

               Toimeaine I lisasse kandmisele peaks eelnema mõistlik ajavahemik, et liikmesriigid ja huvitatud isikud saaksid valmistuda uute nõuete täitmiseks ning toimiku esitanud taotlejad saaksid kasutada kogu kümneaastast andmekaitseaega, mis direktiivi 98/8/EÜ artikli 12 lõike 1 punkti c alapunkti ii kohaselt algab toimeaine lisasse kandmise kuupäevast.

               (11)

               Lisasse kandmisele peaks järgnema mõistlik ajavahemik, et liikmesriigid saaksid rakendada direktiivi 98/8/EÜ artikli 16 lõiget 3, eelkõige välja anda, muuta või tühistada tooteliiki 8 kuuluvate booroksiidi sisaldavate biotsiidide kasutamise lube, et tagada nende vastavus direktiivile 98/8/EÜ.

               (12)

               Seepärast tuleks direktiivi 98/8/EÜ vastavalt muuta.

               (13)

               Käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas alalise biotsiidide komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 98/8/EÜ I lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi lisale.
   Artikkel 2
   1.   Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 31. augustiks 2010.
   Liikmesriigid kohaldavad neid norme alates 1. septembrist 2011.
   Kui liikmesriigid võtavad kõnealused normid vastu, lisavad nad nendesse normidesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetavate põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 4. august 2009

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Stavros DIMAS

      (1)  EÜT L 123, 24.4.1998, lk 1.

      (2)  ELT L 325, 11.12.2007, lk 3.

      LISA
      Direktiivi 98/8/EÜ I lisasse lisatakse järgmine kirje „nr 23”:

                     Nr

                     Tavanimetus

                     IUPACi nimetus
                     Identifitseerimisnumbrid

                     Toimeaine miinimumpuhtus turustatavas biotsiidis

                     Lisamise kuupäev

                     Artikli 16 lõike 3 järgimise tähtaeg
                     (v.a rohkem kui ühte toimeainet sisaldavad tooted, mille puhul artikli 16 lõike 3 järgimise tähtaeg on viimases asjaomase toimeaine lisamise otsuses sätestatud tähtaeg)

                     Lisasse kuulumise lõppkuupäev

                     Toote liik

                     Erisätted (1)

                     „23

                     booroksiid

                     diboortrioksiid
                     EÜ nr: 215–125-8
                     CASi nr: 1303-86–2

                     975 g/kg

                     1. september 2011

                     31. august 2013

                     31. august 2021

                     8

                     Tootele loa andmise taotluse hindamisel vastavalt artiklile 5 ja VI lisale uurivad liikmesriigid teatava toote puhul, kui see on asjakohane, mõju tootega kokku puutuda võivatele elanikerühmadele ja kasutusviise või kokkupuutestsenaariume, mida ei ole ühenduse tasandil riskide hindamisel piisavalt põhjalikult uuritud.
                     Tootele loa andmisel hindavad liikmesriigid neid riske ja tagavad seejärel, et võetakse asjakohased meetmed või kehtestatakse eritingimused kindlakstehtud riskide vähendamiseks.
                     Kasutusloa võib tootele anda ainult sel juhul, kui taotluses on tõendatud, et riske saab vähendada lubatava tasemeni.
                     Liikmesriigid tagavad, et lube antakse järgmistel tingimustel:

                                 1)

                                 tööstuslikuks ja professionaalseks kasutamiseks ettenähtud tooteid tuleb kasutada sobivate isikukaitsevahenditega, välja arvatud juhul, kui toote kasutusloa taotluses on võimalik tõendada, et ohtu professionaalsetele ja/või tööstuslikele kasutajatele on võimalik vähendada lubatava tasemeni muul viisil;

                                 2)

                                 arvestades mulla- ja veekeskkonna puhul kindlakstehtud riske, ei lubata toodete kasutamist puidu vabas õhus kohapeal töötlemiseks ega sellise puidu töötlemiseks, mida hoitakse välistingimustes, välja arvatud juhul, kui esitatakse andmed, mis tõendavad, et toode vastab artikli 5 ja VI lisa nõuetele, vajaduse korral pärast riski vähendamise meetmete kasutuselevõttu Eelkõige märgitakse tööstuslikuks kasutamiseks lubatud toodete etiketile või kemikaali ohutuskaardile, et värskelt töödeldud puit tuleb pärast töötlemist ladustada varikatuse all ja/või läbitungimatul kõval pinnal, et vältida otseseid kadusid mulda või vette, ning et kõik kaod tuleb kokku koguda taaskasutamiseks või kõrvaldamiseks.”

         (1)  VI lisas sätestatud ühtsete põhimõtete rakendamisel vajalike hindamisaruannete sisu ja järeldused on kättesaadavad komisjoni veebilehel: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm


title: Komisjoni direktiiv 2008/83/EÜ, 13. august 2008 , millega muudetakse direktiivi 2003/91/EÜ, millega kehtestatakse rakendusmeetmed nõukogu direktiivi 2002/55/EÜ artikli 7 kohaldamiseks teatavate köögiviljasortide kontrollimisel minimaalselt hõlmatavate tunnuste ja kontrollimise miinimumtingimuste osas (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               14.8.2008

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 219/55

      KOMISJONI DIREKTIIV 2008/83/EÜ,
   13. august 2008,
   millega muudetakse direktiivi 2003/91/EÜ, millega kehtestatakse rakendusmeetmed nõukogu direktiivi 2002/55/EÜ artikli 7 kohaldamiseks teatavate köögiviljasortide kontrollimisel minimaalselt hõlmatavate tunnuste ja kontrollimise miinimumtingimuste osas
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,
   võttes arvesse nõukogu 13. juuni 2002. aasta direktiivi 2002/55/EÜ köögiviljaseemne turustamise kohta, (1) eriti selle artikli 7 lõike 2 punkte a ja b,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjoni direktiiv 2003/91/EÜ (2) on vastu võetud eesmärgiga tagada liikmesriikide ametlikesse kataloogidesse lisatavate põllumajandustaimesortide vastavus Ühenduse Sordiameti kehtestatud suunistele teatavate põllumajandustaimesortide kontrollimisel minimaalselt hõlmatavate tunnuste ja kontrollimise miinimumtingimuste osas. Muude sortide puhul on kõnealuse direktiiviga ette nähtud kohaldada Rahvusvahelise Uute Taimesortide Kaitse Liidu (UPOV) suuniseid.

               (2)

               Ühenduse Sordiamet ja UPOV on vahepeal avaldanud täiendavaid suuniseid mitmete muude liikide kohta ning ajakohastanud seni kehtivaid suuniseid.

               (3)

               Seepärast tuleks direktiivi 2003/91/EÜ vastavalt muuta.

               (4)

               Käesoleva direktiiviga ette nähtud meetmed on kooskõlas põllumajanduse, aianduse ja metsanduse seemnete ja paljundusmaterjali alalise komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 2003/91/EÜ I ja II lisa asendatakse käesoleva direktiivi lisa tekstiga.
   Artikkel 2
   Enne 1. novembrit 2008 alanud kontrollimisel võib liikmesriik kohaldada direktiivi 2003/91/EÜ versiooni, mida kohaldati enne selle muutmist käesoleva direktiiviga.
   Artikkel 3
   Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 31. oktoobril 2008. Nad edastavad kõnealuste normide teksti ning kõnealuste normide ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.
   Liikmesriigid kohaldavad neid norme alates 1. novembrist 2008.
   Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 5
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 13. august 2008

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Androulla VASSILIOU

      (1)  EÜT L 193, 20.7.2002, lk 33. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2006/124/EÜ (ELT L 339, 6.12.2006, lk 12).

      (2)  ELT L 254, 8.10.2003, lk 11. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2007/49/EÜ (ELT L 195, 27.7.2007, lk 33).

      LISA
      „
            I LISA
            Nende artikli 1 lõike 2 punktis a osutatud liikide loetelu, mis peavad vastama Ühenduse Sordiameti kontrolliprotokollidele

                        Teaduslik nimi

                        Tavanimetus

                        Ühenduse Sordiameti protokoll

                           Allium cepa L. (Cepa-rühm)

                        Harilik sibul ja värtensibul

                        TP 46/1, 14.6.2005

                           Allium cepa L. (Aggregatum-rühm)

                        Peasibul (e šalottsibul)

                        TP 46/1, 14.6.2005

                           Allium porrum L.

                        Porrulauk

                        TP 85/1, 15.11.2001

                           Allium sativum L.

                        Küüslauk

                        TP 162/1, 25.3.2004

                           Apium graveolens L.

                        Seller

                        TP 82/1, 13.3.2008

                           Apium graveolens L.

                        Juurseller

                        TP 74/1, 13.3.2008

                           Asparagus officinalis L.

                        Spargel

                        TP 130/1, 27.3.2002

                           Brassica oleracea L.

                        Lillkapsas

                        TP 45/1, 15.11.2001

                           Brassica oleracea L.

                        Asparkapsas e kalaabria

                        TP 151/2, 21.3.2007

                           Brassica oleracea L.

                        Rooskapsas

                        TP 54/2, 1.12.2005

                           Brassica oleracea L.

                        Nuikapsas

                        TP 65/1, 25.3.2004

                           Brassica oleracea L.

                        Kähar peakapsas, valge peakapsas ja punane peakapsas

                        TP 48/2, 1.12.2005

                           Brassica rapa L.

                        Hiina kapsas

                        TP 105/1, 13.3.2008

                           Capsicum annuum L.

                        Vürtspaprika

                        TP 76/2, 21.3.2007

                           Cichorium endivia L.

                        Kähar endiivia ja eskariool

                        TP 118/2, 1.12.2005

                           Cichorium intybus L.

                        Tööstuslik sigur

                        TP 172/2, 1.12.2005

                           Cichorium intybus L.

                        Salatsigur

                        TP 173/1, 25.3.2004

                           Citrullus lanatus (Thunb.) Matsum. et Nakai

                        Harilik arbuus

                        TP 142/1, 21.3.2007

                           Cucumis melo L.

                        Melon

                        TP 104/2, 21.3.2007

                           Cucumis sativus L.

                        Kurk ja kornišon

                        TP 61/2, 13.3.2008

                           Cucurbita pepo L.

                        Kabatšokk

                        TP 119/1, 25.3.2004

                           Cynara cardunculus L.

                        Hispaania artišokk ehk kardi

                        TP 184/1 of 25.3.2004

                           Daucus carota L.

                        Porgand ja söödaporgand

                        TP 49/3, 13.3.2008

                           Foeniculum vulgare Mill.

                        Harilik apteegitill

                        TP 183/1, 25.3.2004

                           Lactuca sativa L.

                        Aedsalat

                        TP 13/3, 21.3.2007

                           Lycopersicon esculentum Mill.

                        Tomat

                        TP 44/3, 21.3.2007

                           Petroselinum crispum (Mill.) Nyman ex A. W. Hill

                        Petersell

                        TP 136/1, 21.3.2007

                           Phaseolus coccineus L.

                        Õisuba

                        TP 9/1, 21.3.2007

                           Phaseolus vulgaris L.

                        Põõsasaeduba ja lattuba

                        TP 12/2, 1.12.2005

                           Pisum sativum L. (partim)

                        Kortsteraline hernes, siledateraline hernes ja suhkruhernes

                        TP 7/1, 6.11.2003

                           Raphanus sativus L.

                        Redis

                        TP 64/1, 27.3.2002

                           Solanum melongena L.

                        Baklažaan

                        TP 117/1, 13.3.2008

                           Spinacia oleracea L.

                        Spinat

                        TP 55/2, 13.3.2008

                           Valerianella locusta (L.) Laterr.

                        Põldkännak

                        TP 75/2, 21.3.2007

                           Vicia faba L. (partim)

                        Põlduba

                        TP Broadbean/1, 25.3.2004

                           Zea mays L. (partim)

                        Suhkrumais ja lõhenev mais

                        TP 2/2, 15.11.2001

                  Nimetatud protokollide tekst on kättesaadav Ühenduse Sordiameti veebisaidil (www.cpvo.europa.eu).

            II LISA
            Nende artikli 1 lõike 2 punktis b osutatud liikide loetelu, mis peavad vastama UPOVi kontrollisuunistele

                        Teaduslik nimi

                        Tavanimetus

                        UPOVi suunis

                           Allium fistulosum L.

                        Talisibul

                        TG/161/3, 1.4.1998

                           Allium schoenoprasum L.

                        Murulauk

                        TG/198/1, 9.4.2003

                           Beta vulgaris L.

                        Lehtpeet e mangold

                        TG/106/4, 31.3.2004

                           Beta vulgaris L.

                        Söögipeet, sh peedisort „Cheltenham”

                        TG/60/7, 9.4.2008

                           Brassica oleracea L.

                        Lehtkapsas

                        TG/90/6, 31.3.2004

                           Brassica rapa L.

                        Naeris

                        TG/37/10, 4.4.2001

                           Cichorium intybus L.

                        Punasigur e radicchio

                        TG/154/3, 18.10.1996

                           Cucurbita maxima Duchesne

                        Kõrvits

                        TG/155/4, 28.3.2007

                           Raphanus sativus L.

                        Mustrõigas

                        TG/63/6, 24.3.1999

                           Rheum rhabarbarum L.

                        Rabarber

                        TG/62/6, 24.3.1999

                           Scorzonera hispanica L.

                        Mustjuur

                        TG/116/3, 21.10.1988

                  Nimetatud suuniste tekst on kättesaadav UPOV veebilehel (www.upov.int).
         ”


title: Nõukogu direktiiv 2007/33/EÜ, 11. juuni 2007 , mis käsitleb kartuli-kiduussi tõrjet ja millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 69/465/EMÜ

text:
               16.6.2007

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 156/12

      NÕUKOGU DIREKTIIV 2007/33/EÜ,
   11. juuni 2007,
   mis käsitleb kartuli-kiduussi tõrjet ja millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 69/465/EMÜ
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 37,
   võttes arvesse komisjoni ettepanekut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Alates nõukogu 8. detsembri 1969. aasta direktiivi 69/465/EMÜ kartuli-kiduussi leviku tõkestamise kohta (1) vastuvõtmisest on toimunud olulised muutused seoses kartuli-kiduussi liikide ja populatsioonide nomenklatuuri, bioloogia ja epidemioloogiaga ning nende jaotumisstruktuuriga.

               (2)

               Kartuli-kiduussi liigid (kollane kartuli-kiduuss Globodera pallida (Stone) Behrens (Euroopast pärit populatsioonid) ja kahvatu kartuli-kiduuss Globodera rostochiensis (Wollenweber) Behrens (Euroopast pärit populatsioonid)) on tunnistatud kartulitele kahjulikeks organismideks.

               (3)

               Direktiivi 69/465/EMÜ sätted vaadati uuesti läbi ja leiti olevat ebapiisavad. Seetõttu on vaja vastu võtta laiaulatuslikumad sätted.

               (4)

               Need sätted peaksid arvestama, et on vaja ametlikku kontrolli tagamaks, et põldudel, kuhu pannakse maha või kus säilitatakse seemnekartuli tootmiseks ettenähtud kartuleid ja kuhu istutatakse või kus hoitakse teatavaid istutamiseks ettenähtud taimede tootmiseks kasvatatavaid taimi, ei leidu kartuli-kiduusse.

               (5)

               Ametlikku seiret tuleks teostada muude kartulite kui seemnekartuli tootmiseks ettenähtud kartulite tootmiseks kasutatavatel põldudel, et kindlaks määrata kartuli-kiduussi jaotumine.

               (6)

               Sellise ametliku kontrolli ja seire jaoks tuleks sätestada proovivõtu- ja analüüsimenetlused.

               (7)

               Arvestada tuleks taimekahjustaja levikuviise.

               (8)

               Sätted peaksid arvesse võtma, et kartuli-kiduussi levikut tõkestatakse tavaliselt külvikordade abil, kuna on teada, et kui kartulit mitu aastat ei kasvatata, väheneb kartuli-kiduusside hulk märkimisväärselt. Viimasel ajal on külvikordade süsteemi täiendatud resistentsete kartulisortide kasutamisega.

               (9)

               Lisaks peaksid liikmesriigid olema suutelised võtma vajaduse korral lisameetmeid või rangemaid meetmeid, tingimusel et see ei takista kartulite liikumist ühenduse piires, välja arvatud nõukogu 8. mai 2000. aasta direktiivis 2000/29/EÜ (taimedele või taimsetele saadustele kahjulike organismide ühendusse sissetoomise ja seal levimise vastu võetavate kaitsemeetmete kohta) (2) sätestatud ulatuses. Sellistest meetmetest tuleks teavitada komisjoni ja teisi liikmesriike.

               (10)

               Seetõttu tuleks tunnistada kehtetuks direktiiv 69/465/EMÜ.

               (11)

               Kuna liikmesriigid ei suuda täielikult saavutada käesoleva direktiivi eesmärke, nimelt määrata kindlaks kartuli-kiduusside jaotumine, takistada nende levikut ja teostada nende tõrjet, mis oma ulatuse ja käesoleva direktiivi mõju tõttu on paremini saavutatavad ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuspõhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesoleva direktiivi meetmed nimetatud eesmärkide saavutamisel vajalikust kaugemale.

               (12)

               Käesoleva direktiivi rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlus, (3)

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   I   PEATÜKK
   SISU JA MÕISTED
   Artikkel 1
   Käesoleva direktiiviga kehtestatakse meetmed, mida liikmesriigid peavad võtma kollase kartuli-kiduussi Globodera pallida (Stone) Behrens (Euroopast pärit populatsioonid) ja kahvatu kartuli-kiduussi Globodera rostochiensis (Wollenweber) Behrens (Euroopast päri populatsioonid) (edaspidi „kartuli-kiduuss”) vastu, et määrata kindlaks nende kiduusside jaotumine, takistada nende levikut ja teostada nende tõrjet.
   Artikkel 2
   Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:

               a)

               „ametlik või ametlikult” – liikmesriigi vastutavate ametiasutuste kehtestatud, volitatud või teostatud, nagu on määratletud direktiivi 2000/29/EÜ artikli 2 lõike 1 punktis g;

               b)

               „resistentne kartulisort” – sort, mille kasvatamine takistab olulisel määral teatava kartuli-kiduussi populatsiooni arengut;

               c)

               „kontroll” – metoodiline menetlus eesmärgiga kindlaks määrata, kas põllul esineb kartuli-kiduusse;

               d)

               „seire” – metoodiline menetlus, mida teostatakse teatava kindla ajavahemiku tagant eesmärgiga kindlaks määrata kartuli-kiduusside jaotumine liikmesriigi territooriumil.

         Artikkel 3
   1.   Liikmesriigi vastutavad ametiasutused määratlevad termini „põld” käesoleva direktiivi tähenduses, et tagada põllul ühtlased fütosanitaartingimused seoses kartuli-kiduussi ohuga. Selliselt toimides võtavad nad arvesse usaldusväärseid teaduslikke ja statistilisi põhimõtteid, kartuli-kiduussi bioloogiat, põlluharimise viisi ja asjaomaseid kartuli-kiduusside peremeestaimede kasvatussüsteeme selles liikmesriigis. Põllu määratlemiseks sätestatud üksikasjalikud kriteeriumid edastatakse ametlikult komisjonile ning teistele liikmesriikidele.
   2.   Täiendavaid põllu määratlusega seotud sätteid võib vastu võtta artikli 17 lõikes 2 sätestatud korras.
   II   PEATÜKK
   AVASTAMINE
   Artikkel 4
   1.   Liikmesriigid näevad ette ametliku kontrolli läbiviimise kartuli-kiduussi esinemise tuvastamiseks põllul, kuhu kavatsetakse istutada või kus kavatsetakse säilitada I lisas loetletud taimi, mis on mõeldud istutamiseks ettenähtud taimede tootmiseks, või kuhu kavatasetakse maha panna või kus kavatsetakse säilitada kartuleid, mis on mõeldud seemnekartuli tootmiseks.
   2.   Lõikes 1 sätestatud ametlik kontroll viiakse läbi põllult viimase saagi koristamise ning lõikes 1 nimetatud taimede istutamise või seemnekartuli mahapanemise vahele jääval ajavahemikul. Kontrolli võib läbi viia varem ning sel juhul tehakse selle tulemuste kohta kättesaadavaks dokumentaalsed tõendid, mis kinnitavad, et kartuleid ja teisi I lisa punktis 1 loetletud peremeestaimi kontrolli ajal põllul ei olnud ning neid ei ole seal kasvatatud ka pärast kontrolli.
   3.   Enne 1. juulit 2010 läbi viidud muude kui lõikes 1 käsitletud ametlike kontrollide tulemusi võib käsitada lõikes 2 osutatud tõendusmaterjalina.
   4.   Kui liikmesriigi vastutavad ametiasutused on tuvastanud, et kartuli-kiduussi leviku oht puudub, ei ole lõikes 1 osutatud ametlik kontroll vajalik järgmistel juhtudel:

               a)

               selliste I lisas loetletud taimede istutamine, mis on ette nähtud selliste istutamiseks kasvatatavate taimede tootmiseks, mida kasutatakse sama ametlikult piiritletud alal asuva tootmiskoha piires;

               b)

               selliste seemnekartulite mahapanek, mis on ette nähtud sellise seemnekartuli tootmiseks, mida kaustatakse sama ametlikult piiritletud alal asuva tootmiskoha piires;

               c)

               I lisa punktis 2 loetletud, taimede tootmiseks kasvatatavate taimede istutamine, kui koristatud taimede suhtes kohaldatakse III lisa III jao punktis A osutatud ametlikult heakskiidetud meetmeid.

         5.   Liikmesriigid tagavad, et lõigetes 1 ja 3 osutatud kontrolli tulemused registreeritakse ametlikult ja on komisjonile kättesaadavad.
   Artikkel 5
   1.   Põldude puhul, kuhu pannakse maha või kus säilitatakse seemnekartuleid või kuhu istutatakse või kus säilitatakse I lisa punktis 1 loetletud, istutamiseks ettenähtud taimede tootmiseks kasvatatavaid taimi, hõlmab artikli 4 lõikes 1 osutatud ametlik kontroll II lisa kohast proovivõttu ja analüüsi kartuli-kiduussi esinemise kindlakstegemiseks.
   2.   Põldude puhul, kuhu istutatakse või kus säilitatakse I lisa punktis 2 loetletud, istutamiseks ettenähtud taimede tootmiseks kasvatatavaid taimi, hõlmab artikli 4 lõikes 1 osutatud ametlik kontroll proovivõttu ja II lisa kohast proovivõttu ja analüüsi kartuli-kiduussi esinemise kindlakstegemiseks või siis III lisa I jaos sätestatud andmete tõendamist.
   Artikkel 6
   1.   Liikmesriigid näevad ette ametliku seire läbiviimise muude kartulite kui seemnekartuli tootmiseks ettenähtud kartulite kasvatamiseks kasutatavatel põldudel, et kindlaks määrata kartuli-kiduussi jaotumine.
   2.   Ametlik seire hõlmab proovivõttu ja II lisa punkti 2 kohast proovivõttu ja analüüsi kartuli-kiduussi esinemise kindlakstegemiseks ning need viiakse läbi kooskõlas III lisa II jaoga.
   3.   Ametliku seire tulemused edastatakse komisjonile kirjalikult kooskõlas III lisa II jaoga.
   Artikkel 7
   Kui artikli 4 lõikes 1 osutatud ametliku kontrolli ja artikli 4 lõikes 3 osutatud muu ametliku kontrolli tulemusena kartuli-kiduusse ei tuvastata, tagavad liikmesriigi vastutavad ametiasutused, et see teave registreeritakse ametlikult.
   Artikkel 8
   1.   Kui põld osutub artikli 4 lõikes 1 osutatud ametliku kontrolli käigus kartuli-kiduussiga saastunuks, tagavad liikmesriigi vastutavad ametiasutused, et see teave registreeritakse ametlikult.
   2.   Kui põld osutub artikli 6 lõikes 1 osutatud ametliku seire käigus kartuli-kiduussiga saastunuks, tagavad liikmesriigi vastutavad ametiasutused, et see teave registreeritakse ametlikult.
   3.   Kartulid või lisas I loetletud taimed, mis pärinevad põllult, mis käesoleva artikli lõikes 1 või 2 osutatud ametlikult registreeritud teabe kohaselt on kartuli-kiduussiga saastunud, või mis on olnud kokkupuutes mullaga, kust kartuli-kiduusse on leitud, tunnistatakse ametlikult saastunuks.
   III   PEATÜKK
   TÕRJEMEETMED
   Artikkel 9
   1.   Liikmesriigid näevad ette, et põllule, mis on artikli 8 lõigetes 1 või 2 osutatud ametlikult registreeritud teabe kohaselt kartuli-kiduussiga saastunud:

               a)

               ei panda maha kartuleid, mis on mõeldud seemnekartuli tootmiseks, ja

               b)

               ei istutata ega säilitata I lisas loetletud taasistutamiseks ettenähtud taimi. Taimi, mis on loetletud I lisa punktis 2, võib sellel põllul siiski kasvatada, kui nende suhtes kohaldatakse III lisa III jao punktis A osutatud ametlikult heakskiidetud meetmeid, nii et kartuli-kiduussi leviku oht ei ole tuvastatav.

         2.   Liikmesriikide vastutavad ametiasutused määravad kartulipõldudele (välja arvatud need, mida kasutatakse seemnekartuli kasvatamiseks), mis on artikli 8 lõigetes 1 või 2 osutatud ametlikult registreeritud teabe kohaselt kartuli-kiduussiga saastunud, ametliku tõrjeprogrammi, et vähemalt tõkestada kartuli-kiduussi levikut.
   Kõnealune programm võtab arvesse kartuli-kiduussi peremeestaimede konkreetseid tootmis- ja turustamissüsteeme asjaomases liikmesriigis ja esineva kartuli-kiduussi populatsiooni iseloomu, kõrgeima olemasoleva resistentsusastmega resistentsete kartulisortide kasutamist vastavalt IV lisa I jaos sätestatule ja vajadusel muid meetmeid. See programm edastatakse kirjalikult komisjonile ning teistele liikmesriikidele eesmärgiga tagada võrreldav kindlusaste liikmesriikides.
   Kartulisortide, välja arvatud need kartulisordid, mille kohta vastav teave on direktiivi 69/465/EMÜ artikli 10 lõike 1 kohaselt juba edastatud, resistentsusastet mõõdetakse vastavalt ühtsele hindamistabelile, mis on sätestatud käesoleva direktiivi IV lisa I jaos. Katsed resistentsuse kindlaksmääramiseks viiakse läbi vastavalt käesoleva direktiivi IV lisa II jaos sätestatud protokollile.
   Artikkel 10
   1.   Liikmesriigid näevad ette, et kartulite või I lisas loetletud taimede puhul, mis on artikli 8 punkti 3 kohaselt saastunuks tunnistatud:

               a)

               ei panda maha seemnekartulit ega istutata I lisa punktis 1 loetletud peremeestaimi, kui neid ei ole liikmesriigi vastutavate ametiasutuste järelevalve all saastusest puhastatud, kasutades selleks käesoleva artikli lõikes 2 sätestatud meetodit, mis põhineb teaduslikel tõenditel selle kohta, et puudub oht kartuli-kiduussi levimiseks;

               b)

               kohaldatakse tööstuslikuks töötlemiseks või puhastamiseks ettenähtud kartulite suhtes ametlikult heakskiidetud meetmeid vastavalt III lisa III jao punktile B;

               c)

               ei istutata I lisa punktis 2 loetletud taimi, kui nende suhtes ei ole kohaldatud III lisa III jao punktis A osutatud ametlikult heakskiidetud meetmeid, ajani, mil nad ei ole enam saastunud.

         2.   Käesoleva artikli lõike 1 punktis a osutatud meetodite kirjeldused võetakse vastu artikli 17 lõikes 2 sätestatud korras.
   Artikkel 11
   1.   Ilma et see piiraks direktiivi 2000/29/EÜ artikli 16 lõike 1 kohaldamist, näevad liikmesriigid ette, et nende endi vastutavatele ametiasutustele teatatakse sellisest kartuli-kiduussi oletatavast või kinnitust leidnud esinemisest nende territooriumil, mis tuleneb mõne resistentse kartulisordi tõhususe kadumisest või muutumisest seoses erakorralise muutusega mõnes kiduussi liigis, patotüübis või virulentsusrühmas.
   2.   Liikmesriigid näevad kõikide lõike 1 kohaselt teatatud juhtude puhul ette, et kartuli-kiduussi liike ja vajaduse korral ka patotüüpi või virulentsusrühmi uuritakse ning tulemused kinnitatakse asjakohaste meetodite abil.
   3.   Lõikes 2 osutatud kinnitamise üksikasjad saadetakse igal aastal hiljemalt 31. detsembriks kirjalikult komisjonile ja teistele liikmesriikidele.
   4.   Käesoleva artikli lõikes 2 osutatud asjakohased meetodid võib vastu võtta artikli 17 lõikes 2 sätestatud korras.
   Artikkel 12
   Liikmesriigid saadavad igal aastal hiljemalt 31. jaanuariks komisjonile ja teistele liikmesriikidele kirjaliku teatisega nimekirja kõikidest uutest kartulisortidest, mis on ametliku hindamise tulemusel kartuli-kiduussi suhtes resistentseks tunnistatud. Nad esitavad liigid, patotüübid või virulentsusrühmad või populatsioonid, mille suhtes need sordid on resistentsed, resistentsusastme ja aasta, millal resistentsus kindlaks määrati.
   Artikkel 13
   Kui pärast III lisa III jao punktis C osutatud ametlikult heakskiidetud meetmete võtmist ei kinnitata kartuli-kiduussi esinemist, tagavad liikmesriigi vastutavad ametiasutused, et ajakohastatakse artikli 4 lõikes 5 ning artikli 8 lõigetes 1 ja 2 osutatud ametlikult registreeritud teavet ning tühistatakse põllule kehtestatud piirangud.
   Artikkel 14
   Ilma et see piiraks direktiivi 2000/29/EÜ artiklite 3 ja 5 kohaldamist, võivad liikmesriigid vastavalt komisjoni 26. juuli 1995. aasta direktiivis 95/44/EÜ millega kehtestatakse tingimused, mille alusel võib teatavaid nõukogu direktiivi 77/93/EMÜ I–V lisas loetletud kahjulikke organisme, taimi, taimseid saadusi ja muid tooteid tuua ühendusse või teatavatele ühenduse kaitstavatele aladele või nende piires vedada katsete tegemiseks, teaduslikel eesmärkidel ja sordivalikuks (4) kehtestatud sätetele lubada teha erandeid käesoleva direktiivi artiklites 9 ja 10 osutatud meetmetest katse- ja teaduslikel eesmärkidel ning sordiaretuse puhul.
   IV   PEATÜKK
   ÜLD- JA LÕPPSÄTTED
   Artikkel 15
   Liikmesriigid võivad seoses oma toodanguga vastu võtta täiendavaid või rangemaid meetmeid, mis võivad osutuda vajalikuks kartuli-kiduusside tõrjeks või nende leviku vältimiseks, kui need on kooskõlas direktiiviga 2000/29/EÜ.
   Sellistest meetmetest tuleb kirjalikult teavitada komisjoni ja teisi liikmesriike.
   Artikkel 16
   Teadusliku ja tehnilise arengu tulemusena lisadesse tehtavad muudatused võetakse vastu artikli 17 lõikes 2 sätestatud korras.
   Artikkel 17
   1.   Komisjoni abistab alaline taimetervise komitee (edaspidi „komitee”).
   2.   Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7.
   Otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikega 6 ettenähtud tähtajaks kehtestatakse kolm kuud.
   Artikkel 18
   1.   Hiljemalt 30. juuniks 2010 võtavad liikmesriigid vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid. Nad edastavad viivitamata komisjonile kõnealuste õigusaktide teksti ning nende aktide ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli.
   Liikmesriigid kohaldavad neid norme alates 1. juulist 2010.
   Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.
   Artikkel 19
   Direktiiv 69/465/EMÜ tunnistatakse kehtetuks alates 1. juulist 2010.
   Artikkel 20
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Luxembourg, 11. juuni 2007

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         H. SEEHOFER

      (1)  EÜT L 323, 24.12.1969, lk 3. Direktiivi on viimati muudetud 1994. aasta ühinemisaktiga.

      (2)  EÜT L 169, 10.7.2000, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2006/35/EÜ (ELT L 88, 25.3.2006, lk 9).

      (3)  EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23. Otsust on muudetud otsusega 2006/512/EÜ (ELT L 200, 22.7.2006, lk 11).

      (4)  EÜT L 184, 3.8.1995, lk 34. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 97/46/EÜ (EÜT L 204, 31.7.1997, lk 43).

      I LISA
      Artikli 4 lõigetes 1, 2 ja 4, artikli 5 lõigetes 1 ja 2, artikli 8 lõikes 3, artikli 9 lõike 1 punktis b ning artikli 10 lõikes 1 osutatud taimede loetelu:

                  1)

                  juurtega peremeestaimed:

                                 Capsicum spp.;

                                 Lycopersicon lycopersicum (L.) Karsten ex Farw.;

                                 Solanum melongena L.;

                  2)

                              a)

                              muud juurtega taimed:

                                             Allium porrum L.;

                                             Beta vulgaris L.;

                                             Brassica spp.;

                                             Fragaria L.;

                                             Asparagus officinalis L.

                              b)

                              mullas kasvanud ning istutamiseks ettenähtud lillesibulad, mugulad ja risoomid, mille suhtes ei kohaldata III lisa III jao A osas osutatud ametlikult heakskiidetud meetmeid, välja arvatud need, mille pakendi põhjal või muul viisil on võimalik järeldada, et need on ette nähtud müümiseks lõpptarbijale, kes ei tegele taimede või lõikelillede tootmisega müügiks:

                                             Allium ascalonicum L.;

                                             Allium cepa L.;

                                             Dahlia spp.;

                                             Gladiolus Tourn., Ex L.;

                                             Hyacinthus spp.;

                                             Iris spp.;

                                             Lilium spp.;

                                             Narcissus L.;

                                             Tulipa L.

      II LISA

                  1.

                  Artikli 5 lõigetes 1 ja 2 osutatud proovivõtt ja analüüs ametliku kontrolli jaoks on:

                              a)

                              proovide võtmine, mis hõlmab mullaproovi standardmääraga vähemalt 1 500 ml mulda hektari kohta kogumist vähemalt sajast proovivõtukohast hektari kohta, kusjuures proovivõtukohad katavad kogu põldu eelistatavalt ristkülikukujulise võrgustikuna ning nendevaheline kaugus on vähemalt 5 m põikisuunas ja 20 m pikisuunas. Kogu proovi kasutatakse edasisteks uurimisteks, st tsüstide eraldamiseks, liikide tuvastamiseks ning vajaduse korral patotüübi või virulentsusrühma kindlaksmääramiseks;

                              b)

                              analüüs, mis hõlmab kartuli-kiduusside eraldamist meetoditega, mida kirjeldatakse asjakohastes Euroopa ja Vahemere maade taimekaitseorganisatsiooni (EPPO) standardites Globodera pallida ja Globodera rostochiensis'e fütosanitaarmenetluste ja diagnostiliste protokollide kohta.

                  2.

                  Artikli 6 lõikes 2 osutatud proovivõtt ja analüüs ametliku seire jaoks on:

                              a)

                              proovivõtt:

                                          —

                                          lõikes 1 kirjeldatud proovivõtt, kus mullaproovi minimaalne määr on vähemalt 400 ml/ha,

                                    või

                                          —

                                          sihipärane vähemalt 400 ml suuruse mullaproovi võtmine, kui juurte visuaalsel vaatlusel on sümptomid silmaga nähtavad,

                                    või

                                          —

                                          vähemalt 400 ml suuruse mullaproovi võtmine saagikoristuse järel kartulite küljest pärinevast mullast, tingimusel et põld, kus neid kartuleid kasvatati, on kindlaks tehtav;

                              b)

                              analüüs: lõikes 1 osutatud analüüs.

                  3.

                  Erandina võib lõikes 1 osutatud mullaproovi standardmäära vähendada maksimaalselt kuni 400 milliliitrini hektari kohta, tingimusel et:

                              a)

                              on olemas tõendavad dokumendid selle kohta, et kuue aasta jooksul enne ametlikku kontrolli ei kasvatatud ega hoitud põllul kartuleid ega I lisa punktis 1 loetletud peremeestaimi,

                        või

                              b)

                              kahe viimase järjestikuse ametliku kontrolli käigus ei leitud kartuli-kiduusse 1 500 ml/ha määraga mullaproovides ning pärast esimest ametlikku kontrolli ei ole sellel põllul kasvatatud kartuleid ega muid I lisa punktis 1 loetletud peremeestaimi, välja arvatud need, mille puhul on artikli 4 lõike 1 kohaselt nõutav ametlik kontroll,

                        või

                              c)

                              viimase ametliku kontrolli käigus, mis koosnes vähemalt 1 500 ml/ha määraga mullaproovist, ei leitud kartuli-kiduusse ega kartuli-kiduussi surnud tsüste ning sellel põllul ei ole pärast viimast ametlikku kontrolli kasvatatud kartuleid ega muid I lisa punktis 1 loetletud peremeestaimi, välja arvatud need, mille puhul on artikli 4 lõike 1 kohaselt nõutav ametlik kontroll.

                        Enne 1. juulit 2010 läbiviidud ametlike kontrollide tulemusi võib käsitleda alapunktides b ja c osutatud ametlike kontrollidena.

                  4.

                  Erandina võib lõigetes 1 ja 3 osutatud proovivõtu määrasid vähendada põldude puhul, mis on suuremad kui 8 ha ja 4 ha, järgnevalt:

                              a)

                              lõikes 1 osutatud standardmäära puhul tuleb esimese 8 ha puhul rakendada mullaproovide võtmisel lõikes 1 sätestatud määra, kuid seda määra võib vähendada iga lisanduva hektari puhul maksimaalselt kuni 400 milliliitrini hektari kohta;

                              b)

                              lõikes 3 osutatud vähendatud määra puhul tuleb esimese 4 ha puhul rakendada mullaproovide võtmisel lõikes 3 sätestatud määra, kuid seda määra võib täiendavalt vähendada iga täiendava hektari puhul maksimaalselt kuni 200 milliliitrini hektari kohta.

                  5.

                  Lõigetes 3 ja 4 osutatud vähendatud suurusega mullaproove võib kasutada artikli 4 lõikes 1 osutatud järgnevate ametlike kontrollide käigus seni, kuni kõnealuselt põllult leitakse kartuli-kiduusse.

                  6.

                  Erandina võib lõikes 1 osutatud mullaproovi standardsuurust vähendada maksimaalselt kuni 200 milliliitrini hektari kohta tingimusel, et asjaomane põld asub piirkonnas, mis on tunnistatud kartuli-kiduussist vabaks, ning selle piirkonna kahjustajast vabaks tunnistamine, kahjustajatest vabana hoidmine ja seire toimub vastavalt asjakohastele rahvusvahelistele fütosanitaarmeetmete standarditele. Kõnealuseid piirkondi käsitlev üksikasjalik teave edastatakse ametliku kirjaga komisjonile ja teistele liikmesriikidele.

                  7.

                  Mullaproovi minimaalne suurus peab olema igal juhul 100 ml põllu kohta.

      III LISA
      I   JAGU
      ANDMETE TÕENDAMINE
      Artikli 5 lõike 2 kohaselt peab artikli 4 lõikes 1 osutatud ametlik kontroll tuvastama, et andmete tõendamisel on täidetud üks järgmistest kriteeriumidest:

                  —

                  asjaomased ametlikult heakskiidetud analüüside tulemused näitavad, et viimase 12 aasta jooksul ei ole põllul kartuli-kiduussi esinenud,

            või

                  —

                  teadaolev viljelusajalugu, mis näitab, et viimase 12 aasta jooksul ei ole põllul kasvatatud kartuleid või muid I lisa punktis 1 loetletud peremeestaimi.

            II   JAGU
      SEIRE
      Artikli 6 lõikes 1 osutatud ametlik seire viiakse läbi vähemalt 0,5 %-l asjaomasel aastal kartulite tootmiseks kasutatavast kasvupinnast, välja arvatud ala, mis on ette nähtud seemnekartuli tootmiseks. Komisjonile esitatakse 1. aprilliks seiretulemused eelneva kaheteistkuulise ajavahemiku kohta.
      III   JAGU
      AMETLIKUD MEETMED

                  A)

                  Artikli 4 lõike 4 punktis c, artikli 9 lõike 1 punktis b, artikli 10 lõike 1 punktis c ja I lisa punktis 2.b osutatud ametlikult heakskiidetud meetmed on:

                              1)

                              desinfitseerimine asjakohaste meetoditega, nii et kartuli-kiduussi leviku oht ei ole tuvastatav;

                              2)

                              mulla eemaldamine pestes või harjates, nii et kartuli-kiduussi leviku oht ei ole tuvastatav.

                  B)

                  Artikli 10 lõike 1 punktis b osutatud ametlikult heakskiidetud meetmed on tarne töötlemis- või sorteerimisettevõttesse, kus rakendatakse nõuetekohast ja ametlikult heakskiidetud jäätmete kõrvaldamise korda, mille puhul on kindlaks tehtud, et puudub kartuli-kiduussi leviku oht.

                  C)

                  Artiklis 13 osutatud ametlikult heakskiidetud meetmed on ametliku kordusproovi võtmine põllult, mis on artikli 8 lõigetes 1 või 2 osutatud ametlikult registreeritud teabe kohaselt kartuli-kiduussiga saastunud, ja analüüs ühe II lisas kirjeldatud meetodi abil, kui kartuli-kiduussi olemasolu kinnitamisest või viimase kartulisaagi kasvatamisest on möödas vähemalt kuus aastat. Kui on võetud asjakohased ametlikult heakskiidetud tõrjemeetmed, võib seda ajavahemikku lühendada maksimaalselt kolme aastani.

      IV LISA
      I   JAGU
      RESISTENTSUSASTE
      Kartulite vastuvõtlikkust kartuli-kiduussi suhtes mõõdetakse vastavalt järgmisele artikli 9 lõikes 2 osutatud hindamistabelile.
      Hinne 9 märgib kõrgeimat resistentsusastet.

                  Suhteline vastuvõtlikkus (%)

                  Hinne

                  < 1

                  9

                  1,1–3

                  8

                  3,1–5

                  7

                  5,1–10

                  6

                  10,1–15

                  5

                  15,1–25

                  4

                  25,1–50

                  3

                  50,1–100

                  2

                  > 100

                  1

            II   JAGU
      RESISTENTSUSE HINDAMISE PROTOKOLL

                  1.

                  Katse viiakse läbi karantiinitingimustes kas välitingimustes, kasvuhoones või kliimakambris.

                  2.

                  Katse viiakse läbi pottides, millest igas on vähemalt üks liiter mulda (või sobivat substraati).

                  3.

                  Katse käigus ei tohi mulla temperatuur ületada 25 oC ja tuleb tagada piisav kastmine.

                  4.

                  Katse- või kontrollsordi istutamisel kasutatakse iga katse- või kontrollsordi kohta üht silmaga kartuliseibi. Soovitatav on eemaldada kõik varred peale ühe.

                  5.

                  Iga katse puhul kasutatakse standardse vastuvõtliku kontrollsordina kartulisorti „Désirée”. Sisemise kontrolli eesmärgil võib lisada täiendavaid kohaliku tähtsusega väga vastuvõtlikke kartulisorte. Kui uurimine näitab, et teised kartulisordid on vastuvõtlikumad või kergemini kättesaadavad, võib standardset vastuvõtlikku kontrollsorti muuta.

                  6.

                  Patotüüpide Ro1, Ro5, Pa1 ja Pa3 vastu kasutatakse järgmiseid kartuli-kiduussi standardpopulatsioone:

                              Ro1: populatsioon Ecosse;

                              Ro5: populatsioon Harmerz;

                              Pa1: populatsioon Scottish;

                              Pa3: populatsioon Chavornay.

                        Lisada võib ka muid kohaliku tähtsusega kartuli-kiduussi populatsioone.

                  7.

                  Kasutatava standardpopulatsiooni identiteeti kontrollitakse asjakohaste meetoditega. Katsetes soovitatakse kasutada vähemalt kaht resistentset sorti või kaht eristatavat teadaoleva resistentsusvõimega standardklooni.

                  8.

                  Kartuli-kiduussi inokulaat (Pi) koosneb kokku viiest eluvõimelisest munast ja vastsest 1 ml mulla kohta. 1 ml mulla nakatamiseks kasutatavate kartuli-kiduusside arv on soovitatav määratleda haudekatsete käigus. Kartuli-kiduussiga nakatamiseks võib kasutada tsüste või suspensiooni, milles on kombineeritud munad ja vastsed.

                  9.

                  Nakkusallikana kasutatava kartuli-kiduussi tsüsti sisu elujõulisus peab olema vähemalt 70 %. Soovitatavalt peaksid tsüstid olema 6–24 kuu vanused ja neid peaks vahetult enne kasutamist olema hoitud vähemalt neli kuud 4 oC temperatuuri juures.

                  10.

                  Ühe katsetatava kartuli-kiduussi populatsiooni ja kartulisordi kombinatsiooni kohta peab olema vähemalt neli kordust (potti). Standardse vastuvõtliku kontrollsordi puhul soovitatakse kasutada vähemalt 10 kordust.

                  11.

                  Katse kestab vähemalt kolm kuud ning enne eksperimendi lõpetamist kontrollitakse arenevate emaste suguküpsust.

                  12.

                  Kartuli-kiduussi tsüstid eraldatakse ning loetakse üle kõigis neljas korduses iga poti kohta eraldi.

                  13.

                  Resistentsuskatse lõpus määratakse kindlaks standardsel vastuvõtlikul kontrollsordil esinev lõplik populatsioon (Pf), lugedes üle kõikide korduste tsüstid ja vähemalt nelja korduse munad ja vastsed.

                  14.

                  Standardse vastuvõtliku kontrollsordi kohta peab saavutama vähemalt 20kordse kiduussi paljunemismäära (Pf/Pi).

                  15.

                  Standardse vastuvõtliku kontrollsordi variatsioonikordaja (CV) ei tohi ületada 35 %.

                  16.

                  Katsetatud kartulisordi suhteline vastuvõtlikkus võrreldes standardse vastuvõtliku kontrollsordiga määratakse kindlaks ja esitatakse protsentides, mis arvutatakse järgmise valemi kohaselt:
                  Pfkatsesort/Pfstandardne vastuvõtlik kontrollsort × 100 %.

                  17.

                  Kui katsetatava kartulisordi suhteline vastuvõtlikkus ületab 3 %, piisab tsüstide lugemisest. Kui suhteline vastuvõtlikkus on alla 3 %, loetakse lisaks tsüstidele üle ka munad ja vastsed.

                  18.

                  Kui esimesel aastal teostatud katsete käigus selgub, et mõni sort on patotüübi suhtes väga vastuvõtlik, pole vaja neid katseid korrata teisel aastal.

                  19.

                  Katsete tulemused kinnitatakse vähemalt ühe katsega mõnel teisel aastal. Hindamistabelisse kantava hinde väljatöötamiseks kasutatakse kahe aasta suhtelise vastuvõtlikkuse aritmeetilist keskmist.


title: Nõukogu direktiiv, 24. oktoober 1967, millega muudetakse nõukogu direktiivi toidus lubatud värvaineid käsitlevate liikmesriikide eeskirjade ühtlustamise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31967L0653

Euroopa Liidu Teataja 263 , 30/10/1967 Lk 0004 - 0005 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 1 Lk 0101  Taanikeelne eriväljaanne: Seeria I Peatükk 1967 Lk 0262  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 1 Lk 0101  Ingliskeelne eriväljaanne: Seeria I Peatükk 1967 Lk 0285  Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 03 Köide 3 Lk 0006  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 1 Lk 0149  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 13 Köide 1 Lk 0149

		Nõukogu direktiiv,24. oktoober 1967,millega muudetakse nõukogu direktiivi toidus lubatud värvaineid käsitlevate liikmesriikide eeskirjade ühtlustamise kohta(67/653/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [2]ning arvestades, et:nõukogu 23. oktoobri 1962. aasta direktiivi [3] (toidus lubatud värvaineid käsitlevate liikmesriikide eeskirjade ühtlustamise kohta, muudetud nõukogu 25. oktoobri 1965. aasta direktiivi [4] artikli 1 lõikega 1) artikli 2 lõike 1 kohaselt võivad liikmesriigid kuni 31. detsembrini 1966 säilitada oma siseriiklike eeskirjade sätted, mis käsitlevad selle direktiivi II lisas loetletud värvaineid;23. oktoobri 1962. aasta direktiivi II lisas loetletud teatavaid värvaineid, nimelt erütrosiini ja happelist briljantrohelist BS, mida mitmes liikmesriigis kasutatakse toidu värvimiseks, võib teadusuuringute alusel kasutada inimeste tervist ohustamata; nende värvainete kasutamine on majanduslikel põhjustel vajalik;nende värvainete kasutamise lubamine eeldab, et tuleb sätestada konkreetsed puhtusekriteeriumid, millele need peavad vastama,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Nõukogu 23. oktoobri 1962. aasta direktiivi muudetakse järgmiselt.1. I lisa I jaole lisatakse järgmine:- E 126 järel:"E 127 | Erütrosiin | 887 | (773) 45430 | 93 | 2, 4, 5, 7-tetrajodofluorestseiini dinaatrium- või dikaaliumsool" |- E 141 järel:"E 142 | Happeline briljantroheline BS (lissamiinroheline) | 836 | (737) 44090 | 86 | 4,4-bis(dimetüül-amino)difenüül-metüleen-2-naftool-3,6-disulfoonhappe naatriumsool" |II lisa I jaost jäetakse välja erütrosiini ja happelist briljantrohelist BS (lissamiinrohelist) käsitlevad üksikasjad.2. III lisale lisatakse järgmine:- E 126 järel:"E 127 ErütrosiinVees lahustumatud ained: | kuni 0,2 % |Mineraalsed jodiidid: | kuni 1000 mg/kg (hinnatud naatriumjodiidina) |Kõrvalvärvained: | kuni 3 % |Fluorestseiin: | ei saa tuvastada." |- E 141 järel:"E 142 Happeline briljantroheline BSVees lahustumatud ained: | kuni 0,2 % |Kõrvalvärvained: | kuni 1 %." |Artikkel 2Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud meetmed hiljemalt 1. jaanuaril 1968 ja teatavad sellest viivitamata komisjonile.Artikkel 3Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 24. oktoober 1967Nõukogu nimeleesistujaK. Schiller[1] EÜT 63, 3.4.1967, lk 966/67.[2] EÜT 64, 5.4.1967, lk 1008/67.[3] EÜT 115, 11.11.1962, lk 2645/62.[4] EÜT 178, 26.10.1965, lk 2793/65.--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv 93/94/EMÜ, 29. oktoober 1993, kahe- ja kolmerattaliste mootorsõidukite tagumise registreerimismärgi paigalduskoha kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31993L0094

Euroopa Liidu Teataja L 311 , 14/12/1993 Lk 0083 - 0088

		Nõukogu direktiiv 93/94/EMÜ,29. oktoober 1993,kahe- ja kolmerattaliste mootorsõidukite tagumise registreerimismärgi paigalduskoha kohtaEUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100a,võttes arvesse nõukogu 30. juuni 1992. aasta direktiivi 92/61/EMÜ kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite tüübikinnituse kohta, [1]võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [2]koostöös Euroopa Parlamendiga, [3]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [4]ning arvestades, et:siseturg hõlmab sisepiirideta ala, kus on tagatud kaupade, isikute, teenuste ja kapitali vaba liikumine; selleks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta;igas liikmesriigis peavad kahe- või kolmerattalised mootorsõidukid tagumise registreerimismärgi paigalduskoha osas vastama teatavatele tehnilistele karakteristikutele, milles suhtes kehtivad liikmesriigiti erinevad kohustuslikud sätted; kõnealuste erinevuste tõttu takistavad need sätted ühendusesisest kaubandust;need siseturu toimimise takistused on võimalik kõrvaldada, kui liikmesriigid võtavad oma siseriiklike eeskirjade asemel vastu ühtsed nõuded;kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite tagumise registreerimismärgi paigalduskoha kohta on vaja koostada ühtlustatud nõuded, et kõigi kõnealuste sõidukitüüpide suhtes oleks võimalik kohaldada direktiiviga 92/61/EMÜ kehtestatud tüübikinnitusmenetlust ja osa tüübikinnitusmenetlust;käesoleva direktiivi eesmärk ei ole eri liikmesriikides kasutatud registreerimismärkide mõõtmete ühtlustamine; seetõttu peaksid liikmesriigid tagama, et registreerimismärkide väljaulatuvad osad oleksid kasutajatele ohutud, ilma et see nõuaks sõiduki ehituse muutmist;võttes arvesse kõnealuses sektoris soovitatud toimingute ulatust ja mõju, on käesoleva direktiiviga reguleeritavad meetmed vajalikud ja tegelikult vältimatud, et saavutada eesmärki, mis seisneb sõiduki ühenduse tüübikinnituse kehtestamises; liikmesriigid ei suuda üksi seda eesmärki nõuetekohaselt saavutada,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Käesolevat direktiivi ja selle lisa kohaldatakse direktiivi 92/61/EMÜ artiklis 1 määratletud kõigi sõidukitüüpide tagumise registreerimismärgi paigalduskoha suhtes.Artikkel 2Osa tüübikinnituse andmise menetlus kahe- või kolmerattalise mootorsõiduki tagumise registreerimismärgi paigalduskoha suhtes ja kõnealuste sõidukite vaba liikumist reguleerivad tingimused on sätestatud direktiivi 92/61/EMÜ II ja III peatükis.Artikkel 3Kõik muudatused, mis on vajalikud lisades esitatud nõuete kohandamiseks tehnika arenguga, võetakse vastu direktiivi 70/156/EMÜ [5] artiklis 13 sätestatud korras.Artikkel 41. Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud sätted enne 1. maid 1995. Liikmesriigid teatavad nendest viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need sätted vastu võtavad, lisavad nad nendesse sätetesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Alates esimeses lõigus märgitud kuupäevast ei tohi liikmesriigid keelata käesoleva direktiivi nõuetele vastavate sõidukite esmakordset kasutuselevõttu tagumise registreerimismärgi paigalduskohaga seotud põhjustel.Esimeses lõigus nimetatud sätteid kohaldatakse alates 1. novembrist 1995.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide teksti.Artikkel 5Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 29. oktoober 1993Nõukogu nimeleesistujaR. Urbain[1] EÜT L 225, 10.8.1992, lk 72.[2] EÜT C 293, 9.11.1992, lk 38.[3] EÜT C 337, 21.12.1992, lk 104 ja 27. oktoobri 1993. aasta otsus (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata).[4] EÜT C 73, 15.3.1993, lk 22.[5] EÜT L 42, 23.2.1970, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 92/53/EMÜ (EÜT L 225, 10.8.1992, lk 1).--------------------------------------------------LISA1. MÕÕTMEDKahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite tagumise registreerimismärgi [1] paigalduskoha mõõtmed on järgmised:1.1. mopeedid ja kerged neljarattalised mootorsõidukid:1.1.1. laius: 100 mm;1.1.2. kõrgus: 175 mm;või1.1.3. laius: 145 mm;1.1.4. kõrgus: 125 mm.1.2. mootorrattad, kolmerattalised mootorsõidukid maksimaalse võimsusega kuni 15 kW ning muud kui neljarattalised mootorsõidukid:1.2.1. laius: 280 mm;1.2.2. kõrgus: 210 mm.1.3. kolmerattalised mootorsõidukid maksimaalse võimsusega üle 15 kW:1.3.1. kohaldatakse sõiduautode suhtes kehtivaid sätteid, nagu on ette nähtud direktiiviga 70/222/EMÜ.2. ÜLDINE ASUKOHT2.1. Mootorratta, külgkorviga mootorratta või kolmerattalise mootorsõiduki tagumise registreerimismärgi paigalduskoht sõiduki tagaosal peab olema selline, et:2.1.1. registreerimismärgi saab asetada sõiduki väljaulatuvate osade punkte läbivatele pikitasanditele.3. KALLE3.1. Tagumine registreerimismärk:3.1.1. peab asetsema täisnurga all sõiduki keskpikitasandi suhtes;3.1.2. võib asetseda vertikaalsuunas kaldu mitte üle 30°, kui registreerimismärgi kinnituspind on kallutatud ülespoole;3.1.3. võib asetseda vertikaalsuunas kaldu mitte üle 15°, kui registreerimismärgi kinnituspind on kallutatud allapoole.4. MAKSIMAALNE KÕRGUS4.1. Ükski registreerimismärgi paigalduskoha punkt ei tohi olla maapinnast kõrgemal kui 1,5 m täismassiga sõiduki puhul (tühimass, millele on liidetud 75 kg).5. MINIMAALNE KÕRGUS5.1. Täismassiga sõidukil (tühimass, millele on liidetud 75 kg) peavad registreerimismärgi paigalduskoha kõik punktid olema maapinnast vähemalt 0,20 m kõrgusel või vähemalt kõrgusel, mis ei ole väiksem 0,20 m raadiusega ratta raadiusest.6. GEOMEETRILINE NÄHTAVUS6.1. Registreerimismärgi paigalduskoht peab olema nähtav kahe kahetahulise nurgaga piirnevas ulatuses: üks, mis moodustub horisontaaljoonega ning piirneb registreerimismärgi paigalduskoha ülemist ja alumist horisontaaljoont läbiva kahe tasapinnaga, moodustades horisontaaljoone suhtes nurgad, mis on esitatud joonisel 1; teine, märgatavalt kaldu vertikaaljoonega moodustuv kahetahuline nurk, mis piirneb registreerimismärgi mõlemat serva läbiva kahe tasapinnaga, moodustades sõiduki keskpikitasapinna suhtes nurgad, mis on esitatud joonisel 2.+++++ TIFF +++++Geomeetrilise nähtavuse nurk (kahetahuline nurk horisontaaljoonega)+++++ TIFF +++++Geomeetrilise nähtavuse nurk (kahetahuline nurk märgatavalt vertikaalse joonega)[1] Mopeedide puhul registreerimismärk ja/või tehaseandmesilt.--------------------------------------------------


title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 1999/34/EÜ, 10. mai 1999, millega muudetakse nõukogu direktiivi 85/374/EMÜ liikmesriikide tootevastutust käsitlevate õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31999L0034

Euroopa Liidu Teataja L 141 , 04/06/1999 Lk 0020 - 0021

		Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 1999/34/EÜ,10. mai 1999,millega muudetakse nõukogu direktiivi 85/374/EMÜ liikmesriikide tootevastutust käsitlevate õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohtaEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eelkõige selle artiklit 95,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [2]tehes otsuse asutamislepingu artiklis 251 ettenähtud menetluse kohaselt [3]ning arvestades, et:(1) tooteohutus ja puudusega toodete põhjustatud kahju hüvitamine on ühiskondlikud nõuded, mida siseturul tuleb täita; ühendus on neile nõuetele vastanud direktiiviga 85/374/EMÜ [4] ja nõukogu 29. juuni 1992. aasta direktiiviga 92/59/EMÜ üldise tooteohutuse kohta; [5](2) direktiiv 85/374/EMÜ kehtestas kõrge tehnilisusemääraga nüüdisühiskonnale omaste riskide õiglase jaotamise; seetõttu lõi see direktiiv mõistliku tasakaalu hõlmatud huvide, eriti tarbijate tervise kaitse, uuenduste ning teadusliku ja tehnilise arengu edendamise, moonutamata konkurentsi tagamise ja kaubandust tsiviilvastutuse harmoneeritud süsteemi alusel toimuva kaubanduse hõlbustamise vahel; seega on kõnealune aidanud tõsta kaubandusringkondade teadlikkust tooteohutuse ja sellele omistatava tähtsuse küsimuses;(3) direktiiviga 85/374/EMÜ saavutatud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamiseaste ei ole täielik, pidades silmas sätestatud erandeid, eriti pidades silmas direktiivi reguleerimisala, mis ei hõlma töötlemata põllumajandustooteid;(4) komisjon jälgib direktiivi 85/374/EMÜ rakendamist ja mõju ning eriti selle tarbijakaitse ning siseturu toimimisega seostu aspekte, mida on juba käsitletud esimeses aruandes; sellega seoses nõuab nimetatud direktiivi artikkel 21, et komisjon esitaks selle kohaldamise kohta teise aruande;(5) põllumajandussaaduste hõlmamine direktiivi 85/374/EMÜ reguleerimisalasse aitaks taastada tarbijate usaldust põllumajandustoodete ohutuse vastu; selline meede vastaks kõrgetasemelise tarbijakaitse nõuetele;(6) olukord nõuab direktiivi 85/374/EMÜ muutmist, et hõlbustada tarbijatele puudulike põllumajandustoodetega põhjustatud kahju õiguspärast hüvitamist;(7) käesolev direktiiv mõjutab siseturu toimimist, kuivõrd põllumajandustoodetega kauplemist ei mõjuta enam erinevused tootja vastutuse eeskirjades;(8) direktiivis 85/374/EMÜ sätestatud tahtlusest sõltumatu vastutuse põhimõtet tuleks laiendada kõigile tooteliikidele, kaasa arvatud asutamislepingu artikli 32 lõikes 1 määratletud ja nimetatud lepingu I lisas loetletud põllumajandustooted;(9) vastavalt proportsionaalsuse põhimõttele on kõigi tarbijate tõhusama kaitse ja siseturu nõuetekohase toimimise põhieesmärkide saavutamiseks vajalik ja sobiv arvata põllumajandustooted direktiivi 85/374/EMÜ reguleerimisalasse; käesolevas direktiivis piirdutakse sellega, mis on vajalik asutamislepingu artikli 5 kolmandas lõigus sätestatud eesmärkide saavutamiseks,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Käesolevaga muudetakse direktiivi 85/374/EMÜ järgmiselt.1. Artikkel 2 asendatakse järgmisega:"Artikkel 2Käesolevas direktiivis tähendab "toode" kõiki vallasasju isegi juhul, kui need on ühendatud teise vallasasja või kinnisasjaga. "Toode" hõlmab elektrienergiat."2. Artikli 15 lõike 1 punkt a jäetakse välja.Artikkel 21. Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Nad rakendavad neid meetmeid alates 4. detsembrist 2000.Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile siseriiklike õigusnormide teksti, mille nad pärastpoole käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastu võtavad.Artikkel 3Direktiiv jõustub Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 10. mai 1999Euroopa Parlamendi nimelpresidentJ. M. Gil-roblesNõukogu nimeleesistujaH. Eichel[1] EÜT C 337, 7.11.1997, lk 54.[2] EÜT C 95, 30.3.1998, lk 69.[3] Euroopa Parlamendi 5. novembri 1998. aasta arvamus (EÜT C 359, 23.11.1998, lk 25), nõukogu 17. detsembri 1998. aasta ühine seisukoht (EÜT C 49, 22.2.1999, lk 1) ja Euroopa Parlamendi 23. märtsi 1999. aasta otsus (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata). Nõukogu 29. aprilli 1999. aasta otsus.[4] EÜT L 210, 7.8.1985, lk 29. Direktiivi on muudetud 1994. aasta ühinemisaktiga.[5] EÜT L 228, 11.8.1992, lk 24.--------------------------------------------------