title: Komisjoni direktiiv 2005/49/EÜ, 25. juuli 2005, millega muudetakse tehnika arenguga kohandamiseks nõukogu direktiivi 72/245/EMÜ, mis käsitleb sõidukite tekitatud raadiohäireid (elektromagnetilist ühilduvust), ja nõukogu direktiivi 70/156/EMÜ liikmesriikide mootorsõidukite ja nende haagiste tüübikinnitusega seotud õigusaktide ühtlustamise kohta EMPs kohaldatav tekst

text:
               26.7.2005

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 194/12

      KOMISJONI DIREKTIIV 2005/49/EÜ,
   25. juuli 2005,
   millega muudetakse tehnika arenguga kohandamiseks nõukogu direktiivi 72/245/EMÜ, mis käsitleb sõidukite tekitatud raadiohäireid (elektromagnetilist ühilduvust), ja nõukogu direktiivi 70/156/EMÜ liikmesriikide mootorsõidukite ja nende haagiste tüübikinnitusega seotud õigusaktide ühtlustamise kohta
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,
   võttes arvesse nõukogu 6. veebruari 1970. aasta direktiivi 70/156/EMÜ liikmesriikide mootorsõidukite ja nende haagiste tüübikinnitusega seotud õigusaktide ühtlustamise kohta, (1) eriti selle artikli 13 lõiget 2,
   võttes arvesse nõukogu direktiivi 72/245/EMÜ, mis käsitleb sõidukite tekitatud raadiohäireid (elektromagnetilist ühilduvust), (2) eriti selle artiklit 4,
   ning arvestades, et:

               (1)

               Direktiiv 72/245/EMÜ on üks direktiivi 70/156/EMÜ alusel kehtestatud tüübikinnitusmenetluse direktiividest.

               (2)

               Selleks et tagada lähiala liiklusradareid kasutavate tehnoloogiate arendamist ja juurutamist sõidukite ohutuse täiustamiseks, on komisjon ühtlustanud kahe raadiospektri sagedusala kasutamise oma 8. juuli 2004. aasta otsusega 2004/545/EÜ raadiospektri kasutuse ühtlustamise kohta sagedusalal 79 GHz seoses lähiala liiklusradarite kasutusega ühenduses (3) ja 17. jaanuari 2005. aasta otsusega 2005/50/EÜ raadiospektri kasutuse ühtlustamise kohta lainealal 24 GHz seoses lähiala liiklusradarite ajaliselt piiratud kasutusega ühenduses. (4)

               (3)

               Raadiospektri sagedusala 79 GHz on osutunud lähiala radarite pikaajaliseks ja alaliseks väljatöötamise ja juurutamise tarvis sobivaimaks sagedusalaks. Vastavalt sellele on otsuses 2004/545/EÜ raadiospektri sagedusala 79 GHz eraldatud lähiala radarite tarbeks ning tehtud selleks kättesaadavaks häirete ja kaitstuse puudumise põhimõttest lähtuvalt. Siiski on raadiospektri sagedusala 79 GHz veel väljatöötamisel ning ei ole kohe kättesaadav majanduslikult tasuval viisil.

               (4)

               Raadiospektri sagedusalal 24 GHz liiklusradarite ajaliselt piiratud kasutamine on lubatud otsusega 2005/50/EÜ. Kõnealust sagedusala kasutavad seadmed on kohe ja mõistliku hinnaga kättesaadavad, mis võimaldab kiiresti hinnata lähiala liiklusradarite juurutamise tõhusust liiklusohutuse seisukohast. Siiski on kõnealusel tehnoloogial põhinevate radarite kasutamine piiratud, et vältida teiste raadiospektri sagedusala 24 GHz kasutavate seadmete raadiohäireid.

               (5)

               Otsusega 2005/50/EÜ on sagedusala 24 GHz radareid lubatud kasutada ainult juhul, kui need on uuele sõidukile tehases paigaldatud või nendega asendatakse selliselt paigaldatud radareid ning ainult kuni 30. juunini 2013. Vastavalt otsuse 2005/50/EÜ artiklile 5 võib seda tähtaega siiski pikendada.

               (6)

               Otsuse 2005/50/EÜ kohaselt peavad liikmesriigid looma seiresüsteemi, mille eesmärgiks on teha kindlaks, kui palju sagedusala 24 GHz lähiala radaritega varustatud sõidukeid on nende territooriumil registreeritud. See on vajalik selleks, et anda liikmesriikidele sobivad vahendid seire läbiviimiseks.

               (7)

               Seetõttu tuleks vastavalt muuta direktiivi 72/245/EMÜ.

               (8)

               Direktiivi 72/245/EMÜ muudatused mõjutavad direktiivi 70/156/EMÜ. Seetõttu on vaja viimati nimetatud direktiivi vastavalt muuta.

               (9)

               Käesolevas direktiivis sätestatud meetmed on kooskõlas direktiivi 70/156/EMÜ alusel asutatud tehnika arengule kohandamise komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 72/245/EMÜ muutmine
   Direktiivi 72/245/EMÜ muudetakse järgmiselt:

               1.

               I lisasse lisatakse järgmised punktid pärast punkti 2.1.12.2:

                           “2.1.13.

                           Sagedusala 24 GHz lähiala liiklusradarid on komisjoni otsuse 2005/50/EÜ (5) artikli 2 lõikes 2 määratletud radarid ja vastavad nimetatud otsuse artikli 4 nõuetele.

                           2.1.14.

                           Sagedusala 79 GHz lähiala liiklusradarid on komisjoni otsuse 2004/545/EÜ (6) artikli 2 punktis b määratletud radarid ja vastavad nimetatud otsuse artikli 3 nõuetele.

               2.

               II A lisasse lisatakse järgmised punktid pärast punkti 12.2.7:

                           “12.7.1.

                           sagedusala 24 GHz lähiala radariga varustatud sõiduk: jah/ei (kriipsutage ebavajalik läbi)

                           12.7.2.

                           sagedusala 79 GHz lähiala radariga varustatud sõiduk: jah/ei (kriipsutage ebavajalik läbi)”.

               3.

               III A lisasse lisatakse järgmised punktid pärast punkti 1.3:

                           “1.3.1.

                           sagedusala 24 GHz lähiala radariga varustatud sõiduk: jah/ei (kriipsutage ebavajalik läbi)

                           1.3.2.

                           sagedusala 79  GHz lähiala radariga varustatud sõiduk: jah/ei (kriipsutage ebavajalik läbi)”.

         Artikkel 2
   Direktiivi 70/156/EMÜ muutmine
   Direktiivi 70/156/EMÜ muudetakse järgmiselt:

               1.

               I ja III lisasse lisatakse järgmised punktid pärast punkti 12.6.4:

                           “12.7.1.

                           sagedusala 24 GHz lähiala radariga varustatud sõiduk: jah/ei (kriipsutage ebavajalik läbi)

                           12.7.2.

                           sagedusala 79 GHz lähiala radariga varustatud sõiduk: jah/ei (kriipsutage ebavajalik läbi)”.

               2.

               IX lisas asendatakse kõikide mudelite vastavustunnistuse 2. poolel punkt 50 alljärgnevaga:
               “50.   Märkused

                           50.1.

                           sagedusala 24 GHz lähiala radariga varustatud sõiduk: jah/ei (kriipsutage ebavajalik läbi)

                           50.2.

                           sagedusala 79 GHz lähiala radariga varustatud sõiduk: jah/ei (kriipsutage ebavajalik läbi)

                           50.3.

                           Muud märkused …”.

         Artikkel 3
   Üleminekusätted
   1.   Kui käesoleva direktiivi kohaselt muudetud direktiivis 72/245/EMÜ sätestatud tingimusi ei täideta, siis alates 1. juulist 2006 liikmesriik, võttes aluseks elektromagnetilise ühilduvuse:

               a)

               peab kõnealuse direktiivi artikli 7 lõike 1 alusel arvama uute sõidukitega kaasas olevad direktiivi 70/156/EMÜ sätetele vastavad vastavustunnistused kehtetuks;

               b)

               võib keelduda uue sõiduki registreerimisest, müügist või kasutuselevõtust.

         Kehtivad load sõidukitele, mis ei ole 24 GHz või 79 GHz lähiala radariga varustatud jäävad samaks.
   2.   Alates 1. juulist 2013 peavad liikmesriigid keelama sagedusala 24 GHz lähiala liiklusradariga varustatud sõidukite registreerimise, müügi ja kasutuselevõtu.
   3.   Juhul kui otsuse 2005/50/EÜ artikli 2 lõikes 5 nimetatud kontrollpäeva muudetakse kooskõlas selle otsuse artikliga 5, peavad liikmesriigid keelama sagedusala 24 GHz lähiala liiklusradariga varustatud sõidukite registreerimise, müügi ja kasutuselevõtu pärast muudetud kontrollpäeva.
   Artikkel 4
   Ülevõtmine
   1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 30. juuniks 2006. Nad edastavad kõnealuste sätete teksti ning kõnealuste sätete ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.
   Nad kohaldavad kõnealused sätted alates 1. juulist 2006.
   Kui liikmesriigid kõnealused normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi määravad liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastu võetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.
   Artikkel 5
   Jõustumine
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 6
   Adressaadid
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 25. juuli 2005.

            Komisjoni nimel

            asepresident

         Günter VERHEUGEN

      (1)  EÜT L 42, 23.2.1970, lk 1; viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2004/104/EÜ (ELT L 337, 13.11.2004, lk 13).

      (2)  EÜT L 152, 6.7.1972, lk 15; viimati muudetud direktiiviga 2004/104/EÜ.

      (3)  ELT L 241, 13.7.2004, lk 66.

      (4)  ELT L 21, 25.1.2005, lk 15.

      (5)  ELT L 21, 25.1.2005, lk 15.

      (6)  ELT L 241, 13.7.2004, lk 66.”


title: Nõukogu direktiiv 96/62/EÜ, 27. september 1996, välisõhu kvaliteedi hindamise ja juhtimise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31996L0062

Euroopa Liidu Teataja L 296 , 21/11/1996 Lk 0055 - 0063

		Nõukogu direktiiv 96/62/EÜ,27. september 1996,välisõhu kvaliteedi hindamise ja juhtimise kohtaEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 130s lõiget 1,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [2]toimides asutamislepingu artiklis 189c sätestatud menetluse kohaselt [3]ning arvestades, et:1992. aasta viies keskkonnaalane tegevusprogramm, mille üldalused kinnitasid nõukogu ja selles kokkutulnud liikmesriikide valitsuste esindajad oma 1. veebruari 1993. aasta resolutsiooniga 93/C 138/01, [4] on ette nähtud, et kehtivaid õhusaasteaineid käsitlevaid õigusakte tuleb muuta; selles programmis soovitatakse püstitada õhu kvaliteedi alal pikaajalisi eesmärke;kaitsmaks kogu keskkonda ja inimeste tervist, tuleks vältida või vähendada õhusaasteainete kontsentratsioone ning määrata välisõhu saastatuse astmetele piir- ja/või häiretasemed;selleks, et võtta arvesse osooni eritekkemehhanisme, võib tekkida vajadus neid piir- ja häiretasemeid täiendada või asendada sihtväärtustega;piir- ja häiretasemete arvväärtused ning osooni puhul sihtväärtused ja/või piir- ja häiretasemed peavad põhinema selles valdkonnas tegutsevate rahvusvaheliste teadusrühmade töö tulemustel;komisjon kavatseb uurida ja analüüsida mitmesuguste saasteainete või saasteallikate koosmõju ning kliima mõju mitmesugustele käesoleva direktiivi raames käsitletavatele saasteainetele;välisõhu kvaliteeti tuleb hinnata piir- ja/või häiretasemete ning osooni puhul sihtväärtuste ja/või piirtasemete järgi, võttes arvesse õhusaastega kokkupuutuvate elanikkondade ja ökosüsteemide suurust ning keskkonda;selleks, et liikmesriikides läbiviidavate mõõtmiste põhjal toimuv välisõhu kvaliteedi hindamine oleks ühtlane, tuleks häire- ja piirtasemete väärtuste ning sihtväärtuste määratlemisel määrata kindlaks proovivõtukohad ja nende arv ning mõõtmisel kasutatavad standardmeetodid;selleks, et peale otsese mõõtmise oleks välisõhu kvaliteedi hindamisel võimalik kasutada muidki võtteid, tuleb määratleda nende võtete kasutamise kriteeriumid ja nõutav mõõtetäpsus;käesoleva direktiivi alusel kehtestatud üldmeetmeid tuleb täiendada muude, konkreetselt iga direktiivi hõlmatud üksiku ainega seotud meetmetega;käesoleva direktiivi üldeesmärkide saavutamiseks tuleb need konkreetsed meetmed võtta vastu võimalikult kiiresti;koguda tuleks esialgseid esinduslikke andmeid saasteainete tasemete kohta;kaitsmaks kogu keskkonda ja inimeste tervist, on vaja, et liikmesriigid võtavad piirtasemete rikkumise korral meetmeid nende tasemete täitmiseks kindlaksmääratud aja jooksul;liikmesriigid peavad meetmete võtmisel võtma arvesse tööstusrajatiste käitamist käsitlevate määrustega kehtestatud nõudeid kooskõlas ühenduse poolt saastuse kompleksse vältimise ja vähendamise valdkonnas vastuvõetud õigusaktidega, kui neid õigusakte kohaldatakse;kuna nende meetmete rakendamiseks ja jõustumiseks on vaja aega, võib tekkida vajadus määrata piirtasemetele ajutiselt lubatud ületamismäärad;liikmesriikides võib olla piirkondi, kus saastuse tase ületab piirtaset, kuid mitte lubatud ületamismäära; piirtase tuleb saavutada kindlaksmääratud aja jooksul;liikmesriigid peavad üksteisega konsulteerima, kui mõni saasteaine tase ületab või tõenäoliselt ületab pärast teises liikmesriigis aset leidnud suuremat saastet piirtaset ja ületamismäära või olenevalt olukorrast häiretaset;kui määrata kindlaks häiretasemed, mille juures tuleks rakendada ettevaatusabinõusid, võimaldab see piirata mõju, mis on saastejuhtudel inimeste tervisele;liikmesriigid peavad piirkondades ja aglomeraatides, kus saasteainete tasemed jäävad piirtasemetest allapoole, püüdma säilitada parimat säästva arenguga ühitatavat välisõhu kvaliteeti;selleks, et hõlbustada saadud andmete töötlemist ja võrdlemist, tuleks neid andmeid komisjonile esitada ühtses vormis;välisõhu kvaliteedi hindamise ja juhtimise ulatusliku strateegia elluviimine peab põhinema tugevatel tehnilistel ja teaduslikel alustel ning liikmesriikide pideval arvamustevahetusel;tuleb vältida liikmesriikide poolt edastatavate andmete hulga tarbetut suurendamist; käesoleva direktiivi rakendamise käigus komisjoni poolt kogutud andmed on kasulikud Euroopa Keskkonnaagentuurile (EEA) ning seepärast tohib komisjon neid agentuurile edasi saata;soovitav võib olla kohandada välisõhu kvaliteedi hindamise kriteeriume ja võtteid teaduse ja tehnika arenguga ning luua käesoleva direktiivi kohaldamisel esitatavate andmete vahetamise kord; selleks tehtava töö hõlbustamiseks tuleks ette näha kord, mis seab liikmesriikide ja komisjoni vahel sisse tiheda koostöö komitee raames;edendamaks vastastikust andmevahetust liikmesriikide ja EEA vahel, peab komisjon iga kolme aasta järel avaldama EEA abil aruande välisõhu kvaliteedi kohta ühenduses;aineid, mida juba hõlmab nõukogu 15. juuli 1980. aasta direktiiv 80/779/EMÜ õhu kvaliteedi piirtasemete ning vääveldioksiidi ja hõljuvate tahkete osakeste soovituslike arvväärtuste kohta, [5] nõukogu 3. detsembri 1982. aasta direktiiv 82/884/EMÜ plii piirtaseme kohta õhus, [6] nõukogu 7. märtsi 1985. aasta direktiiv 85/203/EMÜ õhu kvaliteedistandardite kohta lämmastikdioksiidi suhtes, [7] ning nõukogu 21. septembri 1992. aasta direktiiv 92/72/EMÜ õhu osoonisaastuse kohta, [8] tuleks käsitleda esimesena,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1EesmärgidKäesoleva direktiivi üldeesmärk on määratleda ühise strateegia aluspõhimõtted, selleks et:- määratleda ja seada ühenduses välisõhu kvaliteedi eesmärgid inimeste tervisele ja kogu keskkonnale avalduvate kahjulike mõjude vältimiseks või vähendamiseks,- hinnata ühiste meetodite abil ja ühiste kriteeriumide alusel välisõhu kvaliteeti liikmesriikides,- hankida küllaldasi andmeid välisõhu kvaliteedi kohta ja tagada, et need tehakse — muu hulgas häiretasemetena — kättesaadavaks avalikkusele,- säilitada välisõhu kvaliteeti, kui see juba on hea, ja parandada seda muudel juhtudel.Artikkel 2MõistedKäesolevas direktiivis:1. välisõhk — hooneväline troposfääri õhk, välja arvatud õhk töökohas;2. saasteaine — igasugune aine, mis on inimtegevuse tagajärjel otse või kaudselt välisõhku sattunud ja mis võib kahjustada inimeste tervist ja/või kogu keskkonda;3. tase — saasteaine sisaldus välisõhus või sealt pindadele teatava aja jooksul sadestumise määr;4. hindamine — igasugune meetod saasteaine taseme mõõtmiseks, arvutamiseks, hinnanguliseks määramiseks või ennustamiseks välisõhus;5. piirtase — tase, mis on kehtestatud teaduslikult põhjendatud teadmiste alusel eesmärgiga vältida, ennetada või vähendada saasteaine kahjulikku mõju inimeste tervisele ja/või kogu keskkonnale; piirtase tuleb saavutata teatava tähtaja jooksul ja hiljem ei tohi seda ületada;6. sihtväärtus — tase, mis on kehtestatud eesmärgiga vältida rohkem pikaajalisi kahjulikke mõjusid inimeste tervisele ja/või kogu keskkonnale ning mis tuleb võimaluse korral saavutada teatava tähtaja jooksul;7. häiretase — tase, mille ületamisel inimese lühiajaline kokkupuutumine saastatud õhuga kujutab ohtu tervisele ja mille puhul liikmesriigid peavad viivitamata võtma käesoleva direktiivi kohaseid meetmeid;8. lubatud ületamismäär — piirtaseme protsentides väljendatud osa, mille võrra piirtaset võib käesolevas direktiivis sätestatud tingimustel ületada;9. piirkond — osa, mille liikmesriik piiritleb oma territooriumil;10. aglomeraat — piirkond, kus asustustihedus on suurem kui 250000 inimest km2 kohta, või piirkond, kus asustustihedus küll seda arvu ei ületa, kuid kus asjaomase liikmesriigi seisukohalt on välisõhu kvaliteedi hindamise ja reguleerimise vajadus põhjendatud.Artikkel 3Rakendamine ja kohustusedLiikmesriigid määravad käesoleva direktiivi rakendamiseks asjakohasel tasemel pädevad asutused ja organid, mis vastutavad järgmise eest:- käesoleva direktiivi rakendamine,- välisõhu kvaliteedi hindamine,- mõõtevahendite (meetodid, seadmed, võrgud, laborid) kinnitamine,- mõõtetäpsuse tagamine seadmete ja nende mõõtetäpsuse kontrollimise teel, eriti viies selleks kooskõlas Euroopa kvaliteedi tagamise nõuetega läbi sisekontrolle,- hindamismeetodite analüüsimine,- komisjoni poolt korraldatavate ühenduseüleste kvaliteedi tagamise programmide koordineerimine oma territooriumil.Komisjonile esimeses lõigus osutatud teavet andes teevad liikmesriigid selle teabe kättesaadavaks avalikkusele.Artikkel 4Välisõhu piir- ja häiretasemete määramine1. Komisjon esitab nõukogule piir- ja vajaduse korral häiretasemete ettepanekud I lisas loetletud saasteainete kohta vastavalt järgmisele ajakavale:- hiljemalt 31. detsembril 1996 saasteainete 1—5 kohta,- vastavalt direktiivi 92/72/EMÜ artiklile 8 osooni kohta,- hiljemalt 31. detsembril 1997 saasteainete 7 ja 8 kohta,- võimalikult kiiresti ja hiljemalt 31. detsembril 1999 saasteainete 9—13 kohta.Piir- ja vajaduse korral häiretasemete kindlaksmääramisel võetakse eeskujuks II lisas sätestatud tegurid.Osooni puhul tuleb ettepanekutes arvestada sellele saasteainele omaseid tekkemehhanisme ning selleks võib näha ette sihtväärtusi ja/või piirtasemeid.Kui ületatakse mõni osooni sihtväärtus, teatavad liikmesriigid komisjonile meetmed, mida võetakse selle väärtuse saamiseks. Selle teabe põhjal hindab komisjon, kas ühenduse tasandil on vaja võtta täiendavaid meetmeid, ning, kui see on nii, esitab nõukogule ettepanekud.Teiste saasteainete puhul esitab komisjon nõukogule ettepanekud piir- ja vajaduse korral häiretasemete kindlaksmääramiseks, kui teaduse arenguga seoses ja III lisas sätestatud kriteeriume arvesse võttes oleks vaja vältida või vähendada nende saasteainete kahjulikku mõju inimeste tervisele ja/või kogu keskkonnale ühenduses.2. Komisjoni ülesanne on ainult kõige värskemaid epidemioloogiliste ja keskkonnauuringute asjassepuutuvaid andmeid ja viimaseid edusamme metroloogias arvesse võttes vaadata uuesti läbi nende piir- ja häiretasemete aluseks olevad lõikes 1 osutatud asjaolud.3. Piir- ja häiretasemete kindlaksmääramisel kehtestatakse kriteeriumid ja võtted järgmisele:a) lõikes 1 osutatud õigusaktide rakendamisel tehtavad mõõtmised:- proovivõtukohtade asukohad,- proovivõtukohtade miinimumarv,- mõõtmise ja proovide võtmise standardmeetodid ja -võtted;b) muude välisõhu kvaliteedi hindamise võtete, eriti modelleerimise kasutamine:- ruumiline jaotus modelleerimisel ning objektiivsed hindamismeetodid,- modelleerimise standardmeetodid.Need kriteeriumid ja võtted kehtestatakse iga saasteaine puhul vastavalt aglomeraatide suurusele või saasteainete tasemetele kontrollitavates piirkondades.4. Võtmaks piirtasemete ja välisõhu kvaliteedi parandamiseks võetavate meetmete elluviimise aja kindlaksmääramisel arvesse kindla saasteaine tegelikku taset, võib nõukogu määrata piirtasemele ka ajutiselt lubatud ületamismäära.Seda ületamismäära vähendatakse iga saasteaine puhul piirtaseme saavutamiseks kehtestatavas korras hiljemalt ajaks, mis määratakse iga saasteaine puhul kindlaks selle piirtaseme määramisel.5. Vastavalt asutamislepingule võtab nõukogu vastu lõikes 1 ettenähtud õigusaktid ning lõigete 3 ja 4 sätted.6. Kui liikmesriik võtab lõike 5 sätetest tugevamaid meetmeid, teatab ta sellest komisjonile.7. Kui liikmesriik kavatseb kehtestada piir- või häiretasemeid saasteainetele, mida I lisas osutatud ei ole ja mida ühenduse välisõhu kvaliteeti käsitlevad õigusnormid ei hõlma, teatab ta sellest piisavalt aegsasti komisjonile. Komisjon peab piisavalt aegsasti andma vastuse küsimusele, kas III lisas sätestatud kriteeriumide järgi on ühenduse tasandil vaja võtta meetmeid.Artikkel 5Välisõhu kvaliteedi esialgne hindamineLiikmesriigid, mis ei tee kõigis piirkondades ja aglomeraatides saasteainete tasemete esinduslikke mõõtmisi, viivad läbi rea esinduslikke mõõtmisi, uurimisi või hindamisi, et kõnealused andmed oleksid artikli 4 lõikes 1 osutatud õigusaktide rakendamise ajaks kättesaadavad.Artikkel 6Välisõhu kvaliteedi hindamine1. Kui piir- ja häiretasemed on kehtestatud, hinnatakse välisõhu kvaliteeti liikmesriikide territooriumil vastavalt käesolevale artiklile.2. Vastavalt artikli 4 lõikes 3 osutatud kriteeriumidele on mõõtmised artikli 4 lõikega 3 hõlmatud saasteainete puhul kohustuslikud järgmistes piirkondades:- artikli 2 lõikes 10 määratletud aglomeraadid,- piirkonnad, milles saasteainete tase jääb piirtaseme ja lõikes 3 ettenähtud taseme vahele, ning- muud piirkonnas, kus saasteainete tase ületab piirtasemeid.Ettenähtud mõõtmistele lisaks võib kasutada modelleerimist, et saada välisõhu kvaliteedi kohta küllaldaselt teavet.3. Mõõtmist võib koos modelleerimisega kasutada välisõhu kvaliteedi hindamiseks siis, kui saasteainete tase on esindusliku aja jooksul madalam kui piirtase, mis tuleb kindlaks määrata vastavalt artikli 4 lõikes 5 osutatud õigusnormidele.4. Kui saasteainete tase on artikli 4 lõikes 5 osutatud õigusnormide järgi kindlaksmääratavatest piirtasemetest madalam, võib saasteainete tasemete määramiseks kasutada üksnes modelleerimist või objektiivset hindamist. Käesolevat sätet ei kohaldata aglomeraatide suhtes, mille puhul on saasteainetele vastavalt artikli 4 lõikes 5 osutatud õigusnormidele kehtestatud häiretasemed.5. Saasteainete tasemete määramisel tehakse mõõtmisi kindlas kohas kas pidevalt või pisteliste proovide abil; mõõtmisi tehakse piisavalt palju, et määratavaid tasemeid oleks võimalik määrata.Artikkel 7Välisõhu kvaliteedi parandamineÜldnõuded1. Liikmesriigid võtavad piirtasemetest kinnipidamiseks vajalikke meetmeid.2. Käesoleva direktiivi eesmärkide saavutamiseks võetavad meetmed:a) arvestavad õhu, vee ja mulla kaitsmise kompleksset käsitlust;b) ei ole vastuolus ühenduse tööohutuse ja -tervishoiu alaste õigusaktidega;c) ei kahjusta oluliselt teiste liikmesriikide keskkonda.3. Liikmesriigid koostavad tegevuskavad ja näitavad neis ära meetmed, mida tuleb võtta kiiresti, kui on oht, et piir- ja/või häiretasemed ületatakse, et seda ohtu ja sellise olukorra kestvust vähendada. Sellistes kavades võib olenevalt konkreetsest olukorrast näha ette meetmeid tegevuse, sealhulgas maanteeliikluse juhtimiseks ja vajaduse korral peatamiseks, mis aitavad kaasa ületatud piirtasemete saavutamiseks.Artikkel 8Meetmed, mida kohaldatakse piirkondades, kus saasteainete tase ületab piirtasemeid1. Liikmesriigid koostavad nimekirjad piirkondade ja aglomeraatide kohta, kus ühe või mitme saasteaine tase ületab nii piirtaset kui ka selle ületamismäära.Kui mõnele saasteainele ei ole ületamismäära kehtestatud, koheldakse piirkondi ja aglomeraate, milles selle saasteaine tase ületab piirtaset, esimeses lõigus osutatud piirkondade ja aglomeraatidena ning nende suhtes kohaldatakse lõikeid 3—5.2. Liikmesriigid koostavad nimekirjad piirkondade ja aglomeraatide kohta, kus ühe või mitme saasteaine tase jääb piirtaseme ja selle ületamismäära vahele.3. Liikmesriigid võtavad lõikes 1 osutatud piirkondades ja aglomeraatides meetmeid, tagamaks et koostatakse või rakendatakse kava või programm piirtaseme saavutamiseks kindlaksmääratud aja jooksul.Kõnealune kava või programm, mis peab olema kättesaadav avalikkusele, peab sisaldama vähemalt IV lisas kirjeldatud teavet.4. Liikmesriigid koostavad lõikes 1 osutatud piirkondade ja aglomeraatide kohta, kus ühe või mitme saasteaine tase ületab piirtaset, kompleksse kava, mis hõlmab kõiki asjaomaseid saasteaineid.5. Komisjon kontrollib korrapäraselt lõike 3 kohaselt esitatud kavade või programmide täitmist, hinnates nende edenemist ning õhusaaste arengut.6. Kui mõni saasteaine tase ületab või tõenäoliselt ületab pärast teises liikmesriigis aset leidnud suuremat saastet nii piirtaset kui ka ületamismäära või olenevalt olukorrast häiretaset, peavad need liikmesriigid lahenduse leidmiseks omavahel konsulteerima. Komisjon võib sellistel konsultatsioonidel osaleda.Artikkel 9Nõuded piirkondades, kus saasteainete tase on piirtasemest madalamLiikmesriigid koostavad nimekirja piirkondadest ja aglomeraatidest, kus saasteainete tase on piirtasemetest madalam.Liikmesriigid hoiavad saasteainete taset nendes piirkondades ja aglomeraatides piirtasemetest allpool ning püüavad säilitada parimat säästva arenguga ühitatavat välisõhu kvaliteeti.Artikkel 10Häiretaseme ületamise korral kohaldatavad meetmedHäiretaseme ületamise korral tagavad liikmesriigid, et võetakse vajalikud meetmed avalikkuse teavitamiseks (näiteks raadio, televisiooni ja ajakirjandusväljaannete vahendusel). Samuti edastavad liikmesriigid hiljemalt kolm kuud pärast saaste teket komisjonile esialgse teabe saasteainete dokumenteeritud tasemete ning saastejuhtumi(te) kestuse kohta. Häiretasemete kindlaksmääramisel koostatakse loetelu üksikasjadest, mis tuleb avalikkusele häiretaseme ületamise korral kättesaadavaks teha.Artikkel 11Teabe ja aruannete edastaminePärast seda, kui nõukogu on artikli 4 lõike 1 esimeses taandes osutatud esimese ettepaneku vastu võtnud:1. teatavad liikmesriigid komisjonile artiklis 3 osutatud pädevad asutused, laborid ja organid ninga) artikli 8 lõikes 1 osutatud piirkondade puhul:i) teatavad komisjonile nii piirtaseme kui ka selle ületamismäära ületamisest, kuupäevadest ja ajast, mil ületamist vaadeldi, ning üheksa kuu jooksul pärast iga aasta lõppu dokumenteeritud väärtused.Kui mõnele saasteainele ei ole ületamismäära kehtestatud, koheldakse piirkondi ja aglomeraate, kus selle saasteaine tase ületab piirtaset, esimeses lõigus osutatud piirkondade ja aglomeraatidena;ii) teatavad üheksa kuu jooksul pärast iga aasta lõppu iga dokumenteeritud saastejuhtumi põhjused komisjonile;iii) saadavad hiljemalt kaks aastat pärast selle aasta lõppu, mil ületamist vaadeldi, komisjonile artikli 8 lõikes 3 osutatud kavad või programmid;iv) teatavad komisjonile iga kolme aasta tagant kõnealuse kava või programmi edenemisest;b) edastavad komisjonile igal aastal hiljemalt üheksa kuud pärast iga aasta lõppu artikli 8 lõigetes 1 ja 2 ning artiklis 9 osutatud piirkondade ja aglomeraatide nimekirja;c) edastavad komisjonile iga kolme aasta järel kõige hiljem üheksa kuu jooksul nõukogu 23. detsembri 1991. aasta direktiivi 91/692/EMÜ (teatavate keskkonnaalaste direktiivide rakendamise aruannete ühtlustamise ja ratsionaliseerimise kohta) [9] artiklis 4 osutatud sektori aruande osana teabe saasteainete vaadeldud või hinnatud taseme kohta artiklites 8 ja 9 osutatud piirkondades ja aglomeraatides;d) teatavad komisjonile artiklis 5 ettenähtud välisõhu kvaliteedi esialgseks hindamiseks kasutatavad meetodid;2. komisjon avaldab:a) iga aasta artikli 8 lõikes 1 osutatud piirkondade ja aglomeraatide nimekirja;b) iga kolme aasta järel aruande välisõhu kvaliteedi kohta ühenduses. Aruanne võtab kokku komisjoni ja liikmesriikide vahelise teabevahetuse mehhanismi kaudu saadud teabe;3. komisjon kasutab lõike 2 punktis b osutatud aruande koostamisel vajaduse korral Euroopa Keskkonnaagentuuri käsutuses olevat eriteavet.Artikkel 12Komitee ja selle ülesanded1. Artikli 4 lõikes 2 osutatud kriteeriumide ja võtete teaduse ja tehnika arenguga kohandamiseks vajalikud muudatused ning artikli 11 järgse teabe edastamise üksikasjalik kord ning muud artikli 4 lõikes 3 osutatud õigusnormides määratletud ülesanded võetakse vastu käesoleva artikli lõikes 2 sätestatud korras.Kohandamise tulemusel ei tohi piir- või häiretasemed mitte mingil moel muutuda.2. Komisjoni abistab komitee, kuhu kuuluvad liikmesriikide esindajad ja eesistujana komisjoni esindaja.Võetavate meetmete eelnõu esitab komiteele komisjoni esindaja. Tähtaja jooksul, mille määrab eesistuja lähtuvalt küsimuse kiireloomulisusest, esitab komitee eelnõu kohta oma arvamuse. Arvamus esitatakse sellise häälteenamusega, nagu on sätestatud asutamislepingu artikli 148 lõikes 2 nõukogu otsuste vastuvõtmiseks komisjoni ettepaneku põhjal. Liikmesriikide esindajate hääli komitees arvestatakse kõnealuse artikliga sätestatud viisil. Eesistuja ei hääleta.Kui kavandatavad meetmed on komitee arvamusega kooskõlas, võtab komisjon need vastu.Kui kavandatavad meetmed ei ole komitee arvamusega kooskõlas või kui komitee ei esita oma arvamust, esitab komisjon võetavate meetmete kohta viivitamata ettepaneku nõukogule. Nõukogu langetab otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega.Kui nõukogu ei ole otsust teinud kolme kuu jooksul alates nõukogu poole pöördumisest, võtab komisjon ettepandud meetmed vastu.Artikkel 131. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid artiklite 1—4 ja 12 ning I–IV lisa puhul hiljemalt 18 kuud pärast direktiivi jõustumist, ülejäänud artiklite puhul hiljemalt kuupäeval, mil kohaldatakse artikli 4 lõikes 5 osutatud õigusnorme.Kui liikmesriigid kõnealused meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.Artikkel 14Käesolev direktiiv jõustub Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval.Artikkel 15Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 27. september 1996Nõukogu nimeleesistujaM. Lowry[1] EÜT C 216, 6.8.1994, lk 4.[2] EÜT C 110, 2.5.1995, lk 5.[3] Euroopa Parlamendi 16. juuni 1995. aasta arvamus (EÜT C 166, 3.7.1995, lk 173), nõukogu 30. novembri 1995. aasta ühine seisukoht (EÜT C 59, 28.2.1996, lk 24) ja Euroopa Parlamendi 22. mai 1996. aasta otsus (EÜT C 166, 10.6.1996, lõike 63).[4] EÜT C 138, 17.5.1993, lk 1.[5] EÜT L 229, 30.8.1980, lk 30. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 91/692/EMÜ (EÜT L 377, 31.12.1991, lk 48).[6] EÜT L 378, 31.12.1982, lk 15. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 91/692/EMÜ.[7] EÜT L 87, 27.3.1985, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 91/692/EMÜ.[8] EÜT L 297, 13.10.1992, lk 1.[9] EÜT L 377, 31.12.1991, lk 48.--------------------------------------------------I LISALOETELU ÕHUSAASTEAINETEST, MIDA TULEB VÄLISÕHU KVALITEEDI HINDAMISEL JA JUHTIMISEL ARVESSE VÕTTAI. Saasteained, mida tuleb uurida algstaadiumis, sealhulgas saasteained, mida hõlmavad kehtivad välisõhu kvaliteeti käsitlevad direktiivid1. Vääveldioksiid2. Lämmastikdioksiid3. Tahketest osakestest koosnev aine, näiteks tahm (kaasa arvatud mw 10)4. Hõljuvatest tahketest osakestest koosnev aine5. Plii6. OsoonII. Muud õhusaasteained7. Benseen8. Süsinikmonooksiid9. Polüaromaatsed süsivesinikud10. Kaadmium11. Arseen12. Nikkel13. Elavhõbe--------------------------------------------------II LISAPIIR- JA HÄIRETASEMETE KINDLAKSMÄÄRAMISEL ARVESTATAVAD TEGURIDPiir- ja vajaduse korral häiretasemete kindlaksmääramisel võib eeskujuna arvesse võtta järgmisi tegureid:- elanikkonnaosade ja eriti selle allrühmade saastega kokkupuutumise ulatus,- kliimatingimused,- taimestiku ja loomastiku ja nende elupaikade tundlikkus,- saasteainetega kokkupuutuvad ajaloolised mälestised,- majanduslik ja tehniline teostatavus,- saasteainete, sealhulgas teiseste saasteainete ja osooni kaugelekandumine.--------------------------------------------------III LISASAASTEAINETE ARVESSEVÕTMISE JUHISED1. Mõju võimalikkus, suurus ja sagedus; inimeste tervise ja kogu keskkonna puhul tuleb erilist tähelepanu pöörata pöördumatule mõjule.2. Saasteaine katvus ja suur kontsentratsioon atmosfääris.3. Muundumine keskkonnas või metaboolne muutumine, kuna selle käigus võib tekkida toksilisemaid kemikaale.4. Püsivus keskkonnas, eriti kui saasteaine ei ole biolagunev ja võib inimorganismis, keskkonnas või toiduahelas akumuleeruda.5. Saasteainega kokkupuutumine:- kokkupuutuva elanikkonna, elusressursside või ökosüsteemide suurus,- eriti tundlike objektide olemasolu vastavas piirkonnas.6. Kasutada võib ka riskihindamise meetodeid.Saasteainete valimisel tuleb võtta arvesse direktiivi 67/548/EMÜ [1] ja selle hilisemate kohanduste kohaselt kehtestatud asjaomaseid ohukriteeriume.[1] EÜT 196, 16.8.1967, lk 1/670. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 91/632/EMÜ (EÜT L 338, 10.12.1991, lk 23).--------------------------------------------------IV LISATEAVE, MIS TULEB VÕTTA KOHALIKKU, PIIRKONDLIKKU VÕI RIIKLIKKU VÄLISÕHU KVALITEEDI PARANDAMISE PROGRAMMITeave, mida tuleb esitada vastavalt artikli 8 lõikele 31. Ülemäärase saaste asukoht- piirkond- linn (kaart)- mõõtejaam (kaart, geograafilised koordinaadid).2. Üldteave- piirkonna liik (linn, tööstuspiirkond, põllumajandusala)- saastatud ala hinnanguline suurus (km2) ja kokkupuutuva elanikkonna suurus- kasulikud andmed kliima kohta- asjakohased topograafilised andmed- küllaldane teave kaitset vajavate objektide kohta piirkonnas.3. Vastutavad ametiasutusedParandusprogrammide väljatöötamise ja täitmise eest vastutavate isikute nimed ja aadressid.4. Saaste laad ja hindamine- varasematel aastatel (enne parandusmeetmete rakendamist) vaadeldud saasteainete tasemed- projekti algusest peale mõõdetud tasemed- hindamisel kasutatavad meetodid.5. Saaste päritolu- peamiste saastet tekitavate heitmeallikate loend (kaart)- nendest allikatest lähtuvate heitmete üldkogus (tonni aastas)- teavet teistest piirkondadest lähtuva saaste kohta.6. Olukorra analüüs- ülemäärase saaste tekkimise üksikasjalikud põhjused (ülekandumine, kaasa arvatud kandumine üle piiri, teke)- võimalikud üksikasjalikud meetmed välisõhu kvaliteedi parandamiseks.7. Enne käesoleva direktiivi jõustumist olemas olnud parandusmeetmete või -projektide üksikasjad, st- kohalikud, piirkondlikud, siseriiklikud, rahvusvahelised meetmed- nende meetmete täheldatud mõju.8. Pärast käesoleva direktiivi jõustumist saaste vähendamiseks vastuvõetud meetmete või projektide üksikasjad- kõikide projektis ettenähtud meetmete loetelu ja kirjeldus- projekti ajakava- õhukvaliteedi parandamise hinnangulised eesmärgid ja nende saavutamise hinnanguline aeg.9. Pikema aja jooksul kavandatavate või uuritavate meetmete või projektide üksikasjad.10. Käesoleva lisa kohaselt nõutava teabe täiendamiseks kasutatavate trükiste, dokumentide, töömaterjalide jms loetelu.--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv, 25. juuni 1977, millega muudetakse direktiivi 70/156/EMÜ liikmesriikide mootorsõidukite ja nende haagiste tüübikinnitusega seotud õigusaktide ühtlustamise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31978L0315

Euroopa Liidu Teataja L 081 , 28/03/1978 Lk 0001 - 0002 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 8 Lk 0056  Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 7 Lk 0041  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 8 Lk 0056  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 8 Lk 0103  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 13 Köide 8 Lk 0103

		Nõukogu direktiiv,25. juuni 1977,millega muudetakse direktiivi 70/156/EMÜ liikmesriikide mootorsõidukite ja nende haagiste tüübikinnitusega seotud õigusaktide ühtlustamise kohta(78/315/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [2]ning arvestades, et:sõidukite teatavaid süsteeme või osi, mis moodustavad eraldi seadmestiku, turustatakse nii eraldi kui ka sõidukile paigaldatuna; kusjuures juhul, kui on võimalik kontrollida neid süsteeme või osi enne sõidukile paigaldamist, võib nendele eraldi seadmestikele EMÜ tüübikinnituse sisseseadmine nende vaba liikumist kergendada;seetõttu oleks soovitatav viivitamata täiendada nõukogu 6. veebruari 1970. aasta direktiivi 70/156/EMÜ liikmesriikide mootorsõidukite ja nende haagiste tüübikinnitusega seotud õigusaktide ühtlustamise kohta [3] sätetega sellise tüübikinnituse sisseviimise kohta, ilma et see piiraks muude kõnesoleva direktiivi muudatuste kohaldamist, eriti nende, mis sisalduvad komisjoni 5. jaanuari 1977. aasta ettepanekus;sõidukitele paigaldamiseks ette nähtud eraldi seadmestike EMÜ tüübikinnitus lihtsustab mootorsõidukite tüübikinnitusmenetlust, vältides selle käigus teatavate katsetuste kordamist; kusjuures peab olema võimalik eraldi seadmestikele EMÜ tüübikinnituse andmisel kehtestada neile kasutuspiiranguid ja/või paigaldustingimusi;alati peab olema võimalik kohandada üksikdirektiive eraldi seadmestike tootmise tehnilise arenguga, kusjuures selleks on asjakohane menetlus sätestatud direktiivi 70/156/EMÜ artiklis 13,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Artikli 9 järele lisatakse artikkel 9a:"Artikkel 9a1. Kui üksikdirektiivides on selgesõnaliselt niiviisi ette nähtud, võib EMÜ tüübikinnituse anda ka sõidukite süsteemide või osade tüüpidele, mis moodustavad eraldi seadmestiku.2. Kui eraldi seadmestik, millele kinnitust taotletakse, täidab oma ülesannet või selle spetsiifiline omadus avaldub ainult koos sõiduki teiste osadega ja sel põhjusel saab vastavust ühele või mitmele nõudele tõendada ainult siis, kui eraldi seadmestik, millele kinnitust taotletakse, toimib koos teiste (tegelike või modelleeritud) sõidukiosadega, tuleb eraldi seadmestiku EMÜ tüübikinnituse kehtivust vastavalt piirata. Sel juhul sisaldab eraldi seadmestiku või komponendi EMÜ tüübikinnitustunnistus kõiki selle kasutuspiiranguid ja paigaldamise tingimusi. Nende piirangute ja tingimuste järgimist kontrollitakse sõidukile EMÜ tüübikinnituse andmisel.3. Artikleid 3–9 ja 14 kohaldatakse analoogia põhjal.Käesoleva artikli kohaselt antud eraldi seadmestiku tüübikinnituse omanik pole mitte ainult kohustatud täitma artikli 5 lõikes 2 sätestatud tunnistuse, vaid ka kinnitama igale seadmestikule, mis on valmistatud vastavuses kinnitatud tüübiga, kaubanime või -märgi, tüübi ja, kui üksikdirektiiv seda ette näeb, tüübikinnitusnumbri."Artikkel 2Artiklisse 11 lisatakse järgmine lõige:"Seda menetlust kohaldatakse ka eraldi seadmestike EMÜ tüübikinnituse sätete sisseviimise eesmärgil üksikdirektiividesse."Artikkel 31. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigusnormid 18 kuu jooksul alates direktiivi teatavakstegemisest ning teatavad sellest viivitamata komisjonile.2. Liikmesriigid tagavad, et käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike põhiliste õigusnormide tekst edastatakse komisjonile.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 21. detsember 1977Nõukogu nimeleesistujaJ. Chabert[1] EÜT C 118, 16.5.1977, lk 29.[2] EÜT C 114, 11.5.1977, lk 1.[3] EÜT L 42, 23.2.1970, lk 1.--------------------------------------------------


title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2011/72/EL, 14. september 2011 , millega muudetakse direktiivi 2000/25/EÜ paindlikkuskava alusel turule viidud traktoreid käsitlevate sätete osas  EMPs kohaldatav tekst

text:
               23.9.2011

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 246/1

         EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2011/72/EL,
   14. september 2011,
   millega muudetakse direktiivi 2000/25/EÜ paindlikkuskava alusel turule viidud traktoreid käsitlevate sätete osas
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 114,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut;
   olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
   võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
   toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2)

   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2000. aasta direktiiviga 2000/25/EÜ (põllumajandus- ja metsatraktorite mootoritest paisatavate gaasiliste ja tahkete osakeste heitmete vastu võetavate meetmete kohta) (3) reguleeritakse põllumajandus- ja metsatraktorite mootorite tekitatavaid heitmeid, et parandada inimeste tervise ja keskkonna kaitset. Direktiiviga 2000/25/EÜ sätestati, et 2010. aastal enamiku diiselmootorite tüübikinnituse suhtes kohaldatavad heitmete piirväärtused, millele osutatakse kui III A etapi piirväärtustele, tuli asendada rangemate III B piirväärtustega, mis jõustusid astmeliselt alates 1. jaanuarist 2011 turuleviimisel ja alates 1. jaanuarist 2010 nimetatud mootoritele tüübikinnituse andmisel. IV etapp, millega sätestatakse rangemad heitmete piirväärtused kui III B etapis, jõustub astmeliselt alates 1. jaanuarist 2013 neile mootoritele tüübikinnituse andmisel ja alates 1. jaanuarist 2014 nende mootorite turuleviimisel.

               (2)

               Üleminek III B etapile tähendab tehnoloogilist hüpet ja toob kaasa märkimisväärsed rakenduskulud, sest mootorid tuleb ümber projekteerida ja välja tuleb töötada tipptasemel tehnilised lahendused. Praegune ülemaailmne finants- ja majanduskriis ega ka majanduslangus ei tohiks siiski viia keskkonnastandardite nõrgendamiseni. Seepärast tuleks direktiivi 2000/25/EÜ käesolevat läbivaatamist pidada erandlikuks. Lisaks on investeeringud keskkonnasõbralikesse tehnoloogiatesse tulevikus olulised majanduskasvu, tööhõive ja tervishoiu edendamiseks.

               (3)

               Direktiiviga 2000/25/EÜ on sätestatud paindlikkuskava, mille alusel on traktoritootjatel lubatud kindla etapi kestel osta piiratud arv mootoreid, mis ei vasta nimetatud etapis kohaldatavatele heitmete piirväärtustele, vaid on heaks kiidetud vastavalt kohaldatavale etapile vahetult eelnenud etapi nõuetele.

               (4)

               Direktiiviga 2000/25/EÜ sätestatakse, et alates 2005. aastast hinnatakse täiendavate kohandusmeetmete vajadust seoses heitmete piirväärtuste III B ja IV etapiga. Et muuta tootjatele järgmisele etapile üleminek lihtsamaks, tuleks kohandada paindlikkuskava kasutamise tingimusi.

               (5)

               III B etapis ei peaks turuleviidavate ja kasutusele võetavate traktorite arv üheski mootorikategoorias ületama 40 % traktoritootja poolt turuleviidavate vastava mootorikategooria traktorite arvust. Vastavalt tuleks kohandada ka alternatiivset valikut, millega lubatakse paindlikkuskava alusel turule viia ja kasutusele võtta kindel arv traktoreid.

               (6)

               Käesoleva direktiivi kohaldamisalasse kuuluvate traktorite tootjad peaksid saama abi Euroopa finantstoetusprogrammidest või liikmesriikide asjaomastest toetusprogrammidest. Neis toetusprogrammides võib eelistada projekte, kus kasutatakse kõige rangemate heitenormidega parimaid olemasolevaid tehnoloogiaid.

               (7)

               Seepärast tuleks direktiivi 2000/25/EÜ vastavalt muuta.

               (8)

               Käesolevas direktiivis sätestatud meetmed võetakse selleks, et aidata tööstusharul toime tulla ajutiste raskustega. Sellest tulenevalt peaks kõnealuste meetmete kohaldamine olema piiratud III B etapi kestusega.

               (9)

               Praeguseid heitmete piirväärtusi tuleks karmistada, seda ka ülipeente tahmaosakeste osas, ning eelkõige, kui asjaomane mõjuhinnang seda õigustab, tuleks tulevastesse õigusaktidesse lisada osakeste arvu piirmäärad,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 2000/25/EÜ muudatused
   Direktiivi 2000/25/EÜ muudetakse järgmiselt:

               1)

               artiklile 1 lisatakse järgmised taanded:
               „—   „paindlikkuskava”– erandimenetlus, mille kaudu liikmesriik lubab viia turule ja võtta kasutusele piiratud arvul traktoreid kooskõlas artiklis 3a sätestatud nõuetega;
               —   „mootorikategooria”– mootorite klassifikatsiooniüksus, mis tuleneb võimsusklassist ja heitmete piirväärtuste etapist;
               —   „turul kättesaadavaks tegemine”– traktori või mootori tasu eest või tasuta tarnimine liidu turule äritegevuse käigus levitamiseks või kasutamiseks;
               —   „turuleviimine”– traktori või mootori esmakordne turul kättesaadavaks tegemine;
               —   „kasutuselevõtmine”– traktori või mootori esmakordne ettenähtud otstarbel kasutamine liidus. Traktori või mootori kasutuselevõtmise kuupäevaks loetakse võimaluse korral registreerimise või turuleviimise kuupäev.”;

               2)

               artikkel 3a asendatakse järgmisega:
               „Artikkel 3a
               Paindlikkuskava
               Erandina artikli 3 lõigetest 1 ja 2 näevad liikmesriigid ette, et traktoritootja taotlusel ja tingimusel, et tüübikinnitusasutus on andnud vastavalt IV lisas sätestatud menetlusele asjakohase loa turuleviimiseks, võib kasutusele võtta piiratud arvul traktoreid, millele on paigaldatud käesolevale etapile vahetult eelnenud etapil heitmete piirväärtustele kohaldatud nõuetele vastavad mootorid.
               Paindlikkuskava hakkab kehtima vastava etapi kohaldatavaks muutumise päevast ja kestab kuni etapi lõpuni. IV lisa punktis 1.2 esitatud paindlikkuskava kehtivus on siiski piiratud kas III B etapi kestusega või kolme aastaga, kui edasisi etappe ei järgne.”;

               3)

               IV lisa asendatakse käesoleva direktiivi lisas esitatud tekstiga.

         Artikkel 2
   Ülevõtmine
   1.   Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 24. septembriks 2011. Nad edastavad nimetatud sätete teksti viivitamata komisjonile.
   Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetavate põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.
   Artikkel 3
   Jõustumine
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 4
   Adressaadid
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Strasbourg, 14. september 2011

            Euroopa Parlamendi nimel

            president

         J. BUZEK

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         M. DOWGIELEWICZ

      (1)  ELT C 107, 6.4.2011, lk 26.

      (2)  Euroopa Parlamendi 23. juuni 2011. aasta seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 19. juuli 2011. aasta otsus.

      (3)  EÜT L 173, 12.7.2000, lk 1.

      LISA

            „IV LISA

               ARTIKLIGA 3A KEHTESTATUD PAINDLIKKUSKAVA ALUSEL TURULEVIIDAVAID TRAKTOREID JA MOOTOREID KÄSITLEVAD SÄTTED

            1.   TRAKTORITOOTJATE TEGEVUS

                        1.1.

                        Välja arvatud III B etapis, taotleb traktoritootja, kes soovib kasutada paindlikkuskava, tüübikinnitusasutuselt luba viia traktorid turule vastavalt käesoleva lisa asjakohastele sätetele. Traktorite arv ei tohi ületada punktides 1.1.1 ja 1.1.2 sätestatud lävesid. Mootorid vastavad artiklis 3a osutatud nõuetele.

                        1.1.1.

                        Paindlikkuskava alusel turuleviidud traktorite arv ei tohi üheski mootorikategoorias ületada 20 % traktoritootja poolt turuleviidud kõnealuse kategooria mootoritega traktorite aastasest koguarvust (arvutatud viimase viie aasta keskmise müügi põhjal liidu turul). Juhul, kui traktoritootja on turustanud liidus traktoreid vähem kui viis aastat, arvutatakse keskmine müük selle ajavahemiku alusel, mille jooksul traktoritootja on liidus traktoreid turustanud.

                        1.1.2.

                        Alternatiivse valikuna punktile 1.1.1 ei või ühegi võimsusklassi selliste traktorite arv, mis on paindlikkuskava alusel turule viidud, ületada järgmisi lävesid:

                                    Mootori võimsusklass
                                    P (kW)

                                    Traktorite arv

                                    19 ≤ P < 37

                                    200

                                    37 ≤ P < 75

                                    150

                                    75 ≤ P < 130

                                    100

                                    130 ≤ P ≤ 560

                                    50

                        1.2.

                        III B etapis taotleb traktoritootja, kes soovib kasutada paindlikkuskava, tüübikinnitusasutuselt luba viia traktorid turule vastavalt käesoleva lisa asjakohastele sätetele. Traktorite arv ei tohi ületada punktides 1.2.1 ja 1.2.2 sätestatud lävesid. Mootorid vastavad artiklis 3a osutatud nõuetele.

                        1.2.1.

                        Paindlikkuskava alusel turuleviidud traktorite arv ei tohi üheski mootorikategoorias ületada 40 % traktoritootja poolt turuleviidud kõnealuse kategooria mootoritega traktorite aastasest koguarvust (arvutatud viimase viie aasta keskmise müügi põhjal liidu turul). Juhul, kui traktoritootja on turustanud liidus traktoreid vähem kui viis aastat, arvutatakse keskmine müük selle ajavahemiku alusel, mille jooksul traktoritootja on liidus traktoreid turustanud.

                        1.2.2.

                        Alternatiivse valikuna punktile 1.2.1 ei või ühegi võimsusklassi selliste traktorite arv, mis on paindlikkuskava alusel turule viidud, ületada järgmisi lävesid:

                                    Mootori võimsusklass
                                    P (kW)

                                    Traktorite arv

                                    37 ≤ P < 56

                                    200

                                    56 ≤ P < 75

                                    175

                                    75 ≤ P < 130

                                    250

                                    130 ≤ P ≤ 560

                                    125

                        1.3.

                        Traktoritootja lisab tüübikinnitusasutusele esitatavale taotlusele järgmise teabe:

                                    a)

                                    selliste etikettide näidis, mis kinnitatakse igale traktorile, millele on paigaldatud paindlikkuskava alusel turule viidud mootor. Etikettidel on järgmine tekst: „TRAKTOR nr … (traktori järjekorranumber) kokku … traktorist (asjaomase võimsusklassi traktorite koguarv) MOOTORIGA nr … TÜÜBIKINNITUSEGA (direktiiv 2000/25/EÜ) nr …”, ning

                                    b)

                                    mootorile kinnitatava lisamärgise näidis punktis 2.2 osutatud tekstiga.

                        1.4.

                        Traktoritootja esitab tüübikinnitusasutusele kogu vajaliku teabe, mis on seotud paindlikkuskava rakendamisega ja mida tüübikinnitusasutus võib nõuda otsuse tegemiseks.

                        1.5.

                        Traktoritootja esitab iga kuue kuu järel tüübikinnitusasutusele igas liikmesriigis, kus traktorit turule viiakse, aruande tema kasutatavate paindlikkuskavade rakendamise kohta. Aruanne sisaldab kumulatiivseid andmeid paindlikkuskava alusel turule viidud traktorite arvu kohta, traktorite järjekorranumbreid ning loetelu liikmesriikidest, kus traktor on kasutusele võetud. See kord jätkub ilma eranditeta seni, kuni kasutatakse paindlikkuskava.

                  2.   MOOTORITOOTJA TEGEVUS

                        2.1.

                        Mootoritootja võib mootoreid turule viia paindlikkuskava alusel, mis on lubatud vastavalt käesoleva lisa punktidele 1 ja 3.

                        2.2.

                        Mootoritootja märgistab sellised mootorid tekstiga „Paindlikkuskava alusel turuleviidud mootor” vastavalt I lisa punktis 5 osutatud nõuetele.

                  3.   TÜÜBIKINNITUSASUTUSE TEGEVUS
            Tüübikinnitusasutus hindab paindlikkuskava taotluse sisu ja lisatud dokumente. Hindamise tulemusena teatab tüübikinnitusasutus traktoritootjale, kas ta lubab taotletud paindlikkuskava kasutada.”