title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2005/65/EÜ,  26. oktoober 2005 , sadamate turvalisuse tugevdamise kohta   (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               25.11.2005

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 310/28

      EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2005/65/EÜ,
   26. oktoober 2005,
   sadamate turvalisuse tugevdamise kohta
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 80 lõiget 2,
   võttes arvesse komisjoni ettepanekut,
   võttes arvesse Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, (1)

   võttes arvesse regioonide komitee arvamust, (2)

   toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (3)

   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Terrorismist tingitud turvalisust ohustavad vahejuhtumid on üheks suurimaks ohuks demokraatia, vabaduse ja rahu ideaalidele, mis on Euroopa Liidu olemuse põhituumaks.

               (2)

               Inimesi, sadamate infrastruktuuri ja seadmeid tuleks kaitsta turvalisust ohustavate vahejuhtumite ja nende laastava mõju eest. Niisugune kaitse oleks kasulik transpordi kasutajatele, majandusele ja ühiskonnale tervikuna.

               (3)

               Euroopa Parlament ja Euroopa Liidu Nõukogu võtsid 31. märtsil 2004 vastu määruse (EÜ) nr 725/2004 laevade ja sadamarajatiste turvalisuse tugevdamise kohta. (4) Nimetatud määrusega kehtestatud merenduse turvalisuse alased meetmed moodustavad ainult osa merendusega seotud transpordiahelate piisava turvalisuse taseme saavutamiseks vajalikest meetmetest. Nimetatud määruse reguleerimisalasse kuuluvad vaid laevade pardal ning laeva ja sadama vahelise liidesega seoses kehtivad turvameetmed.

               (4)

               Suurima võimaliku turvalisuse saavutamiseks mere- ja sadamatööstuses tuleks kasutusele võtta sadamate turvameetmed, mis hõlmavad kõiki asjaomaste liikmesriikide poolt määratletud piiridesse jäävaid sadamaid, tagades sellega, et määruse (EÜ) nr 725/2004 rakendamiseks võetavaid turvameetmeid toetab sadamate tegevuspiirkondade tugevdatud turvalisus. Neid meetmeid tuleks kohaldada kõigis sadamates, kus asub üks või mitu määruse (EÜ) nr 725/2004 reguleerimisalasse kuuluvatest sadamarajatistest.

               (5)

               Käesoleva direktiivi turvaeesmärgi saavutamiseks tuleks võtta vastu asjakohased meetmed, ilma et see piiraks liikmesriikide riiklike julgeolekueeskirjade ja -meetmete kohaldamist, mis võidakse võtta Euroopa Liidu lepingu VI jaotise alusel.

               (6)

               Liikmesriigid peaksid turvalisusega seotud sadamaala täpsete piiride ja vajaliku sadamate turvalisuse kindlustamise erinevate meetmete tuvastamisel tuginema üksikasjalikele turvalisuse hindamistele. Taolised meetmed peaksid üksteisest erinema vastavalt kehtestatud turvalisuse tasemele ja kajastama erinevate sadama-alade riskiprofiilide erinevusi.

               (7)

               Liikmesriigid peaksid kinnitama sadamate turvalisuse plaanid, milles võetakse arvesse sadama turvalisuse hindamise tulemusi. Turvameetmete tõhusa toimimise jaoks on samuti vajalik ülesannete selge jaotamine kõigi asjaosaliste vahel ja korrapäraste õppuste läbiviimine. Ülesannete selge jaotamise ja õppuste korraldamise nõude lülitamine sadama turvalisuse plaani aitab tõhustada sadama turvalisusega seotud ennetus- ja parandusmeetmeid.

               (8)

               Ro-ro tüüpi parvlaevad on turvalisust ohustavate vahejuhtumite poolt eriti haavatavad, eelkõige, kui nad transpordivad nii reisijaid kui lasti. Turvalisuse hindamiste põhjal tuleks võtta piisavad meetmed, mis tagavad, et autod ja kaubaveokid, mida transporditakse ro-ro tüüpi parvlaevadel riigisisestel ja rahvusvahelistel marsruutidel, ei ohusta parvlaeva, selle reisijaid, meeskonda või lasti. Meetmeid tuleks võtta nii, et need sadama tegevust võimalikult vähe takistaksid.

               (9)

               Liikmesriikidel peaks olema võimalik luua sadamate turvakomiteesid, kelle ülesandeks on anda praktilist nõu direktiivi reguleerimisalasse kuuluvates sadamates.

               (10)

               Liikmesriigid peaksid tagama, et sadama turvalisusega seotud kohustusi tunnistavad selgesõnaliselt kõik sellega seotud osapooled. Liikmesriigid peaksid jälgima julgeolekueeskirjadest kinnipidamist ja selgelt looma kõigi oma sadamate eest vastutava asutuse, kinnitama oma sadamate turvalisuse hindamised ja plaanid, kehtestama ja tegema teatavaks asjakohased turvalisuse tasemed ning tagama meetmetest tõhusa teavitamise, nende rakendamise ja kooskõlastamise.

               (11)

               Liikmesriigid peaksid kinnitama kõik hindamised ja plaanid ning jälgima nende rakendamist oma sadamates. Selleks, et hoida sadamate töö takistamine ja kontrolliasutuste halduskoormus minimaalsel tasemel, peaks komisjon teostama direktiivi rakendamise järelevalvet koos määruse (EÜ) nr 725/2004 artikli 9 lõikes 4 sätestatud kontrollidega.

               (12)

               Liikmesriigid peaksid tagama, et komisjoni ja liikmesriikide vaheliseks kontaktpunktiks saaks sadamate turvalisuse alane kontaktasutus. Liikmesriigid peaks teatama komisjonile, millised sadamad kuuluvad läbi viidud turvalisuse hindamiste alusel direktiivi reguleerimisalasse.

               (13)

               Käesoleva julgeolekupoliitika kohaste meetmete tõhus ja nõuetekohane rakendamine tõstatab olulisi küsimusi seoses rahastamisega. Täiendavate turvameetmete rahastamine ei tohiks põhjustada konkurentsimoonutusi. Hiljemalt 30. juuniks 2006 peaks komisjon esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule käesoleva direktiivi alusel võetavate meetmetega seotud rahastamist käsitleva uuringu tulemused, pöörates erilist tähelepanu kulude jagamisele ametivõimude, sadamate valdajate ja operaatorite vahel.

               (14)

               Käesolev direktiiv austab põhiõigusi ja järgib eriti Euroopa põhiõiguste hartas tunnistatud põhimõtteid.

               (15)

               Käesoleva direktiivi rakendusmeetmed tuleks vastu võtta kooskõlas nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusega 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused. (5)

               (16)

               Kindlaks tuleks määrata kord käesoleva direktiivi kohandamiseks, et võtta arvesse rahvusvahelise õiguse aktide arengut ning et kogemusi arvestades kohandada või täiendada käesoleva direktiivi lisa üksikasjalikke sätteid ilma direktiivi reguleerimisala laiendamata.

               (17)

               Kuna käesoleva direktiivi eesmärgid, milleks on asjakohaste meetmete tasakaalustatud kehtestamine meretranspordi ja sadamapoliitika valdkonnas, ei ole piisaval määral saavutatavad liikmesriikide poolt ja on direktiivi Euroopa mõõdet arvestades paremini saavutatavad ühenduse tasandil, võib ühendus võtta vastu meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 toodud subsidiaarsuse põhimõttega. Nimetatud artiklis kehtestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.

               (18)

               Kuna käesolev direktiiv hõlmab meresadamaid, siis ei peaks selles sisalduvad kohustused kehtima Austria, Tšehhi Vabariigi, Ungari, Luksemburgi ega Slovakkia suhtes,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Sisu
   1.   Käesoleva direktiivi põhieesmärk on kehtestada ühenduse meetmed sadamate turvalisuse tugevdamiseks, arvestades turvalisust ohustavate vahejuhtumite võimalikkust. Käesolev direktiiv tagab ka, et sadamate tugevdatud turvalisus toetab määruse (EÜ) nr 725/2004 rakendamiseks võetud turvameetmeid.
   2.   Lõikes 1 nimetatud meetmed on järgmised:

               a)

               sadama turvameetmete üldeeskirjad;

               b)

               nende eeskirjade rakendamise mehhanism;

               c)

               kohased mehhanismid eeskirjade järgimise kontrollimiseks.

         Artikkel 2
   Reguleerimisala
   1.   Käesolev direktiiv kehtestab sadamates järgimisele kuuluvad turvameetmed. Liikmesriigid võivad käesoleva direktiivi sätteid kohaldada sadamaga seotud aladel.
   2.   Käesolevas direktiivis sätestatud meetmeid kohaldatakse iga selle liikmesriigi territooriumil paikneva sadama suhtes, kus asub üks või mitu määruse (EÜ) nr 725/2004 kohase sadamarajatiste turvalisuse plaaniga hõlmatud sadamarajatist. Käesolevat direktiivi ei kohaldata sadamates asuvate sõjaliste objektide suhtes.
   3.   Liikmesriigid määratlevad käesoleva direktiivi jaoks iga sadama piirid, võttes nõuetekohaselt arvesse sadama turvalisuse hindamise tulemusi.
   4.   Kui liikmesriik on määratlenud sadamarajatise piirid määruse (EÜ) nr 725/2004 mõistes, nii et need tõepoolest hõlmavad sadamat, on määruse (EÜ) nr 725/2004 vastavad sätted ülimuslikud käesoleva direktiivi vastavate sätete suhtes.
   Artikkel 3
   Mõisted
   Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:

               1.

                  sadam – teatud maa- ja veeala, mille piirid on määratlenud sadama asukoha liikmesriik ning mis koosneb kaubandusliku meretranspordi hõlbustamiseks ette nähtud seadmetest ja rajatistest;

               2.

                  laeva ja sadama vaheline liides – vastastikune mõju, mis tekib ajal, mil laev on otseselt ja vahetult seotud tegevusega, mis hõlmab inimeste või kaupade liikumist või sadamateenuste osutamist laevale või laevalt;

               3.

                  sadamarajatis – koht, kus toimub laeva ja sadama vaheline liides; see hõlmab, vastavalt vajadusele, alasid nagu ankrukohad, ootekaid ja merepoolsed lähenemisalad;

               4.

                  sadama turvalisuse alane kontaktasutus – iga liikmesriigi määratud asutus, kelle ülesandeks on olla komisjoni ja liikmesriikide vaheliseks kontaktasutuseks ning hõlbustada käesolevas direktiivis sätestatud sadamate turvameetmete kohaldamist, teostada selle üle järelkontrolli ning anda selle kohta teavet;

               5.

                  sadama turvaasutus – vastavas sadamas sadama turvalisuse eest vastutav asutus.

         Artikkel 4
   Kooskõlastamine määruse (EÜ) nr 725/2004 kohaldamiseks võetud meetmetega
   Liikmesriigid tagavad käesoleva direktiiviga kehtestatud sadamate turvameetmete põhjaliku kooskõlastamise määruse (EÜ) nr 725/2004 kohaldamisel võetud meetmetega.
   Artikkel 5
   Sadama turvaasutus
   1.   Liikmesriigid määravad turvaasutuse iga käesoleva direktiiviga hõlmatud sadama jaoks. Sadama turvaasutuse võib määrata rohkem kui ühe sadama jaoks.
   2.   Sadama turvaasutus vastutab sadama turvalisuse hindamiste järelduste põhjal sadamate turvalisuse plaanide koostamise ja rakendamise eest.
   3.   Liikmesriigid võivad sadama turvaasutuseks määrata määruses (EÜ) nr 725/2004 sätestatud meresõiduturvalisuse pädeva asutuse.
   Artikkel 6
   Sadama turvalisuse hindamine
   1.   Liikmesriigid tagavad käesoleva direktiivi kohaldamisalasse kuuluvate sadamate turvalisuse hindamiste läbiviimise. Nimetatud hindamistel võetakse arvesse sadama erinevate osade eripära ning samuti, kui liikmesriigi vastav asutus peab seda asjakohaseks, sadamaga ühenduses olevate piirkondade eripära, kui need piirkonnad mõjutavad sadama turvalisust ning hindamistel võetakse arvesse nende piirides asuvate sadamarajatiste turvalisuse hindamisi, mis on teostatud määruse (EÜ) nr 725/2004 kohaldamisel.
   2.   Kõikide sadama turvalisuse hindamiste läbiviimisel võetakse miinimumnõuetena arvesse I lisas sätestatud üksikasjalikke nõudeid.
   3.   Sadama turvalisuse hindamist võib teostada artiklis 11 osutatud tunnustatud turvaorganisatsioon.
   4.   Sadama turvalisuse hindamised peab kinnitama asjaomane liikmesriik.
   Artikkel 7
   Sadama turvalisuse plaan
   1.   Liikmesriigid tagavad, et sadamate turvalisuse hindamise järelduste alusel töötatakse välja sadamate turvalisuse plaanid, neid säilitatakse ja ajakohastatakse. Sadama turvalisuse plaan võtab nõuetekohaselt arvesse sadama erinevate osade eripära ning ühendab tervikuks kooskõlas nende piirides asuvate määrusega (EÜ) nr 725/2004 kindlaks määratud sadamarajatiste turvalisuse plaanid.
   2.   Sadama turvalisuse plaanid määravad iga artiklis 8 osutatud erineva turvalisuse taseme jaoks kindlaks:

               a)

               järgitavad menetlused;

               b)

               rakendatavad meetmed;

               c)

               kohustuslikud tegevused.

         3.   Sadama turvalisuse plaani koostamisel võetakse miinimumnõuetena arvesse II lisas määratletud üksikasjalikke nõudeid. Vajadusel sisaldavad sadamate turvalisuse plaanid vajalikul määral turvameetmeid, mida kohaldatakse reisijate ja sõidukite suhtes, kes või mis ootavad reisijaid ja sõidukeid vedavatele merelaevadele minekut. Rahvusvaheliste mereveoteenuste korral teevad asjaomased liikmesriigid turvalisuse hindamisel koostööd.
   4.   Sadama turvalisuse plaani võib välja töötada artiklis 11 osutatud tunnustatud turvaorganisatsioon.
   5.   Asjaomased liikmesriigid kinnitavad sadama turvalisuse plaanid enne rakendamist.
   6.   Liikmesriigid tagavad järelevalve sadamate turvalisuse plaanide rakendamise üle. Järelevalve kooskõlastatakse teiste sadamas läbiviidavate kontrolltegevustega.
   7.   Liikmesriigid tagavad nõuetekohaste õppuste läbiviimise, võttes arvesse III lisas loetletud turvakoolituse põhinõudeid.
   Artikkel 8
   Turvalisuse tasemed
   1.   Liikmesriigid võtavad kasutusele sadamate või sadamaosade turvalisuse tasemete süsteemi.
   2.   Vastavalt määrusele (EÜ) nr 725/2004 on kolm turvalisuse taset:

               —

               “turvalisuse tase 1” tähistab taset, mille puhul rakendatakse alaliselt miinimumnõuetele vastavaid turvameetmeid;

               —

               “turvalisuse tase 2” tähistab taset, mille puhul rakendatakse turvalisust ohustava vahejuhtumi kõrgendatud ohu korral vastavaid lisaturvameetmeid;

               —

               “turvalisuse tase 3” tähistab taset, mille puhul rakendatakse turvalisust ohustava vahejuhtumi tõenäolise või otsese ohu korral, kuigi rünnaku objekt ei pruugi kindlalt teada olla, tugevdatud spetsiifilisi turvameetmeid.

         3.   Liikmesriigid määravad kindlaks iga sadama või sadamaosa turvalisuse taseme. Iga turvalisuse taseme puhul võivad liikmesriigid sõltuvalt sadama turvalisuse hindamise järeldustest otsustada, et sadama eri piirkondades tuleb rakendada erinevaid turvameetmeid.
   4.   Liikmesriigid teevad asjaomasele isikule või asjaomastele isikutele teatavaks sadama või sadama osa kehtiva turvalisuse taseme ning samuti selles tehtavad muudatused.
   Artikkel 9
   Sadama turvaülem
   1.   Asjaomane liikmesriik kinnitab iga sadama kohta ametisse sadama turvaülema. Igal sadamal on võimaluse korral oma turvaülem, kuid vajadusel võib üks turvaülem vastutada mitme sadama eest.
   2.   Sadama turvaülem on kontaktisikuks sadama turvalisuse küsimustes.
   3.   Kui sadama turvaülem ei ole sama kui määruse (EÜ) nr 725/2004 kohased sadamaala(de) turvaülem(ad), tuleb tagada nendevaheline tihe koostöö.
   Artikkel 10
   Läbivaatamine
   1.   Liikmesriigid tagavad sadamate turvalisuse hindamiste ja sadamate turvalisuse plaanide läbivaatamise vastavalt vajadusele. Need vaadatakse läbi vähemalt kord iga viie aasta jooksul.
   2.   Läbivaatamise ulatus on sätestatud vastavalt artiklites 6 või 7.
   Artikkel 11
   Tunnustatud turvaorganisatsioon
   Liikmesriigid võivad käesolevas direktiivis sätestatud eesmärgil nimetada tunnustatud turvaorganisatsioonid. Tunnustatud turvaorganisatsioonid peavad vastama IV lisas sätestatud nõuetele.
   Artikkel 12
   Sadama turvalisuse alane kontaktasutus
   Liikmesriigid määravad sadama turvalisuse aspektidega tegeleva kontaktasutuse. Liikmesriigid võivad määrata sadama turvalisuse aspektidega tegelema määruse (EÜ) nr 725/2004 alusel määratud kontaktasutuse. Sadama turvalisuse alane kontaktasutus edastab komisjonile käesoleva direktiiviga hõlmatud sadamate nimekirja ning teatab komisjonile nimekirjas tehtavatest muudatustest.
   Artikkel 13
   Rakendamise ja nõuetele vastavuse kontroll
   1.   Liikmesriigid kehtestavad süsteemi, mis tagab piisava ja regulaarse järelevalve sadamate turvalisuse plaanide ja nende rakendamise üle.
   2.   Komisjon teostab koostöös artiklis 12 osutatud kontaktasutustega järelevalvet käesoleva direktiivi rakendamise üle liikmesriikides.
   3.   Seda järelevalvet teostatakse koos määruse (EÜ) nr 725/2004 artikli 9 lõikes 4 sätestatud kontrollidega.
   Artikkel 14
   Kohandamised
   I ja IV lisa võib muuta kooskõlas artikli 15 lõikes 2 osutatud menetlusega, laiendamata käesoleva direktiivi reguleerimisala.
   Artikkel 15
   Komiteemenetlus
   1.   Komisjoni abistab määrusega (EÜ) nr 725/2004 loodud komitee.
   2.   Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7, võttes arvesse otsuse artikli 8 sätteid.
   Otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikes 6 ettenähtud tähtajaks kehtestatakse üks kuu.
   3.   Komitee võtab vastu oma töökorra.
   Artikkel 16
   Konfidentsiaalsus ja teabe levitamine
   1.   Käesoleva direktiivi rakendamisel võtab komisjon vastavalt otsusele 2001/844/EÜ, ESTÜ, Euratom (6) kasutusele vastavad meetmed, et kaitsta teavet, mille kohta kehtivad konfidentsiaalsusnõuded ja millele komisjonil on juurdepääs või mida liikmesriigid edastavad.
   Liikmesriigid võtavad vastavaid meetmeid kooskõlas asjakohaste siseriiklike õigusaktidega.
   2.   Kõik isikud, kes teostavad turvakontrolle või käitlevad käesoleva direktiiviga seotud konfidentsiaalset teavet, läbivad selle liikmesriigi, mille kodanikud nad on, asjakohase tasemega julgeolekukontrolli.
   Artikkel 17
   Karistused
   Liikmesriigid tagavad, et vastavalt käesolevale direktiivile vastu võetud siseriiklike sätete rikkumise korral rakendatakse tõhusaid, proportsionaalseid ja hoiatavaid karistusi.
   Artikkel 18
   Rakendamine
   1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 15. juuniks 2007. Liikmesriigid teatavad nendest viivitamata komisjonile.
   Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.
   Artikkel 19
   Hindamisaruanne
   Hiljemalt 15. detsembriks 2008 ja seejärel iga viie aasta tagant esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule hindamisaruande, mis põhineb muu hulgas artikli 13 alusel saadud teabel. Aruandes analüüsib komisjon direktiivi järgimist liikmesriikide poolt ja võetud meetmete tõhusust. Vajadusel esitab komisjon ettepanekuid täiendavate meetmete kohta.
   Artikkel 20
   Jõustumine
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 21
   Adressaadid
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele, kellel on artikli 2 lõikes 2 osutatud sadamaid.

      Strasbourg, 26. oktoober 2005

            Euroopa Parlamendi nimel

            president

         J. BORRELL FONTELLES

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         D. ALEXANDER

      (1)  ELT C 120, 20.5.2005, lk 28.

      (2)  ELT C 43, 18.2.2005, lk 26.

      (3)  Euroopa Parlamendi 10. mai 2005. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 6. oktoobri 2005. aasta otsus.

      (4)  ELT L 129, 29.4.2004, lk 6.

      (5)  EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.

      (6)  EÜT L 317, 3.12.2001, lk 1. Otsust on viimati muudetud komisjoni otsusega 2005/94/EÜ, Euratom (ELT L 31, 4.2.2005, lk 66).

      I LISA
      SADAMA TURVALISUSE HINDAMINE
      Sadama turvalisuse hindamine on sadama turvalisuse plaani ja selle rakendamise põhialuseks. Sadama turvalisuse hindamine hõlmab vähemalt:

                  —

                  tähtsa vara ja infrastruktuuri, mille kaitsmine on oluline, kindlakstegemist ja hindamist;

                  —

                  varadele ja infrastruktuurile võimaliku ohu ja selle tõenäosuse kindlakstegemist, eesmärgiga võtta kasutusele ja seada tähtsuse järjekorda vastavad turvameetmed;

                  —

                  vastumeetmete ja menetlustes tehtud muutuste ja nende haavatavuse vähendamise efektiivsuse taseme kindlakstegemist, väljavalimist ja prioritiseerimist; ning

                  —

                  nõrkade punktide, kaasa arvatud inimtegur infrastruktuuris, põhimõtted ja menetlused, kindlakstegemist.

            Selle eesmärgiga hõlmab hindamine vähemalt:

                  —

                  kõigi sadama turvalisuse seisukohalt oluliste piirkondade kindlakstegemist, määratledes sellega ka sadama piirid. See hõlmab ka juba määruse (EÜ) nr 725/2004 reguleerimisalasse kuuluvaid sadamaalasid, mille riski hindamine on põhialuseks turvalisuse hindamisele;

                  —

                  sadamaala ja teiste sadamate turvalisuse meetmete kokkupuutest tulenevate turvalisuse alaste probleemide kindlakstegemist;

                  —

                  selle kindlaksmääramist, milliste sadamatöötajate puhul viiakse läbi taustakontrolle ja/või julgeolekukontrolle, sest nad puutuvad kokku kõrge riskiteguriga aladega;

                  —

                  vajaduse korral sadama osadeks jaotamist vastavalt turvalisust ohustavate vahejuhtumite tõenäosusele. Piirkondi ei hinnata mitte ainult nende sihtmärgiks saamise tõenäosuse järgi, vaid samuti selle järgi, kas need on võimalikeks läbipääsudeks naaberpiirkondade ründamise korral;

                  —

                  riski variatsioonide, näiteks aastaajast sõltuvate riskide kindlakstegemist;

                  —

                  iga alampiirkonna eripäraste karakteristikute, nagu asukoht, ligipääs, energiavarustus, kommunikatsioonisüsteem, omanik, kasutajad ja teised turvalisuse seisukohalt olulised elemendid, kindlakstegemist;

                  —

                  sadama võimalike ohustsenaariumite väljaselgitamist. Kogu sadam või konkreetsed sadama infrastruktuuri osad, last, pagas, inimesed või transpordivahendid sadamas võivad olla otseseks sihtmärgiks kindlaksmääratud ohuolukorras;

                  —

                  ohustsenaariumi võimalike tagajärgede kindlakstegemist. Tagajärjed võivad mõjutada rohkem kui ühte alampiirkonda. Tuvastatakse nii otsesed kui ka kaudsed tagajärjed. Erilist tähelepanu pööratakse inimohvrite tekkimise ohule;

                  —

                  turvalisust ohustavate vahejuhtumite võimalike kobarefektide kindlakstegemist;

                  —

                  alampiirkonna haavatavate punktide kindlakstegemist;

                  —

                  kõikide kogu sadama turvalisuse seisukohalt oluliste organisatoorsete aspektide kindlakstegemist, kaasa arvatud turvalisusega seotud asutuste jagunemine, olemasolevad eeskirjad ja menetlused;

                  —

                  kogu sadamat puudutava turvalisuse haavatavate punktide, mis on seotud organisatoorsete, seadusandlike ja menetlusalaste aspektidega, kindlakstegemist;

                  —

                  kriitiliste haavatavuste vähendamiseks mõeldud meetmete, menetluste ja tegevuse kindlaksmääramist. Erilist tähelepanu pööratakse sissepääsu kontrollimise või kogu sadamale või teatud sadama piirkondadele sissepääsu piiramise vajadusele ja vahenditele; siia alla kuulub ka reisijate, sadama või teiste töötajate, külastajate ja laevameeskondade kindlakstegemine, piirkonna või tegevuse kontrollimise nõuded ning lasti ja pagasi kontroll. Meetmed, menetlused ja tegevus peavad olema vastavuses tuvastatud ohuga, mis võib erinevates sadama piirkondades olla erinev;

                  —

                  kindlaksmääramist, kuidas turvalisuse taseme kõrgendamisel tugevdada meetmeid, menetlusi ja tegevust;

                  —

                  eriliste nõuete kindlakstegemist kehtestatud turvaprobleemide, nagu “kahtlane” laadung, pagas, punker, varustus või isik, tundmatu pakk, äratuntav oht (nt pomm), lahendamiseks. Need nõuded peaksid analüüsima tingimusi, mille esinemisel on soovitatav riskiolukorra kohapeal lahendamine või lahendamine pärast turvaalasse viimist;

                  —

                  tagajärgede piiramiseks ja leevendamiseks mõeldud meetmete, menetluste ja tegevuse kindlaksmääramist;

                  —

                  ülesannete jaotamise kindlaksmääramist, mis võimaldaks tuvastatud meetmete, menetluste ja tegevuse nõuetekohast ja korrektset rakendamist;

                  —

                  vastavalt vajadusele erilise tähelepanu pööramist suhetele teiste kaitseplaanidega (nt sadamaala kaitseplaanid) ja teiste olemasolevate turvameetmetega. Tähelepanu pööratakse ka suhetele teiste vastutegevusplaanidega (nt õlilekke vastutegevusplaan, sadama erakorraliste olukordade plaan, meditsiinilise sekkumise plaan, tuumakatastroofi plaan jne);

                  —

                  kommunikatsiooninõuete kindlaksmääramist meetmete ja menetluste rakendamiseks;

                  —

                  erilise tähelepanu pööramist turvalisuse seisukohalt tundliku teabe avalikustamise eest kaitsmise meetmetele;

                  —

                  asjassepuutuvate osapoolte kui ka üldsuse teadmisvajaduse nõuete kindlakstegemist.

      II LISA
      SADAMA TURVALISUSE PLAAN
      Sadama turvalisuse plaan sätestab sadama julgeoleku korraldamise. Plaan põhineb sadama turvalisuse hindamise tulemustele. Plaan sätestab selgesõnaliselt üksikasjalikud meetmed. See sisaldab kontrollsüsteemi, mis võimaldab vajaduse korral võtta kasutusele vajalikke parandusmeetmeid.
      Sadama turvalisuse plaan põhineb järgmistel üldistel aspektidel:

                  —

                  määratleb kõik sadama turvalisuse seisukohalt olulised piirkonnad. Meetmed, menetlused ja tegevus võivad erinevates alampiirkondades varieeruda, olenevalt sadama turvalisuse hindamise tulemustest. Mõnedes alampiirkondades on tõepoolest vaja rakendada tugevaimad ennetamismeetmeid kui teistes. Erilist tähelepanu pööratakse sadama turvalisuse hindamisel tuvastatud alampiirkondade kokkupuutealadele;

                  —

                  tagab erinevate turvalisuse näitajatega piirkondade erinevate turvameetmete koordineerimise;

                  —

                  võimaldab vajaduse korral erinevate meetmete rakendamist vastavalt sadama erinevatele piirkondadele, erinevatele turvalisuse tasemetele ja spetsiifilisele teabele;

                  —

                  töötab välja sadama turvalisuse tugevdamist toetava organisatoorse struktuuri.

            Nendele põhiaspektidele tuginedes määrab sadama turvalisuse plaan kindlaks ülesanded ja spetsiifilised tööplaanid järgmistes valdkondades:

                  —

                  sissepääsu nõuded. Teatud alade suhtes jõustuvad nõuded ainult siis, kui turvalisuse tasemed ületavad minimaalse taseme. Sadama turvalisuse plaan peab hõlmama kõiki nõudeid ja üleminekupiire;

                  —

                  isikut tõendavate dokumentide, pagasi ja lasti kontrollimise nõuded. Alampiirkondade suhtes võivad nõuded kehtida või mitte; erinevates alampiirkondades võivad nõuded kehtida täielikult või osaliselt. Alampiirkonda sisenevaid või seal viibivaid isikuid võib kontrollida. Sadama turvalisuse plaan vastab sadama turvalisuse hindamise tulemustele, mille abil määratakse kindlaks iga alampiirkonna turvanõuded ja turvalisuse tasemed. Kui sadama turvalisuse tagamiseks luuakse spetsiaalsed isikukaardid, kehtestatakse selge kord selliste dokumentide väljastamiseks, kasutamise kontrollimiseks ja tagastamiseks. Selline kord võtab erimeetmete kehtestamisel arvesse teatavate sadama kasutajate gruppide eripära, et piirata juurdepääsu kontrollimise nõuete negatiivset mõju. Erinevad kategooriad kehtestatakse igal juhul meremeeste, ametiisikute, sadamas regulaarselt töötavate või seda külastavate inimeste, sadamas elavate ja seal aeg-ajalt töötavate ja seda aeg-ajalt külastavate inimeste jaoks;

                  —

                  koostöö lasti kontrolli, pagasi ja reisijate kontrolli asutuste vahel. Vajaduse korral näeb plaan ette nimetatud asutuste info- ja kontrollsüsteemide, kaasa arvatud saabumise-eelsed kontrollsüsteemid, ühendamist;

                  —

                  menetlused ja meetmed kahtlase lasti, pagasi, punkri, varustuse või isikuga seotud situatsioonide lahendamiseks, kaasa arvatud turvaala kindlaksmääramine ja teised sadama turvalisuse alased probleemid ja rikkumised;

                  —

                  alampiirkondade või seal läbiviidava tegevuse kontrollimise nõuded. Nii vajadus tehniliste lahenduste järele kui ka lahendused määratakse kindlaks tuginedes sadama turvalisuse hindamisele;

                  —

                  viidad. Piirkonnad, mille kohta kehtivad sissepääsu- ja/või kontrollinõuded, varustatakse vastavate viitadega. Kontrollimise ja sissepääsu nõuded võtavad arvesse kõiki asjassepuutuvaid õigusakte ja tavasid. Kontrolltegevusele viidatakse asjakohaselt, kui seda nõuavad siseriiklikud õigusaktid;

                  —

                  kommunikatsioon ja julgeolekukontroll. Kogu oluline julgeolekualane teave edastatakse vastavalt julgeolekukontrolli standarditele, mida plaan sisaldab. Arvestades teatud teabe tundlikkust, toimub teabe edastamine teadmisvajaduse põhimõttel, kuid vastavalt vajadusele võib avalikkuse teavitamise korral võtta kasutusele vajalikud menetlused. Julgeolekukontroll moodustab osa sadama turvalisuse plaanist ja on suunatud turvalisuse aspektist tundliku teabe kaitsmisele avalikustamise eest;

                  —

                  turvalisust ohustavatest vahejuhtumitest teatamine. Kiire reageerimise tagamiseks sätestatakse sadama turvalisuse plaanis kindlad turvalisust ohustavatest vahejuhtumitest sadama turvaülemale või/ja sadama turvaasutusele teatamise nõuded;

                  —

                  teiste ennetamist puudutavate plaanide ja tegevuste ühendamine. Plaan käsitleb eelkõige teiste sadamas kasutusel olevate ennetavate ja kontrollimisega seotud tegevuste ühendamist;

                  —

                  teiste vastutegevusplaanide ühendamine ja/või spetsiifiliste vastutegevusmeetmete, -menetluste ja -tegevuse kaasamine. Plaan täpsustab teiste vastutegevus- ja hädaolukorraplaanide ühendamise ja nendega kooskõlas tegutsemise üksikasjad. Konfliktid ja puudused lahendatakse vajaduse tekkides;

                  —

                  koolituse ja õppuste nõuded;

                  —

                  toimiv sadama turvaorganisatsioon ja töökord. Sadama turvalisuse plaan täpsustab sadama turvaorganisatsioonide, nende ülesannete jaotamise ja töökorra üksikasjad. Plaan täpsustab, kui see peaks vajalik olema, sadamaala ja laevade turvaülemate vahelise koostöö üksikasjad. Plaan määrab üldjoontes kindlaks sadama turvakomitee ülesanded juhul, kui taoline komitee olemas on;

                  —

                  sadama turvalisuse plaani ajakohastamise ja kohandamise menetlused.

      III LISA
      TURVAÕPPUSE PÕHINÕUDED
      Erinevat liiki õppuseid, milles võivad osaleda sadamarajatiste turvaülemad koos liikmesriikide asjaomaste ametiisikutega, ettevõtete ning võimalusel laevade turvaülemad, korraldatakse vähemalt kord kalendriaasta jooksul ja mitte harvemini kui iga 18 kuu tagant. Ettevõtete või laevade turvaülemate ühisõppusel osalemise taotlused esitatakse laeva turvalisuse ja tööga seotud mõju silmas pidades. Nimetatud õppused testivad kommunikatsiooni, koordinatsiooni, ressursside olemasolu ja reageerimist. Õppused võivad olla:

                  1.

                  teoreetilised või praktilised;

                  2.

                  lauatagune simulatsioon või seminar; või

                  3.

                  ühendatud teiste õppustega nagu hädaolukorrale reageerimine või teised sadamariigi asutuste korraldatud õppused.

      IV LISA
      TUNNUSTATUD TURVAORGANISATSIOONILE KEHTESTATUD TINGIMUSED
      Tunnustatud turvaorganisatsioonil on:

                  1.

                  eriteadmised sadama turvalisuse oluliste aspektide kohta;

                  2.

                  vajalikud teadmised sadamategevuse kohta, kaasa arvatud teadmised sadama ülesehituse kohta;

                  3.

                  vajalikud teadmised sadamate turvalisust mõjutavate teiste turvalisuse seisukohalt oluliste tegevuste kohta;

                  4.

                  oskus hinnata võimalikke ohte sadama turvalisusele;

                  5.

                  suutlikkus hoida ja parandada oma töötajaskonna erialaseid teadmisi;

                  6.

                  suutlikkus jätkuvalt kontrollida oma töötajaskonna usaldusväärsust;

                  7.

                  suutlikkus kasutada vajalikke meetmeid, et vältida turvalisuse seisukohalt tundliku teabe ebaseaduslikku avalikustamist või sellele juurdepääsu;

                  8.

                  teadmised vastavate siseriiklike ja rahvusvaheliste õigusaktide ja julgeolekunõuete kohta;

                  9.

                  teadmised praeguse hetke julgeoleku mudelite ja sellealaste ohtude kohta;

                  10.

                  oskus ära tunda ja üles leida relvad, ohtlikud ained ja seadmed;

                  11.

                  oskus karakteristikute ja käitumuslike mudelite järgi diskrimineerimata ära tunda isikud, kes on tõenäoliselt ohuks sadama turvalisusele;

                  12.

                  teadmised turvameetmetest kõrvalehoidumise võtete kohta;

                  13.

                  teadmised kaitse- ja valvevahendite ning -süsteemide ja nende tööpiirangute kohta.

            Tunnustatud turvaorganisatsioonil, kes hindas sadama turvalisust või vaatas läbi taolise hindamise, ei ole lubatud koostada või läbi vaadata sama sadama turvalisuse plaani.


title: Nõukogu direktiiv 2001/44/EÜ, 15. juuni 2001, millega muudetakse direktiivi 76/308/EMÜ, vastastikuse abi kohta Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi rahastamissüsteemi kuuluvatest meetmetest tulenevate nõuete ning põllumajandusmaksude ja tollimaksude sissenõudmisel ning seoses käibemaksuga ja teatavate aktsiisimaksudega

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32001L0044

Euroopa Liidu Teataja L 175 , 28/06/2001 Lk 0017 - 0020

		Nõukogu direktiiv 2001/44/EÜ,15. juuni 2001,millega muudetakse direktiivi 76/308/EMÜ, vastastikuse abi kohta Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi rahastamissüsteemi kuuluvatest meetmetest tulenevate nõuete ning põllumajandusmaksude ja tollimaksude sissenõudmisel ning seoses käibemaksuga ja teatavate aktsiisimaksudegaEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 93 ja 94,võttes arvesse komisjoni ettepanekut [1],võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades järgmist:(1) Direktiivis 76/308/EMÜ [4] sätestatud sissenõudmisel antavat vastastikust abi käsitlevat kehtivat korda tuleks muuta, et tõrjuda kasvavat pettuse ohtu, mis ähvardab ühenduse ja liikmesriikide finantshuve ja siseturgu.(2) Seoses siseturuga tuleks ühenduse ja riiklikke finantshuve, mida järjest enam ohustab pettus, kaitsta nii, et siseturu konkurentsivõime ja fiskaalneutraliteet oleksid paremini kaitstud.(3) Liikmesriikide finantshuvide ja siseturu neutraliteedi paremaks kaitseks tuleks direktiivis 76/308/EMÜ sätestatud vastastikuse abiga hõlmata teatavate tulu- ja kapitalimaksude ning kindlustusmaksetelt tasutavate maksudega seotud nõuded.(4) Selliste nõuete tõhusama sissenõudmise lubamiseks, mille kohta on esitatud sissenõudmistaotlus, käsitatakse nõude täitmisele pööramist võimaldavat juriidilist dokumenti põhimõtteliselt taotluse saanud asutuse asukohaliikmesriigi juriidilise dokumendina.(5) Vastastikuse abi kasutamine sissenõudmisel ei või, välja arvatud erandlikel asjaoludel, rajaneda rahalisel kasul või huvil saavutatud tulemuste vastu, vaid liikmesriigid peaksid suutma kokku leppida tagasimaksekorras, kui sissenõudmine põhjustab erilisi probleeme.(6) Käesoleva direktiivi rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused. [5](7) Seetõttu tuleks direktiivi 76/308/EMÜ vastavalt muuta,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 76/308/EMÜ muudetakse järgmiselt.1. Pealkiri asendatakse järgmisega:"Nõukogu direktiiv 76/308/EMÜ, 15. märts 1976, vastastikuse abi kohta teatavate lõivude, tollimaksude, maksude ja muude meetmetega seotud nõuete sissenõudmisel."2. Artikkel 2 asendatakse järgmisega:"Artikkel 2Käesolevat direktiivi kohaldatakse kõigi nõuete suhtes, mis on seotud:a) toetuste, sekkumise ja teiste meetmetega, mis kuuluvad Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi (EAGGF) täieliku või osalise rahastamise süsteemi, sealhulgas nende meetmetega seonduvalt sissenõutavad summad;b) maksude ja tollimaksudega, mis on ette nähtud suhkruturu ühise korralduse alusel;c) impordimaksudega;d) ekspordimaksudega;e) käibemaksuga;f) aktsiisiga järgmistelt toodetelt:- tubakatooted,- alkohol ja alkohoolsed joogid,- mineraalõlid;g) tulu- ja kapitalimaksudega;h) kindlustusmaksetelt tasutavate maksudega;i) punktides a–h nimetatud nõuetega kaasnevate intresside, halduskaristuste ja -trahvidega ning kuludega, välja arvatud kõik kriminaalõiguslikud karistused, mis on määratud taotluse saanud asutuste asukohaliikmesriikide kehtivate õigusaktidega."3. Artiklisse 3 lisatakse järgmised taanded:"— impordimaksud — tollimaksud ja importimisel tasutavad samaväärse toimega maksud ning impordimaksud, mis on ette nähtud ühise põllumajanduspoliitika või sellise erikorra raames, mida kohaldatakse teatavate põllumajandussaaduste töötlemisel saadud kaupade suhtes,— ekspordimaksud — tollimaksud ja eksportimisel tasutavad samaväärse toimega maksud ning ekspordimaksud, mis on ette nähtud ühise põllumajanduspoliitika või sellise erikorra raames, mida kohaldatakse teatavate põllumajandussaaduste töötlemisel saadud kaupade suhtes,— tulu- ja kapitalimaksud — direktiivi 77/799/EMÜ [6] artikli 1 lõikes 3 loetletud maksud, mida tuleb tõlgendada kooskõlas kõnealuse direktiivi artikli 1 lõikega 4,— kindlustusmaksetelt tasutavad maksud:Austrias: | i)Versicherungssteuerii)Feuerschutzsteuer |Belgias: | i)Taxe annuelle sur les contrats d'assuranceii)Jaarlijkse taks op de verzekeringscontracten |Saksamaal: | i)Versicherungssteurerii)Feuerschutzsteuer |Taanis: | i)Afgift af lystfartøjsforsikringerii)Afgift af ansvarsforsikringer for motorkøretøjer m.v.iii)Stempelafgift af forsikringspræmier |Hispaanias: | Impuesto sobre la prima de seguros |Kreekas: | i)Φόρος κύκλου εργασιών (Φ.Κ.Ε)ii)Τέλη Χαρτοσήμου |Prantsusmaal: | Taxe sur les conventions d'assurances |Soomes: | i)Eräistä vakuutusmaksuista suoritettava vero/skatt på vissa försäkringspremierii)Palosuojelumaksu/brandskyddsavgift |Itaalias: | Imposte sulle assicurazioni private ed i contratti vitalizi di cui alla legge 29.10.1967 No 1216 |Iirimaal: | Levy on insurance premiums |Luksemburgis: | i)Impôt sur les assurancesii)Impôt dans l'intérêt du service d'incendie |Madalmaades: | Assurantiebelasting |Portugalis: | Imposto de selo sobre os prémios de seguros |Rootsis: | ei ole |Ühendkuningriigis: | Insurance Premium Tax (IPT). |Käesolevat direktiivi kohaldatakse ka nende identsete või analoogsete maksudega seotud nõuete suhtes, mis täiendavad või asendavad kuuendas taandes nimetatud kindlustusmaksetelt tasutavaid makse. Liikmesriikide pädevad asutused edastavad üksteisele ja komisjonile selliste maksude täitmisele pööramise kuupäevad."4. Artikli 4 lõikes 2 asendatakse sõnad "nimi ja aadress" sõnadega: "nimi, aadress ja muu identifitseerimiseks vajalik asjakohane teave, millele taotluse esitanud asutusel tavaliselt juurdepääs on".5. Artikli 5 lõikes 2 asendatakse sõnad "nimi ja aadress" sõnadega: "nimi, aadress ja muu identifitseerimiseks vajalik asjakohane teave, millele taotluse esitanud asutusel tavaliselt juurdepääs on".6. Artiklid 7, 8, 9 ja 10 asendatakse järgmistega:"Artikkel 71. Nõude sissenõudmistaotlusele, mille taotluse esitanud asutus esitab asutusele, kellelt abi taotletakse, tuleb lisada taotluse esitanud asutuse asukohaliikmesriigis välja antud vastava nõude täitmisele pööramist lubav ametlik dokument või selle kinnitatud koopia ning vajaduse korral ka muude sissenõudmiseks vajalike dokumentide originaal või kinnitatud koopia.2. Taotluse esitanud asutus võib esitada sissenõudmistaotluse ainult juhul, kui:a) nõuet ja/või selle täitmisele pööramist lubavat juriidilist dokumenti ei ole tema asukohaliikmesriigis vaidlustatud, välja arvatud juhul, kui kohaldatakse artikli 12 lõike 2 teist lõiku;b) ta on oma asukohaliikmesriigis kohaldanud asjakohast sissenõudmismenetlust, mis on lubatav lõikes 1 nimetatud juriidilise dokumendi alusel, ja nõuet ei ole võetud meetmete tulemusel täielikult tasutud.3. Sissenõudmistaotlusel tuleb märkida:a) nimi, aadress ja muu asjaomase isiku ja/või tema varasid hoidva kolmanda isiku identifitseerimisega seotud asjakohane teave;b) nimi, aadress ja muu taotluse esitanud isiku identifitseerimisega seotud asjakohane teave;c) viide juriidilise dokumendile, mis lubab nõude täitmisele pööramist ja mis on välja antud taotluse esitanud asutuse asukohaliikmesriigis;d) nõude laad ja suurus, sealhulgas peanõue, intress ja muud karistusmaksed, trahvid ja kulud, mis on esitatud kummagi asutuse asukohaliikmesriigi vääringus;e) kuupäev, kui taotluse esitanud asutus ja/või taotluse saanud asutus juriidilise dokumendi adressaadile teatavaks tegi;f) kuupäev, millest alates, ja ajavahemik, mille jooksul on täitmisele pööramine taotluse esitanud asutuse asukohaliikmesriigis kehtivate õigusaktide kohaselt võimalik;g) muu asjakohane teave.4. Sissenõudmistaotlus sisaldab ka taotluse esitanud asutuse deklaratsiooni, milles kinnitatakse, et lõikes 2 sätestatud tingimused on täidetud.5. Taotluse esitanud asutus edastab taotluse saanud asutusele viivitamata kogu asjakohase teabe, mille ta on saanud sissenõudmistaotluse põhjuste kohta.Artikkel 81. Nõude täitmisele pööramist lubavat juriidilist dokumenti tunnustatakse otseselt ja seda käsitatakse automaatselt kui juriidilist dokumenti, mis lubab taotluse saanud asutuse asukohaliikmesriigi nõude täitmisele pööramist.2. Esimesest lõikest olenemata tuleb nõude täitmisele pööramist lubav juriidiline dokument vajaduse korral ja kooskõlas taotluse saanud asutuse asukohaliikmesriigis kehtivate seadustega vastu võtta ja kinnitada dokumendina, mis lubab nõude täitmisele pööramist kõnesoleva liikmesriigi territooriumil, ning sellise dokumendiga asendada või täiendada.Liikmesriigid püüavad vastuvõtmise, kinnitamise, täiendamise või asendamisega seotud vorminõuded täita kolme kuu jooksul alates sissenõudmistaotluse saamisest, välja arvatud juhul, kui kohaldatakse kolmandat lõiku. Kui täitmisele pööramist lubav juriidiline dokument on nõuekohaselt koostatud, ei või kõnealuste vorminõuete täitmisest keelduda. Taotluse saanud asutus teavitab taotluse esitanud asutust kolmekuulise tähtaja ületamise põhjustest.Kui nende vorminõuete täitmine põhjustab nõude ja/või taotluse esitanud asutuse poolt väljastatud nõude täitmisele pööramist lubava juriidilise dokumendi vaidlustamise, kohaldatakse artiklit 12.Artikkel 91. Nõuded nõutakse sisse taotluse saanud asutuse asukohaliikmesriigi vääringus. Taotluse saanud asutuse poolt sissenõutud nõude kogusumma kannab taotluse saanud asutus üle taotluse esitanud asutusele.2. Taotluse saanud asutus võib vastavalt oma asukohaliikmesriigis kehtivatele õigusnormidele ja pärast konsulteerimist taotluse esitanud asutusega anda võlgnikule makseaega või lubada tal maksta osade kaupa. Taotluse saanud asutuse poolt antud lisamakseaja eest nõutud intressid tuleb üle kanda ka taotluse esitanud asutuse asukohaliikmesriigile.Alates kuupäevast, kui nõude sissenõudmise täitmisele pööramist võimaldav juriidiline dokument on otseselt tunnustatud või vastu võetud, kinnitatud, täiendatud või asendatud kooskõlas artikliga 8, nõutakse hilinenud maksete eest intressi taotluse saanud asutuse asukohaliikmesriigis kehtivate õigusnormide kohaselt ja need kantakse samuti üle taotluse esitanud asutuse asukohaliikmesriigile.Artikkel 10Artikli 6 lõikest 2 olenemata ei pruugi sissenõutavate nõuete suhtes tingimata kohaldada neid eeliseid, mida antakse samalaadsetele nõuetele, mis tekivad taotluse saanud asutuse asukohaliikmesriigis."7. Artikli 12 lõiget 2 muudetakse järgmiselt:a) esimesele lausele lisatakse järgmine tekst: "kui taotluse esitanud asutus kooskõlas teise lõiguga teisiti ei nõua";b) lisatakse järgmine lõik:"Lõike 2 esimesest lõigust olenemata võib taotluse esitanud asutus kooskõlas oma asukohaliikmesriigis kehtivate õigusnormidega nõuda, et taotluse esitanud asutus nõuaks vaidlustatud nõude sisse, kui taotluse saanud asutuse liikmesriigis kehtivad õigusnormid seda lubavad. Kui vaidlustamise tulemus on võlgnikule soodne, vastutab taotluse esitanud asutus sissenõutud summade tagasimaksmise ja vajaduse korral kooskõlas taotluse saanud asutuse asukohaliikmesriigis kehtivate õigusaktide kohaselt tasumisele kuuluva hüvitise maksmise eest."8. Artiklis 14 asendatakse esimene lõik järgmisega:"Taotluse saanud asutus ei ole kohustatud:a) andma artiklites 6-13 sätestatud abi, kui nõude sissenõudmine põhjustaks võlgniku seisundi tõttu tõsiseid majanduslikke või sotsiaalseid raskusi selle asutuse asukohaliikmesriigis, juhul kui taotluse saanud liikmesriigis kehtivad õigusnormid võimaldavad selliseid meetmeid võtta samalaadsete siseriiklike nõuete puhul;b) anda artiklites 4-13 sätestatud abi, kui vastavalt artiklile 4, 5 või 6 esitatud esmase taotluse nõuded on seotud rohkem kui viis aastat vanade nõuetega, alates ajast, kui kooskõlas taotluse esitanud asutuse asukohaliikmesriigis kehtivate õigusnormidega koostati sissenõudmist lubav juriidiline dokument, kuni taotluse esitamise kuupäevani. Juhul, kui nõue või juriidiline dokument vaidlustatakse, loetakse kõnealust ajavahemikku alates ajast, kui taotluse esitanud riik teeb kindlaks, et nõuet või sissenõudmist lubavat täitmisele pööramise korraldust ei või enam vaidlustada."9. Artiklis 17 asendatakse sõnad "asjakohastele dokumentidele" sõnadega: "täitmisele pööramist lubavatele ja muudele asjakohastele dokumentidele".10. Artikkel 18 asendatakse järgmisega:"Artikkel 181. Taotluse saanud asutus nõuab asjaomaselt isikult sisse ja säilitab kõik sissenõudmisega seoses tekkinud kulud kooskõlas õigusnormidega, mida asutuse asukohaliikmesriigis kohaldatakse samalaadsete nõuete suhtes.2. Liikmesriigid loobuvad vastastikku kõigist nõuetest käesoleva direktiivi kohaselt antava vastastikuse abiga seotud kulutuste tagasimaksmiseks.3. Kui sissenõudmine põhjustab erilisi probleeme, on seotud väga suurte summadega või organiseeritud kuritegevuse vastase võitlusega, võivad taotleja ja taotluse saanud asutused kokku leppida kõnealust juhtumit käsitlevas tagasimaksmiskorras.4. Taotluse esitanud asutuse asukohaliikmesriik on taotluse saanud asutuse asukohaliikmesriigi ees vastutav põhjendamatuks osutunud toimingutest tulenevate kulutuste ja kadude eest, kui toimingute põhjendamatus oli seotud nõude alusega või taotluse esitanud asutuse poolt väljastatud dokumendi kehtivusega."11. Artikkel 20 asendatakse järgmisega:"Artikkel 201. Komisjoni abistab sissenõudmise komitee (edaspidi "komitee"), mis koosneb liikmesriikide esindajatest ja mille eesistujaks on komisjoni esindaja.2. Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7.Otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikes 6 sätestatud tähtajaks kehtestatakse kolm kuud.3. Komitee võtab vastu oma töökorra."12. Artikkel 22 asendatakse järgmisega:"Artikkel 22Üksikasjalikud eeskirjad selleks, et rakendada artikli 4 lõikeid 2 ja 4, artikli 5 lõikeid 2 ja 3, artikleid 7, 8, 9 ja 11, artikli 12 lõikeid 1 ja 2, artiklit 14, artikli 18 lõiget 3 ja artiklit 25 ning määrata kindlaks vahendid, mille abil asutused omavahel teavet vahetavad, eeskirjad sissenõutud summade ümberarvestamise ja ülekandmise kohta ning abitaotluse esitamist õigustava minimaalse nõudesumma määramise kohta võetakse vastu artikli 20 lõikes 2 sätestatud korras."13. Artiklisse 25 lisatakse järgmine lõik:"Kõik liikmesriigid teatavad igal aastal komisjonile aasta jooksul saadetud ja saadud teabe-, teavitamis- ja sissenõudmistaotluste arvu, nendega seotud nõuete summad ja sissenõutud summad. Komisjon annab Euroopa Parlamendile ja nõukogule iga kahe aasta järel aru kõnealuse korra kasutamise ja saavutatud tulemuste üle."Artikkel 21. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 30. juuniks 2002. Liikmesriigid teatavad neist viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need meetmed võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetud siseriiklike põhiliste õigusnormide teksti ja tabeli, mis näitab, kuidas käesoleva direktiivi sätted vastavad vastuvõetud siseriiklikele sätetele.Artikkel 3Käesolev direktiiv jõustub 20. päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Göteborg, 15. juuni 2001Nõukogu nimeleesistujaB. Ringholm[1] EÜT C 269, 28.8.1998, lk 16 jaEÜT C 179, 24.6.1999, lk 6.[2] EÜT C 150, 28.5.1999, lk 621 ja 16.5.2001 edastatud arvamus (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata).[3] EÜT C 101, 12.4.1999, lk 26.[4] EÜT L 73, 19.3.1976, lk 18. Direktiivi on viimati muudetud 1994. aasta ühinemisaktiga.[5] EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.[6] 19. detsembri 1977. aasta direktiiv 77/799/EMÜ liikmesriikide pädevate asutuste vastastikuse abi kohta otsese maksustamise valdkonnas (EÜT L 336, 27.12.1977, lk 15). Direktiivi on viimati muudetud 1994. aasta ühinemisaktiga.--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv 2004/56/EÜ, 21. aprill 2004, millega muudetakse direktiivi 77/799/EMÜ liikmesriikide pädevate asutuste vastastikuse abi kohta otsese maksustamise, teatavate aktsiisimaksude ja kindlustusmaksete maksustamise valdkonnas

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32004L0056

Euroopa Liidu Teataja L 127 , 29/04/2004 Lk 0070 - 0072

		Nõukogu direktiiv 2004/56/EÜ,21. aprill 2004,millega muudetakse direktiivi 77/799/EMÜ liikmesriikide pädevate asutuste vastastikuse abi kohta otsese maksustamise, teatavate aktsiisimaksude ja kindlustusmaksete maksustamise valdkonnasEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 93 ja 94,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust [1],võttes arvesse Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [2]ning arvestades järgmist:(1) Nõukogu 19. detsembri 1977. aasta direktiiv 77/799/EMÜ liikmesriikide pädevate asutuste vastastikuse abi kohta otsese maksustamise, teatavate aktsiisimaksude ja kindlustusmaksete maksustamise valdkonnas [3] kehtestas alusreeglid liikmesriikide vahelise halduskoostöö ja teabevahetuse kohta, et avastada ja ennetada maksudest kõrvalehoidumist ning maksupettust ja võimaldada liikmesriikidel maksustamist õigesti läbi viia. Kõnealuseid reegleid on oluline täiustada, laiendada ja moderniseerida.(2) Kui liikmesriik viib läbi uurimisi, et hankida abitaotlusele vastamiseks vajalikku teavet, käsitletakse kõnealust riiki omal algatusel tegutsevana, sel viisil kehtivad teabekogumisprotsessi suhtes vaid ühed eeskirjad ning uurimist ei kahjusta viivitamised.(3) Et võitlus maksupettuse vastu oleks tulemuslik, on asjakohatu, kui liikmesriik, kes on saanud teavet teiselt liikmesriigilt, peaks järgnevalt taotlema luba avaldada kõnealust teavet avalikul istungil või kohtuotsustes.(4) Tuleks täpsustada, et liikmesriigil ei lasu mingit kohustust abitaotlusele vastamiseks vajaliku teabe saamiseks uurimisi läbi viia, kui antud riigi õigusaktid või haldustavad ei luba selle pädeval asutusel uurimisi teostada või kõnealust teavet koguda.(5) Liikmesriigi pädeval asutusel peaks olema võimalik teabe edastamisest või abi andmisest keelduda, kui taotlev liikmesriik ei suuda anda sama tüüpi teavet kas siis faktilistel või õiguslikel põhjustel.(6) Pidades silmas teatavates liikmesriikides kehtivaid õigusnõudeid, mille kohaselt tuleb maksumaksjat teavitada tema maksukohustust käsitlevatest otsustest ja dokumentidest ning sellest tulenevaid raskusi maksuhaldurite jaoks, sealhulgas juhtumeid, kui maksumaksja on teise liikmesriiki ümber asunud, on sellistel asjaoludel soovitav, et maksuhalduritel oleks võimalik nende liikmesriikide pädevatelt asutustelt abi paluda, kuhu maksumaksja on ümber asunud.(7) Kuna mitmetes liikmesriikides kehtestatud maksude alusel maksustamisele kuuluva ühe või enama isiku maksuseisund pakub sageli ühist või täiendavat huvi, tuleks kahel või enamal liikmesriigil võimaldada teostada selliste isikute suhtes üheaegseid kontrollimisi vastastikuse kokkuleppe ja vabatahtlikkuse alusel iga kord, kui sellised kontrollimised näivad olevat tulemuslikumad kui kontrollimised, mis on viidud läbi üksnes ühe liikmesriigi poolt.(8) Komisjon esitas oma ettepaneku direktiivi kohta asutamislepingu artikli 95 alusel. Võttes arvesse asjaolu, et ettepanek direktiivi kohta seostus seadusandluse ühtlustamisega nii otsese kui kaudse maksustamise valdkonnas, ning et seepärast peaks kõnealune akt olema vastu võetud asutamislepingu artiklite 93 ja 94 alusel, konsulteeris nõukogu Euroopa Parlamendiga 12. novembri 2003. aasta kirjas, teavitades viimast nõukogu kavatsusest õiguslikku alust muuta.(9) Seetõttu tuleks direktiivi 77/799/EMÜ vastavalt muuta,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 77/799/EMÜ muudetakse järgmiselt.1. Artikli 1 lõiget 5 muudetakse järgmiselt:a) sõnastus rubriigis"Itaalias"asendatakse järgmisega:"il Capo del Dipartimento per le Politiche Fiscali või tema volitatud esindaja";b) sõnastus rubriigis"Rootsis"asendatakse järgmisega:"Chefen för Finansdepartementet või tema volitatud esindaja".2. Artikli 2 lõikesse 2 lisatakse järgmine lõik:"Soovitava teabe hankimiseks tuleb taotluse saanud asutusel või haldusasutusel, kelle poole ta võib abi saamiseks pöörduda, toimida nii, nagu tegutseks ta omal algatusel või oma asukohamaa teise ametiasutuse palvel."3. Artikli 7 lõige 1 asendatakse järgmisega:"1. Kogu käesoleva direktiivi alusel liikmesriigile esitatud teavet hoitakse selles riigis salajasena samamoodi, kui tema siseriikliku õigusakti alusel saadud teavet. Seda teavet:- võib teha kättesaadavaks üksnes otseselt maksude määramisega või käesoleva halduskontrolliga seotud isikutele,- võib teha teatavaks üksnes seoses sanktsioone hõlmavate kohtumenetluste või haldusmenetlustega, mis puudutavad või on seotud maksude määramise või selle läbivaatamisega, ning üksnes isikutele, kes on selliste toimingutega otseselt seotud; kõnealust teavet võib siiski avalikustada avalikel kohtuistungitel või kohtuotsustes, kui teabe esitanud liikmesriigi pädev asutus ei ole teabe esmasel edastamisel selle vastu,- ei või ühelgi juhul kasutada muul kui maksustamise eesmärgil või seoses sanktsioone hõlmavate kohtumenetluste või haldusmenetlustega, mis puudutavad või on seotud maksude määramise või läbivaatamisega.Lisaks sellele võivad liikmesriigid näha ette esimeses lõigus osutatud teabe kasutamise direktiivi 76/308/EMÜ [4] artiklis 2 käsitletud muude lõivude, tollimaksude ja maksude hindamiseks."4. Artiklit 8 muudetakse järgmiselt:a) lõige 1 asendatakse järgmisega:"1. Käesolev direktiiv ei pane liikmesriigile, kellelt on taotletud teabe esitamist, mingit kohustust uurimisi läbi viia või teavet esitada, kui selliste uurimiste teostamine või soovitud teabe kogumine on vastuolus kõnealuse riigi õigusaktidega või pädeva asutuse haldustavadega.";b) lõige 3 asendatakse järgmisega:"3. Liikmesriigi pädev asutus võib keelduda teabe edastamisest, kui seda taotlenud liikmesriik pole faktilistel või õiguslikel põhjustel võimeline sama tüüpi teavet andma."5. Lisatakse järgmised artiklid:"Artikkel 8aTeavitamine1. Liikmesriigi pädeva asutuse taotlusel teavitab teise liikmesriigi pädev asutus kooskõlas taotluse saanud liikmesriigis kehtivate sarnastest dokumentidest teavitamist reguleerivate eeskirjadega saajat kõigist dokumentidest ja otsustest, mis pärinevad taotluse esitanud liikmesriigi haldusasutustelt ning puudutavad nende kohaldamist tema käesoleva direktiiviga reguleeritud maksualastes õigusaktides.2. Teatamise taotlused viitavad teavitamisele kuuluva dokumendi või otsuse subjektile ning täpsustavad saaja nime ja aadressi koos mis tahes muu teabega, mis võib saaja tuvastamist hõlbustada.3. Taotluse saanud asutus teavitab taotluse esitanud asutust viivitamata oma vastusest teatamistaotlusele ning teavitab teda eelkõige kuupäevast, mil otsusest või dokumendist saajale teada anti.Artikkel 8bÜheaegsed kontrollimised1. Kui ühe või enama maksustamisele kuuluva isiku maksuseisund pakub ühist või täiendavat huvi kahele või enamale liikmesriigile, võivad need riigid leppida kokku üheaegsete kontrollimiste teostamises oma territooriumidel eesmärgiga sel viisil hangitud teavet vahetada iga kord, kui need osutuvad olevat tulemuslikumad kui kontrollimised, mis on viidud läbi ainult ühe liikmesriigi poolt.2. Igas liikmesriigis nimetab pädev asutus iseseisvalt need maksustamisele kuuluvad isikud, kelle osas ta kavatseb üheaegse kontrollimise ettepaneku teha. Ta teavitab vastavaid pädevaid asutusi teistes asjaomastes liikmesriikides juhtumitest, mille suhtes tema arvates tuleks kohaldada üheaegset kontrollimist. Ta esitab oma valiku põhjused võimaluste piires teabena, mis ajendas teda sellist valikut tegema. Samuti täpsustab ta tähtaja, mille jooksul sellised kontrollimised tuleks teostada.3. Iga asjaomase liikmesriigi pädev asutus otsustab, kas ta soovib üheaegsel kontrollimisel osaleda. Üheaegse kontrollimise ettepaneku saamisel teatab liikmesriigi pädev asutus oma vastaspooleks olevale asutusele oma nõusolekust või põhjendatud keeldumisest.4. Iga asjaomaste liikmesriikide pädev asutus määrab esindaja, kes vastutab järelvalve ja kooskõlastamise eest."Artikkel 2Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusaktid enne 1. jaanuari 2005. Nad edastavad kõnealuste sätete teksti ning kõnealuste sätete ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid käesolevad meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Artikkel 3Käesolev direktiiv jõustub Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Luxembourg, 21. aprill 2004Nõukogu nimeleesistujaJ. Walsh[1] Arvamus on esitatud 15. jaanuaril 2004 (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).[2] ELT C 32, 5.2.2004, lk 94.[3] EÜT L 336, 27.12.1977, lk 15. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2003/93/EÜ (ELT L 264, 15.10.2003, lk 23).[4] EÜT L 73, 19.3.1976, lk 18.--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv, 26. juuni 1975, millega muudetakse direktiive 66/400/EMÜ, 66/401/EMÜ, 66/402/EMÜ, 66/403/EMÜ ja 69/208/EMÜ peediseemne, söödakultuuride seemne, teraviljaseemne, seemnekartuli ning õli- ja kiudtaimede seemne turustamise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31975L0444

Euroopa Liidu Teataja L 196 , 26/07/1975 Lk 0006 - 0013 Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 03 Köide 13 Lk 0057  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 03 Köide 8 Lk 0198  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 03 Köide 8 Lk 0198  Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 6 Lk 0115  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 6 Lk 0115

		Nõukogu direktiiv,26. juuni 1975,millega muudetakse direktiive 66/400/EMÜ, 66/401/EMÜ, 66/402/EMÜ, 66/403/EMÜ ja 69/208/EMÜ peediseemne, söödakultuuride seemne, teraviljaseemne, seemnekartuli ning õli- ja kiudtaimede seemne turustamise kohta(75/444/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGUvõttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 43 ja 100,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse assamblee arvamust, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [2]ning arvestades, et:allpool esitatud põhjustel tuleks muuta teatavaid seemne turustamist käsitlevaid direktiive;kõnealuste direktiivide kohaldamise käigus on selgunud, et ühendusesiseselt kaubeldakse peediseemne ja söödakultuuride seemnete väikepakenditega;seepärast on asjakohane ühtlustada kõnealust sektorit, mida seni on reguleeritud siseriiklike õigusaktidega;seoses sellega on soovitatav ühelt poolt hõlbustada selliste väikepakendite märgistamist ja pitseerimist ning teiselt poolt näha ette piisav kohustuslik kontroll seemnete kindlakstegemiseks;teatavates eespool nimetatud direktiivides sätestatakse, et alates 1. juulist 1975 ei või liikmesriigid enam riiklikult kinnitada teistes riikides, eriti kolmandates riikides, koristatud seemnete samaväärsust; kuna söödateravilja ning õli- ja kiudtaimede seemnete puhul ei ole kõikidel juhtudel olnud võimalik viia läbi ühenduse kontrolli, tuleks eespool nimetatud tähtaega kõnealuste seemnete puhul siiski pikendada, et vältida häireid olemaolevates kaubandussuhetes;on soovitatav lubada liikmesriikidel kehtestada sätteid, millega hõlbustatakse teraviljaseemet, seemnekartulit ning õli- ja kiudtaimede seemneid sisaldavate väikepakendite pitseerimist;samuti on vaja teha teatavad parandused seoses seemnekoguste kindlaksmääramise viisiga,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Nõukogu 14. juuni 1966. aasta direktiivi 66/400/EMÜ (peediseemne turustamise kohta, [3] viimati muudetud direktiiviga 73/438/EMÜ [4]) muudetakse järgmiselt.1. Artikli 2 lõikele 1 lisatakse järgmine punkt:"G. EMÜ väikepakendid: pakendid, mis sisaldavad järgmisi sertifitseeritud seemeneid:- üheseemnelise viljaga või täpsuskülviks kasutatav seeme: kuni 100000 seemnete kogumit või tera või netomassiga kuni 2,5 kg, välja arvatud vajaduse korral granuleeritud pestitsiidid, puhtimisvahendid või muud tahked lisandid;- muu kui üheseemnelise viljaga või täpsuskülviks kasutatav seeme: netomassiga kuni 10 kg, välja arvatud vajaduse korral granuleeritud pestitsiidid, puhtimisvahendid või muud tahked lisandid."2. Artikli 9 lõikes 1 asendatakse sõnad "artiklites 10 ja 11" sõnadega "vastavalt vajadusele artiklites 10, 11 või 11a".3. Artikkel 10 asendatakse järgmisega:"Artikkel 101. Liikmesriigid nõuavad, et eliitseemne ja sertifitseeritud seemne pakendid, v.a sertifitseeritud seemne EMÜ väikepakendid, tuleb ametlikult pitseerida nii, et pakendi avamisel pitser rikutakse ja seda ei ole võimalik uuesti kasutada.2. Liikmesriigid nõuavad, et pakendeid, v.a EMÜ väikepakendeid, tohib ühel või mitmel korral uuesti pitseerida üksnes ametlikult. Kui pakend pitseeritakse uuesti, märgitakse artikli 11 lõike 1 alusel nõutavale etiketile uuesti pitseerimise kuupäev ja selle eest vastutav asutus.3. Liikmesriigid nõuavad, et EMÜ väikepakendid tuleb pitseerida nii, et pakendi avamisel pitser rikutakse ja seda ei ole võimalik uuesti kasutada. Pakendeid võib ühel või mitmel korral uuesti pitseerida üksnes ametliku järelevalve all.4. Eliitseemne väikepakendite puhul võivad liikmesriigid näha ette erandid lõigetest 1 ja 2."4. Artikli 11 lõike 1 sissejuhatav osa asendatakse järgmisega:"1. Liikmesriigid nõuavad, et eliitseemne ja sertifitseeritud seemne pakendid, v.a sertifitseeritud seemne EMÜ väikepakendid…".5. Artikli 11 lõike 2 punkt b asendatakse järgmisega:"b) näha eliitseemne väikepakendite puhul ette erandid lõikest 1, juhul kui kõnealustel pakenditel on märge: "Lubatud turustada üksnes… (asjaomane liikmesriik)"."6. Artikli 11 järele lisatakse järgmised artiklid:"Artikkel 11a1. Liikmesriigid nõuavad, et EMÜ väikepakenditel:a) on vastavalt III lisa punktile B tarnija etikett, trükitud märge või tempel ühes ühenduse ametlikus keeles; läbipaistvate pakendite puhul võib kõnealuse etiketi paigutada pakendi sisse, tingimusel, et see on loetav läbi pakendi; etikett peab olema sinine;b) või punktis a sätestatud tarnija etiketil on kirjas ametlikult määratud järjekorranumber; kui kasutatakse isekleepuvat ametlikku etiketti, peab see olema sinine; kõnealuse järjekorranumbri kinnitamismeetodid võib määrata kindlaks artiklis 21 sätestatud korras.2. Liikmesriigid võivad nõuda, et nende territooriumil pakendatud EMÜ väikepakendite märgistamiseks tuleb kasutada isekleepuvat ametlikku etiketti, millel on kirjas kogu III lisa punktis B sätestatud teave või osa sellest; kui teave on esitatud kõnealusel etiketil, ei nõuta märgistamist vastavalt lõike 1 punktile a.Artikkel 11bLiikmesriigid võivad sätestada, et taotluse korral pitseeritakse ja märgistatakse sertifitseeritud seemne EMÜ väikepakendid ametlikult vastavalt artikli 10 lõikele 1 ja artiklile 11.Artikkel 11cLiikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed, et tagada, et sertifitseeritud seemne väikepakendite puhul oleks seemneid võimalik kindlaks teha eelkõige seemnepartiide väiksemateks osadeks jaotamise ajal. Selleks võivad liikmesriigid nõuda, et nende territooriumil väiksemateks osadeks jaotatavad väikepakendid pitseeritakse ametlikult või ametliku järelevalve all."7. Artiklis 12 asendatakse sõnad "artiklis 4" sõnadega "käesolevas direktiivis".8. Artikli 14 lõige 1 asendatakse järgmisega:"1. Liikmesriigid tagavad, et:- eliitseemne ja sertifitseeritud seemne suhtes, mis on ametlikult sertifitseeritud ning mis on käesoleva direktiivi kohaselt ametlikult märgistatud ja pitseeritud pakendites,- sertifitseeritud seemne suhtes, mis on käesoleva direktiivi kohaselt märgistatud ja pitseeritud EMÜ väikepakendites,ei kohaldata muid kui käesolevas direktiivis sätestatud turustuskitsendusi seoses seemne omaduste, kontrollinõuete, märgistamise ja pitseerimisega."9. III lisa asendatakse järgmisega:"III LISAMÄRGISTUSA. Ametlik etikettI. Nõutav teave1. "EMÜ eeskirjad ja standardid",2. Sertifitseerimisasutus ja liikmesriik või nende lühendid,3. Partii viitenumber,4. Suhkru- või söödapeet,5. Sort,6. Kategooria,7. Tootjariik,8. Deklareeritud neto- või brutomass või deklareeritud seemnete kogumite või puhaste seemnete arv,9. Kaalu märkimise ning granuleeritud pestitsiidide, puhtimisvahendite või muude tahkete lisandite kasutamise korral lisandi laad, samuti ligikaudne seemnete kogumite või puhaste seemnete massi ja kogu massi suhe,10. Üheseemnelise viljaga seemne puhul: sõnad "üheseemnelise viljaga seeme",11. Täpsuskülviks kasutatava seemne puhul: sõnad "täpsuskülviks kastutatav seeme".II. Miinimummõõtmed110 × 67 mm.B. Tarnija etikett või pakendil esitatav teave (EMÜ väikepakendid)Nõutav teave1. "EMÜ väikepakend",2. Märgistamise eest vastutava tarnija nimi ja aadress või tunnusmärk,3. Ametlikult määratud järjekorranumber,4. Järjekorranumbri määranud asutus ja liikmesriik või nende lühendid,5. Viitenumber, juhul kui ametlik järjekorranumber ei võimalda partiid kindlaks teha,6. Suhkru- või söödapeet,7. Sort,8. "Sertifitseeritud seeme",9. Netovõi brutomass või seemnete kogumite või puhaste seemnete arv,10. Kaalu märkimise ning granuleeritud pestitsiidide, puhtimisvahendite või muude tahkete lisandite kasutamise korral lisandi laad, samuti ligikaudne seemnete kogumite või puhaste seemnete massi ja kogu massi suhe,11. Üheseemnelise viljaga seemne puhul: sõnad "üheseemnelise viljaga seeme",12. Täpsuskülviks kasutatava seemne puhul: sõnad "täpsuskülviks kasutatav seeme"."Artikkel 2Nõukogu 14. juuni 1966. aasta direktiivi 66/401/EMÜ (söödakultuuride seemnete turustamise kohta [5], viimati muudetud direktiiviga 73/438/EMÜ) muudetakse järgmiselt.1. Artikli 2 lõikele 1 lisatakse järgmised punktid:"F. EMÜ A-väikepakendid: pakendid, mis sisaldavad segu seemnetest, mis ei ole ette nähtud söödakultuuride tootmiseks, ja mille netomass on kuni 2 kg, välja arvatud vajaduse korral granuleeritud pestitsiidid, puhtimisvahendid või muud tahked lisandid.G. EMÜ B-väikepakendid: pakendid, mis sisaldavad sertifitseeritud seemet, tarbeseemet või (juhul, kui asjaomased pakendid ei ole EMÜ A-väikepakendid) seemnesegu ja mille netomass on kuni 10 kg, välja arvatud vajaduse korral granuleeritud pestitsiidid, puhtimisvahendid või muud tahked lisandid."2. artikli 8 lõikes 1 asendatakse sõnad "artiklites 9 ja 10" sõnadega "vastavalt vajadusele artiklites 9, 10 või 10a"3. artikkel 9 asendatakse järgmisega:"Artikkel 91. Liikmesriigid nõuavad, et eliitseemne, sertifitseeritud seemne ja tarbeseemne pakendid, v.a sertifitseeritud seemne ja tarbeseemne EMÜ b-väikepakendid, tuleb ametlikult pitseerida nii, et pakendi avamisel pitser rikutakse ja seda ei ole võimalik uuesti kasutada.2. Liikmesriigid nõuavad, et pakendeid, v.a EMÜ b-väikepakendeid, tohib ühel või mitmel korral uuesti pitseerida üksnes ametlikult. kui pakend pitseeritakse uuesti, märgitakse artikli 10 lõike 1 alusel nõutavale etiketile uuesti pitseerimise kuupäev ja selle eest vastutav asutus.3. Liikmesriigid nõuavad, et EMÜ b-väikepakendid tuleb ametlikult pitseerida nii, et pakendi avamisel pitser rikutakse ja seda ei ole võimalik uuesti kasutada. pakendeid võib ühel või mitmel korral uuesti pitseerida üksnes ametliku järelevalve all.4. Eliitseemne väikepakendite puhul võivad liikmesriigid näha ette erandid lõigetest 1 ja 2."4. Artikli 10 lõike 1 sissejuhatav osa asendatakse järgmisega:"1. Liikmesriigid nõuavad, et eliitseemne, sertifitseeritud seemne ja tarbeseemne pakendid, v.a sertifitseeritud seemne ja tarbeseemne EMÜ b-väikepakendid…"5. Artikli 10 lõike 2 punkt b asendatakse järgmisega:"b) näha eliitseemne väikepakendite puhul ette erandid lõikest 1, juhul kui kõnealustel pakenditel on märge: "lubatud turustada üksnes… (asjaomane liikmesriik)"."6. Artikli 10 järele lisatakse järgmised artiklid:"Artikkel 10a1. Liikmesriigid nõuavad, et EMÜ b-väikepakenditel:a) on vastavalt IV lisa punktile b tarnija etikett, trükitud märge või tempel Ühes Ühenduse ametlikus keeles; läbipaistvate pakendite puhul võib kõnealuse etiketi paigutada pakendi sisse, tingimusel, et see on loetav läbi pakendi; etiketi värvi osas kohaldatakse artikli 10 lõike 1 punkti a;b) või punktis a sätestatud tarnija etiketil on kirjas ametlikult määratud järjekorranumber; kui kasutatakse isekleepuvat ametlikku etiketti, kohaldatakse selle värvi osas artikli 10 lõike 1 punkti a; kõnealuse järjekorranumbri kinnitamismeetodid võib määrata kindlaks artiklis 21 sätestatud korras.2. Liikmesriigid võivad nõuda, et nende territooriumil pakendatud EMÜ b-väikepakendite märgistamiseks tuleb kasutada isekleepuvat ametlikku etiketti, millel on kirjas osa IV lisa punktis b sätestatud teabest; kui teave on esitatud kõnealusel etiketil, ei nõuta märgistamist vastavalt lõike 1 punktile a.Artikkel 10bLiikmesriigid võivad sätestada, et taotluse korral pitseeritakse ja märgistatakse sertifitseeritud seemne ja tarbeseemne EMÜ b-väikepakendeid ametlikult vastavalt artikli 9 lõikele 1 ja artiklile 10.Artikkel 10cLiikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed, et tagada, et väikepakendite puhul oleks seemneid võimalik kindlaks teha eelkõige seemnepartiide väiksemateks osadeks jaotamise ajal. selleks võivad liikmesriigid nõuda, et nende territooriumil väiksemateks osadeks jaotatavad väikepakendid pitseeritakse ametlikult või ametliku järelevalve all."7. Artiklis 11 asendatakse sõnad "artiklis 4" sõnadega "käesolevas direktiivis".8. Artikkel 13 asendatakse järgmisega:"Artikkel 131. Liikmesriigid nõuavad, et söödakultuuride seemneid võib eri botaaniliste perekondade, liikide või sortide seemnete seguna või seguna, mis sisaldab selliste taimede seemneid, mis ei ole söödakultuurid käesolevas direktiivis määratletud tähenduses, turustada üksnes juhul, kui kõnealused seemned ei ole ette nähtud söödakultuuride tootmiseks ja kui segu eri komponendid vastasid enne segamist nende suhtes kohaldatavatele turustamiseeskirjadele.2. Olenemata lõikest 1, võivad liikmesriigid samuti lubada söödakultuuride seemnete turustamist segudena, kui:- sellised segud on ette nähtud söödakultuuride tootmiseks või- kõnealused segud sisaldavad selliste taimeliikide seemet, mille puhul ei nähta ühenduse sätetega ette asjaomase seemne segamist söödakultuuride seemnetega.3. Kohaldatakse artikleid 8, 9, 10b, 11 ja 12 ning juhul, kui etikett on roheline, ka artikleid 10 ja 10a. Sel juhul käsitatakse EMÜ A-väikepakendeid EMÜ B-väikepakenditena.EMÜ A-väikepakendite puhul ei nõuta siiski artikli 10a lõike 1 punktiga b ettenähtud ametlikult määratud järjekorranumbrit.Lõike 2 kohaldamisel võivad liikmesriigid lubada väikepakendite puhul erandeid käesolevast direktiivist seoses maksimumkoguste ja märgistamisel esitatava teabega, kui kõnealustel pakenditel on märge: "Lubatud turustada üksnes…"."(asjaomane liikmesriik)".".9. Artikli 14 lõige 1 asendatakse järgmisega:"1. Liikmesriigid tagavad, et:- eliitseemne ja sertifitseeritud seemne suhtes, mis on ametlikult sertifitseeritud ning mis on käesoleva direktiivi kohaselt ametlikult märgistatud ja pitseeritud pakendites,- tarbeseemne suhtes, mida on ametlikult kontrollitud ning mis on käesoleva direktiivi kohaselt ametlikult märgistatud ja pitseeritud pakendites,- sertifitseeritud seemne suhtes, mis on ametlikult sertifitseeritud, ja ametlikult kontrollitud tarbeseemne suhtes, mis on käesoleva direktiivi kohaselt ametlikult märgistatud ja pitseeritud EMÜ B-väikepakendites,- seemnesegude suhtes, mis on toodetud vastavalt käesolevale direktiivile ja ei ole ette nähtud söödakultuuride tootmiseks ning mis on käesoleva direktiivi kohaselt ametlikult märgistatud ja pitseeritud pakendites,ei kohaldata muid kui käesolevas direktiivis sätestatud turustuskitsendusi seoses seemne omaduste, kontrollinõuete, märgistamise ja pitseerimisega."10. Artikli 16 lõikes 2 asendatakse kuupäev 1. juuli 1975 kuupäevaga 1. juuli 1977.11. IV lisa asendatakse järgmisega:"IV LISAMÄRGISTUSA. Ametlik etikettI. Nõutav teavea) eliitseeme ja sertifitseeritud seeme:1. "EMÜ eeskirjad ja standardid",2. Sertifitseerimisasutus ja liikmesriik või nende lühendid,3. Partii viitenumber,4. Liik,5. Sort,6. Kategooria,7. Tootjariik,8. Deklareeritud neto- või brutomass või deklareeritud puhaste seemnete arv,9. Kaalu märkimise ning granuleeritud pestitsiidide, puhtimisvahendite või muude tahkete lisandite kasutamise korral lisandi laad, samuti ligikaudne puhaste seemnete massi ja kogu massi suhe,10. Eliitseemnele järgneva teise põlvkonna ja järgmiste põlvkondade sertifitseeritud seemne puhul: eliitseemnele järgnevate põlvkondade arv,11. Rohuseemne sortide puhul, mille viljelus- ja kasutusväärtust ei ole kontrollitud vastavalt ühist põllumajandustaimesortide kataloogi käsitleva nõukogu 29. septembri 1970. aasta direktiivi 70/457/EMÜ [1] artikli 4 lõike 2 punktile a, järgmine märge: "Ei ole ette nähtud söödakultuuride tootmiseks";b) tarbeseeme:1. "EMÜ eeskirjad ja standardid",2. "Tarbeseeme (sordiehtsana sertifitseerimata)",3. Järelevalveasutus ja liikmesriik või nende lühendid,4. Partii viitenumber,5. Liik, [2]6. Tootmispiirkond,7. Deklareeritud neto- või brutomass või deklareeritud puhaste seemnete arv,8. Kaalu märkimise ning granuleeritud pestitsiidide, puhtimisvahendite või muude tahkete lisandite kasutamise korral lisandi laad, samuti ligikaudne puhaste seemnete massi ja kogu massi suhe;c) seemnesegud:1. "Seemnesegu … (kavandatud kasutus)",2. Pitseerimise eest vastutav asutus ja liikmesriik või nende lühendid,3. Partii viitenumber,4. Eri komponentide massiprotsent liikide ja vajaduse korral sortide kaupa; kui massiprotsent on ostjale kirjalikult edastatud ja ametlikult registreeritud, piisab sellest, kui esitada segu nimi,5. Deklareeritud neto- või brutomass või deklareeritud puhaste seemnete arv,6. Kaalu märkimise ning granuleeritud pestitsiidide, puhtimisvahendite või muude tahkete lisandite kasutamise korral lisandi laad, samuti ligikaudne puhaste seemnete massi ja kogu massi suhe.II. Miinimummõõtmed110 × 67 mm.B. Tarnija etikett või pakendil esitatav teave (EMÜ väikepakendid)Nõutav teavea) sertifitseeritud seeme:1. "EMÜ B-väikepakend",2. Märgistamise eest vastutava tarnija nimi ja aadress või tunnusmärk,3. Ametlikult määratud järjekorranumber,4. Järjekorranumbri määranud asutus ja liikmesriik või nende lühendid,5. Viitenumber, juhul kui ametlik järjekorranumber ei võimalda sertifitseeritud seemne partiid kindlaks teha,6. Liik,7. Sort,8. "Sertifitseeritud seeme",9. Neto- või brutomass või puhaste seemnete arv,10. Kaalu märkimise ning granuleeritud pestitsiidide, puhtimisvahendite või muude tahkete lisandite kasutamise korral lisandi laad, samuti ligikaudne puhaste seemnete massi ja kogu massi suhe,11. Rohuseemne sortide puhul, mille viljelus- ja kasutusväärtust ei ole kontrollitud vastavalt ühist põllumajandustaimesortide kataloogi käsitleva nõukogu 29. septembri 1970. aasta direktiivi 70/457/EMÜ artikli 4 lõike 2 punktile a, järgmine märge: "Ei ole ette nähtud söödakultuuride tootmiseks";b) tarbeseeme:1. "EMÜ B-väikepakend",2. Märgistamise eest vastutava tarnija nimi ja aadress või tunnusmärk,3. Ametlikult määratud järjekorranumber,4. Järjekorranumbri määranud asutus ja liikmesriik või nende lühendid,5. Viitenumber, juhul kui ametlik järjekorranumber ei võimalda seemnepartiid kindlaks teha,6. Liik, [3]7. "Tarbeseeme",8. Neto- või brutomass või puhaste seemnete arv,9. Kaalu märkimise ning granuleeritud pestitsiidide, puhtimisvahendite või muude tahkete lisandite kasutamise korral lisandi laad, samuti ligikaudne puhaste seemnete massi ja kogu massi suhe;c) seemnesegud:1. "EMÜ A-väikepakend" või "EMÜ B-väikepakend",2. Märgistamise eest vastutava tarnija nimi ja aadress või tunnusmärk,3. EMÜ B-väikepakend: ametlikult määratud järjekorranumber,4. EMÜ B-väikepakend: järjekorranumbri määranud asutus ja liikmesriik või nende lühendid,5. EMÜ B-väikepakend: viitenumber, juhul kui ametlik järjekorranumber ei võimalda seemnepartiid kindlaks teha,6. EMÜ A-väikepakend: viitenumber, mis võimaldab seemnepartii kindlaks teha,7. EMÜ A-väikepakend: liikmesriik või selle lühend,8. "Seemnesegu… (kavandatud kasutus)",9. Neto- või brutomass või puhaste seemnete arv,10. Kaalu märkimise ning granuleeritud pestitsiidide, puhtimisvahendite või muude tahkete lisandite kasutamise korral lisandi laad, samuti ligikaudne puhaste seemnete massi ja kogu massi suhe,11. Eri komponentide massiprotsent liikide ja vajaduse korral sortide kaupa; kui massiprotsenti on võimalik taotluse korral ostjale edastada ja kui see on ametlikult registreeritud, piisab, kui esitada osa kõnealusest teabest, mille liikmesriigid võivad näha ette oma territooriumil toodetud väikepakendite jaoks, ja viide segu nimele."Artikkel 3Nõukogu 14. juuni 1966. aasta direktiivi 66/402/EMÜ (teraviljaseeme turustamise kohta, [6] viimati muudetud direktiiviga 73/438/EMÜ) muudetakse järgmiselt.1. Artiklile 9 lisatakse järgmine lõige:"3. Väikepakendite puhul võivad liikmesriigid näha ette erandid lõikest 1."2. IV lisa punkti A alapunktidesse a ja b lisatakse vastavalt punktidena 8a ja 6 järgmine tekst: "Kaalu märkimise ning granuleeritud pestitsiidide, puhtimisvahendite või muude tahkete lisandite kasutamise korral lisandi laad, samuti ligikaudne puhaste seemnete massi ja kogu massi suhe."Artikkel 4Nõukogu 14. juuni 1966. aasta direktiivi 66/403/EMÜ (seemnekartuli turustamise kohta, [7] viimati muudetud direktiiviga 73/438/EMÜ) muudetakse järgmiselt.Artiklile 9 lisatakse järgmine lõige:"3. Väikepakendite puhul võivad liikmesriigid näha ette erandid lõikest 1."Artikkel 5Nõukogu 30. juuni 1969. aasta direktiivi 69/208/EMÜ (õli- ja kiudtaimede seemnete turustamise kohta, [8] viimati muudetud direktiiviga 73/438/EMÜ) muudetakse järgmiselt.1. Artiklile 9 lisatakse järgmine lõige:"3. Väikepakendite puhul võivad liikmesriigid näha ette erandid lõikest 1."2. Artikli 15 lõikes 2 asendatakse kuupäev 1. juuli 1975 kuupäevaga 1. juuli 1977.3. IV lisa punkti A alapunktidesse a ja b lisatakse vastavalt punktidena 10 ja 9 järgmine tekst: "Kaalu märkimise ning granuleeritud pestitsiidide, puhtimisvahendite või muude tahkete lisandite kasutamise korral lisandi laad, samuti ligikaudne puhaste seemnete massi ja kogu massi suhe."Artikkel 6Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi sätete järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt järgmisteks tähtpäevadeks:- 1. juuliks 1975 artikli 2 lõike 10 ja artikli 5 lõike 2 puhul,- 1. juuliks 1980 artikli 2 lõike 6 puhul seoses artikli 10a lõike 1 punktiga b,- 1. juuliks 1977 muude käesoleva direktiivi sätete puhul.Artikkel 7Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Luxembourg, 26. juuni 1975Nõukogu nimeleesistujaP. Barry[1] EÜT C 62, 31.7.1973, lk 37.[2] EÜT C 8, 31.1.1974, lk 19.[3] EÜT 125, 11.7.1966, lk 2290/66.[4] EÜT L 356, 27.12.1973, lk 79.[5] EÜT 125, 11.7.1966, lk 2298/66.[1] EÜT L 225, 12.10.1970, lk 1.[2] Lupiinide puhul tuleb täpsustada, kas need on kibedad lupiinid või maguslupiinid.[3] Lupiinide puhul tuleb täpsustada, kas need on kibedad lupiinid või maguslupiinid.[6] EÜT 125, 11.7.1966, lk 2309/66.[7] EÜT 125, 11.7.1966, lk 2290/66.[8] EÜT L 169, 10.7.1969, lk 3.--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 2004/88/EÜ, 7. september 2004, millega muudetakse kosmeetikatooteid käsitlevat nõukogu direktiivi 76/768/EMÜ, et kohandada selle III lisa tehnika arengule EMPs kohaldatav tekst

text:
               8.9.2004

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 287/5

      KOMISJONI DIREKTIIV 2004/88/EÜ,
   7. september 2004,
   millega muudetakse kosmeetikatooteid käsitlevat nõukogu direktiivi 76/768/EMÜ, et kohandada selle III lisa tehnika arengule
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,
   võttes arvesse nõukogu 27. juuli 1976. aasta direktiivi 76/768/EMÜ liikmesriikides kosmeetikatoodete kohta vastuvõetud õigusaktide ühtlustamise kohta, (1) eriti selle artikli 8 lõiget 2,
   olles konsulteerinud kosmeetikatoodete ja tarbijatele mõeldud toiduks mittekasutatavate toodete teaduskomiteega (SCCNFP),
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Kuna riski hindamine ei olnud lõpetatud vastavalt nõukogu määrusele (EMÜ) nr 793/93 olemasolevate ainete ohtlikkuse hindamise ja kontrolli kohta, (2) pikendati muskusksüleeni ja muskusketooni direktiivi 76/768/EMÜ III lisa 2. osasse lisamise aega 30. septembrini 2004.

               (2)

               8. jaanuaril 2004 võttis toksilisuse, ökotoksilisuse ja keskkonna teaduskomitee vastu arvamuse, mis põhines määruse (EMÜ) nr 793/93 kohaselt läbiviidud muskusksüleeni ja muskusketooni riski hindamise tulemustel.

               (3)

               Kosmeetikatoodete ja tarbijatele mõeldud toiduks mittekasutatavate toodete teaduskomitee (SCCNFP) on kinnitanud, et muskusksüleeni võib ohutult kasutada kosmeetikatoodetes, välja arvatud suuhooldusvahendid, kui selle maksimaalne kontsentratsioon lõpptootes on 1 % kvaliteetaroomide puhul, 0,4 % tualettvee puhul ja 0,03 % muude toodete puhul, ning et muskusketooni võib ohutult kasutada kosmeetikatoodetes, välja arvatud suuhooldusvahendid, kui selle maksimaalne kontsentratsioon lõpptootes on 1,4 % kvaliteetaroomide puhul, 0,56 % tualettvee puhul ja 0,042 % muude toodete puhul.

               (4)

               Seepärast tuleb muskusksüleen ja muskusketoon lisada direktiivi 76/768/EMÜ III lisa 1. osasse ja vastavad kanded kõnealuse lisa 2. osas tuleks välja jätta.

               (5)

               Seepärast tuleks direktiivi 76/768/EMÜ vastavalt muuta.

               (6)

               Käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas alalise kosmeetikatoodete komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 76/768/EMÜ III lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi lisale.
   Artikkel 2
   1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 1. oktoobriks 2004. Nad edastavad kõnealuste normide teksti ning kõnealuste normide ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.
   Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike põhiliste õigusnormide teksti.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 7. september 2004

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Olli REHN

      (1)  EÜT L 262, 27.9.1976, lk 169. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2003/83/EÜ (ELT L 238, 25.9.2003, lk 23).

      (2)  EÜT L 84, 5.4.1993, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1882/2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1).

      LISA
      Direktiivi 76/768/EMÜ III lisa muudetakse järgmiselt:

                  1)

                  2. osas jäetakse välja kanded viitenumbritega 61 ja 62.

                  2)

                  1. osasse lisatakse järgmised kanded viitenumbritega 96 ja 97:

                              Viitenumber

                              Aine

                              Piirangud

                              Märgistusele trükitavad kasutustingimused ja hoiatused

                              Rakendus- ja/või kasutusala

                              Suurim lubatud sisaldus valmis kosmeetikatootes

                              Muud piirangud ja nõuded

                              a

                              b

                              c

                              d

                              e

                              f

                              “96

                              Muskusksüleen (CASi nr 81-15-2)

                              Kõik kosmeetikatooted, v.a suuhooldusvahendid

                                          a)

                                          1,0 % kvaliteetaroomides

                                          b)

                                          0,4 % tualettvees

                                          c)

                                          0,03 % muudes kosmeetikatoodetes

                              97

                              Muskusketoon (CASi nr 81-14-1)

                              Kõik kosmeetikatooted, v.a suuhooldusvahendid

                                          a)

                                          1,4 % kvaliteetaroomides

                                          b)

                                          0,56 % tualettvees

                                          c)

                                          0,042 % muudes kosmeetikatoodetes”


title: Nõukogu direktiiv 11. detsember 1984, millega muudetakse direktiive 64/432/EMÜ ja 72/461/EMÜ teatavate meetmete kohta seoses suu- ja sõrataudi ja sigade vesikulaarhaigusega

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31984L0643

Euroopa Liidu Teataja L 339 , 27/12/1984 Lk 0027 - 0029 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 18 Lk 0083  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 03 Köide 33 Lk 0050  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 18 Lk 0083  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 03 Köide 33 Lk 0050

		Nõukogu direktiiv,11. detsember 1984,millega muudetakse direktiive 64/432/EMÜ ja 72/461/EMÜ teatavate meetmete kohta seoses suu- ja sõrataudi ja sigade vesikulaarhaigusega(84/643/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 43 ja 100,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse assamblee arvamust, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:direktiiv 64/432/EMÜ, [4] viimati muudetud direktiiviga 83/646/EMÜ, [5] sätestab tingimused, mida tuleb täita ühendusesiseseks kauplemiseks ettenähtud elusveiste ja -sigade tervishoiu osas;liikmesriigid kohaldavad praegu erinevat korda suu- ja sõrataudi tõrje ja vältimise küsimuses; kõikidele liikmesriikidele on tähtis pakkuda nende poolt järgitavast tervishoiupoliitikast olenemata asjakohaseid tagatisi, mis on rangelt vajalikud kuni ajani, mil rakendatakse ühtlustatud meetmed võitluseks suu- ja sõrataudiga;ühendusesisese elussigadega kauplemise suhtes rakendatavate eeskirjade raames tuleb säilitada teatavad tagatised, mida võidakse nõuda sigade vesikulaarhaiguse osas,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 64/432/EMÜ muudetakse järgmiselt.1. Artikli 3 lõike 3:- punkt a jäetakse välja,- punktid b, c, d ja e muutuvad vastavalt punktideks a, b, c ja d.2. Artikli 3 lõikes 6:- punkt a jäetakse välja,- punktid b ja c muutuvad vastavalt punktideks a ja b.3. Artikli 3 lõike 7 punkti c kolmandas lauses asendatakse osa "lõike 3 punktide b ja c" osaga "lõike 3 punktide a ja b".4. Artikli 4 lõiked a ja b asendatakse järgmisega:"Artikkel 4aLisatagatiste osas, mida võidakse nõuda suu- ja sõrataudi ja sigade vesikulaarhaiguse kohta, kohaldatakse järgmist korda:1. Liikmesriigid, kus ei ole vähemalt kaks aastat esinenud suu- ja sõrataudi, mis ei teosta vaktsineerimist ja ei luba oma territooriumile vähem kui aasta tagasi vaktsineeritud loomi, võivad tuua oma territooriumile elusveiseid ja -sigu järgmistel tingimustel:A. kui loomad on pärit liikmesriigist, mis vastab samadele kriteeriumidele, tagatis selle kohta, et neid ei ole vaktsineeritud suu- ja sõrataudi vastu;B. kui loomad on pärit liikmesriigist, kus ei ole vähemalt kahe aasta jooksul esinenud suu- ja sõrataudi, kus loomi vaktsineeritakse ja mis lubab tuua oma territooriumile vaktsineeritud loomi:a) tagatis selle kohta, et loomi ei ole vaktsineeritud suu- ja sõrataudi vastu;b) tagatis selle kohta, et veised on reageerinud negatiivselt suu- ja sõrataudi testile, mis on tehtud kõri-neelu kraapemeetodil;c) tagatis selle kohta, et veised ja sead on reageerinud negatiivselt seroloogilisele testile, mis on tehtud suu- ja sõrataudi antikehade avastamiseks;d) tagatis selle kohta, et veised ja sead on olnud 14 päeva jooksul isoleeritud ekspordiriigi põllumajandusettevõttes või karantiinilaudas ametliku veterinaararsti järelevalve all. Sel juhul ei tohi ükski vastavalt olukorrale päritoluettevõttes või karantiinilaudas hoitud loom olla vaktsineeritud suu- ja sõrataudi vastu eksportimisele eelnenud 21 päeva jooksul ning ühtegi looma, kes ei ole osa asjaomasest partiist, ei tohi olla toodud samas ajavahemikus põllumajandusettevõttesse ega karantiinilauta;e) paigutamine 21 päevaks karantiini.C. Kui loomad on pärit liikmesriigist, kus on vähemalt kahe aasta jooksul esinenud suu- ja sõrataudi:a) punkti B osutatud tagatised, välja arvatud karantiin päritoluettevõttes;b) võimalikud lisatagatised, mille kohta tehakse otsus artiklis 120 sätestatud korras.2. Liikmesriigid, kes teostavad vaktsineerimist ja lubavad vaktsineeritud loomi oma territooriumile, lubavad tuua elusveiseid oma territooriumile järgmistel tingimustel:a) kui loomad on pärit liikmesriigist, mis vastab samadele kriteeriumidele:i) tagatis, et aretamiseks ja tootmiseks ettenähtud üle nelja kuu vanused veised peavad vähemalt 15 päeva ja mitte rohkem kui neli kuud enne laadimist olema vaktsineeritud suu- ja sõrataudi viiruse tüvede A, O ja C vastu ekspordiriigi pädeva asutuse kontrollitud ja tunnustatud inaktiveeritud vaktsiiniga;ii) tagatis, et üle nelja kuu vanused tapmiseks ettenähtud veised peavad vähemalt 15 päeva ja mitte rohkem kui neli kuud enne laadimist olema vaktsineeritud suu- ja sõrataudi viiruse tüvede A, O ja C vastu ekspordiriigi pädeva asutuse kontrollitud ja tunnustatud inaktiveeritud vaktsiiniga; veiste puhul, kes vaktsineeritakse ümber liikmesriikides, kus selliseid loomi vaktsineeritakse igal aastal ja kus need suu- ja sõrataudi nakatumise korral süstemaatiliselt tapetakse, pikendatakse vaktsineerimise kehtivusaega siiski kuni 12 kuuni;b) kui loomad on pärit liikmesriigist, kus ei ole vähemalt kahe aasta jooksul esinenud suu- ja sõrataudi, kus loomi ei vaktsineerita ja mis ei luba oma territooriumile vaktsineeritud loomi, tagatis selle kohta, et neid ei ole vaktsineeritud suu- ja sõrataudi vastu, ilma et see piirang siiski laieneks loomadele, keda võidi vaktsineerida suu- ja sõrataude vastu enne nende toomist karja, millesse nad saadetakse.3. Lõikes 1 osutatud liikmesriigid, kui nad täidavad asutamislepingu üldsätteid, võivad lubada oma territooriumile aretamiseks või tootmiseks ettenähtud sigu, kes reageerisid negatiivselt sigade vesikulaarhaiguse antikehade avastamiseks mitte varem kui 30 päeva enne lähetamist tehtud testile.4. Kui põllumajandusettevõttes tehakse käesolevas artiklis osutatud testid, tuleb lähetatavad loomad isoleerida muudest loomadest kuni nende lähetamiseni.Käesoleva artikli kohaldamisel võib liikmesriiki käsitada jätkuvalt riigina, kus vähemalt kahe aasta jooksul ei ole esinenud suu- ja sõrataudi, isegi juhul, kui selle territooriumi piiratud osas on avastatud piiratud arvul kõnealuse haiguse puhanguid, tingimusel et sellised puhangud likvideeriti vähem kui kolme kuu jooksul.Iga kolme aasta järel ja esimest korda kolm aastat pärast artikli 3 esimeses lõigus toodud kuupäeva vaatab nõukogu komisjoni ettepaneku alusel kvalifitseeritud häälteenamusega läbi käesoleva artikli sätted. Läbivaatamine toimub komisjoni aruande alusel, millele on vajadusel lisatud ettepanekud."5. Artikkel 4c muutub artikliks 4b.6. Artikli 5 esimeses lauses asendatakse osa "artikli 3 lõike 3 punktis a ja lõike 6 punktis a osutatud" osaga "artikli 4a lõikes 2 osutatud".7. Artikli 7 lõikes 1:- punkti A alapunktis a asendatakse "erandina artikli 3 lõike 3 punktist a või lõike 6 punktist a" osaga "erandina artikli 4a lõikest 2".- punkti B alapunktis a asendatakse "erandina artikli 3 lõike 3 punktist a" osaga "erandina artikli 4a lõikest 2."Artikkel 2Direktiivi 72/461/EMÜ artiklisse 12 lisatakse järgmine lõik:"Lubamaks siiski Iirimaal ja Ühendkuningriigil Põhja-Iirimaa suhtes asendada neile artikli 13 alusel kohaldatav spetsiaalne kord käesolevas direktiivis sätestatud suu- ja sõrataude käsitlevate üldeeskirjadega, jõustavad kaks asjaomast liikmesriikinende järgimiseks vajalikud meetmed hiljemalt 30. septembril 1985."Artikkel 3Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 31. detsembril 1984 ning teatavad sellest viivitamata komisjonile.Iirimaale ja Ühendkuningriigile jääb siiski Põhja-Iirimaa suhtes täitmiseks aega kuni 30. septembrini 1985. Kuni nimetatud kuupäevani on neil lubatud säilitada liikmesriikidest oma territooriumile aretamiseks, tootmiseks ja tapmiseks ettenähtud veiste importimisel oma siseriiklikud eeskirjad suu- ja sõrataudivastase kaitse kohta, kui nad samal ajal täidavad asutamislepingu üldsätteid.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 11. detsember 1984Nõukogu nimeleesistujaA. Deasy[1] EÜT C 122, 5.5.1984, lk 7.[2] EÜT C 172, 2.7.1984, lk 185.[3] EÜT C 248, 17.9.1984, lk 16.[4] EÜT 121, 29.7.1964, lk 1977/64.[5] EÜT L 360, 23.12.1983, lk 44.--------------------------------------------------