title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 1999/92/EÜ, 16. detsember 1999, plahvatusohtlikust keskkonnast potentsiaalselt ohustatud töötajate ohutuse ja tervisekaitse parandamise miinimumnõuete kohta (viieteistkümnes üksikdirektiiv direktiivi 89/391/EMÜ artikli 16 lõike 1 tähenduses)

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31999L0092

Euroopa Liidu Teataja L 023 , 28/01/2000 Lk 0057 - 0064

		Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 1999/92/EÜ,16. detsember 1999,plahvatusohtlikust keskkonnast potentsiaalselt ohustatud töötajate ohutuse ja tervisekaitse parandamise miinimumnõuete kohta (viieteistkümnes üksikdirektiiv direktiivi 89/391/EMÜ artikli 16 lõike 1 tähenduses)EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 137,võttes arvesse komisjoni [1] ettepanekut, mis esitati pärast konsulteerimist tööohutuse, -hügieeni ja -tervishoiu nõuandekomiteega ning kaevandamise ja muu ammutava tööstuse ohutus- ja tervishoiukomisjoniga,võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [2]olles nõu pidanud regioonide komiteega,toimides asutamislepingu artiklis 251 nimetatud korras vastavalt lepituskomisjonis 21. oktoobril 1999. aastal heakskiidetud ühistekstile [3]ning arvestades, et:(1) asutamislepingu artiklis 137 on sätestatud, et nõukogu võib direktiividega vastu võtta miinimumnõuded, et soodustada eelkõige töökeskkonna parandamist töötajate ohutuse ja tervise paremaks kaitsmiseks;(2) vastavalt nimetatud artikli tingimustele tuleb nendes direktiivides hoiduda haldus-, finants- ja õiguslike piirangute kehtestamisest viisil, mis pidurdaks väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete asutamist ja arengut;(3) töötajate tööohutuse, -hügieeni ja -tervishoiu parandamine on eesmärk, mida ei tohiks allutada üksnes majanduslikele kaalutlustele;(4) plahvatusohtlikust keskkonnast potentsiaalselt ohustatud töötajate ohutuse ja tervisekaitse parandamise miinimumnõuete täitmine on töötajate ohutuse ja tervisekaitse tagamise seisukohast olulise tähtsusega;(5) käesolev direktiiv on üksikdirektiiv töötajate tööohutuse ja -tervishoiu parandamist soodustavate meetmete kehtestamist käsitleva nõukogu 12. juuni 1989. aasta direktiivi 89/391/EMÜ [4] artikli 16 lõike 1 tähenduses; seetõttu on nimetatud direktiivi sätted, eelkõige need, mis käsitlevad töötajate teavitamist, ärakuulamist ja osalemist ning töötajate koolitust, täiel määral kohaldatavad ka juhtudel, kui töötajad on potentsiaalselt ohustatud plahvatusohtlikust keskkonnast, ilma et see piiraks käesolevas direktiivis sisalduvate rangemate erisätete kohaldamist;(6) käesolev direktiiv on konkreetne samm siseturu sotsiaalse ulatuse väljaarendamisel;(7) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. märtsi 1994. aasta direktiiv 94/9/EÜ plahvatusohtlikus keskkonnas kasutatavaid seadmeid ja kaitsesüsteeme käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta [5] tõdeb, et kavas on ette valmistada asutamislepingu artiklil 137 põhinev täiendav direktiiv, mis käsitleb eelkõige seadmete kasutamisest ja/või paigaldusliikidest ja -viisidest tulenevaid plahvatusohte;(8) plahvatuskaitse on ohutuse seisukohast eriti tähtis; plahvatuse tagajärjel tekkinud leekide ja rõhu kontrollimatu toime, mürgised reaktsioonisaadused ja hapniku äratarvitamine töötajatele hingamiseks vajalikust välisõhust ohustavad töötajate elu ja tervist;(9) plahvatuste ärahoidmiseks ühtse strateegia loomine nõuab, et organisatsioonilised meetmed täiendaksid töökohal võetud tehnilisi meetmeid; direktiiv 89/391/EMÜ nõuab, et tööandja pädevusse kuuluks töötajate töötervishoiu ja -ohutuse hindamine; seda nõuet täpsustatakse käesolevas direktiivis, millega nähakse ette, et tööandja koostab plahvatuskaitsealase dokumendi või dokumentide kogu, mis vastab käesolevas direktiivis sätestatud miinimumnõuetele, ja ajakohastab seda; plahvatuskaitsealane dokument hõlmab ohtude kindlakstegemist, ohtude hindamist ja plahvatusohtlikust keskkonnast ohustatud töötajate ohutuse ja tervise kaitsmiseks võetavate erimeetmete määratlust vastavalt direktiivi 89/391/EMÜ artiklile 9; plahvatuskaitsealane dokument võib olla osa direktiivi 89/391/EMÜ artiklis 9 nõutud hinnangust tööohutuse ja -tervishoiu ohtude kohta;(10) plahvatusohtude hindamist võib nõuda ka muude ühenduse õigusaktide alusel; vältimaks tarbetut kattuvat tööd, peaks tööandjal olema võimalik vastavalt riiklikule tavale ühendada ühenduse õigusaktide alusel koostatud dokumendid, dokumentide osad või muud samaväärsed aruanded ühtseks "ohutusaruandeks";(11) plahvatusohtlike keskkondade tekke ärahoidmine hõlmab ka asenduspõhimõtte kohaldamist;(12) kui ühel ja samal töökohal on töötajaid mitmest ettevõttest, tuleks meetmed kooskõlastada;(13) ennetusabinõudele tuleb vajaduse korral lisada täiendavad meetmed, mis jõustuvad siis, kui süttimine on aset leidnud; maksimaalse ohutuse võib saavutada, kui ühendada ennetusabinõud muude täiendavate meetmetega, mis vähendavad plahvatuste kahjulikku mõju töötajatele;(14) nõukogu 24. juuni 1992. aasta direktiiv 92/58/EMÜ töökohas kasutatavate ohutus- ja/või tervisemärkidega seotud miinimumnõuete kohta (üheksas üksikdirektiiv direktiivi 89/391/EMÜ artikli 16 lõike 1 tähenduses) [6] on täielikult kohaldatav eelkõige kohtades, mis puutuvad vahetult kokku ohtlike aladega, kus suitsetamine, järkamine, keevitamine ja muud leeke või sädemeid tekitavad toimingud võivad ohtlikule alale mõju avaldada;(15) direktiiv 94/9/EÜ jagab seadmed ja kaitsesüsteemid, mida ta hõlmab, seadmerühmadesse ja -kategooriatesse; käesolev direktiiv näeb ette, et tööandja peab kohad, kus võib tekkida plahvatusohtlik keskkond, liigitama tsoonideks ja otsustama, milliseid seadmete ja kaitsesüsteemide rühmi ja kategooriaid igas tsoonis kasutada,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:I JAGUÜLDSÄTTEDArtikkel 1Eesmärk ja reguleerimisala1. Käesoleva direktiiviga, mis on viieteistkümnes üksikdirektiiv direktiivi 89/391/EMÜ artikli 16 lõike 1 tähenduses, kehtestatakse artiklis 2 määratletud plahvatusohtlikust keskkonnast potentsiaalselt ohustatud töötajate ohutuse ja tervisekaitse miinimumnõuded.2. Käesolevat direktiivi ei kohaldata:a) haigete ravimise ajal alade suhtes, kus haigeid vahetult hoitakse;b) direktiivile 90/396/EMÜ [7] vastavate küttegaasiseadmete kasutamise suhtes;c) lõhkeainete või keemiliselt ebastabiilsete ainete valmistamise, käitlemise, kasutamise, hoidmise ja vedamise suhtes;d) direktiivis 92/91/EMÜ [8] või direktiivis 92/104/EMÜ [9] käsitletud maavarasid kaevandavate tööstuste suhtes;e) selliste maismaa-, vee- ja õhutranspordivahendite kasutamisele, mille suhtes kohaldatakse rahvusvaheliste lepingute (näiteks ADNR, ADR, ICAO, IMO, RID) ja neid lepinguid jõustavate ühenduse direktiivide asjassepuutuvaid sätteid. Plahvatusohtlikus keskkonnas kasutatavad transpordivahendid kuuluvad käesoleva direktiivi reguleerimisalasse.3. Direktiivi 89/391/EMÜ ja asjakohaste üksikdirektiivide sätteid kohaldatakse täielikult lõikes 1 nimetatud küsimuste suhtes, ilma et see piiraks käesolevas direktiivis sisalduvate rangemate ja/või täpsemate sätete kohaldamist.Artikkel 2MõisteKäesoleva direktiivi kohaldamisel tähendab "plahvatusohtlik keskkond" ühelt poolt atmosfäärirõhu all oleva õhu ja teiselt poolt gaasi, auru, udu või tolmu kujul esinevate tuleohtlike ainete segu, milles pärast süttimist levib põlemine kogu ülejäänud segule.II JAGUTÖÖANDJA KOHUSTUSEDArtikkel 3Plahvatuste ärahoidmine ja plahvatuskaitsePlahvatuste ärahoidmiseks direktiivi 89/391/EMÜ artikli 6 lõike 2 tähenduses ja plahvatuskaitse tagamiseks võtab tööandja töö laadile vastavaid tehnilisi ja/või organisatsioonilisi meetmeid allpool esitatud tähtsusjärjekorras ja vastavalt järgmistele põhimõtetele:- plahvatusohtliku keskkonna tekke ärahoidmine või kui tegevuse laad seda ei võimalda,- plahvatusohtliku keskkonna süttimise ärahoidmine, ja- plahvatuse kahjulike mõjude vähendamine nii, et oleks tagatud töötajate ohutus ja nende tervise kaitse.Neid meetmeid võib vajaduse korral ühitada ja/või täiendada plahvatuste levimist takistavate meetmetega ning need vaadatakse korrapäraselt läbi iga kord, kui ilmneb olulisi muutusi.Artikkel 4Plahvatusohu hindamine1. Direktiivi 89/391/EMÜ artikli 6 lõikes 3 ja artikli 9 lõikes 1 sätestatud kohustuste täitmisel hindab tööandja plahvatusohtliku keskkonnaga seotud konkreetseid ohte, võttes arvesse vähemalt järgmist:- plahvatusohtliku keskkonna tekke tõenäosus ja selle kestus,- tõenäosus, et esineb süüteallikaid, sealhulgas elektrostaatilisi lahendusi, mis aktiveeruvad ja hakkavad toimima,- seadmed, kasutatavad ained, protsessid ja nende võimalikud vastastikused toimed,- eeldatavate mõjude ulatus.Plahvatusohtu hinnatakse kõikehõlmavalt.2. Plahvatusohu hindamisel võetakse arvesse kohti, mis on avade kaudu ühendatud või ühendatavad kohtadega, kus võib tekkida plahvatusohtlik keskkond.Artikkel 5ÜldkohustusedTöötajate ohutuse ja tervise kaitse tagamiseks ning kooskõlas artiklis 3 sätestatud ohtude hindamise põhimõtetega võtab tööandja vajalikke meetmeid, et:- kohtades, kus võib tekkida plahvatusohtlik keskkond sellisel määral, et see ohustab töötajate või teiste isikute ohutust ja tervist, võimaldaks töökeskkond ohutult töötada,- töökeskkondades, kus võib tekkida plahvatusohtlik keskkond sellisel määral, et see ohustab töötajate või teiste isikute ohutust ja tervist, tagatakse töötajate kohalviibimise ajal ohtude hindamisele vastav asjakohane järelevalve selleks ettenähtud tehniliste vahendite abil.Artikkel 6KooskõlastamiskohustusKui ühel ja samal töökohal on töötajaid mitmest ettevõttest, vastutab iga tööandja kõikide tema kontrollile alluvate küsimuste eest.Ilma et see piiraks direktiivis 89/391/EMÜ sätestatud iga tööandja isiklikku vastutust, kooskõlastab siseriikliku õiguse ja/või tava kohaselt töökoha eest vastutav tööandja kõikide töötajate tervist ja ohutust käsitlevate meetmete rakendamise ning märgib artiklis 8 nimetatud plahvatuskaitse dokumenti sellise kooskõlastamise eesmärgi ning selle rakendamisega seotud meetmed ja korra.Artikkel 7Kohad, kus võib tekkida plahvatusohtlik keskkond1. Tööandja liigitab kohad, kus võib tekkida plahvatusohtlik keskkond, tsoonidesse vastavalt I lisale.2. Tööandja tagab, et lõikes 1 nimetatud kohtades kohaldatakse II lisas sätestatud miinimumnõudeid.3. Sissepääsud niisugustesse kohtadesse, kus võib tekkida plahvatusohtlik keskkond sellisel määral, et see ohustab töötajate ohutust ja tervist, märgistatakse vajaduse korral märkidega vastavalt III lisale.Artikkel 8Plahvatuskaitse dokumentArtiklis 4 sätestatud kohustuste täitmisel tagab tööandja, et koostatakse dokument, edaspidi "plahvatuskaitse dokument", ja ajakohastatakse seda.Plahvatuskaitse dokumendis osutatakse eelkõige:- et plahvatusoht on kindlaks tehtud ja hinnatud,- et käesoleva direktiivi eesmärkide saavutamiseks on võetud piisavad meetmed,- kohad, mis on liigitatud tsoonidesse vastavalt I lisale,- kohad, kus kohaldatakse II lisas sätestatud miinimumnõudeid,- et töökoha ja töövahendite, sealhulgas hoiatusseadiste kujundamisel, kasutamisel ja hoidmisel võetakse nõuetekohaselt arvesse ohutusnõudeid,- et nõukogu direktiivi 89/655/EMÜ [10] kohaselt on võetud meetmeid töövahendite ohutuks kasutamiseks.Plahvatuskaitse dokument koostatakse enne töö algust ja vaadatakse üle, kui töökohta, töövahendeid või töökorraldust oluliselt muudetakse, laiendatakse või ümber korraldatakse.Tööandja võib ühendada ohtude hindamised, dokumendid või muud ühenduse õigusaktide alusel tehtud samalaadsed aruanded.Artikkel 9Töövahendeid ja töökohti käsitlevad erinõuded1. Töövahendid, mida kasutatakse kohtades, kus võib tekkida pahvatusohtlik keskkond, ja mis on juba kasutuses või mis võetakse ettevõttes või asutuses esmakordselt kasutusele enne 30. juunit 2003, peavad alates sellest kuupäevast vastama II lisa A osas sätestatud miinimumnõuetele, kui ei kohaldata või kohaldatakse üksnes osaliselt muud ühenduse direktiivi.2. Töövahendid, mida kasutatakse kohtades, kus võib tekkida pahvatusohtlik keskkond, ja mis võetakse ettevõttes või asutuses esmakordselt kasutusele pärast 30. juunit 2003, peavad vastama II lisa A ja B osas sätestatud miinimumnõuetele.3. Töökohad, kus esineb kohti, kus võib tekkida pahvatusohtlik keskkond, ja mida kasutatakse esmakordselt pärast 30. juunit 2003, peavad vastama käesolevas direktiivis sätestatud miinimumnõuetele.4. Kui töökohti, kus võib esineda pahvatusohtliku keskkonnaga paiku, kasutatakse juba enne 30. juunit 2003, peavad need vastama käesolevas direktiivis sätestatud miinimumnõuetele hiljemalt kolme aasta möödumisel nimetatud kuupäevast.5. Kui töökohal, kus võib esineda plahvatusohtliku keskkonnaga paiku, toimub pärast 30. juunit 2003 muudatusi, laiendusi või ümberkorraldusi, võtab tööandja vajalikke meetmeid, et tagada nende vastavus käesolevas direktiivis sätestatud miinimumnõuetele.III JAGUMUUD SÄTTEDArtikkel 10Lisade kohandusedPuhttehnilised lisade kohandused, mis on vajalikud seoses:- tehnilist ühtlustamist ja standardimist käsitlevate direktiivide vastuvõtmisega plahvatuskaitse valdkonnas ja/või- tehnika arengu, rahvusvaheliste eeskirjade või spetsifikatsioonide muudatuste ning plahvatuste ärahoidmise ja plahvatuskaitse uute lahendustega,võetakse vastu direktiivi 89/391/EMÜ artiklis 17 sätestatud korra kohaselt.Artikkel 11Heade tavade juhendKomisjon koostab praktilisi juhtnööre sisaldava heade tavade juhendi, mis ei ole siduvat laadi. Kõnealune juhend käsitleb artiklites 3, 4, 5, 6, 7 ja 8 ning I ja II lisa A osas nimetatud küsimusi.Vastavalt nõukogu otsusele 74/325/EMÜ [11] konsulteerib komisjon kõigepealt tööohutuse, -hügieeni ja -tervishoiu nõuandekomiteega.Töötajate ohutust ja tervise kaitset käsitleva riikliku poliitika väljatöötamisel võtavad liikmesriigid seoses käesoleva direktiivi kohaldamisega nimetatud juhendit arvesse niipalju kui võimalik.Artikkel 12Ettevõtete teavitamineLiikmesriigid püüavad taotluse korral teha asjaomase teabe tööandjaile kättesaadavaks vastavalt artiklile 11, viidates eelkõige heade tavade juhendile.Artikkel 13Lõppsätted1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 30. juunil 2003. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need meetmed võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi kehtestavad liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetud või vastuvõetavate siseriiklike õigusnormide teksti.3. Liikmesriigid esitavad komisjonile iga viie aasta järel aruande käesoleva direktiivi sätete tegeliku rakendamise kohta, osutades tööandjate ja töötajate arvamusele. Komisjon teavitab sellest Euroopa Parlamenti, nõukogu, majandus- ja sotsiaalkomiteed ning tööohutuse, -hügieeni ja -tervishoiu nõuandekomiteed.Artikkel 14Direktiiv jõustub Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval.Artikkel 15Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 16. detsember 1999Euroopa Parlamendi nimelpresidentN. FontaineNõukogu nimeleesistujaK. Kemilä[1] EÜT C 332, 9.12.1995, lk 10 ja EÜT C 184, 17.6.1997, lk 1.[2] EÜT C 153, 28.5.1996, lk 35.[3] Euroopa Parlamendi 20. juuni 1996. aasta arvamus (EÜT C 198, 8.7.1996, lk 160), kinnitatud 4. mail 1999 (EÜT C 279, 1.10.1999, lk 55), nõukogu 22. detsembri 1998. aasta ühine seisukoht (EÜT C 55, 25.2.1999, lk 45) ja Euroopa Parlamendi 6. mai 1999. aasta otsus (EÜT C 279, 1.10.1999, lk 386), Euroopa Parlamendi 2. detsembri 1999. aasta otsus ja nõukogu 6. detsembri 1999. aasta otsus.[4] EÜT L 183, 29.6.1989, lk 1.[5] EÜT L 100, 19.4.1994, lk 1.[6] EÜT L 245, 26.8.1992, lk 23.[7] EÜT L 196, 26.7.1990, lk 15. Direktiivi on muudetud direktiiviga 93/68/EMÜ (EÜT L 220, 30.8.1993, lk 1).[8] EÜT L 348, 28.11.1992, lk 9.[9] EÜT L 404, 31.12.1992, lk 10.[10] EÜT L 393, 30.12.1989, lk 13. Direktiivi on muudetud direktiiviga 95/63/EÜ (EÜT L 335, 30.12.1995, lk 28).[11] EÜT L 185, 9.7.1974, lk 15. Otsust on viimati muudetud 1994. aasta ühinemisaktiga.--------------------------------------------------I LISASELLISTE KOHTADE LIIGITUS, KUS VÕIB TEKKIDA PLAHVATUSOHTLIK KESKKONDSissejuhatav märkusKohad, kus rakendatakse artiklites 3, 4, 7 ja 8 nimetatud ettevaatusabinõusid, tuleb liigitada järgmise süsteemi kohaselt:1. Kohad, kus võib tekkida plahvatusohtlik keskkondKoht, kus võib tekkida plahvatusohtlik keskkond sellisel määral, et see nõuab eriliste ettevaatusabinõude rakendamist asjaomaste töötajate ohutuse ja tervise kaitseks, loetakse käesoleva direktiivi tähenduses ohtlikuks.Koht, kus eeldatavasti ei teki plahvatusohtlikku keskkonda sellisel määral, et see nõuaks eriliste ettevaatusabinõude rakendamist, loetakse käesoleva direktiivi tähenduses ohutuks.Kergestisüttivad ja/või tuleohtlikud ained loetakse materjalideks, mis võivad tekitada plahvatusohtliku keskkonna, välja arvatud juhul, kui nende omaduste uurimine on näidanud, et õhuga segunedes ei ole nad iseseisvalt võimelised plahvatust levitama.2. Ohtlike kohtade liigitusOhtlikud kohad liigitatakse tsoonidesse vastavalt plahvatusohtliku keskkonna esinemissagedusele ja -kestusele.II lisa A osa kohaselt võetavate meetmete ulatuse määrab kõnealune liigitus.Tsoon 0Koht, kus gaasi, auru või udu kujul olevate kergestisüttivate ainete ja õhu segust koosnev plahvatusohtlik keskkond esineb pidevalt, pikka aega või tihti.Tsoon 1Koht, kus gaasi, auru või udu kujul olevate kergestisüttivate ainete ja õhu segust koosnev plahvatusohtlik keskkond võib tavapärasel toimimisel tõenäoliselt juhuslikult tekkida.Tsoon 2Koht, kus gaasi, auru või udu kujul olevate kergestisüttivate ainete ja õhu segust koosnev plahvatusohtlik keskkond tavapärasel toimimisel tõenäoliselt juhuslikult ei teki ja kui tekib, siis kestab üksnes lühikest aega.Tsoon 20Koht, kus plahvatusohtlik keskkond õhus oleva süttiva tolmupilve kujul esineb pidevalt, pikka aega või tihti.Tsoon 21Koht, kus plahvatusohtlik keskkond õhus oleva süttiva tolmupilve kujul võib tõenäoliselt tavapärasel toimimisel juhuslikult tekkida.Tsoon 22Koht, kus plahvatusohtlik keskkond õhus oleva põlevtolmupilve kujul võib tõenäoliselt tavapärasel toimimisel juhuslikult ei teki ja kui tekib, siis kestab üksnes lühikest aega.MÄRKUSED1. Süttiva tolmu kihte, lademeid ja kuhje tuleb käsitleda nagu mis tahes muid allikaid, mis võivad tekitada plahvatusohtliku keskkonna.2. "Tavapärane toimimine" tähendab olukorda, kus seadmeid kasutatakse vastavalt nende konstruktsiooniparameetritele.--------------------------------------------------II LISAA. PLAHVATUSOHTLIKUST KESKKONNAST OHUSTATUD TÖÖTAJATE OHUTUSE JA TERVISEKAITSE PARANDAMISE MIINIMUMNÕUDEDSissejuhatav märkusKäesolevas lisas sätestatud kohustusi kohaldatakse:- I lisas ohtlikeks liigitatud kohtade suhtes, kui see on vajalik töökoha, töötamiskoha, töövahendite või kasutatavate ainete omaduste tõttu või tingituna plahvatusohtliku keskkonna ohtudega seotud tegevusest,- ohututes kohtades paiknevate seadmete suhtes, mida läheb vaja ohtlikes kohtades asuvate seadmete ohutuks toimimiseks või mis aitavad tagada viimaste ohutut toimimist.1. Korralduslikud meetmed1.1. Töötajate väljaõpeTööandja peab andma isikutele, kes töötavad kohtades, kus võib tekkida plahvatusohtlik keskkond, piisava ja asjakohase plahvatuskaitsealase väljaõppe.1.2. Kirjalikud juhised ja tööloadKui plahvatuskaitse dokument nõuab:- tuleb ohtlikes kohtades teha töid vastavalt tööandja väljastatud kirjalikele juhistele,- tuleb nii ohtlike tööde kui ohtlike töödega kokkupuutuvate tööde puhul kohaldada töölubade süsteemi.Tööload peab väljastama isik, kes on selleks volitatud enne töö algust.2. Plahvatuskaitsemeetmed2.1. Vabanenud või tahtlikult vabastatud tuleohtlik gaas, aur, udu või süttiv tolm, mis võib tekitada plahvatusohu, tuleb nõuetekohaselt eemaldada või juhtida ohutusse kohta, või kui see pole võimalik, ohutult mahutisse sulgeda või muul asjakohasel viisil kahjutuks teha.2.2. Kui plahvatusohtlik keskkond sisaldab mitut liiki tuleohtlike ja/või süttivaid gaase, aure, udusid või tolmu, peavad kaitsemeetmed vastama suurimale tõenäolisele ohule.2.3. Süttimisohu ärahoidmisel vastavalt artiklile 3 tuleb arvesse võtta ka elektrostaatilisi lahendusi, kus töötaja või töökeskkond toimib laengu kandja või tekitajana. Töötajatele tuleb anda asjakohane tööriietus, mis on valmistatud materjalidest, mis ei põhjusta plahvatusohtlikke keskkondi tekitavaid elektrostaatilisi lahendusi.2.4. Aparaate, seadmeid, kaitsesüsteeme ja nendega seotud mis tahes ühendusseadmeid võib tööle panna üksnes juhul, kui plahvatuskaitse dokument osutab, et neid võib plahvatusohtlikus keskkonnas ohutult kasutada. See kehtib ka selliste töövahendite ja nendega seotud ühendusseadmete kohta, mida ei loeta seadmeteks või kaitsesüsteemideks direktiivi 94/9/EÜ tähenduses, kui nende lülitamine seadeldisse võib iseenesest tekitada süttimisohu. Tuleb võtta vajalikke meetmeid, et vältida ühendusseadmete segimineku ohtu.2.5. Tuleb võtta kõik vajalikud meetmed, et töötajate käsutuses olevad töökohad, töövahendid ja mis tahes nendega seotud ühendusseadmed oleks kavandatud, ehitatud, monteeritud ja paigaldatud ning hoitud ja kasutatud nii, et plahvatusoht oleks minimaalne, või kui plahvatus tekib, kontrollitaks või minimeeritaks selle levimist töökohal ja/või töövahenditel. Sellistel töökohtadel tuleb võtta asjakohaseid meetmeid, et plahvatuse füüsiline mõju töötajatele oleks võimalikult väike.2.6. Vajaduse korral tuleb töötajaid optiliste ja/või akustiliste vahendite abil hoiatada ja nad enne plahvatusohtlike tingimuste teket sellelt alalt välja viia.2.7. Kui plahvatuskaitse dokument nõuab, tuleb hankida ja hoida evakuatsioonivahendeid, mis tagavad, et ohu korral saavad töötajad ohtlikest kohtadest kiiresti ja ohutult lahkuda.2.8. Enne sellise töökoha, kus võib tekkida plahvatusohtlik keskkond, esmakordset kasutuselevõttu tuleb kontrollida selle üldist plahvatusohutust. Tuleb täita kõiki tingimusi, mis on vajalikud plahvatuskaitse tagamiseks.Sellist kontrolli peavad korraldama plahvatuskaitse alal pädevad isikud, kellel on asjakohased kogemused ja/või erialane väljaõpe.2.9. Kui ohtude hinnangu alusel on vaja:- peab elektrikatkestuse korral olema võimalik, kui elektrikatkestus põhjustaks täiendavate ohtude levimist, tagada seadmete ja kaitsesüsteemide ohutu toimimine muudest seadmetest eraldi,- peab olema võimalik käsitsi välja lülitada automatiseeritud protsessidesse lülitatud seadmeid ja kaitsesüsteeme, mis kalduvad kõrvale ettenähtud ekspluatatsioonitingimustest, tingimusel et see ei kahjusta ohutust. Selliseid toiminguid võivad teha ainult vastava pädevusega töötajad,- kui käivitatakse hädaseiskamise süsteem, tuleb akumuleerunud energia nii kiiresti ja ohutult kui võimalik hajutada või isoleerida, et see ei kujutaks endast enam ohtu.B. SEADMETE JA KAITSESÜSTEEMIDE VALIKUKRITEERIUMIDKui ohtude hinnangul põhinevas plahvatuskaitse dokumendis ei nähta ette teisiti, tuleb seadmed ja kaitsesüsteemid, mida kasutatakse kohtades, kus võib tekkida plahvatusohtlik keskkond, valida direktiivis 94/9/EÜ sätestatud kategooriate alusel.Nimetatud tsoonides tuleb eelkõige kasutada järgmisi seadmekategooriaid, kui need on kohased gaasi, auru, udu ja/või tolmu puhul:- tsoonis 0 või tsoonis 20 kategooriasse 1 kuuluvad seadmed,- tsoonis 1 või tsoonis 21 kategooriasse 1 või 2 kuuluvad seadmed,- tsoonis 2 või tsoonis 22 kategooriasse 1, 2 või 3 kuuluvad seadmed.--------------------------------------------------III LISAHoiatusmärk selliste kohtade tähistamiseks, kus võib tekkida plahvatusohtlik keskkond vastavalt artikli 7 lõikele 3:+++++ TIFF +++++Kohad, kus võib tekkida plahvatusohtlik keskkondIseloomulikud tunnused:- kolmnurkne kuju,- mustad tähed kollasel taustal ja must raam (kollane osa peab hõlmama vähemalt 50 % märgi pinnast).Liikmesriigid võivad soovi korral lisada muid selgitavaid andmeid.--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv, 13. detsember 1977, millega kehtestatakse ühenduse nõuded veiste brutselloosi, tuberkuloosi ja enzootilise leukoosi kiirendatud riiklike tõrjeplaanide kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31978L0052

Euroopa Liidu Teataja L 015 , 19/01/1978 Lk 0034 - 0041 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 9 Lk 0150  Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 03 Köide 19 Lk 0235  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 9 Lk 0150  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 03 Köide 13 Lk 0175  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 03 Köide 13 Lk 0175

		Nõukogu direktiiv,13. detsember 1977,millega kehtestatakse ühenduse nõuded veiste brutselloosi, tuberkuloosi ja enzootilise leukoosi kiirendatud riiklike tõrjeplaanide kohta(78/52/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 17. mai 1977. aasta direktiivi 77/391/EMÜ, millega kehtestatakse ühenduse meetmed veiste brutselloosi, tuberkuloosi ja leukoosi tõrjeks, [1] ja eelkõige selle artiklit 13,võttes arvesse komisjoni ettepanekutning arvestades, et:direktiivis 77/391/EMÜ brutselloosi, tuberkuloosi ja leukoosi tõrje peamisi ühendusepoolse sekkumise põhimõtteid kehtestades otsustas nõukogu kehtestada miinimumnõuded, millele eespool toodud haiguste riiklikud tõrjeplaanid peavad vastama ühenduse rahalise toetuse saamiseks;esimene nendest nõuetest puudutab riiklike plaanide kiirendamist, et liikmesriikides, milles karjad on endiselt nakatunud, läbiviidav kampaania kõnealuste haiguste tõrjeks viidaks tulemuslikult lõpule võimalikult kiiresti; selleks tuleb võtta meetmed või tugevdada neid võimalikult samaaegselt, eelkõige elusloomade kontrollide, laborite toimimise ning tõrjeplaanidele alusel tapetud veiste eest hüvituste maksmise kohta;kõnealustest haigustest sõltuvalt on lisaks vaja sätestada tapmise, eraldamise, puhastamise ja desinfitseerimise läbiviimise tingimused ning selliste loomsete toodete lubatud kasutusalad;samuti on uuestinakatumise riski vältimiseks oluline rangelt kontrollida veiste liikumist, seda eriti erineva tervisliku seisundiga karjade vahel, ning lubada sellist liikumist teatavate testide alusel;tuleks määrata direktiivi 77/391/EMÜ jõustumise kuupäev,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivis 77/391/EMÜ osutatud ühenduse rahalise toetuse saamiseks peab iga nimetatud direktiivi artiklites 2, 3 ja 4 osutatud tõrjeplaan karjade osas, mille suhtes seda kohaldatakse, vastama vähemalt käesolevas direktiivis sätestatud nõuetele.Artikkel 2Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:1. veiste brutselloosi korral:a) B1 tüüpi veisekarjad – karjad, mille kohta puuduvad varasemad kliinilised andmed ja mille vaktsineerimis- ja seroloogiline seisund on teadmata;b) B2 tüüpi veisekarjad – karjad, mille varasemad kliinilised andmed ning vaktsineerimis- ja seroloogiline seisund on teada ning milles viiakse läbi riiklikele eeskirjadele vastavaid rutiinkontrolli teste karjade viimiseks B3 tüüpi või B4 tüüpi karja tasemele;c) B3 tüüpi veisekarjad – brutselloosivabad karjad nõukogu 26. juuni 1964. aasta direktiivi 64/432/EMÜ (ühendusesisest veiste ja sigadega kauplemist mõjutavate loomatervishoiu probleemide kohta, [2] viimati muudetud direktiiviga 77/98/EMÜ) [3] tähenduses;d) B4 tüüpi veisekarjad – ametlikult brutselloosivabad karjad direktiivi 64/432/EMÜ tähenduses;2. veiste tuberkuloosi puhul:a) T1 tüüpi veisekarjad – karjad, mille kohta puuduvad varasemad kliinilised andmed ning tuberkuliinitesti staatus on teadmata;b) T2 tüüpi veisekarjad – karjad mille kohta on teada varasemad kliinilised andmed ning tuberkuliinitesti staatus ning milles viiakse läbi rutiinteste vastavalt riiklikele eeskirjadele nende karjade viimiseks T3 tasemele;c) T3 tüüpi veisekarjad – ametlikult tuberkuloosivabad karjad direktiivi 64/432/EMÜ tähenduses;3. nakkuskahtlusega loom – veis, kellel on sümptomid, mis viitavad võimalikule tuberkuloosi, brutselloosi või veiste enzootilise leukoosi esinemisele ning kellel asjakohane diagnoos ei ole ametlikult kinnitanud ega ka ametlikult välistanud ühe või enama nimetatud haiguse esinemist;4. riiklik veterinaararst – liikmesriigi pädeva keskasutuse poolt ametisse määratud veterinaararst;5. transpordivahendid – mootorsõidukite, raudteesõidukite ja õhusõidukite osad, mis on ette nähtud laadimiseks, laeva trümmid ning maismaa-, mere- või õhutranspordil kasutatavad konteinerid.I PEATÜKK ÜldsättedArtikkel 3Liikmesriigid tagavad, et kõikidel juhtudel lüheneb direktiivis 77/391/EMÜ sätestatud kiirendamisega tõrjeplaanide edukaks elluviimiseks kuluv aeg märkimisväärselt, võrreldes praegu käimasolevate programmide läbiviimseks kuluva ajaga.Selle eesmärgi saavutamiseks võetakse järgmised meetmed.1. Tõrje- ja ennetusmeetmetele allutatud riigi veiste populatsiooni osa tuleb niimoodi suurendada, et kõik nimetatud veised või enamuse neist saab võimalikult kiiresti seada kontrolli alla.2. Riikliku veterinaararsti juhiste alusel tapetud loomade eest makstav hüvitus tuleb kohandada selliselt, et aretajad saaksid asjakohaselt hüvitatud.3. Suurendada tuleb laboritöötajate arvu ning parandada diagnoosimistingimusi laboris, niivõrd kui taolisi samme jääb veel teha, et saavutataks tase, mis on vajalik punktis 1 määratletud meetmete võimaldamiseks.4. Enzootiliste haigustega võitlemiseks kehtestatud meetmeid tuleb kohaldada süstemaatiliselt.Kiirendamise täieliku tõhususe garanteerimiseks tagavad liikmesriigid kõikide punktides 1–4 toodud meetmete kohaldamise.Artikkel 41. Loomade liikumise ametliku seire eesmärgil tagavad liikmesriigid, et veised on püsival viisil registreeritud ja identifitseeritud.2. Iga haiguse kohta, mille jaoks on olemas tõrjeplaan, koostavad ja ajakohastavad liikmesriigid ametlikku arvestust nimetatud plaanidega hõlmatud veisekarjade kohta, mis on liigitatud vastavalt nende tervislikule seisundile.II PEATÜKK Veiste brutselloosile kohaldatavad erisättedArtikkel 5Liikmesriigid tagavad, et brutselloosi tõrjeplaani raames:a) teatatakse pädevale asutusele kohustuslikus korras ja viivitamata brutselloosi esinemisest ja esinemiskahtlusest;b) on keelatud brutselloosi teraapia;c) brutselloosivastane vaktsineerimine, kui seda kasutatakse, viiakse läbi ametliku järelevalve all, kuid see peatatakse niipea kui võimalik, et kari saaks edasi liikuda ametlikult brutselloosivaba karja tasemele.Artikkel 61. Kui karjas on loom, kellel kahtlustatakse brutselloosi, peavad pädevad asutused tagama, et võimalikult kiiresti viiakse läbi ametlikud uuringud, et kinnitada või välistada nimetatud haiguse esinemine.Kuni uuringute tulemuste saamiseni annab pädev asutus korralduse:- seada kari ametliku järelevalve alla,- keelata kogu liikumine karja või karjast välja, välja arvatud pädeva asutuse loal viivitamata tapmiseks. Siiski võib pädev asutus pärast kahtlusaluste loomade eraldamist lubada kastreeritud veiste liikumist põllumajandusettevõttes, tingimusel et kastreeritud loomad viiakse nuumkarjadesse ning sealt tapamajja,- eraldada kahtlusalused loomad karjas.2. Lõikes 1 osutatud meetmeid ei tühistata enne, kui brutselloosi esinemine või esinemiskahtlus asjaomases karjas on ametlikult välistatud.3. Kus brutselloosi esinemine karjas on ametlikult kinnitatud, võtab liikmesriik vajalikud meetmed haiguse leviku vältimiseks ning tagab eelkõige, et:- keelatud on kogu liikumine karja või karjast välja, välja arvatud pädeva asutuse loal viivitamata tapmiseks; siiski võib pädev asutus pärast nakatunud loomade ja sama asutuse poolt nakatunuks tunnistatud veiste eraldamist ja tapmisele eelnevat märgistamist lubada kastreeritud veiste liikumist põllumajandusettevõttes, tingimusel et kastreeritud loomad lähevad nuumkarjadesse ning sealt tapamajja,- karja siseselt eraldatakse ametlikult kinnitatud brutselloosiga loomad ning loomad, kes võivad olla neilt nakkuse saanud,- järgides direktiivi 64/432/EMÜ ja nõukogu 13. detsembri 1977. aasta direktiivi 78/51/EMÜ sätteid, millega pikendatakse Taani, Iirimaa ja Ühendkuningriigi suhtes teatavaid erandmeetmeid brutselloosi ja tuberkuloosi osas, [4] kontrollitakse veiseid viivitamata brutselloosi suhtes,- loomad, kellel on ametlikult kinnitatud brutselloos, loomad, kelle kolmandale taandele vastavalt tehtud uuringute tulemused on ebasoodsad, ning loomad, keda pädev asutus tunnistab nakatunuks, eraldatakse ja märgistatakse kuni nende tapmiseni vastavalt artiklile 7,- nakatunud lehmade piima tohib sööta ainult sama põllumajandusettevõtte loomadele pärast sobivat kuumutamist,- ilma et see piiraks siseriiklike toiduainete alaste sätete kohaldamist, ei tohi nakatunud karja lehmade piima meiereisse viia, välja arvatud sobivaks kuumutamiseks,- nakatunud loomade rümbad, poolikud rümbad, veerandid, tükid ja tapajäätmed, mis on ette nähtud loomasöödaks, töödeldakse saastumise vältimiseks,- looted, surnult sündinud vasikad, pärast sündi brutselloosi surnud vasikad või platsenta kõrvaldatakse hoolikalt ning hävitatakse viivitamata, kui neid ei kavatseta uurida,- õled, põhk või muud ained ja materjalid, mis on kokku puutunud nakatunud lehma või vasika või platsentaga, tuleb viivitamata hävitada, põletada või matta pärast desinfitseerimisvahendiga töötlemist,- ametlikud eeskirjad selliste ettevõtete, nagu rümpade hävitamise tehased, kontrollimiseks tagavad, et toodetud materjalidega ei kaasne brutselloosi levimise ohtu,- sõnnik varjualustest ja muudest ruumidest, mida loomad kasutavad, ladustatakse paigas, kuhu põllumajandusettevõtte loomadel puudub ligipääs, seda töödeldakse sobiva desinfitseerimisvahendiga ning ladustatakse vähemalt kolm nädalat. Desinfitseerimisvahendi kasutamine ei ole nõutav, kui sõnnik on kaetud nakkusvaba sõnniku või mulla kihiga. Vedelad jäätmed varjualustest või muudest ruumidest, mida loomad kasutavad, tuleb desinfitseerida, kui neid ei koguta sõnnikuga samaaegselt.Artikkel 7Liikmesriigid tagavad, et loomad, kellel bakterioloogiliste, patoloogiliste ja seroloogiliste uuringute tulemusena on ametlikult kinnitatud brutselloosi esinemine, ning loomad, keda pädev asutus tunnistab nakatunuks, tapetakse ametliku järelevalve all võimalikult kiiresti ja hiljemalt 30 päeva pärast seda, kui nende omanik või vastutav isik on saanud ametliku teate testide tulemuste ning tema kohustuse kohta asjaomased veised nimetatud tähtaja jooksul vastavalt tõrjeplaanile tappa.Artikkel 8Liikmesriigid tagavad, et:1. pärast artiklis 7 osutatud veiste tapmist ning enne uue karja sissetoomist puhastatakse ja desinfitseeritakse ametliku järelevalve all varjualused ja muud veiste jaoks kasutatavad hooned ning kõik mahutid, seadmed ja muud vahendid, mida loomade juures kasutatakse, vastavalt riikliku veterinaararsti antud juhistele. Karjamaid, kus sellised loomad on olnud, ei tohi uuesti kasutada enne 60 päeva möödumist loomade eemaldamisest nimetatud karjamaadelt, siiski võib pädev asutus teha erandi nimetatud keelu osas kastreeritud loomade puhul, tingimusel et sellised loomad lahkuvad nimetatud karjamaadelt ainult tapmiseks või nad viiakse üle nuumkarjadesse ja sealt tapamajja;2. kõik transpordivahendid, mahutid ja seadmed puhastatakse ja desinfitseeritakse pärast nakatunud karja loomade, selliste loomade materjalide või selliste loomadega kokkupuutes olnud materjalide ja ainete vedamist. Selliste loomade laadimisalad tuleb pärast kasutamist puhastada ja desinfitseerida;3. kasutatavad desinfitseerimisvahendid ja nende kontsentratsioonid on asjaomase liikmesriigi pädeva asutuse poolt ametlikult heaks kiidetud.Artikkel 9Liikmesriigid tagavad, et pärast artiklis 7 osutatud veiste tapmist,- ilma et see piiraks artikli 11 sätete kohaldamist, ei tohi ükski veis asjaomasest karjast lahkuda, välja arvatud kui pädev asutus on andnud loa viivitamatuks tapmiseks. Siiski võib pädev asutus lubada kastreeritud veiste liikumist põllumajandusettevõttes, tingimusel et kastreeritud loomad lähevad nuumkarjadesse ja sealt tapamajja,- asjaomases karjas tehakse brutselloosi testid kinnitamaks, et haigus on likvideeritud,- karja ei tooda juurde uusi loomi aretuseks seni, kuni üle 12 kuu vanused loomad, kes sel eesmärgil karja jäävad, on läbinud ühe või enama ametliku seroloogilise brutselloosi uuringu. Siiski veistele, kes on vaktsineeritud vastavalt direktiivi 64/432/EMÜ sätetele, ei pea nimetatud uuringut tegema enne 18 kuu vanuseks saamist.Artikkel 10Liikmesriigid tagavad, et seroloogilised testimised viiakse läbi B1 tüüpi ja B2 tüüpi karjades seni, kuni karjad saavad B3 või B4 tüüpi karjadeks.Artikkel 11Liikmesriigid tagavad, et:i) kõik emasloomad ja kõik pullid B1 tüüpi karjadest, kes on määratud üle minema B2 tüüpi karja:- kui nad on vanemad kui 12 kuud, on läbinud ametlikult heakskiidetud seroloogilise testi üleviimisele eelneva 30 päeva jooksul ning nendega on kaasas seda kinnitav riikliku veterinaararsti sertifikaat,- eraldatakse saabumisel viivitamata vähemalt 60 päevaks ning kui nad on vanemad kui 12 kuud, on läbinud veel ühe ametlikult heakskiidetud seroloogilise testi enne nende vastuvõtmist B2 tüüpi karja;ii) kõik emasloomad ja kõik pullid B2 tüüpi karjast, kes on määratud üle minema teise B2 tüüpi karja:- kui nad on vanemad kui 12 kuud, on läbinud ametlikult heakskiidetud seroloogilise testi üleviimisele eelneva 30 päeva jooksul ning nendega on kaasas seda kinnitav sertifikaat riiklikult veterinaararstilt,- ei puutu transpordi ajal kokku loomadega teistest karjadest, millel on madalam tervislik seisund;iii) loomade üleviimine B3 ja B4 karjade vahel teostatakse tingimusel, et järgitakse direktiivi 64/432/EMÜ nõudeid.Artikkel 12Liikmesriigid tagavad, et:- võetakse ametlikud tõrjemeetmed, et vältida karja, millest brutselloos on likvideeritud, uuestinakatumist muudest nakkusallikatest,- kogu veiste liikumine tõrjeplaaniga hõlmatud karjadesse ja karjades kuulub ametliku järelevalve alla,- teises taandes osutatud liikumise kontrollimeetmeid kohaldatakse ilma et see piiraks olemasolevate ühenduse brutselloosivabade ja ametlikult brutselloosivabade karjade kohta kehtestatud karjadesse ja karjadest välja liikumise meetmete kohaldamist.III PEATÜKK Veiste tuberkuloosile kohaldatavad erisättedArtikkel 13Liikmesriigid tagavad, et tuberkuloosi kiirendatud tõrjeplaani raames:a) teatatakse pädevale asutusele kohustuslikus korras ja viivitamata tuberkuloosi esinemisest ja esinemiskahtlusest;b) keelatud on:i) tuberkuloosi teraapia või tundlikkuse kaotav ravi;ii) tuberkuloosivastane vaktsineerimine.Artikkel 141. Kui karjas on loom, kellel kahtlustatakse tuberkuloosi, peavad pädevad asutused tagama, et võimalikult kiiresti viiakse läbi ametlikud uuringud, et kinnitada või välistada nimetatud haiguse esinemine.Kuni uuringute tulemuste saamiseni annab pädev asutus korralduse:- seada kari ametliku järelevalve alla,- keelata liikumine karja või karjast välja, välja arvatud pädeva asutuse loal viivitamatuks tapmiseks,- eraldada kahtlusalused loomad karjas.2. Lõikes 1 osutatud meetmeid ei tühistata enne, kui tuberkuloosi esinemine või esinemiskahtlus asjaomases karjas on ametlikult välistatud.3. Kus tuberkuloosi esinemine karjas on ametlikult kinnitatud, võtab liikmesriik vajalikud meetmed haiguse leviku vältimiseks ning tagab eelkõige, et:- keelatud on liikumine kõnealusesse karja või karjast, välja arvatud pädeva asutuse loal viivitamatuks tapmiseks,- karja siseselt eraldatakse ametlikult kinnitatud tuberkuloosiga veised ning veised, kes on võinud neilt nakkuse saada,- veistele tehakse viivitamata tuberkuloosi uuring,- ametlikult kinnitatud tuberkuloosiga veised, loomad, kelle kolmandale taandele vastavalt tehtud uuringute tulemused on ebasoodsad, ning loomad, keda pädev asutus tunnistab nakatunuks, eraldatakse ja märgistatakse kuni nende tapmiseni vastavalt artiklile 15,- nakatunud lehmade piima tohib sööta ainult sama põllumajandusettevõtte loomadele pärast sobivat kuumutamist,- ilma et see piiraks siseriiklike toiduainete alaste sätete kohaldamist, ei tohi nakatunud karja lehmade piima meiereisse viia, välja arvatud sobivaks kuumutamiseks,- nakatunud veiste rümbad, poolikud rümbad, veerandid, tükid ja tapajäätmed, mis on ette nähtud loomasöödaks, töödeldakse saastumise vältimiseks,- ametlikud eeskirjad selliste ettevõtete, nagu rümpade hävitamise tehased, kontrollimiseks tagavad, et toodetud materjalidega ei kaasne brutselloosi levimise ohtu,- sõnnik varjualustest ja muudest ruumidest, mida loomad kasutavad, ladustatakse paigas, kuhu põllumajandusettevõtte loomadel puudub ligipääs, seda töödeldakse sobiva desinfitseerimisvahendiga ning ladustatakse vähemalt kolm nädalat. Desinfitseerimisvahendi kasutamine ei ole nõutav, kui sõnnik on kaetud nakkusvaba sõnniku või mulla kihiga. Vedelad jäätmed varjualustest või muudest ruumidest, mida loomad kasutavad, tuleb desinfitseerida, kui neid ei koguta sõnnikuga samaaegselt.Artikkel 15Liikmesriigid tagavad, et loomad, kellel bakterioloogiliste, patoloogiliste uuringute ja tuberkuliinitestide tulemusena on ametlikult kinnitatud tuberkuloosi esinemine, ning loomad, keda pädev asutus tunnistab nakatunuks, tapetakse ametliku järelevalve võimalikult kiiresti ja hiljemalt 30 päeva pärast seda, kui omanik või vastutav isik on saanud ametliku teate testide tulemuste ning tema kohustuse kohta asjaomased veised nimetatud tähtaja jooksul vastavalt tõrjeplaanile tappa.Siiski loomade puhul, kellel tuberkuloosi uuring näitas ebasoodsat tulemust, kuid kellel puuduvad haiguse kliinilised sümptomid, võib pädev asutus pikendada eespool toodud lõikes sätestatud aega kuni kolme kuuni- emasloomade puhul, kes peaksid poegima kolme kuu jooksul,- kui on antud korraldus tappa kõik veised enam kui 20pealises karjas piirkonnas, mille selleks ettenähtud tapamajade võimsusega seotud tehniliste tingimuste tõttu ei ole võimalik tapmist teostada 30 päeva jooksul.Artikkel 16Liikmesriigid tagavad, et:1. pärast artiklis 15 osutatud veiste tapmist ning enne uue karja sissetoomist puhastatakse ja desinfitseeritakse ametliku järelevalve all varjualused ja muud veiste jaoks kasutatavad hooned ning kõik mahutid, seadmed ja muud vahendid, mida loomade juures kasutatakse, vastavalt riikliku veterinaararsti antud juhistele;2. kõik transpordivahendid, mahutid ja seadmed puhastatakse ja desinfitseeritakse pärast nakatunud karja loomade, selliste loomade materjalide või selliste loomadega kokkupuutes olnud materjalide ja ainete vedamist. Selliste loomade laadimisalad tuleb pärast kasutamist puhastada ja desinfitseerida;3. kasutatavad desinfitseerimisvahendid ja nende kontsentratsioonid on asjaomase liikmesriigi pädeva asutuse poolt ametlikult heaks kiidetud.Artikkel 17Liikmesriigid tagavad, et pärast artiklis 15 osutatud veiste tapmist,- ilma et see piiraks artikli 19 sätete kohaldamist, ei tohi ükski veis nimetatud karjast lahkuda, välja arvatud kui pädev asutus on andnud loa viivitamatuks tapmiseks,- asjaomases karjas tehakse tuberkuloosi testid kinnitamaks, et haigus on likvideeritud,- karja ei tooda juurde uusi loomi seni, kuni üle kuue nädala vanused veised, kes karja jäävad, on läbinud ühe või enama ametliku tuberkuloosi testi.Artikkel 18Liikmesriigid tagavad, et tuberkuloosi tõrjeplaani alusel tehakse ametliku järelevalve all nahasisene tuberkuliinitest kõikidele üle kuue nädala vanustele veistele vähemalt iga kuue kuu tagant T1 tüüpi ja T2 tüüpi karjades kuni nende saamiseni T3 tüüpi karjadeks.Artikkel 19Liikmesriigid tagavad, et:i) loomad T1 tüüpi karjast, kes on määratud T2 tüüpi karja:- on läbinud nahasisese tuberkuliinitesti üleviimisele eelneva 30 päeva jooksul ning nendega on kaasas seda kinnitav riikliku veterinaararsti sertifikaat,- eraldatakse saabumisel viivitamata vähemalt 60 päevaks ning on läbinud veel ühe ametliku nahasisese tuberkuliinitesti enne karja vastuvõtmist;ii) kõik loomad T2 tüüpi karjast, kes on määratud teise T2 tüüpi karja:- on läbinud nahasisese tuberkuliinitesti üleviimisele eelneva 30 päeva jooksul ning nendega on kaasas seda kinnitav riikliku veterinaararsti sertifikaat,- ei puutu transpordi ajal kokku madalama tervisliku seisundiga karjade veistega;iii) veiste üleviimine T3 tüüpi karjade vahel teostatakse tingimusel, et järgitakse direktiivi 64/432/EMÜ nõudeid.Artikkel 20Liikmesriigid tagavad, et:- võetakse ametlikud tõrjemeetmed, et vältida karja, millest tuberkuloos on likvideeritud, uuestinakatumist muudest nakkusallikatest,- kogu veiste liikumine tõrjeplaanidega hõlmatud karjadesse ja karjades kuulub ametliku järelevalve alla,- teises taandes osutatud liikumise kontrollimeetmeid kohaldatakse, ilma et see piiraks olemasolevate ametlikult tuberkuloosivabade karjade kohta kehtestatud karjadesse ja karjadest välja liikumise meetmete kohaldamist.IV PEATÜKK Veiste enzootilisele leukoosile kohaldatavad erisättedArtikkel 21Kuni ühenduse eeskirjade kehtima hakkamiseni ning ilma et see piiraks direktiivi 77/391/EMÜ artikli 4 kolmanda lõigu kohaldamist, kohaldatakse siseriiklikke sätteid leukoosi avastamise suhtes ja karjade liigitamise osas leukoosi esinemise suhtes.Artikkel 22Liikmesriigid tagavad, et leukoosi tõrjeplaanide alusela) teatatakse pädevale asutusele kohustuslikus korras ja viivitamata leukoosi esinemisest ja esinemiskahtlusest ning eelkõige veiste lümfisüsteemi ja muude organite kasvajatest;b) on teraapia või igasugune leukoosivastane vaktsineerimine keelatud.Artikkel 23Olenemata siseriiklike sätete kohaselt võetud meetmetest leukoosi kahtluse korral, peab liikmesriik, kui leukoosi esinemine karjas on ametlikult kinnitatud, võtma asjakohased meetmed haiguse leviku vältimiseks ning eelkõige tagama, et:- keelatud on loomade liikumine sellest karjast, välja arvatud pädeva asutuse loal viivitamatuks tapmiseks,- kõnealune kari eraldatakse nii, et veised ei puutuks kokku sellesse karja mittekuuluvate veistega,- nakatunud lehmade piima tohib sööta ainult sama põllumajandusettevõtte loomadele pärast sobivat kuumutamist või viia meiereisse nimetatud töötlemisviisi läbiviimiseks; loomade toitmist kuumutamata piimaga võidakse lubada karjades, mille kõik loomad kuuluvad tapmisele artikli 24 punkti 1 alusel,- nakatunud loomade rümbad, poolikud rümbad, veerandid, tükid ja tapajäätmed, mida kavatsetakse kasutada loomatoiduks, valmistatakse selliselt, et välditakse saastumist,- ametlikud eeskirjad selliste ettevõtete nagu rümpade hävitamise tehased kontrollimiseks tagavad, et toodetud materjalidega ei kaasne leukoosi levimise ohtu,- põllumajandustootja teavitab riiklikku veterinaararsti veiste surmajuhtumitest või hädatapmistest tema põllumajandusettevõttes.Artikkel 24Liikmesriigid tagavad, et tõrjeplaani raames,1. kui nimetatud plaani kohaselt tuleb tappa kõik veised, kes kuuluvad karja, milles on leukoosi esinemine ametlikult kinnitatud, tapetakse sellised loomad pädeva asutuse määratud tähtaja jooksul;2. kui nimetatud plaani kohaselt tuleb tappa ainult sellised veised, kellel on ametlikult leukoos kinnitatud, ja võimalikult need, keda pädev asutus tunnistab nakatunuks, tuleb nimetatud tapmine teostada 30 päeva jooksul pärast seda, kui nende omanik või vastutav isik on saanud ametliku teate uuringute tulemusest ning tema kohustusest veised nimetatud aja jooksul vastavalt tõrjeplaanile tappa.Artikkel 25Liikmesriigid tagavad, et artikli 24 punkti 2 alusel läbiviidud tapmisel- ei tohi ükski veis asjaomasest karjast lahkuda, välja arvatud kui pädev asutus on andnud loa viivitamatuks tapmiseks,- tehakse asjaomases karjas leukoosi testid kinnitamaks, et haigus on likvideeritud,- võib karja täiendamiseks kasutada ainult pädeva asutuse poolt leukoosi mittenakatunuks tunnistatud karjade loomi.Artikkel 26Liikmesriigid tagavad, et:1. pärast artiklis 24 osutatud veiste tapmist ning enne uue karja sissetoomist puhastatakse ja desinfitseeritakse ametliku järelevalve all varjualused ja muud veiste jaoks kasutatavad hooned ning kõik mahutid, seadmed ja muud vahendid, mida loomade juures kasutatakse, vastavalt riikliku veterinaararsti antud juhistele;2. kõik transpordivahendid, mahutid ja seadmed puhastatakse ja desinfitseeritakse pärast nakatunud karja loomade, selliste loomade materjalide või selliste loomadega kokkupuutes olnud materjalide ja ainete vedamist. Selliste loomade laadimisalad tuleb pärast kasutamist puhastada ja desinfitseerida;3. kasutatavad desinfitseerimisvahendid ja nende kontsentratsioonid on asjaomase liikmesriigi pädeva asutuse poolt ametlikult heaks kiidetud.Artikkel 27Liikmesriigid tagavad, et veised kahtlusevabaks liigitatud karjadest ei puutu kokku veistega karjadest, mis ei ole niimoodi liigitatud.V PEATÜKK LõppsättedArtikkel 28Enne direktiivis 77/391/EMÜ sätestatud kolmeaastase tähtaja möödumist peab komisjon esitama nõukogule aruande nimetatud direktiivis ettenähtud plaanide rakendamise kohta, lisades sellele vajadusel ettepanekud siseriiklike ennetusmeetmete parema ühtlustamise saavutamiseks.Artikkel 291. Direktiiv 77/391/EMÜ jõustub 1. jaanuaril 1978.2. Liikmesriigid jõustavad direktiivi 77/391/EMÜ artikli 9 lõikele 2 vastavalt vastu võetud kiirendatud riiklike tõrjeplaanide elluviimiseks vajalikud õigusnormid komisjoni poolt plaanide heakskiitmise otsuses määratud tähtajal ning 1978. aasta jooksul heakskiidetud plaanide osas hiljemalt 31. detsembril 1978. aastal.3. Direktiivi 77/391/EMÜ artikli 6 lõikes 1 sätestatud kolmeaastane elluviimisaeg hakkab kõikidele liikmesriikidele kehtima alates komisjoni poolt lõike 2 alusel sätestatud kuupäevast. Siiski on ühenduse rahastamine kõikidel juhtudel piiratud tapmistega, mis viiakse läbi enne 1. jaanuari 1982.4. Teatavates liikmesriikides, kus plaanide rakendamine määratud kuupäevaks on märkimisväärselt raskendatud, võib nõukogu komisjoni ettepaneku alusel nimetatud riikide osas lõigetes 2 ja 3 määratud kuupäevad ühehäälselt edasi lükata, kuid mitte rohkem kui ühe aasta võrra.Artikkel 30Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 13. detsember 1977Nõukogu nimeleesistujaA. Humblet[1] EÜT L 145, 13.6.1977, lk 44.[2] EÜT 121, 29.7.1964, lk 1977/64.[3] EÜT L 26, 31.1.1977, lk 81.[4] EÜT L 15, 19.1.1978, lk.32.--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 2006/139/EÜ, 20. detsember 2006 , millega muudetakse nõukogu direktiivi 76/769/EMÜ arseeniühendite turustamise ja kasutamise piirangute osas eesmärgiga kohandada direktiivi I lisa tehnika arenguga   (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               29.12.2006

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 384/94

      KOMISJONI DIREKTIIV 2006/139/EÜ,
   20. detsember 2006,
   millega muudetakse nõukogu direktiivi 76/769/EMÜ arseeniühendite turustamise ja kasutamise piirangute osas eesmärgiga kohandada direktiivi I lisa tehnika arenguga
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,
   võttes arvesse nõukogu 27. juuli 1976. aasta direktiivi 76/769/EMÜ liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta seoses teatavate ohtlike ainete ja valmististe turustamise ja kasutamise piirangutega, (1) eriti selle artiklit 2a,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Direktiivi 76/769/EMÜ kohaselt on teatavate arseeniühendite kasutamine lubatud ainult biotsiidina puidu töötlemisel ning direktiiviga sätestatakse eeskirjad arseeniühenditega töödeldud puidu turustamiseks ja kasutamiseks.

               (2)

               Biotsiidide turustamist ja kasutamist reguleeritakse samuti Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 1998. aasta direktiiviga 98/8/EÜ, mis käsitleb biotsiidide turuleviimist. (2) Direktiivist 98/8/EÜ ja komisjoni 4. novembri 2003. aasta määrusest (EÜ) nr 2032/2003 (Euroopa Parlamendi ja nõukogu biotsiidide turuleviimist käsitleva direktiivi 98/8/EÜ artikli 16 lõikes 2 osutatud kümneaastase tööprogrammi teise etapi kohta ja määruse (EÜ) nr 1896/2000 (3) muutmise kohta) lähtuvalt ei ole alates 1. septembrist 2006 arseeni või arseeniühendeid sisaldavate biotsiidide turustamine ega kasutamine puidukaitsevahendina enam lubatud, välja arvatud juhtudel, kui nimetatud ühendite kasutamine on lubatud vastavalt direktiivi 98/8/EÜ artikli 5 lõikele 1.

               (3)

               Asjaomaste õigusnormide ühtseks kohaldamiseks tuleb direktiivis 76/769/EMÜ sätestatud eeskirju arseeniühendeid sisaldavate biotsiidide kohta kohandada vastavalt direktiivis 98/8/EÜ sätestatud eeskirjadele.

               (4)

               Direktiivis 76/769/EMÜ sätestatud eeskirjades arseeniühenditega töödeldud puidu kohta ei eristata vajalikul määral asjaomase puidu esmast turuleviimist ja selle taaskasutamist. Seepärast peab eeskirju täpsustama, eriti sellise puidu sekundaarse müümise ja taaskasutamise osas.

               (5)

               Seepärast tuleks direktiivi 76/769/EMÜ vastavalt muuta.

               (6)

               Käesolevas direktiivis ettenähtud meetmed on kooskõlas ohtlike ainete ja valmististe kaubanduses tehniliste tõkete kõrvaldamist käsitlevate direktiivide tehnika arengule kohandamise komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 76/769/EMÜ I lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi lisale.
   Artikkel 2
   1.   Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 30. juuniks 2007. Liikmesriigid edastavad komisjonile viivitamata nende normide teksti ning kõnealuste normide ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli.
   Liikmesriigid kohaldavad need õigusnormid hiljemalt 30. septembriks 2007.
   Kui liikmesriigid kõnealused normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastu võetud põhiliste riiklike õigusnormide teksti.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 20. detsember 2006

            Komisjoni nimel

            asepresident

         Günter VERHEUGEN

      (1)  EÜT L 262, 27.9.1976, lk 201. Direktiivi on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2005/90/EÜ (ELT L 33, 4.2.2006, lk 28).

      (2)  EÜT L 123, 24.4.1998, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2006/50/EÜ (ELT L 142, 30.5.2006, lk 6).

      (3)  ELT L 307, 24.11.2003, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1048/2005 (ELT L 178, 9.7.2005, lk 1).

      LISA
      Direktiivi 76/769/EMÜ I lisas asendatakse punkt 20 järgmise tekstiga:

                                 “20.

                                 Arseeniühendid

                                 1.

                                 Ei tohi viia turule ega kasutada ainetena ja valmististe koostisosadena, mis on ette nähtud mikroorganismide, taimede või loomade põhjustatud kahjustuste vältimiseks järgmistes kohtades:

                                             —

                                             laevakered,

                                             —

                                             sumbad, triivvõrgud, võrgud ja igasugused muud seadmed või varustus, mida kasutatakse kala- või karbikasvatuses,

                                             —

                                             mis tahes täielikult või osaliselt vee alla jäävad seadmed või varustus.

                                 2.

                                 Ei tohi viia turule ega kasutada selliste ainetena või valmististe koostisosana, mida kasutatakse tööstusvete käitlemiseks, olenemata nende kasutusviisist.

                                 3.

                                 Ei tohi kasutada puidukaitsevahendina. Lisaks ei tohi selliselt töödeldud puitu turule viia.

                                 4.

                                 Siiski tehakse järgmine erand:

                                             a)

                                             puidukaitsevahendina kasutatavaid aineid ja valmistisi võib kasutada üksnes tööstusseadmetes, kasutades puidu immutamiseks vaakumit või rõhku, ja juhul, kui on tegemist C-tüüpi anorgaaniliste vase-, kroomi- või arseeniühendite (CCA) lahustega, mille kasutamine on lubatud vastavalt direktiivi 98/8/EÜ artikli 5 lõikele 1. Selliselt töödeldud puitu ei tohi turustada enne, kui puidukaitsevahend on täielikult kinnistunud;

                                             b)

                                             tingimusel, et puidu kasutusea jooksul on inimeste või loomade ohutuse tagamiseks säilitatud selle struktuurne terviklikkus ning pole tõenäoline, et elanikkond võiks sellega naha kaudu kokkupuutesse sattuda, võib tööstusseadmetes punkti a kohaselt CCA-lahustega töödeldud puitu ametialaseks ja tööstuslikuks kasutamiseks turule viia järgmiseks otstarbeks:

                                                         —

                                                         üldkasutatavate hoonete, põllumajandushoonete, büroohoonete ja tööstusrajatiste puitkonstruktsioonid,

                                                         —

                                                         sildade ja sillatoestuse osad,

                                                         —

                                                         puitkonstruktsioonid mageveekogudes ja riimvees, nt maabumissillad ja sillad,

                                                         —

                                                         müratõkked,

                                                         —

                                                         rajatised kaitseks laviinide eest,

                                                         —

                                                         maanteede ohutustarad ja põrkepiirded,

                                                         —

                                                         kooritud ümarast okaspuust kandepostid kariloomade tarastamisel,

                                                         —

                                                         pinnasetoestusrajatised,

                                                         —

                                                         elektri- ja telefonipostid,

                                                         —

                                                         maa-aluse raudtee liiprid;

                                             c)

                                             ilma et see piiraks ühenduse muude sätete kohaldamist ohtlike ainete ja valmististe klassifitseerimise, pakendamise ja märgistamise kohta, märgistatakse kogu turule viidava töödeldud puidu iga ühik järgmise markeeringuga: “Üksnes ametialaseks ja tööstuslikuks kasutuseks, sisaldab arseeni”. Lisaks peab kogu puit, mis viiakse turule pakendatult, olema märgistatud ka järgmise tekstiga: “Seda puitu käsitsedes kanda kindaid. Seda puitu saagides või muul viisil töödeldes kanda maski ja kaitseprille. Puidujäätmeid töötleb ohtlike jäätmetena vastava tegevusloaga ettevõte”;

                                             d)

                                             punktis a osutatud töödeldud puitu ei tohi kasutada

                                                         —

                                                         elumajades mitte mingil otstarbel,

                                                         —

                                                         mitte üheski kohas, kus on oht korduvaks kokkupuuteks naha kaudu,

                                                         —

                                                         mereakvatooriumis,

                                                         —

                                                         põllumajanduslikul otstarbel mujal kui tugipostidena kariloomade tarastamisel ja puitkonstruktsioonides vastavalt punktile b,

                                                         —

                                                         mitte üheski kohas, kus töödeldud puit võib kokku puutuda inimtoiduks või loomasöödaks ette nähtud vahesaaduste või lõpptoodetega.

                                 5.

                                 Arseeniühenditega töödeldud puit, mida ühenduse territooriumil kasutati enne 30. septembrit 2007 või mis on turule viidud käesolevas direktiivis sätestatud eeskirjade kohaselt, võib jääda paigale ja selle kasutamist võib jätkata kuni puidu tööea lõpuni.

                                 6.

                                 C-tüüpi CCA lahustega töödeldud puitu, mida kasutati ühenduse territooriumil enne 30. septembrit 2007 või mis on turule viidud käesolevas direktiivis sätestatud eeskirjade kohaselt,

                                             —

                                             võib kasutada ja taaskasutada vastavalt lõike 4 punktides b, c ja d loetletud tingimustele,

                                             —

                                             võib sekundaarselt müüa vastavalt lõike 4 punktides b, c ja d loetletud tingimustele.

                                 7.

                                 Liikmesriigid võivad lubada, et puitu, mis on töödeldud muud tüüpi CCA lahustega ning mida kasutati ühenduse territooriumil enne 30. septembrit 2007,

                                             —

                                             võib kasutada ja taaskasutada vastavalt lõike 4 punktides b, c ja d loetletud tingimustele,

                                             —

                                             võib sekundaarselt müüa vastavalt lõike 4 punktides b, c ja d loetletud tingimustele.”


title: Komisjoni direktiiv 2013/2/EL, 7. veebruar 2013 , millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 94/62/EÜ (pakendite ja pakendijäätmete kohta) I lisa  EMPs kohaldatav tekst

text:
               8.2.2013

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 37/10

         KOMISJONI DIREKTIIV 2013/2/EL,
   7. veebruar 2013,
   millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 94/62/EÜ (pakendite ja pakendijäätmete kohta) I lisa
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 1994. aasta direktiivi 94/62/EÜ pakendite ja pakendijäätmete kohta, (1) eriti selle artikli 3 lõiget 1,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Direktiivi 94/62/EÜ artikli 3 punktis 1 on mõiste „pakend” määratlemiseks kasutatud mitmeid kriteeriumeid. Kõnealuse direktiivi I lisas loetletud tooted on nende kriteeriumide kohaldamise selgitavad näited.

               (2)

               Õiguskindluse ja mõiste „pakend” ühtlustatud tõlgendamise huvides tuleks selgitavate näidete loetelu läbi vaadata ja seda muuta, et luua selgust juhtudel, kui piir selle vahel, mis on pakend ja mis mitte, on ähmane. Läbivaatamisega vastatakse liikmesriikide ja ettevõtjate üleskutsetele tõhustada direktiivi rakendamist ning luua siseturul võrdsed võimalused.

               (3)

               Seepärast tuleks direktiivi 94/62/EÜ vastavalt muuta.

               (4)

               Direktiivi 94/62/EÜ artikli 21 kohaselt loodud komitee ei ole käesolevas direktiivis sätestatud meetmete kohta oma arvamust avaldanud ning seepärast esitas komisjon kõnealuseid meetmeid käsitleva ettepaneku nõukogule ja edastas Euroopa Parlamendile. Nõukogu ei teinud otsust kahekuulise ajavahemiku jooksul, mis on ette nähtud nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsuse 1999/468/EÜ (millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused) (2) artikliga 5a, ning seepärast esitas komisjon ettepaneku viivitamata Euroopa Parlamendile. Euroopa Parlament ei avaldanud ettepaneku edastamisest möödunud nelja kuu jooksul meetmele vastuseisu,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 94/62/EÜ I lisa asendatakse käesoleva direktiivi lisas esitatud tekstiga.
   Artikkel 2
   1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 30. septembriks 2013. Liikmesriigid edastavad kõnealuste normide teksti viivitamata komisjonile.
   Kui liikmesriigid kõnealused normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või kõnealuste normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetavate põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 7. veebruar 2013

            Komisjoni nimel

            president

         José Manuel BARROSO

      (1)  EÜT L 365, 31.12.1994, lk 10.

      (2)  EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.

      LISA

            „I LISA

               ARTIKLI 3 LÕIKES 1 OSUTATUD KRITEERIUMIDE SELGITAVAD NÄITED

               Selgitavad näited kriteeriumi i kohta

               Pakend

                        Maiustustekarbid

                        CD-karpi ümbritsev kile

                        Kataloogide ja ajakirjade postikotid (koos selle sees oleva ajakirjaga)

                        Koogialused, mida müüakse koos koogiga

                        Elastsesse materjali (nt plastkilesse, alumiiniumfooliumi, paberisse) mähitud torud ja silindrid, v.a sellised torud ja silindrid, mis on ette nähtud kasutamiseks tootmisseadme osana ja mida ei kasutata toote esitamiseks kaubaüksusena

                        Lillepotid, mida kasutatakse üksnes taimede müümiseks ja transportimiseks, mitte aga taime kogu eluea jooksul kasutamiseks

                        Klaaspudelid süstelahuste jaoks

                        CD-hoidjad (müüakse koos CD-dega, ei ole ette nähtud CD-de hoidmiseks)

                        Riidepuud (müüakse koos rõivaesemega)

                        Tikutoosid

                        Steriilsed kaitsesüsteemid (kotid, alused ja materjalid, mis on ette nähtud toote steriilsuse säilitamiseks)

                        Joogiautomaatide kapslid (nt kohvi-, kakao-, piimakapslid), mis kasutamise käigus tühjenevad

                        Korduvtäidetavad terasanumad gaaside hoidmiseks, v.a tulekustutid

               Ei ole pakend

                        Lillepotid taime kogu eluea jooksul kasutamiseks

                        Tööriistakastid

                        Teekotid

                        Juustu ümbritsev vahakiht

                        Vorstikestad

                        Riidepuud (müüakse eraldi)

                        Joogiautomaatide kohvikapslid, kohvi sisaldavad fooliumkotikesed ning paberist kohvifiltrid, mis visatakse ära koos kasutatud kohvitootega

                        Printerikassetid

                        CD-, DVD- ja videokassettide karbid (müüakse koos selle sees asuva CD, DVD või videokassetiga)

                        CD-hoidjad (müüakse tühjana, ette nähtud CD-de hoidmiseks)

                        Lahustuvad pesuainekotid

                        Hauatuled (nõud küünalde põletamiseks)

                        Mehaaniline käsiveski (sisse ehitatud korduvtäidetavasse anumasse, nt korduvtäidetav pipraveski)

               Selgitavad näited kriteeriumi ii kohta

               Pakend, mis on mõeldud täitmiseks müügikohas

                        Paber- või plastkandekotid

                        Ühekorrataldrikud ja -topsid

                        Isekleepuv kile

                        Võileivakotid

                        Alumiiniumfoolium

                        Plastkile puhaste riiete ja pesu pakkimiseks pesumajades

               Ei ole pakend

                        Segur

                        Ühekorranoad, -kahvlid ja -lusikad

                        Pakkimispaber (müüakse eraldi)

                        Paberist küpsetusvormid (müüakse tühjalt)

                        Koogialused, mida müüakse ilma koogita

               Selgitavad näited kriteeriumi iii kohta

               Pakend

            Toote küljes rippuvad või sellele kinnitatud etiketid

               Pakendi osa

                        Ripsmetuši hari, mis on ühtlasi pakendi korgi osa

                        Muule pakendile kinnitatud kleebised

                        Klambrid

                        Plastümbrised

                        Pesuaine doseerimise vahend, mis on ühtlasi anuma korgi osa

                        Mehaaniline käsiveski (sisse ehitatud ühekordselt täidetavasse anumasse, mis sisaldab teatavat toodet, nt pipraga täidetud pipraveski)

               Ei ole pakend

            Raadiosagedustuvastuse (RFID) märgised”


title: Komisjoni direktiiv 2003/26/EÜ, 3. aprill 2003, millega kohandatakse tehnika arenguga Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2000/30/EÜ kommertsveokite kiiruspiirikute ja heitgaasi kohtaEMPs kohaldatav tekst.

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32003L0026

Euroopa Liidu Teataja L 090 , 08/04/2003 Lk 0037 - 0040

		Komisjoni direktiiv 2003/26/EÜ,3. aprill 2003,millega kohandatakse tehnika arenguga Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2000/30/EÜ kommertsveokite kiiruspiirikute ja heitgaasi kohta(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. juuni 2000. aasta direktiivi 2000/30/EÜ ühenduses liiklevate kommertsveokite tehnokontrolli kohta, [1] eriti selle artiklit 8,ning arvestades järgmist:(1) Direktiivis 2000/30/EÜ käsitletakse reisijaid või lasti vedavate kommertsveokite tehnokontrolli õigusraamistikku. Selle kohaselt peavad liikmesriigid lisaks iga-aastasele tehnoülevaatusele tegema igal aastal oma teedel liikuva kommertsveokipargi tüüpilisele osale ootamatuid kontrollimisi.(2) Tehnoülevaatuste valdkonda käsitletakse nõukogu 20. detsembri 1996. aasta direktiivis 96/96/EÜ mootorsõidukite ja nende haagiste tehnoülevaatust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, [2] viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2001/11/EÜ, [3] mis hõlmab korrapärast tehnoülevaatuse süsteemi, ning direktiiviga 2000/30/EÜ, mida kohaldatakse raskete kommertsveokite tehnokontrolli suhtes. Mõlemas direktiivis kasutatakse tehnika arenguga kohandamisel sama komiteed ja sama menetlust.(3) Direktiivi 96/96/EÜ muudatused hõlmavad rangemate heitgaasinormide kehtestamist teatava kategooria mootorsõidukite suhtes ning raskete kommertsveokite kiiruspiirikute toimivuse kontrollimist. Kooskõla saavutamiseks kõnealuse direktiiviga on vaja kohandada ka direktiivi 2000/30/EÜ, et sellesse lisada uued tehnilist laadi sätted, millega laiendatakse tehnokontrolli kohaldamisala pardadiagnostikasüsteemidele (OBD) ja kiiruspiirikutele. Direktiivi 2000/30/EÜ tuleb ka ajakohastada (koos direktiiviga 96/96/EÜ), et inkorporeerida teatava kategooria mootorsõidukite heitekatsete muudetud piirväärtused.(4) Käesoleva direktiivi sätted on kooskõlas direktiivi 96/96/EÜ artikliga 8 asutatud tehnika arenguga kohandamise komitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 2000/30/EÜ I ja II lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi lisale.Artikkel 21. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 1. jaanuariks 2004. Liikmesriigid teatavad nendest viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide tekstid.Artikkel 3Käesolev direktiiv jõustub 20. päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 3. aprill 2003Komisjoni nimelasepresidentLoyola De Palacio[1] EÜT L 203, 10.8.2000, lk 1.[2] EÜT L 46, 17.2.1997, lk 1.[3] EÜT L 48, 17.2.2001, lk 20.--------------------------------------------------LISADirektiivi 2000/30/EÜ I ja II lisa muudetakse järgmiselt.1. I lisa punkti 10 alapunkt k asendatakse järgmisega:"(k) kiiruspiirik (paigaldus ja toimimine)".2. II lisa muudetakse järgmiselt:- punkt 2 asendatakse järgmisega:"2. Eritingimused heitgaaside kohta2.1. Ottomootoriga (sädesüütega) mootorsõidukida) Kui heitgaase ei kontrollita spetsiaalse heitgaaside kontrollsüsteemi, näiteks lambda-anduriga kolmeastmelise katalüsaatori abil, siis tuleb:1. kontrollida visuaalselt heitgaasisüsteemi, et välja selgitada, kas see on täielik ja rahuldavas seisukorras ning avastada võimalikud lekked2. kontrollida visuaalselt tootja poolt paigaldatud heitgaaside kontrollsüsteemi, et välja selgitada, kas see on täielik ja rahuldavas seisukorras ning avastada võimalikud lekked.Pärast asjakohast mootori soojendusaega (vastavalt sõiduki tootja soovitustele) mõõdetakse heitgaaside süsinikmonooksiidi (CO) sisaldust tühikäigul (ilma koormuseta).Heitgaaside maksimaalne lubatud CO-sisaldus on ette nähtud sõiduki tootja poolt. Kui see teave ei ole kättesaadav või kui liikmesriikide pädevad asutused otsustavad seda kontrollväärtusena mitte kasutada, ei tohi CO-sisaldus ületada järgmisi näitajaid:i) sõidukite puhul, mis on registreeritud või kasutusele võetud selle kuupäeva, millest alates liikmesriigid nõuavad direktiiviga 70/220/EMÜ [1] sõidukitele kehtestatud nõuete täitmist, ja 1. oktoobri 1986 vahelisel ajal: CO - 4,5 mahuprotsenti;ii) - 3,5 mahuprotsenti sõidukite puhul, mis on registreeritud või kasutusele võetud pärast 1. oktoobrit 1986.b) Kui heitgaasi kontrollitakse spetsiaalse heitgaaside kontrollsüsteemi, näiteks lambda-anduriga kolmeastmelise katalüsaatori abil, siis tuleb:1. kontrollida visuaalselt heitgaasisüsteemi, et välja selgitada, kas see on täielik ja rahuldavas seisukorras ning avastada võimalikud lekked2. kontrollida visuaalselt tootja poolt paigaldatud heitgaaside kontrollsüsteemi, et välja selgitada, kas see on täielik ja rahuldavas seisukorras ning avastada võimalikud lekked,3. teha kindlaks sõiduki heitgaaside kontrollsüsteemi tõhusus lambdaväärtuse ja heitgaaside CO-sisalduse mõõtmise teel vastavalt punktile 4 või kooskõlas tootja poolt ettenähtud protseduuriga, mis on tüübikinnituse käigus heaks kiidetud. Kõikide testide korral tuleb mootorit kasutada vastavalt sõiduki tootja soovitustele,4. väljalasketorust paisatavad heitgaasid — piirväärtused.Heitgaaside maksimaalne lubatud CO-sisaldus on ette nähtud sõiduki tootja poolt. Kui see teave ei ole kättesaadav, ei tohi CO-sisaldus ületada järgmisi näitajaid.i) Mõõtmine mootori tühikäigul:Heitgaaside maksimaalne lubatud CO-sisaldus ei tohi ületada 0,5 mahuprotsenti ning sõidukite puhul, mis on tüübikinnituse saanud piirväärtuste kohaselt, mis on esitatud direktiivi 70/220/EMÜ (muudetud direktiiviga 98/69/EÜ [2] või hilisemate muudatustega) I lisa punktis 5.3.1.4. sisalduva tabeli A või B reas, ei tohi maksimaalne CO-sisaldus olla üle 0,3 mahuprotsendi. Kui vastavus direktiivile 70/220/EMÜ (muudetud direktiiviga 98/69/EÜ) ei ole võimalik, kohaldatakse eespool nimetatud piirväärtusi sõidukite suhtes, mis on registreeritud või kasutusele võetud pärast 1. juulit 2002.ii) Mõõtmine mootori kõrgendatud pööretel (ilma koormuseta), mis peavad olema vähemalt 2000 min−1:CO-sisaldus: maksimaalselt 0,3 mahuprotsenti ning sõidukite puhul, mis on tüübikinnituse saanud piirväärtuste kohaselt, mis on esitatud direktiivi 70/220/EMÜ (muudetud direktiiviga 98/69/EÜ või hilisemate muudatustega) I lisa punktis 5.3.1.4. sisalduva tabeli A või B reas, ei tohi maksimaalne CO-sisaldus olla üle 0,2 mahuprotsendi. Kui vastavus direktiivile 70/220/EMÜ (muudetud direktiiviga 98/69/EÜ) ei ole võimalik, kohaldatakse eespool nimetatud piirväärtusi sõidukite suhtes, mis on registreeritud või kasutusele võetud pärast 1. juulit 2002.Lamda: 1 ± 0,03 või vastavalt tootja spetsifikatsioonidele.iii) Mootorsõidukite puhul, mis on vastavalt direktiivile 70/220/EMÜ (muudetud direktiiviga 98/69/EÜ ja hilisemate muudatustega) varustatud pardadiagnostika (OBD) süsteemidega, võivad liikmesriigid punktis i nimetatud testimise asemel teha heitgaasisüsteemi nõuetekohase toimivuse kindlaks OBD-seadme vastava näidu põhjal, kontrollides samas OBD-süsteemi nõuetekohast toimivust.2.2. Survesüütemootoriga (diiselmootoriga) mootorsõidukida) Heitgaaside suitsusust mõõdetakse vabakiirendusel (koormust ei rakendata miinimumpööretest kuni katkesti rakendumiseni), käigukang on neutraalses asendis ja sidur on lahutatud.b) Sõiduki ettevalmistus:1. Sõidukit võib testida ilma ettevalmistuseta, kuid ohutuse mõttes tuleb kontrollida, kas mootor on soe ja rahuldavas mehaanilises seisukorras.2. Välja arvatud punkti d alapunktis 5 nimetatud juhtudel ei loeta ühtki sõidukit tehnoülevaatust mitteläbinuks, kui see ei ole ette valmistatud vastavalt järgmistele nõuetele:i) mootor peab olema täiesti soe, näiteks mootoriõli temperatuur peab õlimõõtevarda torus sondiga mõõdetuna olema vähemalt 80 °C või, kui see on madalam, vastama normaalsele töötemperatuurile või peab infrapunase kiirguse alusel mõõdetud mootorisilindrite temperatuur olema eespool nimetatud temperatuuriga vähemalt samaväärne. Kui seoses sõiduki koostega ei ole selline mõõtmine praktiline, võib mootori normaalse töötemperatuuri määrata muul viisil, näiteks mootori jahutusventilaatori töötamise põhjal;ii) heitgaasisüsteemi puhastatakse vähemalt kolme vabakiirendustsükliga või samaväärse meetodiga.c) Testimismenetlus:1. Kontrollida visuaalselt tootja poolt paigaldatud heitgaaside kontrollsüsteemi, et välja selgitada, kas see on täielik ja rahuldavas seisukorras ning avastada võimalikud lekked.2. Mootor ja mis tahes turboülelaadur peab enne iga vabakiirendustsüklit olema tühikäigul. Suure võimsusega diiselmootorite puhul tähendab see vähemalt 10 sekundilist ootamist pärast gaasipedaali vabastamist.3. Iga vabakiirendustsükli alustamiseks tuleb gaasipedaal kiiresti ja sujuvalt (vähem kui ühe sekundiga), kuid mitte ägedalt alla vajutada, et saavutada maksimaalne sissepritse pritsepumbast.4. Iga vabakiirendustsükli ajal jõuab mootor enne gaasipedaali vabastamist maksimaalselt lubatud pööreteni või automaatülekandega sõidukite puhul tootja määratud pööreteni või, kui need andmed ei ole kättesaadavad, kahe kolmandikuni maksimaalselt lubatud pööretest. Seda saab kontrollida näiteks mootori pöörete arvu jälgides või jättes piisavalt aega gaasipedaali esimesest vajutamisest kuni selle vabastamiseni, mis 1. lisa kategooriatesse 1 ja 2 kuuluvate sõidukite puhul on vähemalt kaks sekundit.d) Piirväärtused1. Kontsentratsioonitase ei tohi ületada vastavalt nõukogu direktiivile 72/306/EMÜ [3] registreerimismärgile kirjutatud taset.2. Kui see teave ei ole kättesaadav või kui liikmesriikide pädevad asutused otsustavad seda võrdlemiseks mitte kasutada, ei tohi kontsentratsioonitase ületada tootja poolt kindlaksmääratud taset või neeldumisteguri piirväärtusi, mis on järgmised:maksimaalne neeldumistegur:- ülelaadeta diiselmootorite puhul 2,5 m−1,- turbodiiselmootorite puhul 3,0 m−1,- piirväärtus 1,5 m−1, mis kehtib sõidukite suhtes, mis on tüübikinnituse saanud piirväärtuste kohaselt, mis on esitatud:a) direktiivi 70/220/EMÜ (muudetud direktiiviga 98/69/EÜ) I lisa punktis 5.3.1.4. sisalduva tabeli B reas (diiselmootoriga väikesõiduk — Euro 4);b) direktiivi 88/77/EMÜ (muudetud direktiiviga 1999/96/EÜ) I lisa punktis 6.2.1 sisalduva tabeli B1 reas (diiselmootoriga raskeveok — Euro 4);c) direktiivi 88/77/EMÜ (muudetud direktiiviga 1999/96/EÜ) I lisa punktis 6.2.1 sisalduva tabeli B2 reas (diiselmootoriga raskeveok — Euro 5);d) direktiivi 88/77/EMÜ (muudetud direktiiviga 1999/96/EÜ) I lisa punktis 6.2.1 sisalduva tabeli C reas (raskeveok — EEV);või piirväärtused, mis vastavad hilisematele muudatustele direktiivis 70/220/EMÜ (muudetud direktiiviga 98/69/EÜ) või piirväärtused, mis vastavad hilisematele muudatustele direktiivis 88/77/EMÜ (muudetud direktiiviga 1999/96/EÜ) või samaväärsed piirväärtused, kui kasutatakse EÜ tüübikinnitamisel kasutatavatest seadmetest erinevaid seadmeliike.Kui vastavus direktiivi 70/220/EMÜ (muudetud direktiiviga 98/69/EÜ) I lisa punktile 5.3.1.4 või direktiivi 88/77/EMÜ (muudetud direktiiviga 1999/96/EÜ) I lisa punktile 6.2.1 ei ole võimalik, kohaldatakse eespool nimetatud piirväärtusi sõidukite suhtes, mis on registreeritud või kasutusele võetud pärast 1. juulit 2008.3. Nende nõuete täitmisest on vabastatud sõidukid, mis on registreeritud või kasutusele võetud enne 1. jaanuari 1980.4. Sõiduk loetakse ülevaatust mitteläbinuks ainult siis, kui vähemalt viimase kolme vabakiirendustsükli aritmeetiline keskmine ületab piirväärtuse. Seda võib arvutada, jättes kõrvale mis tahes mõõtmise, mis märkimisväärselt erineb mõõdetud keskmisest, või kasutades mis tahes statistilist arvutusmeetodit, mis võtab arvesse mõõtmiste hajuvust. Liikmesriigid võivad kehtestada piirangu testimistsüklite arvule.5. Mittevajaliku testimise vältimiseks võivad liikmesriigid erandina punkti 2.2 alapunkti d alapunkti 4 sätetest kuulutada need sõidukid ülevaatuse mitteläbinuks, mille mõõtmistulemused pärast vähem kui kolme vabakiirendustsükli või punkti 2.2 alapunkti b alapunkti 2 alapunktis ii määratletud puhastamistsükli (või sellele samaväärse) läbimist ületavad märkimisväärselt piirväärtuse. Samuti võivad liikmesriigid mittevajaliku testimise vältimiseks erandina punkti 2.2 alapunkti d alapunkti 4 sätetest kuulutada need sõidukid ülevaatuse läbinuks, mille mõõtmistulemused pärast vähem kui kolme vabakiirendustsükli või punkti 2.2 alapunkti b alapunkti 2 alapunktis ii määratletud puhastamistsükli (või sellele samaväärse) läbimist jäävad märkimisväärselt piirväärtusele alla.2.3. KatseseadmedSõidukite heitgaase kontrollitakse seadmetega, mille abil saab täpselt kindlaks määrata vastavuse tootja poolt ettenähtud või soovitatud piirväärtustele."- Lisatakse punkt 3 järgmiselt:"3. Kiiruspiirikutega seotud eritingimused:- võimaluse korral kontrollida, kas kiiruspiirik on paigaldatud, nagu on ette nähtud nõukogu direktiiviga 92/6/EMÜ, [*] EÜT L 57, 2.3.1992, lk 27.- kontrollida kiiruspiiriku silti,- kui võimalik, kontrollida, kas kiiruspiiriku plommid ja muud ühenduste kuritahtliku muutmise vastased vahendid, kui need on olemas, on terved,- võimaluse korral kontrollida, kas kiiruspiirik takistab direktiivi 92/6/EMÜ artiklites 2 ja 3 nimetatud sõidukeid neid kindlaksmääratud väärtusi ületamast."[1] EÜT L 76, 9.3.1970, lk 1.[2] EÜT L 350, 28.12.1998, lk 1.[3] EÜT L 190, 20.8.1972, lk 1.--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 2008/77/EÜ, 25. juuli 2008 , millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 98/8/EÜ, et kanda toimeaine tiametoksaam selle I lisasse (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               26.7.2008

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 198/41

      KOMISJONI DIREKTIIV 2008/77/EÜ,
   25. juuli 2008,
   millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 98/8/EÜ, et kanda toimeaine tiametoksaam selle I lisasse
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 1998. aasta direktiivi 98/8/EÜ, mis käsitleb biotsiidide turuleviimist, (1) eriti selle artikli 16 lõike 2 teist lõiku,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjoni 4. detsembri 2007. aasta määrusega (EÜ) nr 1451/2007 (Euroopa Parlamendi ja nõukogu biotsiidide turuleviimist käsitleva direktiivi 98/8/EÜ artikli 16 lõikes 2 osutatud kümneaastase tööprogrammi teise etapi kohta) (2) on kehtestatud selliste toimeainete loetelu, mida on vaja hinnata nende kandmiseks direktiivi 98/8/EÜ I, IA või IB lisasse. Kõnealusesse loetellu kuulub tiametoksaam.

               (2)

               Määruse (EÜ) nr 1451/2007 kohaselt on tiametoksaami hinnatud vastavalt direktiivi 98/8/EÜ artikli 11 lõikele 2 kasutamiseks toodetes, mis kuuluvad direktiivi 98/8/EÜ V lisas määratletud tooteliiki 8: puidukonservandid.

               (3)

               Hispaania, kes määrati referentriigiks, esitas 27. juulil 2007 komisjonile pädeva asutuse aruande ja soovituse vastavalt määruse (EÜ) nr 1451/2007 artikli 14 lõigetele 4 ja 6.

               (4)

               Komisjon ja liikmesriigid on pädeva asutuse aruande läbi vaadanud. Määruse (EÜ) nr 1451/2007 artikli 15 lõike 4 kohaselt lisati läbivaatamise tulemused alalises biotsiidide komitees 22. veebruaril 2008 hindamisaruandesse.

               (5)

               Uuringutest ilmneb, et tiametoksaami sisaldavate biotsiidide kasutamisel puidukonservandina võib eeldada, et need vastavad direktiivi 98/8/EÜ artikli 5 nõuetele. Seega on asjakohane kanda tiametoksaam I lisasse, et kõikides liikmesriikides oleks võimalik tiametoksaami sisaldavate biotsiidide puidukonservandina kasutamise lube välja anda, muuta või tühistada vastavalt direktiivi 98/8/EÜ artikli 16 lõikele 3.

               (6)

               Siiski on tehtud kindlaks lubamatud riskid puidu töötlemisel vabas õhus kohapeal ja töödeldud puidu hoidmisel välistingimustes. Seetõttu ei tohiks selliseks kasutamiseks lube anda, kui ei ole esitatud andmeid selle kohta, et kõnealuseid tooteid võib kasutada ilma lubamatut keskkonnariski põhjustamata.

               (7)

               Hindamisaruande tulemusi silmas pidades on asjakohane nõuda puidukonservandina kasutatavatele tiametoksaami sisaldavatele toodetele loa andmisel selliste riskivähendamismeetmete rakendamist, millega tagatakse riskide vähendamine vastuvõetava tasemeni vastavalt direktiivi 98/8/EÜ artiklile 5 ja VI lisale. Eelkõige tuleks võtta asjakohased meetmed mulla ja veekeskkonna kaitseks, kuna hindamisel tehti kindlaks lubamatult suur risk nendele keskkonnaosadele ning tööstuslikuks ja/või erialaseks kasutuseks ettenähtud toodete kasutamisel tuleks kasutada sobivaid isikukaitsevahendeid, kui ohtu tööstuslikule ja/või erialasele kasutajale ei ole võimalik vähendada muude vahendite abil.

               (8)

               Käesoleva direktiivi sätteid on oluline kohaldada samal ajal kõikides liikmesriikides, et tagada toimeainena tiametoksaami sisaldavate biotsiidide võrdne kohtlemine turul ja hõlbustada kogu biotsiidituru nõuetekohast toimimist.

               (9)

               Toimeaine I lisasse kandmisele peaks eelnema mõistlik ajavahemik, et liikmesriigid ja huvitatud isikud saaksid valmistuda uute nõuete täitmiseks ning toimiku esitanud taotlejad saaksid kasutada kogu kümneaastast andmekaitseaega, mis direktiivi 98/8/EÜ artikli 12 lõike 1 punkti c alapunkti ii kohaselt algab toimeaine lisasse kandmise kuupäevast.

               (10)

               Lisasse kandmisele peaks järgnema mõistlik ajavahemik, et liikmesriigid saaksid rakendada direktiivi 98/8/EÜ artikli 16 lõiget 3, eelkõige välja anda, muuta või tühistada tooteliiki 8 kuuluvate tiametoksaami sisaldavate biotsiidide kasutamise lube, et tagada nende vastavus direktiivile 98/8/EÜ.

               (11)

               Seepärast tuleks direktiivi 98/8/EÜ vastavalt muuta.

               (12)

               Käesoleva direktiiviga ette nähtud meetmed on kooskõlas alalise biotsiidide komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 98/8/EÜ I lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi lisale.
   Artikkel 2
   Ülevõtmine
   1.   Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 30. juuniks 2009. Nad edastavad kõnealuste õigusnormide teksti ning kõnealuste normide ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.
   Liikmesriigid kohaldavad neid norme alates 1. juulist 2010.
   Kui liikmesriigid võtavad kõnealused normid vastu, lisavad nad nendesse normidesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile peamiste siseriiklike õigusnormide teksti, mille nad võtavad vastu käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 25. juuli 2008

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Stavros DIMAS

      (1)  EÜT L 123, 24.4.1998, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2008/31/EÜ (ELT L 81, 20.3.2008, lk 57).

      (2)  ELT L 325, 11.12.2007, lk 3.

      LISA
      Direktiivi 98/8/EÜ I lisasse lisatakse kirje nr 14:

                     nr

                     Tavanimetus

                     IUPACi nimetus
                     Identifitseerimisnumbrid

                     Toimeaine miinimumpuhtus turustatavas biotsiidis

                     Lisamise kuupäev

                     Artikli 16 lõike 3 järgimise tähtaeg
                     (v.a rohkem kui ühte toimeainet sisaldavad tooted, mille puhul artikli 16 lõike 3 järgimise tähtaeg on viimases asjaomase toimeaine lisamise otsuses sätestatud tähtaeg)

                     Lisasse kuulumise lõppkuupäev

                     Toote liik

                     Erisätted (1)

                     „14

                     tiametoksaam

                     tiametoksaam
                     EÜ nr: 428-650-4
                     CASi nr: 153719-23-4

                     980 g/kg

                     1. juuli 2010

                     30. juuni 2012

                     30. juuni 2020

                     8

                     Liikmesriigid tagavad, et lube antakse järgmistel tingimustel:
                     Pidades silmas riskianalüüsi käigus tehtud prognoose, tuleb tööstuslikuks ja/või erialaseks kasutuseks lubatud toodete kasutamisel kasutada sobivaid isikukaitsevahendeid, kui toote kasutusloa taotlemisel ei ole võimalik tõendada, et ohtu tööstuslikule ja/või erialasele kasutajale on võimalik vähendada lubatud tasemeni.
                     Arvestades mulla- ja veekeskkonna puhul kindlakstehtud riske, tuleb kõnealuste keskkonnaosade kaitsmiseks võtta asjakohaseid riskivähendamismeetmeid. Eelkõige märgitakse tööstuslikuks kasutamiseks lubatud toodete etiketile või kemikaali ohutuskaardile, et värskelt töödeldud puit tuleb pärast töötlemist ladustada varikatuse all läbitungimatul kõval pinnal, et vältida otseseid kadusid mulda või vette, ning et kõik kaod tuleb kokku koguda taaskasutamiseks või kõrvaldamiseks.
                     Lisaks ei tohi anda luba kasutada tooteid puidu töötlemiseks vabas õhus kohapeal või sellise puidu töötlemiseks, mida hoitakse välistingimustes, kui ei ole edastatud andmeid, millega tõendatakse, et asjaomane toode vastab artikli 5 ja VI lisa nõuetele, vajaduse korral pärast ohu vähendamise meetmete kasutuselevõttu.”

         (1)  VI lisas sätestatud ühtsete põhimõtete rakendamisel vajalike hindamisaruannete sisu ja järeldused on kättesaadavad komisjoni veebilehel: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm