title: Komisjoni direktiiv 2001/7/EÜ, 29. jaanuar 2001, millega kolmandat korda kohandatakse tehnika arenguga nõukogu direktiivi 94/55/EÜ ohtlike kaupade autovedu käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohtaEMPs kohaldatav tekst.

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32001L0007

Euroopa Liidu Teataja L 030 , 01/02/2001 Lk 0043 - 0043

		Komisjoni direktiiv 2001/7/EÜ,29. jaanuar 2001,millega kolmandat korda kohandatakse tehnika arenguga nõukogu direktiivi 94/55/EÜ ohtlike kaupade autovedu käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 21. novembri 1994. aasta direktiivi 94/55/EÜ ohtlike kaupade autovedu käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, [1] viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2000/61/EÜ, [2] eriti selle artiklit 8,ning arvestades järgmist:(1) Direktiivi 94/55/EÜ lisad A ja B sisaldavad alates 1. juulist 1999 kohaldatava rahvusvahelise ohtlike kaupade autoveo Euroopa kokkuleppe (ADR-kokkuleppe) lisasid A ja B.(2) ADR-kokkulepet ajakohastatakse iga kahe aasta järel ja seepärast kehtib alates 1. juulist 2001 muudetud versioon, mille üleminekuperiood kestab 31. detsembrini 2002, välja arvatud klassi 7 ohtlike kaupade puhul (radioaktiivsed ained), mille üleminekuperiood kestab 31. detsembrini 2001.(3) Seepärast tuleb direktiivi 94/55/EÜ lisasid muuta.(4) Käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas ohtlike kaupade veo komitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 94/55/EÜ lisasid muudetakse järgmiselt.1. A lisa asendatakse järgmisega:"A LISAAlates 1. juulist 2001 kehtiva ohtlike kaupade rahvusvaheliste autovedude Euroopa kokkuleppe (ADR-kokkuleppe) A lisa sätted, kusjuures sõna "osalisriik" asendatakse sõnaga "liikmesriik"NB:ADR-kokkuleppe A lisa 2001. aasta versiooni konsolideeritud tekst avaldatakse niipea, kui see on kättesaadav kõikides ühenduse ametlikes keeltes."2. B lisa asendatakse järgmisega:"B LISAAlates. 1. juulist 2001 kehtiva ohtlike kaupade rahvusvaheliste autovedude Euroopa kokkuleppe (ADR-kokkuleppe) B lisa sätted, kusjuures sõna "osalisriik" asendatakse sõnaga "liikmesriik"NB:ADR-kokkuleppe B lisa 2001. aasta versiooni konsolideeritud tekst avaldatakse niipea, kui see on kättesaadav kõikides ühenduse ametlikes keeltes."Artikkel 21. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid klassi 7 ohtlike kaupade osas hiljemalt 31. detsembriks 2001 ja muude klasside ohtlike kaupade osas hiljemalt 31. detsembriks 2002. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need sätted vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende sätete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide tekstid.Artikkel 3Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 29. jaanuar 2001Komisjoni nimelasepresidentLoyola De Palacio[1] EÜT L 319, 12.12.1994, lk 7.[2] EÜT L 279, 1.11.2000, lk 40.--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv, 17. mai 1979, põllu- või metsamajanduslike ratastraktorite valgustus- ja valgussignaalseadmete osa tüübikinnitust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31979L0532

Euroopa Liidu Teataja L 145 , 13/06/1979 Lk 0016 - 0019 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 10 Lk 0003  Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 8 Lk 0140  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 10 Lk 0003  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 10 Lk 0101  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 13 Köide 10 Lk 0101

		Nõukogu direktiiv,17. mai 1979,põllu- või metsamajanduslike ratastraktorite valgustus- ja valgussignaalseadmete osa tüübikinnitust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta(79/532/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:tehnilised nõuded, millele traktorid peavad siseriiklike õigusaktide kohaselt vastama, kehtivad muu hulgas ka nende valgustus- ja valgussignaalseadmete kohta;kõnealused nõuded on liikmesriigiti erinevad; seepärast on vajalik, et kõik liikmesriigid võtaksid lisaks olemasolevatele eeskirjadele või nende asemel vastu ühesugused nõuded eelkõige selleks, et iga traktori tüübi suhtes oleks võimalik kohaldada nõukogu 4. märtsi 1974 aasta direktiiviga 74/150/EMÜ põllu- või metsamajanduslike ratastraktorite tüübikinnitust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta [4] ettenähtud EMÜ tüübikinnitusmenetlust;direktiivis 78/933/EMÜ [5] sätestas nõukogu põllu- või metsamajanduslikele ratastraktoritele valgustus- ja valgussignaalseadmete paigaldamise ühised nõuded;kõnealustel valgustus- ja valgussignaalseadmetel on samad omadused kui mootorsõidukitele paigaldatud valgustus- ja valgussignaalseadmetel; seepärast võib põllumajanduslikel traktoritel kasutada seadmeid, mis on saanud mootorsõidukite ja nende haagiste tüübikinnitust reguleerivate direktiivide kohaselt osa EMÜ tüübikinnitusmärgi,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 11. "Põllu- või metsamajanduslik traktor" on mis tahes rataste või roomikutega varustatud mootorsõiduk, millel on vähemalt kaks telge ja mille tähtsaim omadus on veojõud ning mis on spetsiaalselt kavandatud teatavate põllu- või metsamajanduses kasutatavate tööriistade, masinate või haagiste vedamiseks, lükkamiseks, kandmiseks või käitamiseks. See võib olla varustatud koorma ja reisijate vedamiseks.2. Käesolevat direktiivi kohaldatakse üksnes selliste lõikes 1 määratletud traktorite suhtes, mis on varustatud õhkrehvidega, millel on kaks telge ja mille maksimaalne valmistajakiirus on 6–25 km/h.Artikkel 2Ükski liikmesriik ei tohi keelduda traktorile osa EMÜ tüübikinnituse ega siseriikliku tüübikinnituse andmisest põhjustel, mis on seotud:- esilaternatega, mida kasutatakse kaug- ja/või lähitulelaternatena, või nende hõõglampidega,- küljeääretulelaternatega,- eesmiste ääretulelaternatega,- tagumiste ääretulelaternatega,- piduritulelaternatega,- suunatulelaternatega,- helkuritega,- numbritulelaternatega,- eesmiste udutulelaternatega ja nende hõõglampidega,- tagumiste udutulelaternatega,- tagurdustulelaternatega,- seisutulelaternatega,kui nendel laternatel on käesoleva direktiivi lisas sätestatud osa EMÜ tüübikinnitusmärk ja kui need on paigaldatud direktiivis 78/933/EMÜ sätestatud nõuete kohaselt.Artikkel 3Ükski liikmesriik ei tohi keelduda traktori registreerimisest ega keelata selle müüki, kasutuselevõtmist ega kasutamist põhjustel, mis on seotud:- esilaternatega, mida kasutatakse kaug- ja/või lähitulelaternatena, või nende hõõglampidega,- küljeääretulelaternatega,- eesmiste ääretulelaternatega,- tagumiste ääretulelaternatega,- piduritulelaternatega,- suunatulelaternatega,- helkuritega,- numbritulelaternatega,- eesmiste udutulelaternatega ja nende hõõglampidega,- tagumiste udutulelaternatega,- tagurdustulelaternatega,- seisutulelaternatega,kui nendel laternatel on käesoleva direktiivi lisas sätestatud osa EMÜ tüübikinnitusmärk ja kui need on paigaldatud direktiivis 78/933/EMÜ sätestatud nõuete kohaselt.Artikkel 4Mis tahes muudatused, mis on vajalikud lisas esitatud nõuete kohandamiseks tehnika arengule, võetakse vastu direktiivi 74/150/EMÜ artiklis 13 sätestatud korras.Artikkel 51. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigusnormid 18 kuu jooksul alates direktiivi teatavakstegemisest ning teatavad sellest viivitamata komisjonile.2. Liikmesriigid tagavad, et käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike põhiliste õigusnormide tekst edastatakse komisjonile.Artikkel 6Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 17. mai 1979Nõukogu nimeleesistujaA. Giraud[1] EÜT C 200, 22.8.1978, lk 8.[2] EÜT C 39, 12.2.1979, lk 74.[3] EÜT C 128, 21.5.1979, lk 16.[4] EÜT L 84, 28.3.1974, lk 10.[5] EÜT L 325, 20.11.1978, lk 16.--------------------------------------------------LISA1. Esilaternad, mida kasutatakse kaug- ja/või lähitulelaternatena, ja nende hõõglambid:osa EMÜ tüübikinnitusmärk on sätestatud nõukogu 27. juuli 1976. aasta direktiivis 76/761/EMÜ mootorsõidukite esilaternaid, mida kasutatakse kaug- ja/või lähitulelaternatena, ja nende hõõglampe käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta [1].Direktiivi 76/761/EMÜ sätteid kohaldatakse ka põllu- või metsamajanduslike traktorite spetsiaalsete, nii kaug- kui ka lähitulena kasutamiseks kavandatud ja väiksema kui 160 mm diameetriga D esilaternate osa tüübikinnituse suhtes järgmiste muudatustega:a) arvestades järgmisi absoluutseid alammäärasid:I lisa punktis 6.3 kindlaksmääratud minimaalseid valgustuse väärtusi vähendatakse vastavalt järgmisele valemile:D − 45160 − 45- 3 luksi punktis 75 R või punktis 75 L,- 5 luksi punktis 50 R või punktis 50 L,- 1,5 luksi IV vööndis.Märkus:kui peegeldi nähtav pind ei ole ringikujuline, võetakse diameetriks peegeldi nähtava kasuliku pinnaga võrdse pindalaga ringi diameeter.b) Esilaternale kantakse VI lisa punktis 4.3.5 sätestatud tähise CR asemel M-täht, mida ümbritseb ümberpööratud kolmnurk;c) osa tüübikinnitustunnistuse (II lisa) 1. pealkiri on järgmine: "Põllu- või metsamajandusliku ratastraktori esilatern".2. Küljeääretulelaternad, eesmised ääretulelaternad, tagumised ääretulelaternad ja piduritulelaternad:osa EMÜ tüübikinnitusmärk on sätestatud nõukogu 27. juuli 1976. aasta direktiivis 76/758/EMÜ mootorsõidukite ja nende haagiste küljeääretulelaternaid, eesmisi ääretulelaternaid, tagumisi ääretulelaternaid ja piduritulelaternaid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta [2].3. Suunatulelaternad:osa EMÜ tüübikinnitusmärk on sätestatud nõukogu 27. juuli 1976. aasta direktiivis 76/759/EMÜ mootorsõidukite ja nende haagiste suunatulelaternaid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta [3].4. Helkurid:osa EMÜ tüübikinnitusmärk on sätestatud nõukogu 27. juuli 1976. aasta direktiivis 76/757/EMÜ mootorsõidukite ja nende haagiste helkureid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta [4].5. Numbritulelaternad:osa EMÜ tüübikinnitusmärk on sätestatud nõukogu 27. juuli 1976. aasta direktiivis 76/760/EMÜ mootorsõidukite ja nende haagiste tagumisi numbritulelaternaid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta [5].6. Eesmised udutulelaternad:osa EMÜ tüübikinnitusmärk on sätestatud nõukogu 27. juuli 1976. aasta direktiivis 76/762/EMÜ mootorsõidukite eesmisi udutulelaternaid ja eesmiste udutulelaternate hõõglampe käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta [6].7. Tagumised udutulelaternad:osa EMÜ tüübikinnitusmärk on sätestatud nõukogu 28. juuni 1977. aasta direktiivis 77/538/EMÜ mootorsõidukite ja nende haagiste tagumisi udutulelaternaid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta [7].8. Tagurdustulelaternad:osa EMÜ tüübikinnitusmärk on sätestatud nõukogu 28. juuni 1977. aasta direktiivis 77/539/EMÜ mootorsõidukite ja nende haagiste tagurdustulelaternaid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta [8].9. Seisutulelaternad:osa EMÜ tüübikinnitusmärk on sätestatud nõukogu 28. juuni 1977. aasta direktiivis 77/540/EMÜ mootorsõidukite seisutulelaternaid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta [9].[1] EÜT L 262, 27.9.1976, lk 96.[2] EÜT L 262, 27.9.1976, lk 54.[3] EÜT L 262, 27.9.1976, lk 71.[4] EÜT L 262, 27.9.1976, lk 32.[5] EÜT L 262, 27.9.1976, lk 85.[6] EÜT L 262, 27.9.1976, lk 122.[7] EÜT L 220, 29.8.1977, lk 60.[8] EÜT L 220, 29.8.1977, lk 72.[9] EÜT L 220, 29.8.1977, lk 83.--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 93/101/EÜ, 11. november 1993, millega kohandatakse kahekümnendat korda tehnika arenguga nõukogu direktiivi 67/548/EMÜ ohtlike ainete liigitamist, pakendamist ja märgistamist käsitlevate õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31993L0101

Euroopa Liidu Teataja L 013 , 15/01/1994 Lk 0001 - 0110 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 29 Lk 0016  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 29 Lk 0016

		Komisjoni direktiiv 93/101/EÜ,11. november 1993,millega kohandatakse kahekümnendat korda tehnika arenguga nõukogu direktiivi 67/548/EMÜ ohtlike ainete liigitamist, pakendamist ja märgistamist käsitlevate õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohtaEUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 27. juuni 1967. aasta direktiivi 67/548/EMÜ ohtlike ainete liigitamist, pakendamist ja märgistamist käsitlevate õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta, [1] viimati muudetud komisjoni direktiiviga 93/72/EMÜ, [2] eriti selle artiklit 28,ning arvestades, et:direktiivi 67/548/EMÜ I lisa sisaldab ohtlike ainete loetelu koos iga aine liigitamise ja märgistamise korra üksikasjadega kõnealusesse loetelusse on vaja lisada mõned ained, millest on teatatud komisjonile kooskõlas eespool nimetatud direktiiviga;käesolevas direktiivis sätestatud meetmed on kooskõlas ohtlike ainete ja valmististe tehniliste kaubandustõkete kõrvaldamist käsitlevat direktiivi tehnika arenguga kohandava komitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Käesoleva direktiivi lisa kanded lisatakse esmakordselt direktiivi 67/548/EMÜ I lisale.Artikkel 21. Liikmesriigid rakendavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikke õigus- ja haldusnorme hiljemalt 1. jaanuaril 1995. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.2. Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise korra võtavad vastu liikmesriigid.Artikkel 3Käesolev direktiiv jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.Brüssel, 11. november 1993Komisjoni nimelkomisjoni liigeYannis Paleokrassas[1] EÜT 196, 16.8.1967, lk 1.[2] EÜT L 258, 16.10.1993, lk 29.--------------------------------------------------ANEXOBILAGANHANGΠΑΡΑΡΤΗΜΑANNEXANNEXEALLEGATOBIJLAGEANEXO+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 2002/64/EÜ, 15. juuli 2002, millega muudetakse nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ toimeainete etüültsinidooni, butüültsühalofopi, famoksadooni, florasulaami, metalaksüül-M-i ja pikolinafeeni lisamiseks

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32002L0064

Euroopa Liidu Teataja L 189 , 18/07/2002 Lk 0027 - 0032

		Komisjoni direktiiv 2002/64/EÜ,15. juuli 2002,millega muudetakse nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ toimeainete etüültsinidooni, butüültsühalofopi, famoksadooni, florasulaami, metalaksüül-M-i ja pikolinafeeni lisamiseksEUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 15. juuli 1991. aasta direktiivi 91/414/EMÜ taimekaitsevahendite turuletoomise kohta [1], viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2002/48/EÜ [2], eriti selle artikli 6 lõiget 1,ning arvestades järgmist:(1) Kooskõlas direktiivi 91/414/EMÜ artikli 6 lõikega 2 esitas BASF 28. aprillil 1997 Suurbritanniale taotluse toimeaine etüültsinidooni lisamiseks direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse. Komisjoni otsusega 98/398/EÜ [3] kinnitati, et esitatud toimik on "terviklik", kuna vastab üldjoontes direktiivi 91/414/EMÜ II ja III lisas sätestatud andme- ja teabenõuetele.(2) Dow AgroSciences esitas direktiivi 91/414/EMÜ artikli 6 lõike 2 alusel 30. aprillil 1997 Itaaliale taotluse butüültsühalofopi kohta. Komisjoni otsusega 98/242/EÜ [4] kinnitati, et esitatud toimik on "terviklik".(3) DuPont de Nemours esitas direktiivi 91/414/EMÜ artikli 6 lõike 2 alusel 20. oktoobril 1996 Prantsusmaale taotluse famoksadooni kohta. Komisjoni otsusega 97/591/EÜ [5] kinnitati, et esitatud toimik on "terviklik".(4) Dow AgroSciences esitas direktiivi 91/414/EMÜ artikli 6 lõike 2 alusel 2. veebruaril 1998 Belgiale taotluse florasulaami kohta. Komisjoni otsusega 98/676/EÜ [6] kinnitati, et esitatud toimik on "terviklik".(5) Novartis Crop Protection AG (praeguse nimega Syngenta) esitas direktiivi 91/414/EMÜ artikli 6 lõike 2 alusel 9. veebruaril 1996 Belgiale taotluse metalaksüül-M-i kohta. Otsusega 97/591/EÜ kinnitati, et esitatud toimik on "terviklik".(6) BASF AG esitas direktiivi 91/414/EMÜ artikli 6 lõike 2 alusel 10. mail 1999 Saksamaale taotluse pikolinafeeni kohta. Komisjoni otsusega 1999/555/EU [7] kinnitati, et esitatud toimik on "terviklik".(7) Nimetatud toimeainete mõju inimese tervisele ja keskkonnale on hinnatud kooskõlas direktiivi 91/414/EMÜ artikli 6 lõigetega 2 ja 4 taotlejate poolt ettepandud kasutusvaldkondade puhul. Referentliikmesriigid esitasid komisjonile nimetatud aineid käsitlevate hindamisaruannete eelnõud vastavalt 2. novembril 1998 (etüültsinidooni kohta), 30. novembril 1998 (butüültsühalofopi kohta), 5. augustil 1998 (famoksadooni kohta), 19. novembril 1999 (florasulaami kohta), 27. juulil 1999 (metalaksüül-M-i kohta) ja 21. detsembril 2000 (pikolinafeeni kohta).(8) Liikmesriigid ja komisjon on hindamisaruannete eelnõud alalises toiduahela ja loomatervishoiu komitees läbi vaadanud. Läbivaatamise lõpptulemusena vormistati 19. aprillil 2002 komisjoni läbivaatusaruanded etüültsinidooni, butüültsühalofopi, famoksadooni, florasulaami, metalaksüül-M-i ja pikolinafeeni kohta.(9) Etüültsinidooni, metalaksüül-M-i ja pikolinafeeni läbivaatusaruannete puhul ei kerkinud ühtegi lahtist küsimust, mille suhtes olnuks vajalik konsulteerida taimede teaduskomiteega.(10) Butüültsühalofopi puhul paluti taimede teaduskomiteel avaldada arvamust võimalike mõjude kohta veeorganismidele ja sihtrühma mittekuuluvatele lülijalgsetele ning kasutajate kokkupuute kohta toimeainega. Komitee jõudis oma arvamuses [8] järeldusele, et toimeaine õhukaudse kasutamisega võib kaasneda lubamatu risk veeorganismidele üleujutatud riisipõldudel ning kõrvalasuvates kuivenduskanalites, kui need on väikese sügavusega. Maapealse kasutamisega üleujutatud riisipõldudel võib kaasneda lubamatu risk riisipõldudel elunevatele veeorganismidele. Komitee leidis, et toimeaine kasutamine ei ole tõenäoliselt kahjulik mesilastele, kuid rõhutas ebakindlust seoses teiste sihtrühma mittekuuluvate lülijalgsetega, keda tuleks hinnata laiendatud katse raames. Järgnevalt esitati vajalik teave ja seda ka hinnati. Lisaks oli komitee arvamusel, et toimeaine kasutajate kokkupuutele butüültsühalofopiga on piisavalt tähelepanu pööratud.(11) Famoksadooni puhul paluti komiteel kommenteerida mõju Daphnia’le ja vihmaussidele, eriti seoses toimeaine lagunemisproduktidega, samuti koertega läbi viidud 12 kuu pikkuse uuringu vältel täheldatud silmaefekti asjakohasust inimese puhul ning võimalikku mõju toimeaine kasutajaid puudutavale riskianalüüsile. Komitee oli oma arvamuses [9] seisukohal, et famoksadooni ja selle metaboliitide riskile Daphnia’le on piisavalt tähelepanu pööratud. Samuti märkis komitee, et metaboliidid IN-KZ007 ja IN-JS940 ei kujuta tõenäoliselt akuutset riski vihmaussidele, kuid ei olnud võimeline hindama lähteaine või selle metaboliitide tõenäolist kroonilist riski vihmaussidele eeldusel, et toimeainet kasutatakse hooaja vältel üle kuue korra. Samuti oli komitee seisukohal, et koerte puhul täheldatud famoksadooni silmaefekti tuleb kuni selle toimemehhanismide täpsema väljaselgitamiseni lugeda asjakohaseks ka inimese puhul. Teaduskomitee tähelepanekuid on käesoleva direktiivi ja vastava läbivaatusaruande koostamisel arvesse võetud.(12) Florasulaami puhul paluti komiteel avaldada arvamust toimeaine kahe lagunemisprodukti (ASTCA ja DFP-ASTCA) asjakohasuse ning samuti akuutse standarddoosi kehtestamiseks väljapakutud lähenemisviisi kohta. Komitee jõudis oma arvamuses [10] järeldusele, et modelleerimistulemused ei osuta põhjavee võimalikule saastamisele lähteaine või selle lagunemisproduktidega toksikoloogilisest ohulävest kõrgemal tasemel. Ei toimeaine ega selle peamine metaboliit ei näi kujutavat lubamatut riski sihtrühma mittekuuluvatele veeorganismidele. Andmed, mis väidetavalt näitavad lagunemisproduktide ASTCA ja DFP-ASTCA toksilisuse puudumist pinnasele ja veeorganismidele, ei olnud komiteele kättesaadavad ning neid tuleks seega hinnata. Vastavasisuline teave esitati hiljem taotleja poolt ning seda hinnati referentliikmesriigi poolt. Lisaks oli komitee arvamusel, et akuutse standarddoosi kehtestamine ei ole õigustatud.(13) Erinevate uuringute käigus on ilmnenud, et kõnealuseid toimeaineid sisaldavate taimekaitsevahendite puhul võib üldjuhul eeldada nende vastavust direktiivi 91/414/EMÜ artikli 5 lõike 1 punktides a ja b ning artikli 5 lõikes 3 sätestatud nõuetele, eriti komisjoni läbivaatusaruandes uuritud ja ära toodud kasutusvaldkondade osas. Seetõttu on otstarbekas kanda kõnealused toimeained nimetatud direktiivi I lisasse, võimaldamaks kõikidel liikmesriikidel väljastada kõnealuseid toimeaineid sisaldavate taimekaitsevahendite kasutuslubasid vastavuses nimetatud direktiivi sätetega.(14) Komisjoni läbivaatusaruanded on vajalikud mitmete direktiivis 91/414/EMÜ sätestatud ühtsete põhimõtete punktide nõuetekohaseks rakendamiseks liikmesriikide poolt. Seetõttu on asjakohane sätestada, et liikmesriigid tagavad juurdepääsu lõplikele läbivaatusaruannetele või teevad need kättesaadavaks kõigile nendest huvitatud osapooltele, välja arvatud konfidentsiaalse informatsiooni osas.(15) Pärast kõnealuste toimeainete lisamist on vajalik ette näha sobilik ajavahemik etüültsinidooni, butüültsühalofoppi, famoksadooni, florasulaami, metalaksüül-M-i või pikolinafeeni sisaldavaid taimekaitsevahendeid puudutavate direktiivi 91/414/EMÜ sätete rakendamise võimaldamiseks liikmesriikides ning eelkõige kehtivate ajutiste lubade läbivaatamiseks eesmärgiga need vastavalt direktiivi 91/414/EMÜ sätetele hiljemalt kõnealuse perioodi lõpuks alaliste lubadega asendada, neid muuta või need tühistada.(16) Seega on otstarbekas direktiivi 91/414/EMÜ vastavalt muuta.(17) Käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas alalise toiduahela ja loomatervishoiu komitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 91/414/EMÜ I lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi lisale.Artikkel 2Liikmesriigid tagavad juurdepääsu etüültsinidooni, butüültsühalofopi, famoksadooni, florasulaami, metalaksüül-M-i ja pikolinafeeni läbivaatusaruannetele, välja arvatud konfidentsiaalsele informatsioonile direktiivi 91/414/EMÜ artikli 14 tähenduses, või teevad need vastava eritaotluse esitamisel kättesaadavaks kõigile nendest huvitatud osapooltele.Artikkel 3Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 31. märtsiks 2003. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Liikmesriigid kohaldavad neid norme alates 1. aprillist 2003.Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Artikkel 41. Liikmesriigid vaatavad läbi igale etüültsinidooni, butüültsühalofoppi, famoksadooni, florasulaami, metalaksüül-M-i või pikolinafeeni sisaldavale taimekaitsevahendile väljastatud kasutusload eesmärgiga tagada, et direktiivi 91/414/EMÜ I lisas nende toimeainete suhtes sätestatud tingimused on täidetud. Vajadusel muudetakse või tühistatakse load kooskõlas direktiiviga 91/414/EMÜ enne 31. märtsi 2003.2. Kõikide kasutusluba omavate taimekaitsevahendite puhul, mis sisaldavad ainsa toimeainena etüültsinidooni, butüültsühalofoppi, famoksadooni, florasulaami, metalaksüül-M-i või pikolinafeeni või nende kõrval veel muid 1. oktoobriks 2002 direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse kantud toimeaineid, viivad liikmesriigid direktiivi 91/414/EMÜ III lisa nõuetele vastava toimiku alusel läbi uue hindamise kooskõlas nimetatud direktiivi VI lisas sätestatud ühtsete põhimõtetega. Selle hindamise alusel otsustavad liikmesriigid, kas antud taimekaitsevahend vastab direktiivi 91/414/EMÜ artikli 4 lõike 1 punktides b, c, d ja e sätestatud tingimustele. Vajadusel muudetakse või tühistatakse hiljemalt 31. märtsiks 2004 igale sellisele taimekaitsevahendile väljastatud luba.Artikkel 5Käesolev direktiiv jõustub 1. oktoobril 2002.Artikkel 6Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 15. juuli 2002Komisjoni nimelkomisjoni liigeDavid Byrne[1] EÜT L 230, 19.8.1991, lk 1.[2] EÜT L 148, 6.6.2002, lk 19.[3] EÜT L 176, 20.6.1998, lk 34.[4] EÜT L 96, 28.3.1998, lk 45.[5] EÜT L 239, 30.8.1997, lk 48.[6] EÜT L 317, 26.11.1998, lk 47.[7] EÜT L 210, 10.8.1999, lk 22.[8] Taimede teaduskomitee arvamus butüültsühalofopi (DE-537) hindamise kohta taimekaitsevahendite turuletoomist käsitleva direktiivi 91/414/EMÜ kontekstis (SCP/CYHALO/002 (lõplik), 7. märts 2001).[9] Taimede teaduskomitee arvamus komisjoni eriküsimuste kohta, mis puudutavad famoksadooni hindamist taimekaitsevahendite turuletoomist käsitleva direktiivi 91/414/EMÜ kontekstis (SCP/FAMOX/002 (lõplik), 5. september 2001).[10] Taimede teaduskomitee arvamus florasulaami lisamise kohta taimekaitsevahendite turuletoomist käsitleva direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse (SCP/FLORAS/002 (lõplik), 29. oktoober 2001).--------------------------------------------------LISAI lisa tabeli lõppu lisatakse järgmised read:Nr | Üldnimetus, tunnuskoodid | Rahvusvahelise Puhta Keemia ja Rakenduskeemia Liidu (IUPAC) nimetus | Puhtus | Jõustumis-kuupäev | Aegumistähtaeg | Erisätted |33 | Etüültsinidoon CAS nr 142891-20-1 CIPAC nr 598 | (Z)-etüül-2-kloro-3-[2-kloro-5-(tsükloheks-1-een-1,2-dikarboksimido)fenüül]akrülaat | 940 g/kg | 1. oktoober 2002 | 30. september 2012 | Lubatakse kasutada ainult herbitsiidina. VI lisas sätestatud ühtsete põhimõtete rakendamisel võetakse arvesse alalises toiduahela ja loomatervishoiu komitees 19. aprillil 2002 lõplikult vormistatud etüültsinidooni läbivaatusaruande järeldusi ning eelkõige selle I ja II lisa. Kõnealuse üldhindamise käigus peavad liikmesriigid: pöörama erilist tähelepanu põhjavee võimalikule saastamisele, kui toimeainet kasutatakse tundlike muldade (nt neutraalse või kõrge pH-ga muldade) ja/või kliimatingimustega piirkondades;pöörama erilist tähelepanu veeorganismide kaitsele.Kasutusloa tingimused peavad vajadusel sisaldama asjakohaseid meetmeid riskide vähendamiseks. |34 | Butüültsühalofop CAS nr 122008-85-9 CIPAC nr 596 | Butüül-(R)-2-[4(4-tsüano-2-fluorofenoksü)fenoksü]propionaat | 950 g/kg | 1. oktoober 2002 | 30. september 2012 | Lubatakse kasutada ainult herbitsiidina. VI lisas sätestatud ühtsete põhimõtete rakendamisel võetakse arvesse alalises toiduahela ja loomatervishoiu komitees 19. aprillil 2002 lõplikult vormistatud butüültsühalofopi läbivaatusaruande järeldusi ning eelkõige selle I ja II lisa. Kõnealuse üldhindamise käigus peavad liikmesriigid: võtma õhukaudse kasutamise puhul hoolikalt arvesse võimalikku mõju sihtrühma mittekuuluvatele organismidele, eriti vees elunevatele liikidele. Kasutusloa tingimused peavad vajadusel sisaldama piiranguid või asjakohaseid meetmeid riskide vähendamiseks;võtma maapealse kasutamise puhul hoolikalt arvesse võimalikku mõju veeorganismidele riisipõldudel. |35 | Famoksadoon CAS nr 131807-57-3 CIPAC nr 594 | 3-anilino-5-metüül-5-(4-fenoksüfenüü1)-1,3-oksasolidiin-2,4-dioon | 960 g/kg | 1. oktoober 2002 | 30. september 2012 | Lubatakse kasutada ainult fungitsiidina. VI lisas sätestatud ühtsete põhimõtete rakendamisel võetakse arvesse alalises toiduahela ja loomatervishoiu komitees 19. aprillil 2002 lõplikult vormistatud famoksadooni läbivaatusaruande järeldusi ning eelkõige selle I ja II lisa. Kõnealuse üldhindamise käigus: peavad liikmesriigid pöörama erilist tähelepanu lähteaine või selle metaboliitide võimalikule kroonilisele riskile vihmaussidele;peavad liikmesriigid pöörama erilist tähelepanu veeorganismide kaitsele ning tagama, et kasutusloa tingimused sisaldavad vajadusel asjakohaseid meetmeid riskide vähendamiseks;peaksid liikmesriigid pöörama erilist tähelepanu toimeaine kasutajate kaitsele. |36 | Florasulaam CAS nr 145701-23-1 CIPAC nr 616 | 2',6',8-trifluoro-5-metoksü[1,2,4]triasolo[1,5-c]pürimidiin-2-sulfoonaniliid | 970 g/kg | 1. oktoober 2002 | 30. september 2012 | Lubatakse kasutada ainult herbitsiidina. VI lisas sätestatud ühtsete põhimõtete rakendamisel võetakse arvesse alalises toiduahela ja loomatervishoiu komitees 19. aprillil 2002 lõplikult vormistatud florasulaami läbivaatusaruande järeldusi ning eelkõige selle I ja II lisa. Kõnealuse üldhindamise käigus peavad liikmesriigid: pöörama erilist tähelepanu põhjavee võimalikule saastamisele, kui toimeainet kasutatakse tundlike muldade ja/või kliimatingimustega piirkondades. Kasutusloa tingimused peavad vajadusel sisaldama asjakohaseid meetmeid riskide vähendamiseks. |37 | Metalaksüül-M CAS nr 70630-17-0 CIPAC nr 580 | Metüül-(R)-2-{[(2,6-dimetüülfenüül)metoksü-atsetüül]amino)propionaat | 910 g/kg | 1. oktoober 2002 | 30. september 2012 | Lubatakse kasutada ainult fungitsiidina. VI lisas sätestatud ühtsete põhimõtete rakendamisel võetakse arvesse alalises toiduahela ja loomatervishoiu komitees 19. aprillil 2002 lõplikult vormistatud metalaksüül-M-i läbivaatusaruande järeldusi ning eelkõige selle I ja II lisa. Kõnealuse üldhindamise käigus: tuleb pöörata erilist tähelepanu põhjavee võimalikule saastamisele toimeaine või selle lagunemisproduktide CGA 62826 ja CGA 108906ga, kui toimeainet kasutatakse tundlike muldade ja/või kliimatingimustega piirkondades. Vajadusel tuleks rakendada riskide vähendamise meetmeid. |38 | Pikolinafeen CAS nr 137641-05-5 CIPAC nr 639 | 4'-fluoro-6-[(a,a,a-trifluoro-m-tolüül)oksü]pikoliinaniliid | 970 g/kg | 1. oktoober 2002 | 30. september 2012 | Lubatakse kasutada ainult herbitsiidina. VI lisas sätestatud ühtsete põhimõtete rakendamisel võetakse arvesse alalises toiduahela ja loomatervishoiu komitees 19. aprillil 2002 lõplikult vormistatud pikolinafeeni läbivaatusaruande järeldusi ning eelkõige selle I ja II lisa. Kõnealuse üldhindamise käigus peavad liikmesriigid: pöörama erilist tähelepanu veeorganismide kaitsele. Kasutusloa tingimused peaksid vajadusel sisaldama asjakohaseid meetmeid riskide vähendamiseks. |--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv, 25. aprill 1984, millega kuuendat korda kohandatakse tehnika arenguga nõukogu direktiivi 67/548/EMÜ ohtlike ainete liigitamist, pakendamist ja märgistamist käsitlevate õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31984L0449

Euroopa Liidu Teataja L 251 , 19/09/1984 Lk 0001 - 0223 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 15 Köide 5 Lk 0003  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 17 Lk 0003  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 15 Köide 5 Lk 0003  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 13 Köide 17 Lk 0003

		Komisjoni direktiiv,25. aprill 1984,millega kuuendat korda kohandatakse tehnika arenguga nõukogu direktiivi 67/548/EMÜ ohtlike ainete liigitamist, pakendamist ja märgistamist käsitlevate õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta(84/449/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 27. juuni 1967. aasta direktiivi 67/548/EMÜ ohtlike ainete liigitamist, pakendamist ja märgistamist käsitlevate õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta, [1] kuuendat korda muudetud nõukogu direktiiviga 79/831/EMÜ, [2] eriti selle artikleid 19, 20 ja 21,ning arvestades, et:direktiivi 79/831/EMÜ artikli 3 lõikes 1 on sätestatud, et ainete ja valmististe füüsikalis-keemilised omadused, toksilisus ja ökotoksilisus määratakse kindlaks V lisas nimetatud meetodite järgi;18. septembri 1979. aasta direktiivi 79/831/EMÜ artiklis 19 on sätestatud, et V lisa kuulub menetluse alla, millesse kaasatakse tehnika arenguga kohandamise komitee; arvesse tuleks võtta eelkõige neid meetodeid, mida on tunnustanud ja soovitanud pädevad rahvusvahelised organisatsioonid;käesoleva direktiivi sätted on kooskõlas komitee arvamusega, kelle ülesanne on kohandada ohtlike ainete ja valmististe tehniliste kaubandustõkete kõrvaldamist käsitlevad direktiivid tehnika arenguga,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Käesolevaga asendatakse direktiivi 67/548/EMÜ V lisa käesoleva direktiivi lisa tekstiga.Artikkel 2Liikmesriigid võtavad vastu käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud meetmed ja avaldavad need enne 1. juulit 1985 ning teatavad sellest viivitamata komisjonile. Nad kohaldavad neid meetmeid hiljemalt alates 1. juulist 1986.Artikkel 3Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 25. aprill 1984Komisjoni nimelkomisjoni liigeKarl-Heinz Narjes[1] EÜT L 196, 16.8.1967, lk 1.[2] EÜT L 259, 15.10.1979, lk 10.--------------------------------------------------LISAVt komisjoni direktiiv 88/302/EMÜ, EÜT L 133, 30.5.1988, lk 1, ja komisjoni direktiiv 92/69/EMÜ, EÜT L 383, 29.12.1992, lk 113.--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv 98/18/EÜ, 17. märts 1998, reisilaevade ohutuseeskirjade ja -nõuete kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31998L0018

Euroopa Liidu Teataja L 144 , 15/05/1998 Lk 0001 - 0115

		Nõukogu direktiiv 98/18/EÜ,17. märts 1998,reisilaevade ohutuseeskirjade ja -nõuete kohtaEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 84 lõiget 2,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [2]vastavalt asutamislepingu artiklis 189c sätestatud menetlusele [3]ning arvestades, et:(1) ühise transpordipoliitika raames tuleb võtta lisameetmeid, et suurendada meretranspordi ohutust;(2) ühendus on tõsiselt mures viimaste reisilaevadega juhtunud laevaõnnetuste pärast, mis nõudsid palju inimohvreid; reisilaevu ja kiirreisilaevu kasutavatel isikutel kogu ühenduses on õigus eeldada ja usaldada asjakohast ohutuse taset pardal;(3) käesolev direktiiv ei hõlma töötajate töövahendeid ja isikukaitsevahendeid, sest nõukogu 12. juuni 1989. aasta direktiivi 89/391/EMÜ (töötajate töötervishoiu ja tööohutuse parandamist soodustavate meetmete kehtestamise kohta [4]) sätteid ja selle asjakohaste üksikdirektiivide asjakohaseid sätteid kohaldatakse selliste vahendite kasutamise suhtes kohaliku rannasõiduga tegelevatel reisilaevadel;(4) reisijate meretransporditeenuste osutamine liikmesriikide vahel on juba liberaliseeritud määrusega (EMÜ) nr 4055/86; [5] teenuste osutamise vabaduse põhimõtte kohaldamine meretranspordi suhtes liikmesriikide piires (merekabotaaž), mis nähakse ette määrusega (EMÜ) nr 3577/92 [6], viiakse kogu ühenduses lõpule paari järgmise aasta jooksul;(5) kõrge ohutustaseme saavutamiseks ja kaubandustõkete kõrvaldamiseks on vaja kehtestada ühtlustatud ohutusstandardid kohaliku rannasõiduga tegelevate reisilaevade jaoks sobival tasemel; rahvusvaheliste merereisidega tegelevate laevade standardeid arendatakse Rahvusvahelises Mereorganisatsioonis (IMO); käesoleva direktiiviga kehtestatakse IMO meetme taotlemise kord, et kooskõlastada rahvusvaheliste merereiside standardid käesoleva direktiivi standarditega;(6) nagu komisjon oma teatises "Ühine mereohutuspoliitika" soovitas, ergutasid nõukogu oma 8. juuni 1993. aasta resolutsioonis ühise mereohutuspoliitika kohta [7] ja Euroopa Parlament muu hulgas oma 27. oktoobri 1994. aasta resolutsioonis mereohutuse kohta [8] komisjoni võimalikult kiiresti esitama ametlikke ettepanekuid kohaliku rannasõiduga tegelevate reisilaevade ohutuseeskirjade kohta;(7) merel toimuva reisijateveo siseturumõõdet silmas pidades on ühenduse tasandi meede ainus võimalik viis kehtestada ühenduse kõikides osades ühtne laevade ohutustase;(8) proportsionaalsuse põhimõtet silmas pidades on direktiiv sobivaim õigusakt, sest sellega antakse raamistik ühetaolise ja kohustusliku ohutusstandardi kohaldamiseks liikmesriikides, samas jättes liikmesriikidele õiguse otsustada, missugused rakendusvahendid vastavad kõige paremini nende siseriiklikule süsteemile;(9) ohutuse suurendamise ja konkurentsimoonutuste vältimise huvides tuleks ühiseid ohutusnõudeid kohaldada ühenduses kohaliku rannasõiduga tegelevate laevade suhtes sõltumata nende lipust; on siiski vaja teha erand teatavatele laevakategooriatele, mille puhul käesoleva direktiivi eeskirjad on tehniliselt sobimatud või majanduslikult võimatud;(10) reisilaevad tuleks jagada eraldi klassidesse sõltuvalt merepiirkondade ulatusest ja tingimustest, kus nad tegutsevad; kiirreisilaevad tuleks liigitada vastavalt IMO kehtestatud rahvusvahelise kiirlaevakoodeksi sätetele;(11) ohutusstandardite peamiseks kontrollraamistikuks peaks olema muudetud 1974. aasta konventsioon inimelude ohutusest merel, mis hõlmab rahvusvaheliselt kokkulepitud standardeid rahvusvaheliste merereisidega tegelevate reisilaevade ja kiirreisilaevade jaoks, nagu ka IMO asjakohaseid resolutsioone ning muid seda konventsiooni täiendavaid ja tõlgendavaid meetmeid;(12) uute ja olemasolevate reisilaevade eri klassid nõuavad erinevat lähenemist samaväärse ohutustaseme tagavate ohutusnõuete kehtestamisel, pidades silmas nende eri klasside konkreetseid vajadusi ning piiranguid; on asjakohane eristada järgitavaid ohutusnõudeid uute ja olemasolevate laevade puhul, sest uute laevade eeskirjade kohaldamine olemasolevate laevade suhtes nõuaks nii ulatuslikke struktuurimuutusi, et need oleksid majanduslikult võimatud;(13) rahalised ja tehnilised kaalutlused, mis tekivad olemasolevate laevade täiendamisel käesoleva direktiiviga ettenähtud standarditeni, õigustavad teatavaid üleminekuperioode; pidades silmas Kreeka saarte väga suurt hulka ja vajadust säilitada nendega pidev side meritsi ning tõsist mõju sellisele transporditegevusele ning sellega seotud tööhõivele, mis tekiks peamiste täiendusnõuete viivitamatu kohaldamisega olemasolevate üle 27 aasta vanuste laevade suhtes 1. oktoobril 2000, on sobiv sätestada erandid sellistele laevadele, mis tegutsevad eranditult Kreeka sadamate vahel ja mille tegevus lõpeb kõigil ühenduse kohalikel rannasõitudel hiljemalt kuupäeval, kui need saavad 35 aastat vanaks;(14) pidades silmas kiirreisilaevade olulist erinevust tavapärastest reisilaevadest kavandamise, ehituse ja kasutamise osas, tuleks sellistelt laevadelt nõuda erieeskirjade järgimist;(15) kui pardale on paigaldatud nõukogu 20. detsembri 1996. aasta direktiivi 96/98/EÜ (laevavarustuse kohta [9]) sätetele vastav laevavarustus, ei ole seda vaja täiendavalt testida, sest sellise varustuse suhtes kehtivad juba selle direktiivi normid ja kord;(16) käesoleva direktiivi täieliku kohaldamise tagamiseks peaksid liikmesriigid kehtestama vastavalt käesolevale direktiivile vastu võetud siseriiklike õigusnormide rikkumise eest määratavate karistuste süsteemi ja nad võivad kontrollida, et järgitaks käesoleva direktiivi sätteid, mis põhinevad nõukogu 19. juuni 1995. aasta direktiiviga 95/21/EÜ (laevaohutust, reostuse vältimist ning elu- ja töötingimusi laevadel käsitlevate rahvusvaheliste standardite rakendamise kohta ühenduse sadamaid kasutavate ja liikmesriikide jurisdiktsiooni all olevates vetes sõitvate laevade suhtes (sadamariigi kontroll) [10]) ettenähtud sätetel;(17) sõltuvalt kontrollimisest komiteemenetluse alusel võivad liikmesriigid vastu võtta täiendavaid ohutusnõudeid, kui kohalikud olud seda õigustavad, lubada samaväärsete standardite kasutamist või teha teatavates töötingimustes käesoleva direktiivi sätetest erandeid või võtta kaitsemeetmeid erandlikult ohtlikes olukordades;(18) on vaja, et liikmesriikide esindajatest koosnev komitee aitaks komisjonil käesolevat direktiivi tõhusalt kohaldada; seda ülesannet võib täita nõukogu 13. septembri 1993. aasta direktiivi 93/75/EMÜ (miinimumnõuete kohta, mis käsitlevad ohtlikke või saastavaid kaupu vedavaid laevu, mis suunduvad ühenduse sadamasse või lahkuvad sealt [11]) artikliga 12 asutatud komitee;(19) teatavaid käesoleva direktiivi ning samuti I lisa sätteid võib komitee raames kohandada, et võtta arvesse arengut rahvusvahelisel tasandil ja eeskätt rahvusvaheliste konventsioonide muudatusi;(20) käesoleva direktiivi tõhusa rakendamise ja jõustamise kontrollimiseks tuleb teha uute ja olemasolevate reisilaevade ülevaatusi; vastavust käesolevale direktiivile peab tunnistama lipuriik või tema esindaja,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1EesmärkKäesoleva direktiivi eesmärk on kehtestada uutel ja olemasolevatel reisilaevadel ning kiirreisilaevadel ühetaoline inimelu ja vara ohutuse tase, kui mõlemad laevaliigid tegelevad kohaliku rannasõiduga, ning sätestada läbirääkimiste kord rahvusvahelisel tasandil, pidades silmas rahvusvaheliste merereisidega tegelevate reisilaevade eeskirjade ühtlustamist.Artikkel 2MõistedKäesolevas direktiivis ja selle lisades kasutatakse järgmisi mõisteid:a) rahvusvahelised konventsioonid — 1974. aasta rahvusvaheline konventsioon inimelude ohutusest merel (1974. aasta SOLASe konventsioon) ja 1966. aasta rahvusvaheline laadungimärgi konventsioon koos nende protokollide ja muudatustega, mis kehtivad käesoleva direktiivi vastuvõtmise kuupäeval;b) vigastamata laeva püstuvuse koodeks — vigastamata laeva püstuvuse koodeks kõikidele IMO õigusaktidega hõlmatud laevatüüpidele, mis sisaldub IMO assamblee 4. novembri 1993. aasta resolutsioonis A.749 (18), muudetud käesoleva direktiivi vastuvõtmise kuupäeval;c) kiirlaevakoodeks — IMO mereohutuse komitee 20. mai 1994. aasta resolutsioonis MSC 36 (63) sisalduv kiirlaevade ohutuse rahvusvaheline koodeks, muudetud käesoleva direktiivi vastuvõtmise kuupäeval;d) GMDSS — ülemaailmne merepääste- ja -ohutussüsteem, mis on sätestatud 1974. aasta SOLASe konventsiooni IV peatükis, muudetud käesoleva direktiivi vastuvõtmise kuupäeval;e) reisilaev — laev, mis on mõeldud rohkem kui 12 reisijale;f) kiirreisilaev — käesoleva direktiivi vastuvõtmise kuupäeval muudetud 1974. aasta SOLASe konventsiooni X peatüki 1. reeglis määratletud kiirlaev, mis on mõeldud rohkem kui 12 reisijale;B-, C- või D-klassi merepiirkondades kohaliku rannasõiduga tegelevaid reisilaevu ei loeta kiirreisilaevadeks juhul, kui:- nende veeväljasurve vastavalt kavandatud veepiirile on vähem kui 500 m3 ja- nende maksimaalkiirus, nagu see on määratletud kiirlaevakoodeksi punktis 1.4.30, on väiksem kui 20 sõlme;g) uus laev — laev, mille kiil pannakse maha või mis on samasuguses ehitusjärgus artikli 14 lõikes 1 kehtestatud kuupäeval või pärast seda. Samasugune ehitusjärk tähendab ehitusjärku, milles:i) algab kindla laeva ehitusena käsitletav tegevus; jaii) on alanud kõnealuse laeva kokkupanek, mis hõlmab vähemalt 50 tonni või 1 % kõikide konstruktsioonimaterjalide arvestuslikust massist, olenevalt sellest, kumb arv on väiksem;h) olemasolev laev — laev, mis ei ole uus laev;i) reisija — iga inimene, kes ei ole:i) kapten ja meeskonnaliikmed või muud isikud, kes töötavad ükskõik kellena laeval selle laeva huvides; jaii) alla üheaastane laps;j) laeva pikkus — kui ei ole selgesõnaliselt sätestatud teisiti, siis 96 % kogupikkusest veepiiril, mis on 85 % kõrgusel vähimast teoreetilisest parda kõrgusest, mõõdetuna kiilujoonelt, või pikkus vöörtäävi välisservast roolipalleri telgjooneni samal veepiiril, kui see on pikem. Diferendiga projekteeritud laevade puhul mõõdetakse pikkust kavandatud veepiiriga paralleelsel veepiiril;k) vööri kõrgus — vööri kõrgus, mis on 1966. aasta rahvusvahelise laadungimärgi konventsiooni 39. reeglis määratletud kui vertikaalne kaugus vööriperpendikulaari juures suvisele vabapardale vastava veeliini ning kavandatud diferendi ja avatud teki tipu vahel laeva küljel;l) täistekiga laev — laev, mis on varustatud täieliku ilmale ja merele avatud tekiga, mille ülatekiosa kõigil avadel on alalised sulgemisvahendid ja millest allpool on kõik avad laeva külgedes varustatud alaliste vähemalt ilmastikukindlate sulgemisvahenditega.Täistekk võib olla veekindel tekk või samaväärne ehitis, mis koosneb mitteveekindlast tekist, mida katab täielikult ilmastikukindel ehitis, mis on piisava tugevusega ilmastikukindla terviklikkuse säilitamiseks ja varustatud ilmastikukindlate sulgemisvahenditega;m) rahvusvaheline merereis — merereis liikmesriigi sadamast väljaspool seda liikmesriiki asuvasse sadamasse või vastupidi;n) kohalik rannasõit — merereis liikmesriigi sadamast samasse või teise selle liikmesriigi sadamasse;o) merepiirkond — vastavalt artikli 4 lõikele 2 kehtestatud piirkond.Raadiosidet käsitlevate sätete kohaldamisel on merepiirkonnad määratletud 1974. aasta SOLASe konventsiooni IV peatüki 2. reeglis;p) sadamaala — ala, mis ei ole liikmesriikide määratletud merepiirkond, mis ulatub sadamasüsteemi lahutamatu osa moodustavate välimiste alaliste sadamaehitisteni või jõesuuet või muud sellist varjatud ala kaitsvate looduslike geograafiliste moodustistega määratletud piirideni;q) ohutu paik — iga looduslikult või tehislikult varjatud ala, mida laev võib kasutada varjupaigana tingimustes, mis võivad ohustada tema ohutust;r) lipuriigi ametiasutus — pädev asutus riigis, mille lipu all laeval on õigus sõita;s) vastuvõtjariik — liikmesriik, kelle sadama(te)sse või sadama(te)st teeb kohalikke rannasõite teise riigi lipu all sõitev laev;t) tunnustatud organisatsioon — laevade ülevaatust tegevaid organisatsioone ja veeteede ametite vastava tegevuse ühiseid eeskirju ja standardeid käsitleva nõukogu 22. novembri 1994. aasta direktiivi 94/57/EÜ [12] artikli 4 kohaselt tunnustatud organisatsioon;u) meremiil — 1852 meetrit;v) märkimisväärne lainekõrgus — konkreetsel ajavahemikul täheldatud lainekõrguste kõrgeima kolmandiku keskmine kõrgus.Artikkel 3Reguleerimisala1. Käesolevat direktiivi kohaldatakse:a) uute reisilaevade suhtes;b) olemasolevate 24 meetri pikkuste ja pikemate reisilaevade suhtes;c) kiirreisilaevade suhtes,olenemata nende lipuriigist, kui need tegelevad kohaliku rannasõiduga.Vastuvõtjariigina tagab iga liikmesriik, et reisilaevad ja kiirreisilaevad, mis sõidavad teise riigi lipu all, järgivad täielikult käesoleva direktiivi nõudeid, enne kui nad tohivad tegeleda kohaliku rannasõiduga selles liikmesriigis.2. Käesoleva direktiivi reguleerimisalasse ei kuulu:a) reisilaevad, mis on:- sõjalaevad ja sõjaväe isikkoosseisu transpordilaevad,- ilma mehhaanilise jõuallikata laevad,- laevad, mis ei ole ehitatud terasest või samaväärsest materjalist ja mida ei reguleeri kiirlaevu (resolutsioon MSC 36 (63)) või liuglaevu (resolutsioon A.373 (X)) käsitlevad standardid,- algelise ehitusega puidust laevad,- algupärased, enne 1965. aastat kavandatud ajaloolised reisilaevad ja nende üksikkoopiad, mis on valdavalt ehitatud algupärastest materjalidest,- lõbusõidujahid, kui need ei ole mehitatud või neid ei mehitata ning kui need ei vea ärilistel eesmärkidel rohkem kui 12 reisijat,- eranditult sadamaaladel tegutsevad laevad;b) kiirreisilaevad, mis on:- sõjalaevad ja sõjaväe isikkoosseisu transpordilaevad,- lõbusõidujahid, kui need ei ole mehitatud või neid ei mehitata ning kui need ei vea ärilistel eesmärkidel rohkem kui 12 reisijat, ja- eranditult sadamaaladel tegutsevad laevad.Artikkel 4Reisilaevade klassid1. Reisilaevad jagatakse järgmistesse klassidesse vastavalt merepiirkonnale, kus nad tegutsevad:A-klass | reisilaev, mis tegeleb kohaliku rannasõiduga, mis ei ole hõlmatud B-, C- või D-klassiga. |B-klass | reisilaev, mis tegeleb kohaliku rannasõiduga, mille jooksul ta ei ole kordagi kaugemal kui 20 miili rannikust, kus merehädalised võiksid maabuda, vastavalt tõusu ja mõõna keskmisele kõrgusele. |C-klass | reisilaev, mis tegeleb kohaliku rannasõiduga merepiirkonnas, kus 2,5 m märkimisväärse lainekõrguse ületamise võimalus on väiksem kui 10 % aastaringselt või konkreetsel piiratud ajavahemikul tegevuseks ainult sellel ajavahemikul (nt suvine hooajaline tegevus), mille käigus ta ei ole kordagi kaugemal kui 15 miili ohutust paigast ega rohkem kui 5 miili rannikust, kus merehädalised võiksid maabuda, vastavalt tõusu ja mõõna keskmisele kõrgusele. |D-klass | reisilaev, mis tegeleb kohaliku rannasõiduga merepiirkonnas, kus 1,5 m märkimisväärse lainekõrguse ületamise võimalus on väiksem kui 10 % aastaringselt või konkreetsel piiratud ajavahemikul tegevuseks ainult sellel ajavahemikul (nt suvine hooajaline tegevus), mille käigus ta kordagi ei ole kaugemal kui 6 miili ohutust paigast ega rohkem kui 3 miili rannikust, kus merehädalised võiksid maabuda, vastavalt tõusu ja mõõna keskmisele kõrgusele. |2. Merepiirkondade nimekiri kehtestatakse ja seda ajakohastatakse liikmesriikide teadete alusel artiklis 9 sätestatud korras. Liikmesriigid teatavad hiljemalt kuus kuud enne artikli 14 lõikes 1 nimetatud rakendamiskuupäeva nende jurisdiktsiooni alla kuuluvad merepiirkonnad, määratledes tsoonid aastaringseks ja vajaduse korral piiratud hooajaliseks tegevuseks laevaklassidele, kasutades lõikes 1 sätestatud klasside kriteeriume. Loend avaldatakse Euroopa Ühenduste Teatajas.3. Kiirreisilaevade puhul kohaldatakse kiirlaevakoodeksi 1. peatüki punktides 1.4.10 ja 1.4.11 määratletud kategooriaid.Artikkel 5Kohaldamine1. Uued ja olemasolevad reisilaevad ning kiirreisilaevad peavad kohaliku rannasõiduga tegeldes järgima käesolevas direktiivis sätestatud asjakohaseid ohutuseeskirju.2. Liikmesriigid ei takista käesolevast direktiivist tulenevatel põhjustel kohaliku rannasõiduga tegelevate reisilaevade ja kiirreisilaevade tegevust, kui need vastavad käesoleva direktiivi nõuetele, kaasa arvatud kõik täiendavad nõuded, mille liikmesriik võib kehtestada vastavalt artikli 7 lõike 1 sätetele.Vastuvõtjariigina tunnustab iga liikmesriik kohaliku rannasõiduga tegelevate kiirlaevade kiirlaeva ohutuse tunnistust ja kiirlaeva tegevusluba, mille on andnud teine liikmesriik, või artiklis 11 nimetatud reisilaeva ohutuse tunnistust, mille teine liikmesriik on andnud kohaliku rannasõiduga tegelevale reisilaevale.3. Vastuvõtjariik võib vastavalt direktiivi 95/21/EÜ sätetele kohaliku rannasõiduga tegeleva reisilaeva või kiirreisilaeva üle vaadata ja selle dokumente kontrollida.4. Kogu laeva pardal olev laevavarustus, mis on loetletud direktiivi 96/98/EÜ A.1 lisas ja vastab selle nõuetele, loetakse käesoleva direktiivi sätteid järgivaks hoolimata sellest, kas I lisas nõutakse selle varustuse tunnustamist ja katsetamist lipuriigi ametiasutust rahuldaval viisil.Artikkel 6Ohutusnõuded1. Uute ja olemasolevate A-, B-, C- ja D-klassi reisilaevade puhul:a) peab laevakere, pea- ja abimehhanismide ning elektri- ja automaatseadmete ehitus ja hooldus vastama klassifikatsiooni standarditele, mis on täpsustatud tunnustatud organisatsiooni eeskirjades või samaväärsetes eeskirjades, mida ametiasutus kasutab vastavalt direktiivi 94/57/EÜ artikli 14 lõikele 2;b) kohaldatakse käesoleva direktiivi vastuvõtmise kuupäeval muudetud 1974. aasta SOLASe konventsiooni IV peatüki, kaasa arvatud GMDSSi muudatused, V peatüki ja VI peatüki sätteid;c) kohaldatakse käesoleva direktiivi vastuvõtmise kuupäeval muudetud 1974. aasta SOLASe konventsiooni V peatüki 12. reegli pardal olevaid navigatsiooniseadmeid käsitlevaid sätteid. Pardal olevad navigatsiooniseadmed, mis on loetletud direktiivi 96/98/EÜ A.1 lisas ja vastavad selle nõuetele, loetakse SOLASe reegli V/12 punkti r tüübikinnitusnõuetele vastavaks.2. Uute reisilaevade puhul:a) üldnõuded:i) uued A-klassi reisilaevad peavad täielikult vastama käesoleva direktiivi vastuvõtmise kuupäeval muudetud 1974. aasta SOLASe konventsiooni nõuetele ning käesolevas direktiivis ja selle I lisas täpsustatud asjakohastele konkreetsetele nõuetele. Reeglite puhul, mille tõlgendamise SOLAS jätab ametiasutuse otsustada, kohaldab lipuriigi ametiasutus I lisas sisalduvaid tõlgendusi;ii) uued B-, C- ja D-klassi reisilaevad peavad vastama käesolevas direktiivis ja selle I lisas täpsustatud asjakohastele konkreetsetele nõuetele;b) laadungimärgi nõuded:i) kõik uued reisilaevad, mille pikkus on 24 meetrit ja rohkem, peavad vastama 1966. aasta rahvusvahelisele laadungimärgi konventsioonile;ii) 1966. aasta rahvusvahelise laadungimärgi konventsiooni kriteeriumidega samaväärse ohutustasemega kriteeriume kohaldatakse vastavalt pikkusele ja klassile uute reisilaevade suhtes pikkusega alla 24 meetri;iii) olenemata alapunktidest i ja ii tehakse uutele D-klassi laevadele erand 1966. aasta rahvusvahelise laadungimärgi konventsiooni minimaalse vöörikõrguse nõudest;iv) uutel A, B-, C- ja D-klassi reisilaevadel peab olema täistekk.3. Olemasolevate reisilaevade puhul:a) olemasolevad A-klassi reisilaevad peavad vastama käesoleva direktiivi vastuvõtmise kuupäeval muudetud 1974. aasta SOLASe konventsiooni olemasolevate reisilaevade nõuetele ning käesoleva direktiivi ja selle I lisa asjakohastele konkreetsetele nõuetele. Reeglite puhul, mille tõlgendamise SOLAS jätab ametiasutuse otsustada, kohaldab lipuriigi ametiasutus I lisas sisalduvaid tõlgendusi;b) olemasolevad B-klassi laevad peavad vastama käesoleva direktiivi ja I lisa asjakohastele konkreetsetele nõuetele;c) olemasolevad C- ja D-klassi laevad peavad vastama käesoleva direktiivi ja I lisa III peatüki asjakohastele konkreetsetele nõuetele ning nende nõuetega reguleerimata küsimustes lipuriigi ametiasutuse eeskirjadele. Sellised eeskirjad peavad andma I lisa II.1 ja II.2 peatükkidega samaväärse ohutustaseme, võttes samas arvesse konkreetseid kohalikke töötingimusi, mis on seotud merepiirkondadega, kus nende klasside laevad võivad tegutseda.Enne kui olemasolevad C- ja D-klassi laevad võivad tegeleda vastuvõtjariigis regulaarsete kohalike rannasõitudega, peab lipuriigi ametiasutus saama vastuvõtjariigi nõusoleku selliste eeskirjadega;d) kui liikmesriik leiab, et vastuvõtjariigi ametiasutuse poolt vastavalt alapunktile c nõutavad eeskirjad on põhjendamatud, teatab ta sellest viivitamata komisjonile. Komisjon algatab menetluse otsuse tegemiseks artiklis 9 sätestatud korras;e) ulatuslik remont, ümberehitus ja muudatused ning nendega seotud kohandamine peavad vastama lõike 2 punktis a kirjeldatud uute laevade suhtes kehtivatele nõuetele. Olemasolevale laevale tehtud ümberehitused, mis on kavandatud ainult kõrgema päästestandardi saavutamiseks, ei loeta ulatuslikeks muudatusteks;f) punkti a sätteid, kui 1974. aasta SOLASe konventsioonis ei ole täpsustatud varasemaid kuupäevi, ning punktide b ja c sätteid, kui I lisas ei ole täpsustatud varasemaid kuupäevi, ei kohaldata laevade suhtes, millele pandi kiil või mis olid samalaadses ehitusjärgus:i) enne 1. jaanuari 1940: kuni 1. juulini 2006;ii) 1. jaanuaril 1940 või hiljem, kuid enne 31. detsembrit 1962: kuni 1. juulini 2007;iii) 1. jaanuaril 1963 või hiljem, kuid enne 31. detsembrit 1974: kuni 1. juulini 2008;iv) 1. jaanuaril 1975 või hiljem, kuid enne 31. detsembrit 1984: kuni 1. juulini 2009;v) 1. jaanuaril 1985 või hiljem, kuid enne artikli 14 lõikes 1 nimetatud kuupäeva: kuni 1. juulini 2010;g) erandina võib ainult Kreekas asuvate sadamate vahel enne 1. jaanuari 1996 kohaliku rannasõiduga tegelevad A- ja B-klassi laevad vabastada 1974. aasta SOLASe konventsiooni reeglite II-1/B/8-1 ning II-1/B/8-2 või käesoleva direktiivi I lisa ja käesoleva direktiivi I lisa reegli II-2/B/16 nõuetele vastamisest juhul, kui nad vastavad kõigile järgmistele tingimustele:i) 1. oktoobril 2000 on nende vanus arvestatuna kuupäevast, kui laevale pandi kiil või laev oli artikli 2 punktis g määratletud samalaadses ehitusjärgus, rohkem kui 27 aastat,ii) nende tegevus piirdub ainult Kreekas asuvate sadamate vahelise kohaliku rannasõiduga; jaiii) nende tegevus kohalikul rannasõidul lõpeb hiljemalt kuupäeval, kui nad saavad 35 aastat vanaks.Lisaks sellele võib teha erandi Kreeka lipu all sõitvatele A- ja B-klassi reisilaevadele, mis viiakse üle kohalikule rannasõidule Kreeka sadamate vahel enne käesoleva direktiivi jõustumise kuupäeva, tingimusel et nad vastavad üleviimise ajal täielikult kehtivatele rahvusvahelistele standarditele ja alapunktide i, ii ja iii tingimustele.Selle erandi tegemiseks edastab Kreeka hiljemalt kolm kuud pärast käesoleva direktiivi vastuvõtmise kuupäeva komisjonile täieliku loendi kõigist nimetatud tingimustele vastavatest olemasolevatest A- ja B-klassi laevadest, lisades iga laeva kohta kõik üksikasjalikud andmed, nagu laeva nimi, eraldusnumbrid ja -tähed, registreerimissadam, reisijateveo maht, IMO number (kui see on olemas), klass ja kuupäev, kui laevale pandi kiil või laev oli samalaadses ehitusjärgus. Loend avaldatakse Euroopa Ühenduste Teatajas.Sellistele laevadele tehtud erand tuleb selgesõnaliselt märkida nende reisilaeva ohutuse tunnistusele.4. Kiirreisilaevade puhul:a) kiirlaevad, mis on ehitatud või millele on tehtud ulatuslikku remonti, ümberehitusi või muudatusi 1. jaanuaril 1996 või hiljem, peavad vastama 1974. aasta SOLASe konventsiooni reegli X/3 nõuetele, välja arvatud juhul, kui- neile pandi kiil või nad olid samalaadses ehitusjärgus hiljemalt käesoleva direktiivi jõustumise kuupäeval, ja- üleandmine ja kasutuselevõtt toimub hiljemalt kuus kuud pärast käesoleva direktiivi jõustumist, ja- nad vastavad täielikult liuglaevade ohutuse koodeksi (DSC koodeks) nõuetele, mis sisaldub IMO assamblee 14. novembri 1977. aasta resolutsioonis A.373(X), muudetud meresõiduohutuse komitee 19. mai 1994. aasta resolutsiooniga MSC 37(63);b) enne 1. jaanuari 1996 ehitatud kiirreisilaevad, mis vastavad kiirlaevakoodeksi nõuetele, jätkavad tegevust, kui nad saavad tunnistuse vastavalt sellele koodeksile.Enne 1. jaanuari 1996 ehitatud kiirreisilaevad, mis ei vasta kiirreisilaevade koodeksi nõuetele, tohivad tegeleda kohaliku rannasõiduga ainult juhul, kui neid kasutatakse juba kohalikul rannasõidul liikmesriigis käesoleva direktiivi jõustumise kuupäeval, millisel juhul neil võib lubada jätkata kohalikku rannasõitu selles liikmesriigis. Sellised laevad peavad vastama muudetud DSC koodeksi nõuetele;c) kiirreisilaeva ja selle varustuse ehitus ning hooldus peavad vastama tunnustatud organisatsiooni kiirlaevade klassifitseerimise eeskirjadele või samaväärsetele eeskirjadele, mida ametiasutus kasutab vastavalt direktiivi 94/57/EÜ artikli 14 lõikele 2.Artikkel 7Täiendavad ohutusnõuded, samaväärsed nõuded, erandid ja kaitsemeetmed1. Täiendavad ohutusnõuded:Kui liikmesriik või liikmesriikide rühm leiab, et kehtivaid ohutusnõudeid tuleks teatavates olukordades konkreetsete kohalike tingimuste tõttu parandada, ja kui see vajadus on tõestatud, võivad nad lõikes 4 sätestatud korras võtta meetmeid ohutusnõuete parandamiseks.2. Samaväärsed nõuded:Liikmesriik võib lõikes 4 sätestatud korras võtta meetmeid, mis lubavad samaväärseid nõudeid nagu I lisas sisalduvad reeglid, kui samaväärsed nõuded on vähemalt sama tõhusad kui nimetatud reeglid.3. Erandid:Kui ohutustase ei vähene ja järgitakse lõikes 4 sätestatud korda, võib liikmesriik võtta meetmeid laevade vabastamiseks teatavatest konkreetsetest käesoleva direktiivi nõuetest selles riigis toimuvatel riigisisestel rannasõitudel, kaasa arvatud avamere mõjude eest kaitstud saarestike merealad, teatavates töötingimustes, nagu näiteks väiksem märkimisväärne lainekõrgus, piiratud hooaeg, reisid ainult päevasel ajal või sobivates kliima- või ilmastikutingimustes või reisi piiratud kestus või päästeteenistuste lähedus.4. Lõigete 1, 2 või 3 sätteid kasutava liikmesriigi suhtes kehtib järgmine kord:a) liikmesriik teatab komisjonile meetmetest, mida ta kavatseb võtta, sealhulgas üksikasjadest, mida on vaja piisava ohutustaseme säilimises veendumiseks,b) kui kuue kuu jooksul teatamisest otsustatakse artiklis 9 sätestatud korras, et ettepandud meetmed ei ole õigustatud, nõutakse kõnealuselt liikmesriigilt ettepandud meetmete muutmist või võtmatajätmist;c) võetavad meetmed täpsustatakse asjakohastes siseriiklikes õigusaktides ja edastatakse komisjonile, kes teatab kõikidest üksikasjadest teistele liikmesriikidele;d) iga sellist meedet kohaldatakse kõigi sama klassi reisilaevade suhtes, kui need tegutsevad samades täpsustatud tingimustes, ilma diskrimineerimiseta nende lipuriigi või nende ekspluateerija kodakondsuse või tegevuskoha alusel;e) lõikes 3 osutatud meetmeid kohaldatakse üksnes seni, kuni laev tegutseb täpsustatud oludes.5. Kaitsemeetmed:Kui liikmesriik leiab, et selles riigis kohalikul rannasõidul tegutsev reisilaev tekitab vaatamata tõsiasjale, et ta vastab käesoleva direktiivi nõuetele, inimelu või vara või keskkonna tõsise kahjustamise ohu, võib selle laeva tegevuse peatada või kehtestada täiendavad kaitsemeetmed, kuni oht kõrvaldatakse.Sel juhul kohaldatakse järgmist korda:a) liikmesriik teatab oma otsusest viivitamata komisjonile ja teistele liikmesriikidele, põhjendades oma otsust;b) komisjon selgitab välja, kas peatamine või täiendavad meetmed on põhjendatud tõsise ohu tõttu turvalisusele ja keskkonnale;c) artiklis 9 sätestatud korras otsustatakse, kas liikmeriigi otsus peatada sellise laeva töö või kehtestada täiendavad meetmed on põhjendatud tõsise ohuga inimelule, varale või keskkonnale, ning kui peatamine või meetmed ei ole põhjendatud, nõutakse asjaomaselt liikmesriigilt peatamise või meetmete võtmise otsuse tühistamist.Artikkel 8KohandusedArtiklis 9 sätestatud korras võib:a) i) artikli 2 punktide a, b, c, d ja t määratlusi; jaii) artiklis 10 nimetatud ülevaatuste korda ja suuniseid käsitlevaid sätteidkohandada, et võtta arvesse arengut rahvusvahelisel tasandil, eriti IMOs;b) I lisa võib muuta, et kohaldada käesoleva direktiivi täitmise eesmärgil rahvusvaheliste konventsioonide muudatusi.Artikkel 9KomiteeKomisjoni abistab direktiivi 93/75/EÜ artikli 12 lõikega 1 asutatud komitee. Komitee tegutseb nimetatud artikli lõigetes 2 ja 3 ettenähtud korras.Artikkel 10Ülevaatused1. Lipuriigi ametiasutus korraldab igale uuele reisilaevale järgmised ülevaatused:a) ülevaatus enne laeva kasutuselevõtmist;b) korrapärane ülevaatus iga 12 kuu järel;c) täiendavad ülevaatused, kui selleks tekib vajadus.2. Lipuriigi ametiasutus korraldab igale olemasolevale reisilaevale järgmised ülevaatused:a) esmane ülevaatus enne laeva kasutuselevõtmist kohalikul rannasõidul vastuvõtjariigis või 12 kuu jooksul pärast käesoleva direktiivi rakendamise kuupäeva, mis on kehtestatud artikli 14 lõikes 1, olemasolevate laevade puhul, mis tegelevad kohaliku rannasõiduga liikmesriigis, mille lipu all nad sõidavad;b) korrapärane ülevaatus iga 12 kuu järel;c) täiendavad ülevaatused, kui selleks tekib vajadus.3. Igale kiirreisilaevale, mis peab vastavalt artikli 6 lõike 4 sätetele vastama HSC koodeksi nõuetele, korraldab lipuriigi asutus kiirlaevakoodeksis nõutavad ülevaatused.Kiirreisilaevadele, mis peavad vastavalt artikli 6 lõike 4 sätetele vastama muudetud DSC koodeksi nõuetele, korraldab lipuriigi asutus DSC koodeksis nõutavad ülevaatused.4. Järgida tuleb reisilaeva ohutuse tunnistuse asjakohast korda ja suuniseid, mis on täpsustatud IMO assamblee 4. novembri 1993. aasta resolutsioonis A.746 (18) ülevaatuse suuniste kohta ühtlustatud ülevaatuste ja tunnistuste andmise alusel, mis kehtivad käesoleva direktiivi vastuvõtmise ajal, või sama eesmärgi saavutamiseks kavandatud korda.5. Lõigetes 1, 2 ja 3 nimetatud ülevaatusi teevad lipuriigi asutuse enda, tunnustatud organisatsiooni või lipuriigi poolt ülevaatuste tegemiseks volitatud liikmesriigi põhikohaga ülevaatajad eesmärgiga veenduda, et järgitakse kõiki käesoleva direktiivi kohaldatavaid nõudeid.Artikkel 11Tunnistused1. Kõik uued ja olemasolevad reisilaevad saavad käesolevale direktiivile vastava reisilaeva ohutuse tunnistuse. Tunnistuse vorm on sätestatud II lisas. Tunnistuse annab lipuriigi ametiasutus pärast artikli 10 lõike 1 punktis a ja lõike 2 punktis a kirjeldatud esmast ülevaatust.2. Reisilaeva ohutuse tunnistus antakse kuni 12 kuuks. Lipuriigi ametiasutus võib tunnistuse kehtivustähtaega pikendada kuni ühe kuu võrra alates sellel märgitud kehtivuse tähtpäevast. Ajapikenduse andmisel algab tunnistuse uus kehtivustähtaeg olemasoleva tunnistuse kehtivuse tähtpäevast enne selle pikendamist.Reisilaeva ohutuse tunnistust uuendatakse pärast artikli 10 lõike 1 punktis b ja lõike 2 punktis b kirjeldatud korrapärast ülevaatust.3. Kiirlaevakoodeksi nõuetele vastavatele kiirreisilaevadele annab lipuriigi ametiasutus vastavalt kiirlaevakoodeksi sätetele kiirlaeva ohutuse tunnistuse ja kiirlaeva tegevusloa.DSC koodeksi nõuetele vastavatele kiirreisilaevadele annab lipuriigi ametiasutus vastavalt DSC koodeksi sätetele DCS konstruktsiooni ja varustuse tunnistuse ja DSC tegevusloa.Enne vastuvõtjariigis kohaliku rannasõiduga tegelevale kiirreisilaevale tegevusloa andmist lepib lipuriigi ametiasutus vastuvõtjariigiga kokku kõigis tegevustingimustes, mis seostuvad laeva tegevusega selles riigis. Lipuriigi ametiasutus esitab kõik sellised tingimused tegevusloal.4. Artikli 7 lõike 3 sätete alusel ja nendega kooskõlas laevadele tehtud erandid märgitakse reisi- või kiirlaeva tunnistusele.Artikkel 12SOLASe konventsiooni reeglidRahvusvaheliste merereisidega tegelevate reisilaevade puhul:1. esitab ühendus käesoleva direktiivi jõustumisel IMO-le taotluse:a) kiirendada IMOs jätkuvat tööd 1974. aasta SOLASe konventsiooni peatükkide II-1, II-2 ja III reeglite läbivaatamisel, mis sisaldavad ametiasutuse otsustada jäetud küsimusi, et kehtestada neile reeglitele ühtlustatud tõlgendused ja võtta vastu nende vastavad parandused;b) võtta meetmeid MSC ringkirja 606 (sadamariigi nõustumise kohta SOLASe eranditega) sätete aluseks olevate põhimõtete kohustuslikuks kohaldamiseks;2. lõikes 1 nimetatud taotluse esitavad nõukogu eesistujariik ja komisjon käesoleva direktiivi I lisas sätestatud ühtlustatud reeglite alusel. Kõik liikmesriigid teevad kõik võimaliku tagamaks, et IMO asub kiiresti nimetatud reegleid ja meetmeid arendama.Artikkel 13SanktsioonidLiikmesriigid kehtestavad käesoleva direktiivi kohaselt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide rikkumise eest määratavate karistuste süsteemi ja võtavad kõik vajalikud meetmed, et tagada nende karistuste kohaldamine. Sätestatavad karistused peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad.Artikkel 14Rakendamine1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 1. juulil 1998.2. Kui liikmesriigid need meetmed võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.3. Liikmesriigid edastavad viivitamata komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklikud õigusnormid. Komisjon teatab sellest teistele liikmesriikidele.Artikkel 15JõustumineKäesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.Artikkel 16AdressaadidKäesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 17. märts 1998Nõukogu nimeleesistujaG. Strang[1] EÜT C 238, 16.8.1996, lk 1.[2] EÜT C 212, 22.7.1996, lk 21.[3] Euroopa Parlamendi 5. septembri 1996. aasta arvamus (EÜT C 277, 23.9.1996, lk 19), nõukogu 17. juuni 1997. aasta ühine seisukoht (EÜT C 293, 26.9.1997, lk 1) ja Euroopa Parlamendi 6. novembri 1997. aasta otsus (EÜT C 358, 24.11.1997, lk 27).[4] EÜT L 183, 29.6.1989, lk 1.[5] EÜT L 378, 31.12.1986, lk 1.[6] EÜT L 364, 12.12.1992, lk 7.[7] EÜT C 271, 7.10.1993, lk 1.[8] EÜT C 323, 21.11.1994, lk 176.[9] EÜT L 46, 17.2.1997, lk 25.[10] EÜT L 157, 7.7.1995, lk 1.[11] EÜT L 247, 5.10.1993, lk 19.[12] EÜT L 319, 12.12.1994, lk 20. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 97/58/EÜ (EÜT L 274, 7.10.1997, lk 8).--------------------------------------------------I LISAKOHALIKU RANNASÕIDUGA TEGELEVATE UUTE JA OLEMASOLEVATE REISILAEVADE OHUTUSNÕUDEDVt. komisjoni direktiiv 2002/25/EÜ, 5. märts 2002, millega muudetakse nõukogu direktiivi 98/18/EÜ reisilaevade ohutuseeskirjade ja -nõuete kohta, EÜT L 98, 15.4.2002, lk 3—126.--------------------------------------------------II LISAREISILAEVA OHUTUSE TUNNISTUSE VORMREISILAEVA OHUTUSE TUNNISTUS+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 2009/25/EÜ, 2. aprill 2009 , millega muudetakse nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ seoses toimeaine püraklostrobiin kasutuse laiendamisega (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               3.4.2009

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 91/20

      KOMISJONI DIREKTIIV 2009/25/EÜ,
   2. aprill 2009,
   millega muudetakse nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ seoses toimeaine püraklostrobiin kasutuse laiendamisega
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,
   võttes arvesse nõukogu 15. juuli 1991. aasta direktiivi 91/414/EMÜ taimekaitsevahendite turuleviimise kohta, (1) eriti selle artikli 6 lõike 1 teise lõigu teist taanet,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjoni direktiivi 2004/30/EÜ (2) kohaselt oli püraklostrobiin kantud toimeainena direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse.

               (2)

               Püraklostrobiini I lisasse kandmise taotlemise käigus esitas selle tootja BASF SE (edaspidi „teavitaja”) seenetõrjega seotud kasutusviiside kohta andmeid, mille põhjal võis üldiselt järeldada, et püraklostrobiini sisaldavad taimekaitsevahendid vastavad eeldatavasti direktiivi 91/414/EMÜ artikli 5 lõike 1 alapunktides a ja b sätestatud ohutusnõuetele. Seetõttu on püraklostrobiin kantud kõnealuse direktiivi I lisasse erisättega, et liikmesriigid võivad lubada selle kasutamist üksnes fungitsiidina.

               (3)

               Lisaks seenetõrjele teatavate põllumajanduslike kasutusviiside puhul on teavitaja nüüd taotlenud erisätete muutmist, et lubada toimeaine püraklostrobiini kasutamist taimekasvuregulaatorina. Kasutuse laiendamise vajaduse põhjendamiseks on teavitaja esitanud lisateavet.

               (4)

               Saksamaa on teavitaja esitatud teavet ja andmeid hinnanud. Oktoobris 2008 teatas Saksamaa komisjonile oma seisukoha, et taotletud kasutuse laiendus ei kujuta endast ohtu lisaks nendele ohtudele, mida on juba arvesse võetud püraklostrobiini kohta direktiivi 91/414/EMÜ I lisas ette nähtud erisätetes ning komisjoni läbivaatamisaruandes kõnealuse toimeaine kohta. Eelkõige ei kaasne laiendusega direktiivi 91/414/EMÜ I lisa sätetes ette nähtud kasutusparameetrite muutmist.

               (5)

               Seepärast on püraklostrobiini käsitlevate erisätete muutmine õigustatud.

               (6)

               Seega on asjakohane direktiivi 91/414/EMÜ vastavalt muuta.

               (7)

               Käesoleva direktiiviga ette nähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 91/414/EMÜ I lisa muudetakse käesoleva direktiivi lisa kohaselt.
   Artikkel 2
   Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 3. augustiks 2009. Nad edastavad kõnealuste õigusnormide teksti ning kõnealuste normide ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.
   Liikmesriigid kohaldavad neid sätteid alates 4. augustist 2009.
   Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 2. aprill 2009

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Androulla VASSILIOU

      (1)  EÜT L 230, 19.8.1991, lk 1.

      (2)  ELT L 77, 13.3.2004, lk 50.

      LISA
      Direktiivi 91/414/EMÜ I lisa rida 82 asendatakse järgmisega:

                     „82

                     Püraklostrobiin
                     CASi nr 175013-18-0
                     CIPACi nr 657

                     metüül N-(2-{[1-(4-klorofenüül)-1H-pürasool-3-üül]oksü-metüül}fenüül) N- metoksü karbamaat

                     975 g/kg
                     Valmistamisel saadavat lisandit dimetüülsulfaati (DMS) peetakse toksikoloogiliseks probleemiks ja selle sisaldus tehnilises tootes peab olema väiksem kui 0,0001 %.

                     1. juuni 2004

                     31. mai 2014

                     Lubatud kasutada üksnes fungitsiidi või taimekasvuregulaatorina.
                     VI lisas sätestatud ühtsete põhimõtete rakendamisel võetakse arvesse alalise toiduahela ja loomatervishoiu komitees 28. novembril 2003 vormistatud püraklostrobiini läbivaatusaruande järeldusi ning eriti selle I ja II liidet. Selles üldhinnangus peaksid liikmesriigid:

                                 —

                                 pöörama erilist tähelepanu veeorganismide, eriti kalade kaitsele;

                                 —

                                 pöörama erilist tähelepanu maismaa-lülijalgsete ja vihmausside kaitsele.

                           Vajaduse korral tuleks kohaldada ohu vähendamise meetmeid.
                     Vastavalt artikli 13 lõikele 5 teavitavad liikmesriigid komisjoni kaubanduslikult toodetud tehnilise materjali üksikasjadest.”


title: Komisjoni direktiiv 2006/5/EÜ,  17. jaanuar 2006 , millega muudetakse nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ, arvates toimeainete hulka varfariini   (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               18.1.2006

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 12/17

      KOMISJONI DIREKTIIV 2006/5/EÜ,
   17. jaanuar 2006,
   millega muudetakse nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ, arvates toimeainete hulka varfariini
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,
   võttes arvesse nõukogu 15. juuli 1991. aasta direktiivi 91/414/EMÜ taimekaitsevahendite turuleviimise kohta, (1) eriti selle artikli 6 lõiget 1,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjoni 11. detsembri 1992. aasta määruses (EMÜ) nr 3600/92, millega nähakse ette taimekaitsevahendite turuleviimist käsitleva nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ artikli 8 lõikes 2 osutatud tööprogrammi esimese etapi üksikasjalikud rakenduseeskirjad, (2) esitatakse loend hinnatavatest toimeainetest, eesmärgiga kanda need võimaluse korral direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse. Varfariin kuulub nimetatud loendisse.

               (2)

               Varfariini mõju inimeste tervisele ja keskkonnale mitmete kasutusviiside puhul, mida teavitajad on ette näinud, on hinnatud vastavalt määruse (EMÜ) nr 3600/92 sätetele. Komisjoni 27. aprilli 1994. aasta määruse (EÜ) nr 933/94 kohaselt, millega sätestatakse taimekaitsevahendite toimeained ja määratakse referentliikmesriik komisjoni määruse (EMÜ) nr 3600/92 rakendamiseks, (3) määrati referentliikmesriigiks Iirimaa. Iirimaa esitas vastavalt määruse (EMÜ) nr 3600/92 artikli 7 lõike 1 punktile c komisjonile 8. mail 1996 asjakohase hindamisaruande ja soovitused.

               (3)

               Liikmesriigid ja komisjon on selle hindamisaruande toiduahela ja loomatervishoiu alalises komitees läbi vaadanud. Kõnealune läbivaatamine lõpetati 23. septembril 2005 ning vormistati lõplikult komisjoni läbivaatamisaruandena varfariini kohta.

               (4)

               Varfariini käsitlev aruanne ja täiendav teave esitati ka taimede teaduskomiteele. Komiteel paluti avaldada arvamust küsimuses, kuivõrd vastuvõetav oleks kasutada kliinilisi andmeid, mis on saadud varfariini korduval kasutamisel inimmeditsiinis antikoagulandina, et määrata kindlaks aktsepteeritav päevadoos (ADI) ja ainega kokkupuutumise vastuvõetav ulatus (AOEL). Teaduskomitee jõudis oma arvamuses (4) järeldusele, et varfariini puhul ei ole vaja määrata aktsepteeritavat päevadoosi. Peale selle võib andmeid, mis on saadud varfariini ulatuslikul kliinilisel kasutamisel antikoagulandina, pidada usaldusväärseteks aktsepteeritava päevadoosi määramisel, kui see peaks vajalikuks osutuma. Samuti võib ainega kokkupuutumise vastuvõetava ulatuse määramine põhineda inimandmetel, võttes arvesse asjaolu, et rottidel imendub umbes 15 % saadavast doosist naha kaudu.

               (5)

               Mitmest senisest uuringust on ilmnenud, et varfariini sisaldavad taimekaitsevahendid võivad eeldatavalt üldjoontes vastata direktiivi 91/414/EMÜ artikli 5 lõike 1 punktides a ja b sätestatud nõuetele eelkõige seoses komisjoni läbivaatamisaruandes uuritud ja üksikasjalikult kirjeldatud kasutusviisidega. Seega on asjakohane lisada varfariin direktiivi I lisasse, tagamaks et kõigis liikmesriikides on võimalik varfariini sisaldavate taimekaitsevahendite kasutusload välja anda kooskõlas nimetatud direktiivi nõuetega.

               (6)

               Varfariini kasutatakse rodentitsiidina. Kõik teised rodentitsiididena kasutatavad toimeained on hõlmatud komisjoni 20. juuni 2002. aasta määrusega (EMÜ) nr 1112/2002, milles sätestatakse nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ artikli 8 lõikes 2 osutatud tööprogrammi neljanda etapi üksikasjalikud rakenduseeskirjad. (5) Lisaks sellele hinnatakse kõnealust ainet praegu Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 1998. aasta direktiivi 98/8/EÜ raames, mis käsitleb biotsiidide turuleviimist. (6) Teiste direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse kantud ainetega sarnaselt võidakse varfariini staatus kõnealuse direktiivi artikli 5 lõike 5 alusel uuesti läbi vaadata, pidades silmas kõiki uusi kättesaadavaid andmeid, mis on saadud eelkõige samalaadsete ainete hindamisel või varfariini enda hindamisel direktiivi 98/8/EÜ alusel.

               (7)

               Määruse (EMÜ) nr 3600/92 raames hinnatud toimeainete varasemal direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse kandmisel saadud kogemused on näidanud, et kehtivate kasutuslubade valdajate selliste kohustuste tõlgendamisel, mis on seotud andmetele juurdepääsuga, võivad tekkida raskused. Et raskusi edaspidi vältida, on vaja täpsustada liikmesriikide kohustusi, eelkõige kohustust kontrollida, et loa valdaja võimaldab juurdepääsu toimikule, mis vastab kõnealuse direktiivi II lisa nõuetele. Täpsustamine ei too siiski liikmesriikidele ega lubade valdajatele kaasa uusi kohustusi, võrreldes I lisa muutmiseks seni vastu võetud direktiividega.

               (8)

               Enne toimeaine I lisasse kandmist tuleks ette näha mõistlik ajavahemik, et liikmesriigid ja huvitatud isikud saaksid valmistuda toimeaine lisamisest tulenevate uute nõuete täitmiseks.

               (9)

               Ilma et see piiraks direktiiviga 91/414/EMÜ kindlaks määratud kohustusi, mis kaasnevad toimeaine kandmisega I lisasse, tuleks pärast toimeaine loetelusse kandmist anda liikmesriikidele kuus kuud varfariini sisaldavate taimekaitsevahendite kehtivate kasutuslubade läbivaatamiseks, et tagada direktiivis 91/414/EMÜ, eriti selle artiklis 13 sätestatud nõuete ja I lisas toodud tingimuste täitmine. Direktiivi 91/414/EMÜ sätete kohaselt peaksid liikmesriigid vastavalt vajadusele olemasolevaid lube muutma, need asendama või tühistama. Erandina eespool nimetatud tähtajast tuleks ette näha pikem ajavahemik kõiki taimekaitsevahendeid ja kavandatud kasutusviise käsitlevate täielike, III lisa kohaste andmete esitamiseks ja hindamiseks kooskõlas direktiivis 91/414/EMÜ kehtestatud ühtsete tingimustega.

               (10)

               Seepärast on vaja direktiivi 91/414/EMÜ vastavalt muuta.

               (11)

               Käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 91/414/EMÜ I lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi lisale.
   Artikkel 2
   Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 31. märtsiks 2007. Nad edastavad õigusnormide tekstid ning kõnealuste normide ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.
   Liikmesriigid kohaldavad neid norme alates 1. aprillist 2007.
   Kui liikmesriigid võtavad need õigusnormid vastu, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   Artikkel 3
   1.   Liikmesriigid muudavad või tühistavad vajaduse korral direktiivi 91/414/EMÜ kohaselt toimeainetena varfariini sisaldavate taimekaitsevahendite olemasolevad load 31. märtsist 2007. Eelkõige kontrollivad nad nimetatud tähtpäevaks, et kõnealuse direktiivi I lisas varfariini suhtes sätestatud tingimused on täidetud, välja arvatud kõnealuseid toimeaineid käsitleva kande B osas nimetatud tingimused, ning et loa valdajal on olemas kõnesoleva direktiivi artikli 13 tingimuste kohaselt II lisa nõuetele vastav toimik või juurdepääs sellele.
   2.   Erandina lõikest 1 viivad liikmesriigid iga lubatud taimekaitsevahendi puhul, mis sisaldab varfariini ainsa toimeainena või ühena mitmest toimeainest, mis kõik on hiljemalt 30. septembriks 2006 kantud direktiivi 91/414/EMÜ I lisa loetelusse, läbi toote uue hindamise direktiivi 91/414/EMÜ III lisa nõuetele vastava toimiku põhjal vastavalt kõnesoleva direktiivi VI lisas sätestatud ühtsetele põhimõtetele ning arvestades kõnealuse direktiivi I lisas varfariini käsitleva kande B osa. Sellest hinnangust lähtuvalt otsustavad nad, kas toode vastab direktiivi 91/414/EMÜ artikli 4 lõike 1 punktides b, c, d ja e sätestatud tingimustele.
   Pärast kindlaksmääramist liikmesriigid:

               a)

               muudavad vajaduse korral luba või tühistavad selle hiljemalt 30. septembriks 2010, kui taimekaitsevahend sisaldab varfariini ainsa toimeainena, või

               b)

               kui vahend sisaldab varfariini ühena mitmest toimeainest, muudavad vajaduse korral luba või tühistavad selle hiljemalt 30. septembriks 2010 või kuupäevaks, mis on ette nähtud loa muutmiseks või tühistamiseks vastavas direktiivis või vastavates direktiivides, millega asjaomane toimeaine või asjaomased toimeained kanti direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse, olenevalt sellest, kumb kuupäev on hilisem.

         Artikkel 4
   Käesolev direktiiv jõustub 1. oktoobril 2006.
   Artikkel 5
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 17. jaanuar 2006

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Markos KYPRIANOU

      (1)  EÜT L 230, 19.8.1991, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga (EÜ) nr 396/2005 (ELT L 70, 16.3.2005, lk 1).

      (2)  EÜT L 366, 15.12.1992, lk 10. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 2266/2000 (EÜT L 259, 13.10.2000, lk 27).

      (3)  EÜT L 107, 28.4.1994, lk 8. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 2230/95 (EÜT L 225, 22.9.1995, lk 1).

      (4)  Taimede teaduskomitee arvamus varfariini võimaliku kandmise kohta taimekaitsevahendite turuletoomist käsitleva nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse; SCP/WARFAR/002 (lõplik), vastu võetud 6. juunil 2000.

      (5)  EÜT L 168, 27.6.2002, lk 14.

      (6)  EÜT L 123, 24.4.1998, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1882/2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1).

      LISA

         Direktiivi 91/414/EMÜ I lisa tabeli lõppu lisatakse järgmised kanded

                     Nr

                     Üldnimetus, tunnuskoodid

                     Rahvusvahelise Puhta Keemia ja Rakenduskeemia Liidu (IUPAC) nimetus

                     Puhtus (1)

                     Jõustumine

                     Loetellu kuulumise lõpptähtaeg

                     Erisätted

                     “XX

                     Varfariin
                     CASi nr 81-81-2
                     CIPACi nr 70

                     (RS)-4-hüdroksü-3-(3-okso-1-fenüülbutüül)kumariin 3-(α-atsetonüül-bensüül)-4-hüdroksükumariin

                     ≥ 990 g/kg

                     1. oktoober 2006

                     30. september 2013

                     A   OSA
                     Lubatud kasutada ainult rodentitsiidina, ettevalmistatud sööda kujul, mis paigutatakse spetsiaalselt selleks ehitatud punkritesse.
                     B   OSA
                     VI lisas sätestatud ühtsete põhimõtete rakendamisel võetakse arvesse toiduahela ja loomatervishoiu alalises komitees 23. septembril 2005 varfariini kohta lõplikult vormistatud läbivaatamisaruande järeldusi, eriti selle aruande I ja II lisa. Üldhindamisel peaksid liikmesriigid pöörama erilist tähelepanu käitajate, lindude ja muude kui sihtrühma imetajate kaitsmisele.
                     Vajadusel tuleks kohaldada riskide vähendamise meetmeid.”

         (1)  Täiendavad andmed toimeaine olemuse ja spetsifikatsiooni kohta on esitatud läbivaatamisaruandes.