title: Euroopa Parlamendi Ja Nõukogu direktiiv 2002/15/EÜ, 11. märts 2002, autovedude alase liikuva tegevusega hõivatud isikute tööaja korralduse kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32002L0015

Euroopa Liidu Teataja L 080 , 23/03/2002 Lk 0035 - 0039

		Euroopa Parlamendi Ja Nõukogu direktiiv 2002/15/EÜ,11. märts 2002,autovedude alase liikuva tegevusega hõivatud isikute tööaja korralduse kohtaEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 71 ja artikli 137 lõiget 2,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [2]olles nõu pidanud regioonide komiteega,toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud menetluse kohaselt [3] ja vastavalt lepituskomisjonis 16. jaanuaril 2002 heakskiidetud ühistekstilening arvestades järgmist:(1) Nõukogu 20. detsembri 1985. aasta määrusega (EMÜ) nr 3820/85 (teatavate autovedusid käsitlevate sotsiaalõigusnormide ühtlustamise kohta) [4] nähti sõidukijuhtidele ette sõidu- ja puhkeaja ühiseeskirjad; kõnealuses määruses ei käsitleta autovedude tööaja muid aspekte.(2) Nõukogu 23. novembri 1993. aasta direktiiviga 93/104/EÜ, mis käsitleb tööaja korralduse teatavaid aspekte, [5] võimaldatakse tööaja korralduseks vastu võtta konkreetsemaid nõudeid. Pidades silmas käesoleva direktiivi valdkondlikku laadi, on selle sätted direktiivi 93/104/EÜ suhtes kõnealuse direktiivi artikli 14 alusel ülimuslikud.(3) Hoolimata intensiivsetest läbirääkimistest tööturu osapoolte vahel, ei ole olnud võimalik saavutada kokkulepet autovedudega seotud ringi liikuvate töötajate küsimuses.(4) Seepärast tuleb ette näha mitmed konkreetsemad autovedude töötunde käsitlevad sätted, et tagada veoohutus ning asjassepuutuvate isikute tervishoid ja ohutus.(5) Kuna liikmesriigid ei saa täiel määral täita kavandatavate meetmete eesmärke, mis oma ulatuse ja mõju tõttu on paremini saavutatavad ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv kaugemale, kui on vaja nimetatud eesmärkide saavutamiseks.(6) Käesoleva direktiivi reguleerimisalasse kuuluvad üksnes määruses (EMÜ) nr 3820/85 või selle asemel rahvusvahelisel maanteeveol töötava sõiduki meeskonna tööaja Euroopa kokkuleppes (AETR) käsitletud autovedude alases liikuvas tegevuses osalevad ringi liikuvad töötajad, kes töötavad liikmesriigi veoettevõtjas.(7) Tuleks selgesti sätestada, et ringi liikuvad töötajad, kes ei kuulu käesoleva direktiivi reguleerimisalasse ja kes ei ole füüsilisest isikust ettevõtjana (FIEna) tegutsevad sõidukijuhid, saavad direktiiviga 93/104/EÜ ettenähtud baaskaitset. Baaskaitse hõlmab kehtivaid eeskirju piisava puhkuse, maksimaalse keskmise töönädala ja põhipuhkuse kohta ning teatavaid öötöötajatele ettenähtud põhisätteid, sealhulgas tervisekontrolli.(8) FIEna tegutsevad sõidukijuhid kuuluvad määruse (EMÜ) nr 3820/85 reguleerimisalasse, kuid on välja jäetud direktiivi 93/104/EÜ reguleerimisalast ning seetõttu tuleks nad vastavalt artikli 2 lõikele 1 ajutiselt käesoleva direktiivi reguleerimisalast välja jätta.(9) Käesolevas direktiivis kasutatud mõisted ei kujuta endast pretsedenti muude tööaega käsitlevate ühenduse määruste seisukohast.(10) Liiklusohutuse parandamiseks, konkurentsi moonutamise ärahoidmiseks ning käesolevas direktiivis käsitletud ringi liikuvate töötajate ohutuse ja tervishoiu tagamiseks peaksid töötajad täpselt teadma, millist autovedudele kulutatud aega käsitatakse tööajana ja millist ei käsitata tööaja, vaid vaheaja, puhkeaja või valmisoleku ajana. Kõnealustele töötajatele tuleks tagada minimaalne igapäevane ja iganädalane puhkeaeg ning piisavad vaheajad. Samuti tuleks kehtestada piirmäär nädala töötundide arvule.(11) Uuringud on näidanud, et inimkeha on öösel tundlikum keskkonnahäirete ja teatud koormavate töökorralduse vormide suhtes ning et pikaajaline öötöö võib kahjustada töötajate tervist ja ohustada nende turvalisust ning üldist liiklusohutust.(12) Sellest tulenevalt tuleb piirata öötöö perioodide kestust ja näha ette, et öösiti töötavad elukutselised sõidukijuhid saaksid oma tegevuse eest piisavat hüvitust ja et nad ei satuks koolitusvõimaluste osas ebasoodsasse olukorda.(13) Tööandjad peaksid pidama arvestust juhtumite kohta, kui ringi liikuvate töötajate suhtes kohaldatava maksimaalse keskmise töönädala kestust on ületatud.(14) Rahvusvahelise ja siseriikliku reisijateveo, välja arvatud regulaarvedude sõiduaega käsitlevate määruse (EMÜ) nr 3820/85 sätete kohaldamist tuleks jätkata.(15) Komisjon peaks jälgima käesoleva direktiivi rakendamist ja kõnealuse valdkonna arendamist liikmesriikides ning esitama Euroopa Parlamendile, nõukogule, majandus- ja sotsiaalkomiteele ning regioonide komiteele aruande eeskirjade kohaldamise ja öötööd käsitlevate sätete tagajärgede kohta.(16) On vaja ette näha, et teatud sätete puhul võivad liikmesriigid või tööturu osapooled olenevalt asjaoludest võtta vastu erandeid. Erandi puhul tuleb asjaomastele töötajatele üldjuhul võimaldada korvav puhkeaeg,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1EesmärkKäesoleva direktiivi eesmärk on näha ette tööaja korraldusega seotud miinimumnõuded, et parandada autovedude alase liikuva tegevusega hõivatud isikute tervise ja ohutuse kaitset ning täiustada liiklusohutust ja lähendada konkurentsitingimusi.Artikkel 2Reguleerimisala1. Käesolevat direktiivi kohaldatakse liikmesriigis asuvate ettevõtjate teenistuses olevate ringi liikuvate töötajate suhtes, kes osalevad määruses (EMÜ) nr 3820/85 või selle asemel AETR-kokkuleppes käsitletud autovedudel.Ilma et see piiraks järgmise lõigu sätteid, kohaldatakse käesolevat direktiivi FIEna tegutsevate sõidukijuhtide suhtes alates 23. märtsist 2009.Hiljemalt kaks aastat enne nimetatud kuupäeva esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande. Aruandes analüüsitakse FIEna tegutsevate sõidukijuhtide käesoleva direktiivi reguleerimisalast väljajätmise tagajärgi liiklusohutuse, konkurentsitingimuste ja kutseala struktuuri seisukohast ning sotsiaalsetest aspektidest. Arvesse võetakse iga riigi veonduse struktuuri ja autovedude töökeskkonnaga seotud asjaolusid. Selle aruande alusel esitab komisjon ettepaneku, mille eesmärk võib olla vastavalt vajadusele:- näha ette üksikasjalikud sätted selliste FIEna tegutsevate sõidukijuhtide kaasamiseks direktiivi reguleerimisalasse, kes ei osale autovedudel teistes liikmesriikides ja kelle suhtes kohaldatakse kohalikke piiranguid objektiivsetel põhjustel, nagu ääremaine asukoht, pikad sisemaised vahemaad ja erilised konkurentsitingimused, või- mitte kaasata FIEna tegutsevaid sõidukijuhte direktiivi reguleerimisalasse.2. Direktiivi 93/104/EÜ sätteid kohaldatakse käesoleva direktiivi reguleerimisalast väljajäetud ringi liikuvate töötajate suhtes.3. Niivõrd, kuivõrd käesolev direktiiv sisaldab autovedude alase tegevusega hõivatud ringi liikuvate töötajate suhtes konkreetsemaid sätteid, on see direktiivi 93/104/EÜ artikli 14 alusel kõnealuse direktiivi asjaomaste sätete suhtes ülimuslik.4. Käesolev direktiiv täiendab määruse (EMÜ) nr 3820/85 ja vajaduse korral AETR-kokkuleppe neid sätteid, mis on käesoleva direktiivi suhtes ülimuslikud.Artikkel 3MõistedKäesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:a) tööaeg:1. ringi liikuvate töötajate puhul: töö alustamise ja lõpetamise vahele jääv aeg, mille jooksul ringi liikuv töötaja viibib oma töökohas tööandja käsutuses ja täidab oma ülesandeid või sooritab oma tegevust, teiste sõnadega:- kogu autoveoga seotud tegevusele kulutatav aeg. Sellise tegevuse hulka kuulub eelkõige:i) sõidukijuhtimine;ii) peale- ja mahalaadimine;iii) reisijate abistamine sõidukile minemisel ja sealt lahkumisel;iv) puhastustööd ja tehniline hooldus;v) kõik muud tööd, mille eesmärk on tagada sõiduki, selle lasti ja reisijate ohutus või täita konkreetse toimuva veotoiminguga otseselt seotud õigus- või halduskohustusi, sealhulgas järelevalve peale- ja mahalaadimise üle, haldusformaalsused politsei-, tolli- ja immigratsiooniametnikega jne,- aeg, mille jooksul ta ei saa vabalt käsutada oma aega ja peab viibima oma töökohal, olles valmis alustama oma tavapärast tööd, ja mille jooksul tal on teatavad teenistusega seotud kohustused, eelkõige peale- või mahalaadimisega seotud ooteaeg, kui selle prognoositav kestus ei ole eelnevalt teada, see tähendab kas enne väljasõitu või vahetult enne kõnealuse aja tegelikku algust, või tööturu osapoolte vahel kokku lepitud ja/või liikmesriikide õigusaktides sätestatud üldiste tingimuste kohaselt;2. FIEna tegutsevate sõidukijuhtide puhul kohaldatakse sama mõistet töö alustamise ja lõpetamise vahelise aja suhtes, mille jooksul FIEna tegutsev sõidukijuht on oma töökohal, kliendi käsutuses ja täidab oma ülesandeid või sooritab oma tegevust, mis ei ole üldine haldustöö ega ole otseselt seotud toimuva konkreetse veotoiminguga.Tööaja hulka ei loeta artiklis 5 nimetatud vaheaega, artiklis 6 nimetatud puhkeaega ning, ilma et see piiraks liikmesriikide õigusaktide või tööturu osapoolte vaheliste kokkulepete kohaldamist, mille kohaselt kõnealune aeg hüvitatakse või selle kestust piiratakse, käesoleva artikli punktis b nimetatud valmisoleku aega;b) valmisoleku aeg:- aeg, mis ei ole vaheaeg ega puhkeaeg ning mille jooksul ringi liikuv töötaja ei pea viibima oma töökohal, kuid peab olema kättesaadav, et teda oleks võimalik kutsuda sõitmist alustama või jätkama või muud tööd tegema. Valmisoleku aeg sisaldab eelkõige aega, mille jooksul ringi liikuv töötaja saadab parvlaeva või rongiga veetavat sõidukit, samuti ooteaega piiridel ja liikluskeeldudest tulenevaid seisakuid.Ringi liikuv töötaja peab olema sellisest ajast ja selle prognoositavast kestusest eelnevalt teadlik, see tähendab kas enne väljasõitu või vahetult enne kõnealuse aja tegelikku algust või tööturu osapoolte vahel kokku lepitud ja/või liikmesriikide õigusaktides sätestatud üldiste tingimuste kohaselt,- meeskondadena sõitvate ringi liikuvate töötajate puhul sõidukijuhi kõrval või magamisasemel sõiduki liikumise ajal veedetud aeg;c) töökoht:- selle ettevõtja põhitegevuskoha asukoht, kelle teenistuses autovedude alase liikuva tegevusega hõivatud isik oma ülesandeid täidab, ja tema teisesed tegevuskohad sõltumata sellest, kas need asuvad peakontoriga või põhitegevuskohaga samas kohas,- sõiduk, mida autovedude alase liikuva tegevusega hõivatud isik oma ülesannete täitmisel kasutab, ja- mis tahes muu koht, kus veondusega seotud tegevus toimub;d) ringi liikuv töötaja — sõitva personali hulka kuuluv töötaja, sealhulgas praktikandid, kes on sellise ettevõtja teenistuses, kes osutab reisijate või kaupade autoveo teenust rendi või tasu eest või omal kulul;e) FIEna tegutsev sõidukijuht — isik, kelle põhitegevus on reisijate või kaupade autovedu rendi või tasu eest ühenduse õiguse tähenduses ja ühenduse litsentsi või mõne muu eespool nimetatud veo teostamiseks antud kutsealase loa alusel, kellel on õigus olla iseenda tööandjaks ja kes ei ole seotud mõne tööandjaga töölepingu või muud liiki hierarhilise töösuhtega, kellel on vabadus korraldada asjaomast tööalast tegevust, kelle sissetulek sõltub otseselt saadud kasumist ja kellel on vabadus sõlmida üksi või koostöös teiste FIEna tegutsevate sõidukijuhtidega ärisuhteid mitme kliendiga.Käesolevas direktiivis kehtivad nendele kriteeriumidele mittevastavate sõidukijuhtide suhtes samad kohustused ja õigused kui need, mis on käesoleva direktiiviga ette nähtud ringi liikuvatele töötajatele;f) autovedude alase liikuva tegevusega hõivatud isik — sellise tegevusega hõivatud iga ringi liikuv töötaja või FIEna tegutsev sõidukijuht;g) nädal — ajavahemik, mis algab kell 00.00 esmaspäeval ja lõpeb kell 24.00 pühapäeval;h) ööaeg — siseriikliku õiguse kohaselt määratletud vähemalt nelja tunni pikkune ajavahemik kella 00.00 ja kella 07.00 vahelisel ajal;i) öötöö — ööajal tehtav töö.Artikkel 4Maksimaalne iganädalane tööaegLiikmesriigid võtavad vajalikud meetmed tagamaks, et:a) keskmine iganädalane tööaeg ei või ületada 48 tundi. Maksimaalset iganädalast tööaega võib pikendada 60 tunnini ainult juhul, kui nelja kuu jooksul arvestatud keskmine tööaeg ei ületa 48 tundi nädala kohta. Määruse (EMÜ) nr 3820/85 artikli 6 lõike 1 neljas ja viies lõik või vajaduse korral AETR-kokkuleppe artikli 6 lõike 1 neljas lõik on käesoleva direktiivi suhtes ülimuslikud, niivõrd kuivõrd asjaomaste sõidukijuhtide keskmine tööaeg ei ületa nelja kuu jooksul 48 tundi nädala kohta;b) tööaja moodustab eri tööandjate teenistuses töötatud töötundide summa. Tööandja nõuab asjaomaselt ringi liikuvalt töötajalt kirjalikku arvestust mõne teise tööandja teenistuses töötatud aja kohta. Ringi liikuv töötaja esitab sellise teabe kirjalikult.Artikkel 5Vaheajad1. Ilma et see piiraks määrusega (EMÜ) nr 3820/85 või selle asemel AETR-kokkuleppega ettenähtud kaitsetaseme kohaldamist, võtavad liikmesriigid vajalikud meetmed selle tagamiseks, et autovedude alase liikuva tegevusega hõivatud isikud ei töötaks mitte mingil juhul ilma vaheajata kauem kui kuus järjestikust tundi, ilma et see piiraks artikli 2 lõike 1 kohaldamist. Kui tööaeg on kokku kuus kuni üheksa tundi, tuleb see katkestada vähemalt 30minutise vaheajaga, ja kui tööaeg on kokku üle üheksa tunni, vähemalt 45minutise vaheajaga.2. Vaheajad võib omakorda jagada vähemalt 15minutisteks ajavahemikeks.Artikkel 6PuhkeajadKäesoleva direktiivi kohaldamisel kehtivad praktikantide suhtes samad puhkeaega käsitlevad sätted kui teistele ringi liikuvatele töötajatele vastavalt määrusele (EMÜ) nr 3820/85 või selle asemel AETR-kokkuleppele.Artikkel 7Öötöö1. Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed tagamaks, et:- öötöö puhul ei ületaks igapäevane tööaeg 10 tundi iga 24tunnise ajavahemiku kohta,- öötöö hüvitatakse kooskõlas siseriiklike seadusandlike meetmete, kollektiivlepingute, tööturu osapoolte vaheliste kokkulepete ja/või siseriiklike tavadega, tingimusel et hüvitamine ei kahjusta liiklusohutust.2. Hiljemalt 23. märtsiks 2007 annab komisjon kooskõlas artikli 13 lõikega 2 koostatud aruande raames hinnangu lõikega 1 ettenähtud sätete tagajärgedele. Vajaduse korral lisab komisjon aruandele asjakohased ettepanekud.3. Komisjon esitab ettepaneku direktiiviks, mis sisaldab sätteid elukutseliste, sealhulgas öötööd tegevate sõidukijuhtide väljaõppe kohta ja näeb ette sellise väljaõppe üldalused.Artikkel 8Erandid1. Artiklitest 4 ja 7 võib objektiivsetel, tehnilistel või töökorraldusega seotud põhjustel teha erandeid kollektiivlepingute, tööturu osapoolte vaheliste kokkulepete või, kui see ei ole võimalik, õigusnormidega, tingimusel et peetakse nõu asjaomaste tööandjate ja töötajate esindajatega ning püütakse ergutada sotsiaalse dialoogi kõiki asjakohaseid vorme.2. Võimalus teha erand artiklist 4 ei anna alust kehtestada 48tunnise keskmise maksimaalse iganädalase tööaja arvutamiseks kuuest kuust pikemat võrdlusperioodi.Artikkel 9Teave ja dokumentatsioonLiikmesriigid tagavad, et:a) ringi liikuvaid töötajaid teavitatakse asjaomastest siseriiklikest nõuetest, ettevõtte sise-eeskirjadest ja tööturu osapoolte vahelistest kokkulepetest, eelkõige kollektiivlepingutest ja võimalikest ettevõttesisestest kokkulepetest, mis on käesoleva direktiivi alusel tehtud, ilma et see piiraks nõukogu 14. oktoobri 1991. aasta direktiivi 91/533/EMÜ (tööandja kohustuse kohta teavitada töötajaid töölepingu või töösuhte tingimustest) [6] kohaldamist;b) autovedude alase liikuva tegevusega hõivatud isikute tööaeg dokumenteeritakse, ilma et see piiraks artikli 2 lõike 1 kohaldamist. Dokumente säilitatakse vähemalt kaks aastat pärast asjaomase ajavahemiku lõppemist. Ringi liikuvate töötajate tööaja dokumenteerimise eest vastutavad tööandjad. Taotluse korral esitavad tööandjad ringi liikuvatele töötajatele koopiad töötunde käsitlevatest dokumentidest.Artikkel 10Soodsamad sättedKäesolev direktiiv ei mõjuta liikmesriikide õigust kohaldada või kehtestada autovedude alase liikuva tegevusega hõivatud isikute ohutuse ja tervise kaitseks soodsamaid õigusnorme või hõlbustada või lubada selliste tööturu osapoolte vaheliste kollektiivlepingute või muude lepingute kohaldamist, mis on ringi liikuvate töötajate tervise ja ohutuse kaitse seisukohalt soodsamad. Käesoleva direktiivi rakendamine ei õigusta artikli 2 lõikes 1 sätestatud töötajate üldise kaitstuse taseme alandamist.Artikkel 11SanktsioonidLiikmesriigid määravad kindlaks sanktsioonide süsteemi, mida rakendatakse käesoleva direktiivi kohaselt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide rikkumise korral, ning võtavad kõik nende sanktsioonide kohaldamise tagamiseks vajalikud meetmed. Sanktsioonid peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad.Artikkel 12Läbirääkimised kolmandate riikidegaKohe pärast käesoleva direktiivi jõustumist alustab ühendus läbirääkimisi asjaomaste kolmandate riikidega, et kohaldada käesolevas direktiivis sätestatud eeskirjadega samaväärseid eeskirju selliste ringi liikuvate töötajate suhtes, kes on mõnes kolmandas riigis asuvate ettevõtjate teenistuses.Artikkel 13Aruandlus1. Liikmesriigid esitavad komisjonile iga kahe aasta järel käesoleva direktiivi rakendamise kohta aruande, milles tuuakse välja mõlema tööturu osapoole seisukohad. Aruanne peab komisjonini jõudma hiljemalt aruandes vaadeldava kaheaastase ajavahemiku lõppemise kuupäevale järgneval 30. septembril. Kaheaastane ajavahemik on sama kui määruse (EMÜ) nr 3820/85 artikli 16 lõikes 2 nimetatud ajavahemik.2. Komisjon esitab iga kahe aasta järel aruande, mis käsitleb käesoleva määruse täitmist liikmesriikides ja arengut kõnealuses valdkonnas. Komisjon edastab aruande Euroopa Parlamendile, nõukogule, majandus- ja sotsiaalkomiteele ning regioonide komiteele.Artikkel 14Lõppsätted1. Liikmesriigid võtavad käesoleva direktiivi rakendamiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid vastu 23. märtsiks 2005 või tagavad nimetatud kuupäevaks, et tööturu osapooled on kehtestanud vajalikud meetmed lepinguga, kusjuures liikmesriigid on kohustatud võtma kõik meetmed, mis võimaldavad neil igal ajal tagada käesoleva direktiiviga nõutavad tulemused.Kui liikmesriigid võtavad esimeses alapunktis osutatud meetmeid, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud või vastuvõetavad siseriiklikud õigusnormid.3. Liikmesriigid hoolitsevad selle eest, et kaubasaatjad, ekspediitorid, peatöövõtjad, alltöövõtjad ja ringi liikuvaid töötajaid kasutavad ettevõtjad järgivad käesoleva direktiivi asjaomaseid sätteid.Artikkel 15JõustumineKäesolev direktiiv jõustub Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval.Artikkel 16AdressaadidKäesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 11. märts 2002Euroopa Parlamendi nimelpresidentP. CoxNõukogu nimeleesistujaJ. Piqué I Camps[1] EÜT C 43, 17.2.1999, lk 4.[2] EÜT C 138, 18.5.1999, lk 33.[3] Euroopa Parlamendi 14. aprilli 1999. aasta arvamus (EÜT C 219, 30.7.1999, lk 235), kinnitatud 6. mail 1999 (EÜT C 279, 1.10.1999, lk 270), nõukogu 23. märtsi 2001. aasta ühine seisukoht (EÜT C 142, 15.5.2001, lk 24) ja Euroopa Parlamendi 14. juuni 2001. aasta otsus (EÜTs seni avaldamata). Euroopa Parlamendi 5. veebruari 2002. aasta otsus ja nõukogu 18. veebruari 2002. aasta otsus.[4] EÜT L 370, 31.12.1985, lk 1.[5] EÜT L 307, 13.12.1993, lk 18. Direktiivi on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2000/34/EÜ (EÜT L 195, 1.8.2000, lk 41).[6] EÜT L 288, 18.10.1991, lk 32.--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 2008/65/EÜ, 27. juuni 2008 , millega muudetakse direktiivi 91/439/EMÜ juhilubade kohta

text:
               28.6.2008

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 168/36

      KOMISJONI DIREKTIIV 2008/65/EÜ,
   27. juuni 2008,
   millega muudetakse direktiivi 91/439/EMÜ juhilubade kohta
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,
   võttes arvesse nõukogu 29. juuli 1991. aasta direktiivi 91/439/EMÜ juhilubade kohta, (1) eriti selle artikli 7a lõiget 2,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Direktiivi 91/439/EMÜ I ja Ia lisas esitatud koodide loetelu on vaja kohandada.

               (2)

               Ühenduse koodi 78, millega piiratakse sõidukijuhtimise õigust juhiloa kategooria piires üksnes automaatkäiguvahetusega sõidukitele, tuleks muuta, et võtta arvesse teaduse ja tehnika arengut selles valdkonnas.

               (3)

               Direktiivi 91/439/EMÜ II lisas sätestatud eksamisõidukite miinimumnõuded tuleb viia vastavusse ühenduse koodi 78 määratluse muutmisega.

               (4)

               Direktiivi 91/439/EMÜ II lisas sätestatud teooria- ja praktilise eksami miinimumnõuded tuleb läbi vaadata, et viia eksaminõuded kooskõlla igapäevase liikluse nõuetega seoses tunnelite kasutamisega, et parandada liiklusohutuse taset selle maanteeinfrastruktuuri osas.

               (5)

               Direktiivi 91/439/EMÜ II lisa punktides 5.2 ja 6.2.5 sätestatud ajavahemikud on osutunud ebapiisavaks, et vajalikke meetmeid rahuldavalt rakendada. Tuleks kehtestada täiendav periood.

               (6)

               Seepärast tuleks direktiivi 91/439/EMÜ vastavalt muuta.

               (7)

               Käesoleva direktiiviga ette nähtud meetmed on kooskõlas juhilubade komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 91/439/EMÜ muudetakse järgmiselt.

               1.

               I lisa punktis 2, mis käsitleb juhiloa lehekülge 4, ning Ia lisa punktis 2, mis käsitleb juhiloa lehekülge 2, asendatakse ühenduse kood 10.02 järgmisega:

                           „10.02.

                           Siduripedaalita sõidukid (või A- või A1-kategooria korral käsikäigukastiga)”.

               2.

               I lisa punktis 2, mis käsitleb juhiloa lehekülge 4, ning Ia lisa punktis 2, mis käsitleb juhiloa lehekülge 2, asendatakse ühenduse kood 78 järgmisega:
               78.   Üksnes siduripedaalita (või A- või A1-kategooria korral käsikäigukastiga) sõidukitele”.

               3.

               II lisa muudetakse järgmiselt:

                           a)

                           punkti 2.1.3 lisatakse järgmine taane:

                                       „—

                                       sõiduki ohutu juhtimine maanteetunnelites”;

                           b)

                           punktis 5.1 asendatakse teine ja kolmas lõik järgmisega:
                           „Kui juhiloa taotleja sooritab oskuste ja käitumise eksami siduripedaalita (või A- või A1-kategooria korral käsikäigukastiga) sõidukil, märgitakse see ära sellise eksami põhjal välja antud juhiloal. Sellise märkega load kehtivad üksnes siduripedaalita (või A- või A1-kategooria korral käsikäigukastiga) sõiduki juhtimiseks.
                           „Automaatkäiguvahetusega sõiduk” – siduripedaalita (või A- või A1-kategooria korral käsikäigukastiga) sõiduk”;

                           c)

                           punkti 5.2 viimane lõik asendatakse järgmisega:
                           „Eespool esitatud miinimumnõuetele mittevastavaid B+E-, C-, C+E-, C1-, C1+E-, D-, D+E-, D1- ja D1+E-kategooria eksamisõidukeid, mida kasutati enne komisjoni direktiivi 2008/65/EÜ (2) artiklis 3 määratletud kuupäeva, võib kasutada veel kuni 30. septembrini 2013. Liikmesriigid võivad rakendada nende sõidukite veoseid käsitlevaid nõudeid kuni 30. septembrini 2013.

                           d)

                           punkti 6.2.5 teises lõigus asendatakse tekst „viis aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumist” tekstiga „kuni 30. september 2008”;

                           e)

                           punktides 6.3.8, 7.4.8 ja 8.3.8 lisatakse eriliste teeosade loetelusse sõna „tunnelid”.

         Artikkel 2
   1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 30. septembriks 2008. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile. Kui liikmesriigid need õigusnormid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastu võetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.
   Artikkel 3
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 4
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 27. juuni 2008

            Komisjoni nimel

            asepresident

         Antonio TAJANI

      (1)  EÜT L 237, 24.8.1991, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2006/103/EÜ (ELT L 363, 20.12. 2006, lk 344).

      (2)  ELT L 168, 28.6.2008, lk 36.”.


title: Seitsmes komisjoni direktiiv 96/45/EÜ, 2. juuli 1996, mis käsitleb kosmeetikatoodete koostise kontrolliks vajalikke analüüsimeetodeidEMPs kohaldatav tekst

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31996L0045

Euroopa Liidu Teataja L 213 , 22/08/1996 Lk 0008 - 0015

		Seitsmes komisjoni direktiiv 96/45/EÜ,2. juuli 1996,mis käsitleb kosmeetikatoodete koostise kontrolliks vajalikke analüüsimeetodeid(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 27. juuli 1976. aasta direktiivi 76/768/EMÜ liikmesriikides kosmeetikatoodete kohta vastuvõetud õigusaktide ühtlustamise kohta, [1] viimati muudetud komisjoni direktiiviga 95/34/EÜ, [2] eriti selle artikli 8 lõiget 1,ning arvestades, et:direktiiviga 76/768/EMÜ on ette nähtud kosmeetikatoodete ametlik katsetamine, et tagada kosmeetikatoodete koostist käsitlevate ühenduse õigusnormidega ettenähtud tingimuste täitmine;kõik vajalikud analüüsimeetodid tuleks sätestada niipea kui võimalik; teatavad meetodid on juba vastu võetud komisjoni direktiiviga 80/1335/EMÜ [3] (muudetud direktiiviga 87/143/EMÜ [4]), direktiiviga 82/434/EMÜ [5] (muudetud direktiiviga 90/207/EMÜ [6]) ning komisjoni direktiividega 83/514/EMÜ, [7] 85/490/EMÜ, [8] 93/73/EMÜ [9] ja 95/32/EÜ [10];seitsmendaks sammuks on 2-fenoksüetanooli, 1-fenoksüpropaan-2-ooli ning metüül-, etüül-, propüül-, butüül- ja bensüül-4-hüdroksübensoaadi identifitseerimine ja määramine kosmeetikatoodetes;käesolevas direktiivis sätestatud meetmed on kooskõlas direktiivi 76/768/EMÜ kohandamist tehnika arenguga käsitleva komitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed tagamaks, et kosmeetikatoodete ametliku katsetamise käigus identifitseeritakse ja määratakse 2-fenoksüetanool, 1-fenoksüpropaan-2-ool ning metüül-, etüül-, propüül-, butüül- ja bensüül-4-hüdroksübensoaat kooskõlas käesoleva direktiivi lisas kirjeldatud meetodiga.Artikkel 21. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 30. septembril 1997. Liikmesriigid teatavad nendest viivitamata komisjonile.2. Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.3. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide teksti.Artikkel 3Käesolev direktiiv jõustub 20. päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 2. juuli 1996Komisjoni nimelkomisjoni liigeEmma bonino[1] EÜT L 262, 27.9.1976, lk 169.[2] EÜT L 167, 18.7.1995, lk 19.[3] EÜT L 383, 31.12.1980, lk 27.[4] EÜT L 57, 27.2.1987, lk 56.[5] EÜT L 185, 30.6.1982, lk 1.[6] EÜT L 108, 28.4.1990, lk 92.[7] EÜT L 291, 24.10.1983, lk 9.[8] EÜT L 295, 7.11.1985, lk 30.[9] EÜT L 231, 14.9.1993, lk 34.[10] EÜT L 178, 28.7.1995, lk 20.--------------------------------------------------LISA2-FENOKSÜETANOOLI, 1-FENOKSÜPROPAAN-2-OOLI NING METÜÜL-, ETÜÜL-, PROPÜÜL-, BUTÜÜL- JA BENSÜÜL-4-HÜDROKSÜBENSOAADI IDENTIFITSEERIMINE JA MÄÄRAMINE KOSMEETIKATOODETESA. IDENTIFITSEERIMINE1. Rakendatavus ja rakendusalaKäesolevas meetodis on määratletud õhekihikromatograafia (ÕKK) meetod, mis koos B osas kirjeldatud määramismeetodiga võimaldab identifitseerida kosmeetikatoodetes 2-fenoksüetanooli, 1-fenoksüpropaan-2-ooli, metüül-4-hüdroksübensoaati, etüül-4-hüdroksübensoaati, propüül-4-hüdroksübensoaati, butüül-4-hüdroksübensoaati ja bensüül-4-hüdroksübensoaati.2. PõhimõteSäilitusained ekstraheeritakse kosmeetikatoote hapestatud proovist atsetooniga. Pärast filtreerimist segatakse atsetoonilahus veega ja rasvhapped sadestatakse aluselises keskkonnas kaltsiumisooladega. Aluselist atsetooni ja vee segu ekstraheeritakse dietüüleetriga, et kõrvaldada lipofiilsed ained. Pärast hapestamist ekstraheeritakse säilitusained dietüüleetriga. Vajalik kogus dietüüleetri ekstrakti kantakse laikudena silikageeliga kaetud ÕKK-plaadile. Pärast plaadi elueerimist vaadeldakse saadud kromatogrammi UV-valguses ja ilmutatakse Milloni reaktiiviga.3. Reaktiivid3.1. ÜldnõudedKõik reaktiivid peavad olema analüütiliselt puhtad. Vesi peab olema destilleeritud või vähemalt samaväärse puhtusastmega.3.2. Atsetoon.3.3. Dietüüleeter.3.4. n-pentaan.3.5. Metanool.3.6. Jää-äädikhape.3.7. Soolhappe lahus, c(HCl) = 4 mol/l.3.8. Kaaliumhüdroksiidi lahus, c(KOH) = 4 mol/l.3.9. Kaltsiumkloriiddihüdraat (CaCl2 72H2O).3.10. Ilmuti: Milloni reaktiiv.Milloni reaktiiv (elavhõbe(II)nitraat) on müügil valmiskujul (Fluka 69820).3.11. 2-fenoksüetanool.3.12. 1-fenoksüpropaan-2-ool.3.13. Metüül-4-hüdroksübensoaat (metüülparabeen).3.14. Etüül-4-hüdroksübensoaat (etüülparabeen).3.15. n-propüül-4-hüdroksübensoaat (propüülparabeen).3.16. n-butüül-4-hüdroksübensoaat (butüülparabeen).3.17. Bensüül-4-hüdroksübensoaat (bensüülparabeen).3.18. VõrdluslahusedValmistada kõigist punktides 3.11–3.17 nimetatud võrdlusainetest 0,1-massi/mahuprotsenti lahused metanoolis.3.19. EluentSegatakse 88 mahuosa n-pentaani (3.4) ja 12 mahuosa jää-äädikhapet (3.6).4. SeadmedTavalised laboriseadmed ja:4.1. Veevann, võimalik säilitada temperatuuri 60 °C.4.2. Kromatograafiakamber (filterpaberiga vooderdamata).4.3. UV-valgusallikas, lainepikkusega 254 nm.4.4. ÕKK-plaadid, 20 cm × 20 cm, eelnevalt kaetud 0,25 cm paksuse silikageeli 60F254 kihiga, kontsentreerimistsooniga (Merck nr 11798, Darmstadt või samaväärne).4.5. Kuivatuskapp, võimalik säilitada temperatuuri kuni 105 °C.4.6. Küttega juukseföön.4.7. Villane värvirull, pikkus umbes 10 cm, välisläbimõõt umbes 3,5 cm. Villakihi paksus 2–3 mm. Vajaduse korral trimmitakse villa.Vt punktis 5.2 esitatud märkust.4.8. 50 ml keeratavate korkidega katseklaasid.4.9. Termoregulaatoriga elektripliit. Temperatuur: umbes 80 °C. Pliidiplaat on kaetud 20 cm × 20 cm suuruse ja umbes 6 mm paksuse alumiiniumplaadiga, et saavutada kuumuse ühtlane jaotumine.5. Analüüsi käik5.1. Proovi ettevalmistamineUmbes 1 g proovi kaalutakse 50 ml keeratava korgiga katseklaasi (4.8). Lisatakse neli tilka soolhappe lahust (3.7) ja 40 ml atsetooni.Tugevalt aluseliste toodete, näiteks tualettseebi puhul tuleks lisada 20 tilka soolhappe lahust. Katseklaas suletakse, segu kuumutatakse õrnalt temperatuurini umbes 60 °C, et hõlbustada säilitusainete ekstraheerimist atsetoonifaasiks ning loksutatakse tugevasti üks minut.Lahuse pH mõõdetakse pH-indikaatorpaberiga ja viiakse soolhappe lahusega 3ni. Loksutatakse tugevasti veel üks minut.Lahus jahutatakse toatemperatuurini ja filtreeritakse läbi filterpaberi koonilisse kolbi. 20 ml filtraati viiakse 200 ml koonilisse kolbi, lisatakse 60 ml vett ja segatakse. Segu pH viiakse kaaliumhüdroksiidiga (3.8) pH-indikaatorpaberi järgi umbes 10ni.Lisatakse 1 g kaltsiumkloriiddihüdraati (3.9) ja loksutatakse tugevasti. Lahus filtreeritakse läbi filterpaberi 250-ml jaotuslehtrisse, milles on 75 ml dietüüleetrit ja loksutatakse tugevasti üks minut. Lastakse faasidel kihistuda ja veekiht kogutakse 200 ml koonilisse kolbi. Lahuse pH viiakse soolhappe lahusega pH-indikaatorpaberi järgi umbes 2ni. Seejärel lisatakse 10 ml dietüüleetrit ja loksutatakse tugevasti üks minut. Lastakse faasidel kihistuda ja umbes 2 ml dietüüleetri kihti viiakse 5 ml klaaspudelisse.5.2. Õhekihikromatograafia (ÕKK)ÕKK-plaat (4.4) pannakse alumiiniumist pliidiplaadile (4.9). ÕKK-plaadi kontsentratsioonitsooni lähtejoonele kantakse 10 μl kõiki võrdluslahuseid (3.18) ja 100 μl proovilahust või -lahuseid (5.1).Soovi korral võib lahusti aurumise soodustamiseks kasutada õhuvoolu. ÕKK plaat võetakse pliidilt ja lastakse jahtuda toatemperatuurini. Kromatograafiakambrisse (4.2) viiakse 100 ml eluenti (3.19).ÕKK-plaat pannakse kohe küllastamata kambrisse ja elueeritakse toatemperatuuril, kuni lahusti piir on tõusnud lähtejoones umbes 15 cm kõrgusele. Plaat võetakse kromatograafiakambrist välja ja seda kuivatatakse fööni kuuma õhu vooluga.Plaati vaadeldakse UV-valguses (4.3) ja tähistatakse laikude asukoht. Äädikhappe liia eemaldamiseks kuumutatakse plaati 30 minutit kuivatuskapis (4.5) temperatuuril 100 °C. Säilitusained ilmutatakse kromatogrammil Milloni reaktiiviga (3.10), kastes värvirulli (4.7) reaktiivi ja rullides sellega ÕKK-plaati, kuni see on ühtlaselt märgunud.Märkus:Teise laikude ilmutamise võimalusena võib igale UV-valguses märgistatud laigule kanda ettevaatlikult ühe tilga Milloni reaktiivi.4-hüdroksübensoehappe estrite laigud on punased, 2-fenoksüetanooli ja 1-fenoksüpropaan-2-ooli laigud on kollased. Siiski tuleb silmas pidada, et 4-hüdroksübensoehape, mis võib proovides esineda säilitusainena või parabeenide lagunemissaadusena, ilmneb samuti punase laiguna. Vaata punktid 7.3 ja 7.4.6. IdentifitseerimineArvutatakse iga laigu Rf väärtus. Võrreldakse proovilahuse ja võrdluslahuste kohta saadud laike, võttes arvesse nende Rf väärtusi, käitumist UV-valguses ja värvust pärast ilmutamist. Tehakse esialgsed järeldused säilitusainete olemuse kohta.Kui ilmneb parabeenide olemasolu, tuleks teha B osas kirjeldatud kõrgefektiivne vedelikkromatograafiline (HPLC) analüüs. 2-fenoksüetanooli, 1-fenoksüpropaan-2-ooli ja parabeenide olemasolu kinnitamiseks ühendatakse ÕKK ja kõrgefektiivse vedelikkromatograafia (HPLC) analüüsi tulemused.7. Märkused7.1. Et Milloni reaktiiv on toksiline, on õige kanda seda plaadile ühel kirjeldatud viisil. Pihustamine ei ole soovitatav.7.2. Muud hüdroksüülrühmi sisaldavad ühendid võivad Milloni reaktiivi kasutamise korral samuti värvilisena ilmneda. Mitmete käesoleva ÕKK meetodiga määratud säilitusainete värvuste ja Rf väärtuste tabel on esitatud järgmises väljaandes: N. de Kruijf, M. A. H. Rijk, L. A. Pranato-Soetardhi and A. Schouten (1987): Determination of preservatives in cosmetic products I:Thin-layer chromatographic procedure for the identification of preservatives in cosmetic products (J. Chomatography 410, 395–411).7.3. Järgmises tabelis on loetletud võimalikud Rf väärtused:Ühend | hRf | Värvus |4-hüdroksübensoehape | 11 | punane |metüülparabeen | 12 | punane |etüülparabeen | 17 | punane |propüülparabeen | 21 | punane |butüülparabeen | 26 | punane |bensüülparabeen | 16 | punane |2-fenoksüetanool | 29 | kollane |1-fenoksüpropaan-2-ool | 50 | kollane |7.4. 4-hüdroksübensoehapet ja metüülparabeeni ning bensüülparabeeni ja etüülparabeeni ei ole võimalik eraldada. Kõnealused ühendid tuleks identifitseerida B osas kirjeldatud kõrgefektiivse vedelikkromatograafilise (HPLC) analüüsiga ning võrrelda tuleks proovi ja standardite kohta saadud retentsiooniaegu.B. MÄÄRAMINE1. Rakendatavus ja rakendusalaKäesolev meetod määratleb 2-fenoksüetanooli, 1-fenoksüpropaan-2-ooli, metüül-4-hüdroksübensoaati, etüül-4-hüdroksübensoaati, propüül-4-hüdroksübensoaati, butüül-4-hüdroksübensoaati ja bensüül-4-hüdroksübensoaati määramise kosmeetikatoodetes.2. MääratlusKäesoleva meetodiga määratud säilitusainesisaldusi väljendatakse massiprotsentides.3. PõhimõteProov hapestatakse väävelhappega ning seejärel suspendeeritakse etanooli ja vee segus. Pärast segu õrna kuumutamist, et sulatada lipiidfaas ja soodustada kvantitatiivset ekstraheerimist, filtreeritakse see.Filtraadis sisalduvad säilitusained määratakse pöördfaasilise kõrgefektiivse vedelikkromatograafia (HPLC) abil, kasutades sisestandardina isopropüül-4-hüdroksübensoaati.4. Reaktiivid4.1. ÜldnõudedKõik reaktiivid peavad olema analüütiliselt puhtad ja vajaduse korral sobivad kõrgefektiivse vedelikkromatograafia jaoks. Vesi peab olema destilleeritud või vähemalt samaväärse puhtusastmega.4.2. Absoluutne etanool.4.3. 2-fenoksüetanool.4.4. 1-fenoksüpropaan-2-ool.4.5. Metüül-4-hüdroksübensoaat (metüülparabeen).4.6. Etüül-4-hüdroksübensoaat (etüülparabeen).4.7. n-propüül-4-hüdroksübensoaat (propüülparabeen).4.8. Isopropüül-4-hüdroksübensoaat (isopropüülparabeen).4.9. n-butüül-4-hüdroksübensoaat (butüülparabeen).4.10. Bensüül-4-hüdroksübensoaat (bensüülparabeen).4.11. Tetrahüdrofuraan.4.12. Metanool.4.13. Atsetonitriil.4.14. Väävelhappe lahus c(H2SO4) = 2 mol/l.4.15. Etanooli ja vee seguSegatakse üheksa mahuosa etanooli (4.2) ja üks mahuosa vett.4.16. Sisestandardi lahusKaalutakse umbes 0,25 g isopropüülparabeeni (4.8), viiakse see 500-ml mõõtekolbi, lahustatakse ning täiendatakse märgini etanooli ja vee seguga (4.15).4.17. Liikuv faas: tetrahüdrofuraani, vee, metanooli ja atsetonitriili seguSegatakse 5 mahuosa tetrahüdrofuraani, 60 mahuosa vett, 10 mahuosa metanooli ja 25 mahuosa atsetonitriili.4.18. Säilitusaine põhilahus100-ml mõõtekolbi kaalutakse umbes 0,2 g 2-fenoksüetanooli, 0,2 g 1-fenoksüpropaan-2-ooli, 0,05 g metüülparabeeni, 0,05 g etüülparabeeni, 0,05 g propüülparabeeni, 0,05 g butüülparabeeni ja 0,025 g bensüüparabeeni, lahustatakse ning täiendatakse märgini etanooli ja vee seguga.Külmikus säilitatud lahus püsib muutumatuna üks nädal.4.19. Säilitusaine standardlahused50-ml mõõtekolbidesse viiakse vastavalt 20,00 ml, 10,00 ml, 5,00 ml, 2,00 ml ja 1,00 ml põhilahust (4.18). Igasse kolbi lisatakse 10,00 ml sisestandardi lahust (4.16) ja 1,0 ml väävelhappe lahust (4.14) ning täiendatakse märgini etanooli ja vee seguga. Kõnealused lahused peavad olema värskelt valmistatud.5. SeadmedTavalised laboriseadmed ja:5.1. Veevann, võimalik säilitada temperatuuri 60 ± 1 °C.5.2. Kõrgefektiivne vedelikkromatograaf UV-detektoriga, lainepikkus 280 nm.5.3. Analüütiline kolonn:roostevabast terasest, 25 cm × 4,6 mm (siseläbimõõt) (või 12,5 cm × 4,6 mm (siseläbimõõt)), täidiseks Nucleosil 5C18, või samaväärne (vt punkt 10.1).5.4. 100-ml keeratavate korkidega katseklaasid.5.5. Karborundist keedukivikesed, suurusega 2–4 mm või samaväärsed.6. Analüüsi käik6.1. Proovi ettevalmistamine6.1.1. Proovi ettevalmistamine ilma sisestandardit lisamataUmbes 1,0 g proovi kaalutakse 10 ml keeratava korgiga katseklaasi. Katseklaasi pipeteeritakse 1,0 ml väävelhapet (4.14) ning 50,0 ml etanooli ja vee segu (4.15). Lisatakse umbes 1 g keedukivikesi (5.5), suletakse katseklaas ja loksutatakse tugevasti, kuni saadakse homogeenne suspensioon. Loksutatakse vähemalt üks minut. Katseklaas asetatakse viieks minutiks veevanni (5.1) temperatuurile 60 ± 1 °C, et hõlbustada säilitusainete ekstraheerimist etanoolifaasi.Katseklaas jahutatakse kohe jooksvas külmas vees ja ekstrakti hoitakse üks tund külmikus. Ekstrakt filtreeritakse läbi filterpaberi. Umbes 2 ml filtraati viiakse 5 ml klaaspudelisse. Ekstrakte säilitatakse külmikus ja kõrgefektiivne vedelikkromatograafiline analüüs tehakse 24 tunni jooksul.6.1.2. Proovi ettevalmistamine sisestandardit lisadesKolme kümnendkoha täpsusega kaalutakse 1,0 ± 0,1 g proovi 100 ml keeratava korgiga katseklaasi.Katseklaasi pipeteeritakse 1,0 ml väävelhapet ning 40,0 ml etanooli ja vee segu. Lisatakse umbes 1 g keedukivikesi (5.5) ja täpselt 10,00 ml sisestandardi lahust. Katseklaas suletakse ja seda loksutatakse tugevasti, kuni saadakse homogeenne suspensioon. Loksutatakse vähemalt üks minut. Katseklaas asetatakse viieks minutiks veevanni temperatuurile 60 ± 1 °C, et hõlbustada säilitusainete ekstraheerimist etanoolifaasi.Katseklaas jahutatakse kohe külma kraanivee all ja ekstrakti hoitakse üks tund külmikus. Ekstrakt filtreeritakse läbi filterpaberi.Umbes 2 ml filtraati viiakse 5 ml klaaspudelisse (uuritav lahus). Ekstrakt säilitatakse külmikus ja kõrgefektiivne vedelikkromatograafiline analüüs tehakse 24 tunni jooksul.6.2. Kõrgefektiivne vedelikkromatograafia (HPLC)6.2.1. Kromatografeerimistingimused- Liikuv faas: tetrahüdrofuraani, vee, metanooli ja atsetonitriili segu (4.17).- Voolukiirus: 1,5 milliliitrit minutis.- Avastamise lainepikkus: 280 nm.6.2.2. KalibreerimineSüstitakse 10 μl kõiki säilitusaine standardlahuseid (4.19). Saadud kromatogrammide järgi määratakse säilitusaine standardlahuste piikide kõrguste ja sisestandardi piigi kõrguse suhe. Iga säilitusaine kohta joonestatakse kõver kõnealuste suhete ja standardlahuste sisalduste alusel.6.2.3. MääramineKromatograafi süstitakse 10 μl sisestandardita proovilahust (6.1.1) ja registreeritakse kromatogramm.Süstitakse 10 μl üht säilitusaine standardlahust (4.19) ja registreeritakse kromatogramm. Võrreldakse saadud kromatogramme.Kui prooviekstrakti (6.1.1) kromatogrammil ei ole piiki, mille retentsiooniaeg on ligilähedane isopropüülparabeeni (soovitatud sisestandard) retentsiooniajale, süstitakse veel 10 μl sisestandardiga proovilahust (6.1.2). Registreeritakse kromatogramm ja mõõdetakse piikide kõrgused.Kui proovilahuse kromatogrammil täheldatakse segavat piiki, mille retentsiooniaeg on ligilähedane isopropüülparabeeni retentsiooniajale, tuleks valida mõni muu sisestandard.Kui proovi kromatogrammilt puudub mõni uuritav säilitusaine, võib sisestandardina kasutada kõnealust säilitusainet.Arvutatakse uuritavate säilitusainete piikide kõrguste ja sisestandardi piigi kõrguse suhe.Veendutakse, et kasutatud standardlahuste kohta saadud kalibreerimistulemus on lineaarne.Veendutakse, kas standardlahuse ja proovilahuse kohta saadud kromatogrammid vastavad järgmistele nõuetele:- piikide eraldatus ei tohi kõige halvemini eraldatud paari puhul olla väiksem kui 0,90. (Piikide eraldatus on määratletud joonisel 1).+++++ TIFF +++++Joonis 1: Piikide eraldatusKui vajalik eraldatus puudub, tuleks kas kasutada tõhusamat kolonni või reguleerida liikuva faasi koostist, kuni nõue on täidetud.- Kõikide piikide asümmeetriategur As peaks jääma vahemikku 0,9–1,5. (Piikide asümmeetriategur on määratletud joonisel 2). Kromatogrammi registreerimisel asümmeetriateguri määramiseks on isekirjuti lindi soovitatav liikumiskiirus vähemalt 2 cm minutis.+++++ TIFF +++++Joonis 2: Piikide asümmeetriategur- Lähtejoon peab olema püsiv.7. ArvutamineProovilahuse säilitusainesisaldus arvutatakse kalibreerimiskõvera (6.2.2) ning uuritavate säilitusainete piikide kõrguste ja sisestandardi piigi kõrguse suhte alusel. 2-fenoksüetanooli, 1-fenoksüpropaan-2-ooli, metüül-4-hüdroksübensoaadi, etüül-4-hüdroksübensoaadi, propüül-4-hüdroksübensoaadi, butüül-4-hüdroksübensoaadi ja bensüül-4-hüdroksübensoaadi sisaldus wi massiprotsentides arvutatakse järgmise valemi alusel:%\ w=bi200 × akus:bi = säilitusaine i sisaldus (μg/ml) uuritavas lahuses kalibreerimiskõvera järgi jaa = katsekoguse mass grammides.8. Korratavus [1]Vt punktis 10.5 esitatud märkused.9. Reprodutseeritavus [2]Vt punktis 10.5 esitatud märkused.10. Märkused10.1. Statsionaarne faasLahustatavate ainete retentsioonivõime kõrgefektiivsel vedelikkromatograafilisel määramisel sõltub suuresti statsionaarse faasi liigist, kaubamärgist ja varasemast kasutusest. Asjaolu, kas kolonni saab kasutada uuritavate säilitusainete eraldamiseks, saab otsustada standardlahustega saadud tulemuste põhjal (vt punkti 6.2.3 märkused). Lisaks soovitatud kolonnitäidisele on peetud sobivaks ka täidiseid Hypersil ODS ja Zorbax ODS.Peale selle võib soovitud eraldatuse saamiseks optimeerida soovitatud liikuva faasi koostist.10.2. Avastamise lainepikkusKirjeldatud meetodi suhtes läbiviidud püsivustest on näidanud, et avastamise lainepikkuse väikenegi muutus võib määramistulemusi oluliselt mõjutada.Seetõttu tuleb seda parameetrit analüüsi käigus hoolikalt kontrollida.10.3. Segavad teguridKäesolevas meetodis kirjeldatud tingimustel elueeritakse ka paljud teised ühendid, näiteks säilitusained ja kosmeetilised lisandid. Paljude kosmeetikatooteid käsitleva nõukogu direktiivi VI lisas nimetatud säilitusainete retentsiooniajad on loetletud järgmises väljaandes: N. de Kruijf, M. A. H. Rijk, L. A. Pranato-Soetardhi and A. Schouten, (1989). Determination of preservatives in cosmetic products II. High-performance liquid chromatographic identification (J. Chromatography 469, 317-398).10.4. Analüütilise kolonni kaitseks võib kasutada eelkolonni.10.5. Meetodit on uuritud ringtestiga, milles osales üheksa laborit. Analüüsiti kolme proovi. Järgmises tabelis on esitatud kõigi kolme proovi kohta neis sisaldunud analüüsitavate ainete keskväärtused massiprotsentides ning korratavus- ja reprodutseeritavusväärtused:Proov | | 2-fenoksü-etanool | 1-fenoksü-propaan-2-ool | Metüülparabeen | Etüülparabeen | Propüülparabeen | Butüülparabeen | Bensüülparabeen |Vitamiinikreem | m | 1,124 | | 0,250 | 0,0628 | 0,031 | 0,0906 | || r | 0,016 | | 0,018 | 0,0035 | 0,0028 | 0,0044 | || R | 0,176 | | 0,030 | 0,0068 | 0,0111 | 0,0034 | |Peitekreem | m | 1,196 | | 0,266 | 0,076 | | | || r | 0,040 | | 0,003 | 0,002 | | | || R | 0,147 | | 0,022 | 0,004 | | | |Massažikreem | m | | 0,806 | | | 0,180 | 0,148 | 0,152 || r | | 0,067 | | | 0,034 | 0,013 | 0,015 || R | | 0,112 | | | 0,078 | 0,012 | 0,016 |[1] Standard ISO 5725.[2] Standard ISO 5725.--------------------------------------------------


title: Kaheksas Nõukogu direktiiv, 10. aprill 1984, mis põhineb asutamislepingu artikli 54 lõike 3 punktil g ja käsitleb raamatupidamisdokumentide seadusjärgse auditeerimise eest vastutavate isikute tunnustamist

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31984L0253

Euroopa Liidu Teataja L 126 , 12/05/1984 Lk 0020 - 0026 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 17 Köide 1 Lk 0073  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 17 Köide 1 Lk 0136  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 17 Köide 1 Lk 0073  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 17 Köide 1 Lk 0136

		Kaheksas nõukogu direktiiv,10. aprill 1984,mis põhineb asutamislepingu artikli 54 lõike 3 punktil g ja käsitleb raamatupidamisdokumentide seadusjärgse auditeerimise eest vastutavate isikute tunnustamist(84/253/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 54 lõike 3 punkti g,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:direktiivi 78/660/EMÜ [4] alusel peab teatavat liiki äriühingute raamatupidamise aastaaruandeid auditeerima üks isik või mitu isikut, kellel on õigus teha sellist auditit, millest võidakse vabastada üksnes kõnealuse direktiivi artiklis 11 mainitud äriühingud;eespool mainitud direktiivi on täiendatud direktiiviga 83/349/EMÜ [5] konsolideeritud aastaaruannete kohta;raamatupidamisdokumentide seadusjärgse auditeerimise õigusega isikute kvalifikatsioon tuleks ühtlustada; tuleks tagada, et sellised isikud on sõltumatud ja hea mainega;raamatupidamisdokumentide seadusjärgseks auditeerimiseks nõutavad kõrgetasemelised teoreetilised teadmised ning oskus neid teadmisi praktikas rakendada tuleb tagada erialase pädevuse eksami abil;liikmesriikidele tuleks anda volitused tunnustada isikuid, kes ei vasta kõikidele teoreetilist koolitust puudutavatele tingimustele, kuid on siiski kaua aega sel erialal tegelnud, mis on andnud neile piisavalt kogemusi rahanduse, õigusteaduse ja raamatupidamisarvestuse valdkonnas, ning kes on sooritanud erialaeksami;liikmesriikidel tuleks samuti lubada vastu võtta üleminekusätted spetsialistide huvides;liikmesriigid saavad tunnustada nii füüsilisi isikuid kui ka audiitorühinguid, mis võivad olla juriidilised isikud või muud liiki äriühingud;selliste audiitorühingute nimel raamatupidamisdokumente seadusjärgselt auditeerivad füüsilised isikud peavad vastama käesoleva direktiivi tingimustele;liikmesriik saab tunnustada isikuid, kes on väljaspool seda riiki omandanud kvalifikatsiooni, mis on võrdväärne käesoleva direktiiviga nõutava kvalifikatsiooniga;liikmesriigil, mis käesoleva direktiivi vastuvõtmise ajal tunnustab füüsilisi isikuid, kes vastavad käesoleva direktiivi tingimustele, kuid kelle erialase eksamineerituse tase on madalam kui ülikooli lõpueksamite oma, tuleks lubada selliseid isikuid teatavatel tingimustel ja kuni edasise kooskõlastamiseni jätkuvalt spetsiaalselt tunnustada piiratud suurusega äriühingute ja ettevõtjate ühenduste raamatupidamisdokumentide seadusjärgseks auditeerimiseks, kui see liikmesriik ei ole kasutanud ühenduse direktiividega lubatud võimalust anda vabastusi konsolideeritud aastaaruannete koostamisest;käesolev direktiiv ei hõlma raamatupidamisdokumentide seadusjärgse auditeerimise eest vastutavate isikute asutamisõigust ega teenuste osutamise vabadust;muude liikmesriikide kodanikele selliseks auditeerimiseks antud loa tunnustamist reguleeritakse spetsiaalselt direktiividega tegevuse alustamise ja käigu kohta rahanduse, majanduse ja raamatupidamisarvestuse valdkonnas, samuti direktiividega teenuste osutamise vabaduse kohta neis valdkondades,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:I JAGUReguleerimisalaArtikkel 11. Käesoleva direktiiviga ette nähtud kooskõlastusmeetmeid kohaldatakse liikmesriikide õigus- ja haldusnormide suhtes, mis puudutavad isikuid, kes vastutavad:a) äriühingute raamatupidamise aastaaruannete seadusjärgse auditeerimise eest ning tõendamise eest, et tegevusaruanded vastavad neile raamatupidamise aastaaruannetele, kuivõrd sellist auditeerimist ja tõendamist ühenduse õigusega nõutakse;b) ettevõtjate ühenduste konsolideeritud aastaaruannete seadusjärgse auditeerimise eest ning tõendamise eest, et konsolideeritud tegevusaruanded vastavad neile konsolideeritud aastaaruannetele, kuivõrd sellist auditeerimist ja tõendamist ühenduse õigusega nõutakse.2. Lõikes 1 osutatud isikud võivad sõltuvalt iga liikmesriigi õigusaktidest olla füüsilised või juriidilised isikud või muud liiki äriühingud (audiitorühingud, nagu on määratletud käesolevas direktiivis).II JAGUTunnustamise reeglidArtikkel 21. Artikli 1 lõikes 1 osutatud dokumente auditeerivad seadusjärgselt üksnes tunnustatud isikud.Liikmesriikide ametiasutused võivad tunnustada üksnes:a) füüsilisi isikuid, kes vastavad vähemalt artiklites 3–19 sätestatud tingimustele;b) audiitorühinguid, mis vastavad vähemalt järgmistele tingimustele:i) füüsilised isikud, kes audiitorühingute nimel seadusjärgselt auditeerivad artiklis 1 osutatud dokumente, peavad vastama vähemalt artiklites 3–19 sätestatud tingimustele; liikmesriigid võivad ette näha, et tunnustada tuleb ka selliseid füüsilisi isikuid;ii) füüsilised isikud või audiitorühingud, kes vastavad vähemalt artiklites 3-19 sätestatud tingimustele, välja arvatud artikli 11 lõike 1 punkt b, peavad omama häälteenamust; liikmesriigid võivad ette näha, et tunnustada tuleb ka selliseid füüsilisi isikuid ja audiitorühinguid. Need liikmesriigid, mis ei näe sellist häälteenamust ette käesoleva direktiivi vastuvõtmise ajal, ei pea seda siiski ette nägema, tingimusel et kõik audiitorühingu osad või aktsiad on registreeritud ning neid saab siirdada üksnes audiitorühingu nõusolekul ja/või, kui liikmesriik nii ette näeb, pädeva ametiasutuse heakskiidu korral;iii) audiitorühingu haldus- või juhtorgani liikmete enamus peab koosnema füüsilistest isikutest või audiitorühingutest, kes vastavad vähemalt artiklites 3–19 sätestatud tingimustele; liikmesriigid võivad ette näha, et tunnustada tuleb ka selliseid füüsilisi isikuid ja audiitorühinguid. Kui sellises organis ei ole rohkem kui kaks liiget, peab üks nendest liikmetest vastama vähemalt nendele tingimustele.Ilma et see piiraks artikli 14 lõike 2 kohaldamist, tuleb audiitorühingule antud tunnustus ära võtta, kui punktiga b ette nähtud mis tahes tingimus ei ole enam täidetud. Liikmesriigid võivad siiski ette näha kuni kaheaastase mööndusaja punkti b alapunktides ii ja iii sätestatud nõuete täitmiseks.2. Käesoleva direktiivi kohaldamisel võivad liikmesriikide ametiasutused olla kutseühingud, tingimusel et neil siseriikliku õigusega lubatakse anda tunnustus, nagu on määratletud käesolevas direktiivis.Artikkel 3Liikmesriigi ametiasutused tunnustavad üksnes hea mainega isikuid, kes ei tegele millegagi, mis selle liikmesriigi seaduse alusel ei ühildu artikli 1 lõikes 1 osutatud dokumentide seadusjärgse auditeerimisega.Artikkel 4Füüsilist isikut võidakse tunnustada artikli 1 lõikes 1 osutatud dokumentide seadusjärgseks auditeerimiseks üksnes siis, kui ta on saavutanud ülikooli astuja taseme, seejärel läbinud teoreetilise õppuse, praktilise koolituse ning sooritanud ülikooli lõpueksamite tasemel erialaeksami, mille riik on korraldanud või mida riik on tunnustanud.Artikkel 5Artiklis 4 osutatud erialaeksam peab tagama vajalikul tasemel teoreetilised teadmised ainetes, mis on asjakohased artikli 1 lõikes 1 osutatud dokumentide seadusjärgsel auditeerimisel, ning oskuse neid teadmisi praktikas rakendada.Vähemalt osa sellest eksamist peab olema kirjalik.Artikkel 6Kõnealuses eksamis sisalduv teoreetiliste teadmiste tekst peab hõlmama eriti järgmisi valdkondi:a) - auditeerimine,- raamatupidamise aastaaruannete analüüs ja kriitiline hindamine,- üldine raamatupidamisarvestus,- konsolideeritud aastaaruanded,- kulu- ja juhtimisarvestus,- siseaudit,- standardid, mis on seotud raamatupidamise aasta- ja konsolideeritud aastaaruannete koostamise ning bilansikirjete hindamise ning kasumi ja kahjumi arvutamisega,- õiguslikud ja erialased standardid, mis on seotud raamatupidamisdokumentide seadusjärgse auditeerimise ning asjaomaste auditeerijatega;b) auditeerimisega seotud ulatuses:- äriühinguõigus,- pankrotiõigus ja samalaadsed menetlused,- maksuõigus,- tsiviil- ja kaubandusõigus,- sotsiaalkindlustusõigus ja tööõigus,- teabe- ja arvutisüsteemid,- äri-, üld- ja finantsmajandus,- matemaatika ja statistika,- ettevõtte finantsjuhtimise üldpõhimõtted.Artikkel 71. Kaldudes kõrvale artiklitest 5 ja 6 võib liikmesriik ette näha, et isik, kes on lõpetanud ülikooli või sooritanud samaväärse eksami või kellel on ülikoolidiplom või samaväärne kvalifikatsioon artiklis 6 osutatud ühes või mitmes aines, võidakse vabastada teoreetiliste teadmiste kontrollist selle eksami või diplomiga hõlmatud ainetes.2. Kaldudes kõrvale artiklist 5 võib liikmesriik ette näha, et isik, kellel on ülikoolidiplom või samaväärne kvalifikatsioon artiklis 6 osutatud ühes või mitmes aines, võidakse vabastada teoreetiliste teadmiste praktikas rakendamise oskuse kontrollist sellistes ainetes, kui ta on saanud nendes ainetes praktilise koolituse, mis on kinnitatud riigi tunnustatud eksami või diplomiga.Artikkel 81. Selleks, et tagada teoreetiliste teadmiste praktikas rakendamise oskus, mille kontrolli eksam sisaldab, peab koolitatav isik läbima vähemalt kolm aastat praktilist koolitust, mis muu hulgas hõlmab raamatupidamise aastaaruannete, konsolideeritud aastaaruannete või samalaadsete finantsaruannete auditeerimise. Vähemalt kaks kolmandikku sellest praktilisest koolitusest tuleb läbida sellise isiku juhatusel, keda on tunnustatud liikmesriigi seaduse alusel kooskõlas käesoleva direktiiviga; liikmesriik võib siiski lubada praktilist koolitust ka sellise isiku juhatusel, keda on tunnustatud teise liikmesriigi seaduse alusel kooskõlas käesoleva direktiiviga.2. Liikmesriigid tagavad, et kogu koolitust juhendavad isikud, kes annavad koolituse suhtes piisavad tagatised.Artikkel 9Liikmesriigid võivad tunnustada isikuid artikli 1 lõikes 1 osutatud dokumentide seadusjärgseks auditeerimiseks ka siis, kui need isikud ei vasta artiklis 4 sätestatud tingimustele, kui need isikud saavad näidata:a) et nad on 15 aastat sel erialal tegelnud, mis on võimaldanud neil omandada piisavalt teadmisi rahanduse, õigusteaduse ja raamatupidamisarvestuse valdkonnas, ning on sooritanud artiklis 4 osutatud erialaeksami; võib) et nad on seitse aastat nendes valdkondades tegelnud ning on lisaks sellele läbinud artiklis 8 osutatud praktilise koolituse ning on sooritanud artiklis 4 osutatud erialaeksami.Artikkel 101. Liikmesriigid võivad arvata artiklis 6 osutatud ainete teoreetilise õppuse aja maha artiklis 9 osutatud erialase tegevuse aastatest, tingimusel et selline õppus on kinnitatud riigi tunnustatud eksamiga. Selline õppus peab kestma vähemalt ühe aasta ega tohi vähendada erialase tegevuse aega rohkem kui nelja aasta võrra.2. Erialase tegevuse ega praktilise koolituse aeg ei tohi olla lühem kui artiklis 4 nõutav teoreetilise õppuse programm ja praktiline koolitus.Artikkel 111. Liikmesriigi ametiasutused võivad tunnustada isikuid, kes on omandanud kogu kvalifikatsiooni või osa sellest teises riigis, tingimusel et need isikud vastavad järgmisele kahele tingimusele:a) pädevad ametiasutused peavad pidama nende kvalifikatsiooni samaväärseks sellega, mida nõutakse asjaomase liikmesriigi seaduse alusel kooskõlas käesoleva direktiiviga; ningb) need isikud peavad tõestama, et neil on õigusalased teadmised, mida selles liikmesriigis artikli 1 lõikes 1 osutatud dokumentide seadusjärgseks auditeerimiseks nõutakse. Selle liikmesriigi ametiasutused ei pea siiski nõudma sellist tõestust, kui nad peavad teises liikmesriigis omandatud õigusalaseid teadmisi piisavaks.2. Kohaldatakse artiklit 3.Artikkel 121. Liikmesriik võib pidada kooskõlas käesoleva direktiiviga tunnustatuks isikuid, keda on tunnustatud selle liikmesriigi pädeva ametiasutuse üksikaktiga enne artikli 30 lõikes 2 osutatud sätete jõustumist.2. Füüsilise isiku vastuvõtmist riigi tunnustatud kutseühingusse, kui selline vastuvõtmine annab selle ühingu liikmetele vastavalt asjaomase riigi seadusele õiguse artikli 1 lõikes 1 osutatud dokumente seadusjärgselt auditeerida, võidakse käesoleva artikli lõike 1 kohaldamisel pidada üksikaktiga tunnustamiseks.Artikkel 13Artikli 30 lõikes 2 osutatud sätete jõustumiseni võib liikmesriik pidada kooskõlas käesoleva direktiiviga tunnustatuks neid spetsialiste, keda ei ole tunnustatud pädeva ametiasutuse üksikaktiga, kuid kellel on selles liikmesriigis siiski sama kvalifikatsioon kui üksikaktiga tunnustatud isikutel ja kes tunnustamise päeval artikli 1 lõikes 1 osutatud dokumente selliste tunnustatud isikute nimel seadusjärgselt auditeerivad.Artikkel 141. Liikmesriik võib pidada kooskõlas käesoleva direktiiviga tunnustatuks neid audiitorühinguid, mida on tunnustatud selle liikmesriigi pädeva ametiasutuse üksikaktiga enne artikli 30 lõikes 2 osutatud sätete jõustumist.2. Artikli 2 lõike 1 punkti b alapunktides ii ja iii sätestatud tingimused tuleb täita hiljemalt aja jooksul, mis ei tohi olla määratud pikemaks kui viis aastat alates artikli 30 lõikes 2 osutatud sätete jõustumisest.3. Nendel füüsilistel isikutel, kes artikli 30 lõikes 2 osutatud sätete jõustumiseni on audiitorühingu nimel seadusjärgselt auditeerinud artikli 1 lõikes 1 osutatud dokumente, võidakse pärast seda kuupäeva lubada seda tegevust jätkata ka siis, kui nad ei vasta kõikidele käesolevas direktiivis sätestatud tingimustele.Artikkel 15Mitte rohkem kui ühe aasta möödudes artikli 30 lõikes 2 osutatud sätete jõustumisest võib liikmesriik kooskõlas käesoleva direktiiviga tunnustada spetsialiste, keda ei ole tunnustatud pädeva ametiasutuse üksikaktiga, kuid kes on selles liikmesriigis siiski kvalifitseeritud seadusjärgselt auditeerima artikli 1 lõikes 1 osutatud dokumente ning on tegelikult kuni selle kuupäevani sellega tegelenud.Artikkel 16Ühe aasta jooksul pärast artikli 30 lõikes 2 osutatud sätete jõustumist võivad liikmesriigid kohaldada üleminekumeetmeid spetsialistide suhtes, kes pärast seda kuupäeva säilitavad õiguse auditeerida sellist liiki äriühingute iga-aastaseid raamatupidamisdokumente, mis ei kuulu seadusjärgsele auditeerimisele, kui need isikud ei saa enam teha sellist auditit uue seadusjärgse auditeerimise sisseseadmisel, ilma et nende kasuks ei nähtaks ette erimeetmeid.Artikkel 17Artiklite 15 ja 16 suhtes kohaldatakse artiklit 3.Artikkel 181. Kuue aasta jooksul pärast artikli 30 lõikes 2 osutatud sätete jõustumist võivad liikmesriigid kohaldada üleminekumeetmeid isikute suhtes, kes nende sätete kohaldamise ajal juba läbivad erialast või praktilist koolitust, kuid kes selle koolituse lõppedes ei vastaks käesolevas direktiivis sätestatud tingimustele ega saaks seetõttu artikli 1 lõikes 1 osutatud dokumente seadusjärgselt auditeerida, mille tarvis neid on koolitatud.2. Kohaldatakse artiklit 3.Artikkel 19Ühtegi artiklites 15 ja 16 osutatud spetsialisti või artiklis 18 osutatud isikut ei tohi tunnustada kaldudes kõrvale artiklist 4, välja arvatud kui pädev ametiasutus leiab, et need isikud sobivad artikli 1 lõikes 1 osutatud dokumente seadusjärgselt auditeerima ning et neil on artikli 4 alusel tunnustatud isikute omaga võrdväärne kvalifikatsioon.Artikkel 20Liikmesriik, mis ei kasuta direktiivi 78/660/EMÜ artikli 51 lõikes 2 ette nähtud võimalust ning kus käesoleva direktiivi vastuvõtmise ajal võivad mitut liiki füüsilised isikud siseriikliku õiguse alusel seadusjärgselt auditeerida käesoleva direktiivi artikli 1 lõike 1 punktis a osutatud dokumente, võib kuni raamatupidamisdokumentide seadusjärgse auditeerimise edasise kooskõlastamiseni eraldi tunnustada seadusjärgselt auditeerimaks artikli 1 lõike 1 punktis a osutatud dokumente äriühingus, mis ei ületa direktiivi 78/660/EMÜ artiklis 27 sätestatud kolmest kriteeriumist kahe piiranguid, enda nimel tegutsevaid füüsilisi isikuid, kes:a) vastavad käesoleva direktiivi artiklites 3–19 sätestatud tingimustele, ehkki erialaeksami tase võib olla käesoleva direktiivi artiklis 4 nõutavast madalam; ningb) on kõnealuses äriühingus seadusjärgselt auditeerinud juba enne, kui see äriühing ületas direktiivi 78/660/EMÜ artiklis 11 sätestatud kolmest kriteeriumist kahe piirangud.Kui äriühing on osa ühendatavate ettevõtjate ühendusest, mis ületab direktiivi 78/660/EMÜ artiklis 27 sätestatud kolmest kriteeriumist kahe piiranguid, ei tohi sellised isikud käesoleva direktiivi artikli 1 lõike 1 punktis a osutatud dokumente selles äriühingus seadusjärgselt auditeerida.Artikkel 21Liikmesriik, mis ei kasuta direktiivi 83/349/EMÜ artikli 6 lõikes 1 ette nähtud võimalust ning kus käesoleva direktiivi vastuvõtmise ajal võivad mitut liiki füüsilised isikud siseriikliku õiguse alusel seadusjärgselt auditeerida käesoleva direktiivi artikli 1 lõike 1 punktis b osutatud dokumente, võib kuni raamatupidamisdokumentide seadusjärgse auditeerimise edasise kooskõlastamiseni vastavalt käesoleva direktiivi artiklile 20 tunnustatud isikuid eraldi tunnustada seadusjärgselt auditeerimaks artikli 1 lõike 1 punktis b osutatud dokumente, kui ühendatavate ettevõtjate ühendus ei ületa emaettevõtja bilansipäeval nende äriühingute viimaste raamatupidamise aastaaruannete alusel direktiivis 78/660/EMÜ artiklis 27 sätestatud kolmest kriteeriumist kahe piiranguid ning tingimusel, et see isik on volitatud seadusjärgselt auditeerima kõikide sellel ühendatavate äriühingute dokumente, millele on osutatud käesoleva direktiivi artikli 1 lõike 1 punktis a.Artikkel 22Artiklit 20 kasutav liikmesriik võib lubada artiklis 8 osutatud isikute praktilist koolitust sellise isiku juhatusel, keda on selle liikmesriigi seaduse alusel tunnustatud artiklis 20 osutatud seadusjärgseks auditeerimiseks.III JAGUErialane hoolsus ja sõltumatusArtikkel 23Liikmesriigid näevad ette, et artikli 1 lõikes 1 osutatud dokumentide seadusjärgseks auditeerimiseks tunnustatud isikud teevad sellist auditit erialase hoolsusega.Artikkel 24Liikmesriigid näevad ette, et sellised isikud ei tee nende riikide nõutavat seadusjärgset auditit, kui need isikud ei ole sõltumatud kooskõlas auditit nõudva liikmesriigi seadusega.Artikkel 25Artikleid 23 ja 24 kohaldatakse ka füüsiliste isikute suhtes, kes vastavad artiklites 3–19 sätestatud tingimustele ning auditeerivad seadusjärgselt artikli 1 lõikes 1 osutatud dokumente audiitorühingu nimel.Artikkel 26Liikmesriigid tagavad, et kui tunnustatud isikud ei auditeeri kooskõlas artiklitega 23, 24 ja 25, kehtivad nende kohta asjakohased sanktsioonid.Artikkel 27Liikmesriigid tagavad vähemalt seda, et tunnustatud audiitorühingute osanikud ja aktsionärid ning selliste ühingute haldus-, juht- ja järelevalveorganite liikmed, kes isiklikult ei vasta artiklites 3–19 sätestatud tingimustele teatavas liikmesriigis, ei sekku auditi käiku ühelgi viisil, mis ohustab sellise audiitorühingu nimel artikli 1 lõikes 1 osutatud dokumente auditeeriva füüsilise isiku sõltumatust.IV JAGUAvalikustamineArtikkel 281. Liikmesriigid tagavad, et avalikkusele tehakse kättesaadavaks kõikide füüsiliste isikute ning audiitorühingute nimed ja aadressid, keda nad on tunnustanud artikli 1 lõikes 1 osutatud dokumentide seadusjärgseks auditeerimiseks.2. Lisaks sellele tuleb iga tunnustatud audiitorühingu kohta teha avalikkusele kättesaadavaks järgmine teave:a) artikli 2 lõike 1 punkti b alapunktis i osutatud füüsiliste isikute nimed ja aadressid; ningb) audiitorühingu osanike või aktsionäride nimed ja aadressid;c) audiitorühingu haldus- või juhtorgani liikmete nimed ja aadressid.3. Kui füüsilisel isikul lubatakse seadusjärgselt auditeerida artikli 1 lõikes 1 osutatud dokumente äriühingus vastavalt artiklites 20, 21 ja 22 sätestatud tingimustele, kohaldatakse käesoleva artikli lõiget 1. Äriühing või ettevõtjate ühendus, mille suhtes sellist auditeerimist lubatakse, tuleb siiski osutada.V JAGULõppsättedArtikkel 29Kooskõlas direktiivi 78/660/EMÜ artikliga 52 asutatud kontaktkomiteel on veel järgmised ülesanded:a) ilma et see piiraks asutamislepingu artiklite 169 ja 170 kohaldamist, hõlbustada käesoleva direktiivi ühtlustatud kohaldamist korrapäraste koosolekute abil, millel käsitletakse praktilisi probleeme, mis tekivad seoses käesoleva direktiivi kohaldamisega;b) vajaduse korral nõustada komisjoni käesoleva direktiivi täiendamise või muutmise suhtes.Artikkel 301. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid enne 1. jaanuari 1988. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.2. Liikmesriigid võivad ette näha, et lõikes 1 osutatud sätteid ei kohaldata kuni 1. jaanuarini 1990.3. Liikmesriigid tagavad, et nad edastavad komisjonile käesolevas direktiivis käsitletavas valdkonnas vastu võetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.4. Samuti tagavad liikmesriigid, et nad edastavad komisjonile vastavalt artiklile 4 korraldatud või tunnustatud eksamite loendid.Artikkel 31Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 10. aprill 1984Nõukogu nimeleesistujaC. Cheysson[1] EÜT C 112, 13.5.1978, lk 6; EÜT C 317, 18.12.1975, lk 6.[2] EÜT C 140, 5.6.1979, lk 154.[3] EÜT C 171, 9.7.1979, lk 30.[4] EÜT L 222, 14.8.1978, lk 11.[5] EÜT L 193, 18.7.1983, lk 1.--------------------------------------------------