title: Nõukogu direktiiv 95/21/EÜ, 19. juuni 1995, laevaohutust, reostuse vältimist ning elu- ja töötingimusi laevadel käsitlevate rahvusvaheliste standardite rakendamise kohta ühenduse sadamaid kasutavate ja liikmesriikide jurisdiktsiooni all olevates vetes sõitvate laevade suhtes (sadamariigi kontroll)

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31995L0021

Euroopa Liidu Teataja L 157 , 07/07/1995 Lk 0001 - 0019

		Nõukogu direktiiv 95/21/EÜ,19. juuni 1995,laevaohutust, reostuse vältimist ning elu- ja töötingimusi laevadel käsitlevate rahvusvaheliste standardite rakendamise kohta ühenduse sadamaid kasutavate ja liikmesriikide jurisdiktsiooni all olevates vetes sõitvate laevade suhtes (sadamariigi kontroll)EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 84 lõiget 2,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [2]vastavalt asutamislepingu artiklile 189c [3]ning arvestades, et:ühendus on tõsiselt mures laevaõnnetuste ning liikmesriikide merede ja rannikualade reostuse pärast;samuti on ühendus mures elu- ja töötingimuste pärast laevadel;25. jaanuaril 1993 võttis nõukogu vastu otsused, millega nõutakse tungivalt, et ühendus ja liikmesriigid tagaksid kohaste rahvusvaheliste mereohutus- ja keskkonnakaitsenormide tõhusama kohaldamise ja jõustamise ning uute meetmete rakendamise, kui need on vastu võetud;8. juuni 1993. aasta resolutsioonis ühise mereohutuspoliitika kohta [4] nõudis nõukogu tungivalt, et komisjon esitaks nii kiiresti kui võimalik nõukogule ettepanekud erimeetmete võtmiseks ja ametlikud ettepanekud laevakontrolli kriteeriumide osas, sealhulgas ka kinnipidamiseeskirjade ühtlustamise, kontrollitulemuste avaldamisvõimaluste ja ühenduse sadamatesse juurdepääsu keelamise kohta;rahvusvaheliste konventsioonide, koodeksite ja resolutsioonide range kohaldamisega saab oluliselt vähendada standarditele mittevastavate laevade arvu ühenduse vetes ning seeläbi tõhusalt parandada ohutust, reostuse vältimist ning elu- ja töötingimusi laevadel;ohutust, reostuse vältimist ning elu- ja töötingimusi laevadel käsitlevate rahvusvaheliste standardite täitmise järelevalve peaks olema peamiselt lipuriigi ülesanne; järjest rohkem lipuriike ei saa hakkama rahvusvaheliste standardite rakendamise ja jõustamisega; ohutust, reostuse vältimist ning elu- ja töötingimusi laevadel käsitlevatele rahvusvahelistele standarditele vastavuse kontrolli peaks nüüdsest tagama ka sadamariik;liikmesriikide ühtlustatud lähenemine rahvusvaheliste standardite tõhusale jõustamisele nende jurisdiktsiooni all olevates vetes seilavate laevade ja nende sadamate kasutamise suhtes väldib konkurentsi moonutamist;ühenduse transpordi- ja keskkonnapoliitikas on kesksel kohal meresõiduohutuse ja reostuse vältimise põhimõtete ühtne kohaldamine, mille tagamisel omab olulist tähtsust ühenduse õiguslik raamistik kontrollikorra ühtlustamiseks;merereostus on oma olemuselt piiriülene nähtus; vastavalt subsidiaarsuspõhimõttele saab ennetusmeetmete võtmist selles valdkonnas liikmesriike ümbritseva mere suhtes paremini arendada ühenduse tasandil, sest liikmesriigid ei saa eraldiseisvalt võtta piisavaid ja tõhusaid meetmeid;nõukogu direktiivi vastuvõtmine on sadamariigi kontrolli õigusliku raamistiku ning ühtlustatud eeskirjade ja kriteeriumide sätestamiseks kohane menetlus;tuleks kasutada ära kogemusi, mis on saadud 26. jaanuaril 1982. aastal Pariisis alla kirjutatud sadamariigi kontrolli käsitleva vastastikuse mõistmise Pariisi memorandumi toimimisest;iga liikmesriik kontrollib vähemalt 25 % üksikutest välisriikide laevadest, mis aasta jooksul sisenevad tema sadamatesse, tegelikkuses tähendab see, et suur hulk ühenduses seilavatest laevadest on alati läbinud kontrolli;kontrollitava laeva väljavalimissüsteemi parandamiseks tuleks teha lisajõupingutusi;tuleb ühtlustada sadamariigi kontrolli eeskirjad ja kord, kaasa arvatud laevade kinnipidamise kriteeriumid, et tagada järjekindel ja tõhus kontroll kõikides sadamates, mis omakorda vähendaks oluliselt teatavate sadamate valikulist kasutamist sihtkohana, et vältida nõuetekohast kontrolli;komisjoni teatises "Ühine mereohutuspoliitika" ja vastastikuse mõistmise memorandumi aastaaruandes avaldatud õnnetuste, kinnipidamiste ja puuduste statistika näitab, et teatavaid laevakategooriaid tuleb laiemalt kontrollida;asjakohaste konventsioonide sätete rikkumine tuleb lõpetada; laevu, mis peavad puudused kõrvaldama, võib juhul, kui need puudused ohustavad selgelt meresõiduohutust, tervist või keskkonda, pidada kinni nii kaua kui puudused on kõrvaldatud;põhjendamatute otsuste vältimiseks, millega kaasneb alusetu kinnipidamine ja viivitamine, peab olema õigus esitada kaebus pädevate asutuste tehtud kinnipidamisotsuste peale;kontrollisadama rajatised võivad olla sellised, et pädevad asutused on kohustatud lubama laeval sõita kohasesse laevaremonditehasesse, eeldusel et täidetakse sinna sõitmise tingimusi; nõuetele mittevastavad laevad ohustavad jätkuvalt meresõiduohutust, tervist või keskkonda ning neil on kaubanduslikud eelised, sest need ei vasta konventsioonide asjakohastele sätetele, ning seetõttu ei tohiks neid lubada ühenduse mis tahes sadamasse;on asjaolusid, mil laevale, mida ei ole lubatud ühenduse sadamatesse, tuleb anda sisenemisluba; sellistel asjaoludel tuleks laev lubada ainult konkreetsesse sadamasse, kui ohutuks sisenemiseks on võetud kõik ettevaatusabinõud;laeva konstruktsioonile, varustusele ja mehitamisele esitatavate konventsiooninõuete keerukusega seoses on inspektorite otsustel tõsised tagajärjed ja on vaja, et inspektorid teeksid täielikult erapooletuid otsuseid, seetõttu tohivad kontrolli läbi viia ainult inspektorid, kes on nõuetekohaselt volitatud avalikud teenistujad või teised isikud, kes omavad kõrget teadlikkust ja suuri kogemusi;lootsidel ja sadamate valdajatel võib olla kasulikku teavet selliste laevade ja laevaperede puuduste kohta;tuleb teha koostööd liikmesriikide pädevate asutuste ja teiste asutuste või organisatsioonide vahel, et tagada puudustega laevade, millele on antud luba edasi sõita, tõhus jälgimine ja vahetada teavet laevade kohta sadamas;vastastikuse mõistmise memorandumi raames loodud infosüsteemist Sirenac E saab palju lisateavet, mida on vaja käesoleva direktiivi kohaldamiseks;teabe avaldamine nende laevade kohta, mis ei täida ohutuse, tervise- ja merekeskkonnakaitse rahvusvahelisi standardeid, võib tõhusalt takistada lastisaatjatel neid laevu kasutamast ja olla omanikele stiimuliks kõrvaldada puudused ilma vastava kohustuseta;kinnipeetava laeva kõik kontrollikulud peaks kandma omanik või kasutaja;käesoleva direktiivi rakendamisel tuleks kasutada nõukogu 13. septembri 1993. aasta direktiivi 93/75/EMÜ (miinimumnõuete kohta, mis käsitlevad ohtlikke või saastavaid kaupu vedavaid laevu, mis suunduvad ühenduse sadamatesse või lahkuvad sealt) [5] artikli 12 alusel moodustatud komiteed, et abistada komisjoni kohandada liikmesriikide kontrollikohustusi saadud kogemustega, võttes arvesse vastastikuse mõistmise memorandumi arenguid, ja ka vastavalt vajadusele kohandada lisasid asjaomaste rahvusvaheliste organite konventsioonidesse, protokollidesse, koodeksisse ja resolutsioonidesse ning vastastikuse mõistmise memorandumisse tehtud muudatustega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1EesmärkKäesoleva direktiivi eesmärk on aidata oluliselt vähendada liikmesriikide jurisdiktsiooni all olevates vetes sõitvate ja standarditele mittevastavate laevade arvu:- tõstes mis tahes lipu all sõitvate laevade vastavust mereohutust, merekeskkonna kaitset ning laevadel elu- ja töötingimusi käsitlevatele rahvusvahelistele ja asjakohastele ühenduse õigusaktidele,- luues sadamariikide laevakontrolli ühised kriteeriumid ning ühtlustades kontrolli- ja kinnipidamise menetlused, võttes kohaselt arvesse sadamariigi kontrolli käsitleva vastastikuse mõistmise Pariisi memorandumiga ühinenud riikide veeteede ametite kohustusi.Artikkel 2MõistedKäesolevas direktiivis ja selle lisades kasutatakse järgmisi mõisteid.1. Konventsioonid:- 1966. aasta rahvusvaheline laadungimärgi konventsioon (LL 1966),- 1974. aasta rahvusvaheline konventsioon inimelude ohutusest merel (Solas 1974),- 1973. aasta rahvusvaheline konventsioon laevade põhjustatud merereostuse vältimise kohta ja selle 1978. aasta protokoll (Marpol 73/78),- 1978. aasta meremeeste väljaõppe, diplomeerimise ja vahiteenistuse aluste rahvusvaheline konventsioon (STEW 1978),- 1972. aasta konventsioon kokkupõrgete vältimise rahvusvaheliste eeskirjade kohta merel (Colreg 1972),- 1969. aasta rahvusvaheline laevade mõõtmise konventsioon ja- 1976. aasta kaubandusliku meresõidu (miinimumstandardid) konventsioon (ILO nr 147)koos nende konventsioonide käesoleva direktiivi vastuvõtmise päeval jõus olevate protokollide ja muudatustega ning seotud kohustuslike eeskirjadega.2. Vastastikuse mõistmise memorandum - 26. jaanuaril 1982. aastal Pariisis alla kirjutatud sadamariigi kontrolli käsitlev vastastikuse mõistmise memorandum käesoleva direktiivi vastuvõtmise päeva seisuga.3. Laev - mis tahes merelaev, mille suhtes kohaldatakse ühte või mitut konventsiooni ja mis ei sõida sadamariigi lipu all.4. Avamererajatis - merepõhja kinnitatud või ujuv platvorm, mida kasutatakse liikmesriigi mandrilaval või selle kohal.5. Inspektor - avalik teenistuja või muu isik, kellel on liikmesriigi pädeva asutuse täielikud volitused teha sadamariigi kontrolli ja kes vastutab selle pädeva asutuse ees.6. Kontroll - laeva külastamine nii asjaomaste tunnistuste ja muude dokumentide kui ka laeva, selle varustuse ja laevapere olukorra ning laevapere elu- ja töötingimuste kontrollimiseks.7. Üksikasjalikum kontroll - kontroll, mil kogu laeva, selle varustust ja laevaperet või, kui see on asjakohane, osa sellest kontrollitakse üksikasjalikult artikli 6 lõikes 3 osutatud asjaoludel laeva konstruktsiooni, varustuse, mehituse, elu- ja töötingimuste ning laeval kehtivate töömeetodite täitmise osas.8. Laiendatud kontroll - artiklis 7 osutatud kontroll.9. Kinnipidamine - laeva merelemineku ametlik keelamine seoses avastatud puudustega, mis eraldiseisvana või koos muudavad laeva meresõiduks kõlbmatuks.10. Toimingu katkestamine - laeva toimingu jätkamise ametlik keelamine seoses avastatud puudustega, mis eraldiseisvana või koos muudaksid toimingu jätkamise ohtlikuks.Artikkel 3Reguleerimisala1. Käesolevat direktiivi kohaldatakse mis tahes laeva ja selle laevapere suhtes, mis:- külastab liikmesriigi sadamat või avamererajatist või- on ankrus sellise sadama või rajatise juures.Käesolev artikkel ei mõjuta õigust sekkuda, mida liikmesriik saab kasutada asjaomaste rahvusvaheliste konventsioonide alusel.2. Laevade puhul, mille kogumahutavus on alla 500 tonni, kohaldavad liikmesriigid asjakohase konventsiooni asjakohaseid nõudeid ning selles osas, millele konventsioon ei laiene, võtavad vajalikke meetmeid, selle tagamiseks, et asjaomased laevad ei ohusta selgelt meresõiduohutust, tervist ega keskkonda. Käesoleva lõike kohaldamisel juhinduvad liikmesriigid vastastikuse mõistmise memorandumi lisast 1.3. Liikmesriigid tagavad, et kontrollides laeva, mis sõidab konventsiooniga mitteühinenud riigi lipu all, ei kohtle nad seda laeva ja laevapere soodsamatel tingimustel kui laeva, mis sõidab konventsiooniga ühinenud riigi lipu all.4. Käesoleva direktiivi rakendusalast jäävad välja kalalaevad, sõjalaevad, mereväe abilaevad, lihtsa ehitusega puidust laevad, mittekaubanduslikel eesmärkidel kasutatavad valitsusasutuste laevad ja lõbusõidujahid.Artikkel 4KontrolliorganLiikmesriikidel on laevade kontrollimiseks kohased veeteede ametid, edaspidi "pädevad asutused", ja nad võtavad mis tahes vajalikke meetmeid, et tagada oma pädevate asutuste ülesannete täitmine nagu see on sätestatud käesolevas direktiivis.Artikkel 5Kontrollikohustused1. Iga liikmesriigi pädev asutus kontrollib aastas vähemalt 25 % kõikidest üksikutest laevadest, mis on sisenenud tema sadamatesse vaatlusaluse kalendriaasta jooksul.2. Laevade kontrollimiseks väljavalimisel valib pädev asutus eelisjärjekorras I lisas osutatud laevad.3. Liikmesriigid ei kontrolli neid laevu, mida mis tahes liikmesriik on viimase kuue kuu jooksul kontrollinud, eeldusel et:- laev ei ole loetletud I lisas ja- eelmine kontroll ei tuvastanud puudusi ja- kontrollimiseks puudub põhjendatud alus.4. Lõike 3 sätteid ei kohaldata konventsioonides konkreetselt sätestatud kontrolli mis tahes toimingute suhtes.5. Liikmesriigid ja komisjon teevad koostööd prioriteetide ja tavade koostamisel, mis võimaldaksid tõhusamalt leida oletatavate puudustega laevad.Kõik käesoleva artikli järgnevad muudatused, välja arvatud lõike 1 arv 25 %, tehakse artikli 19 sätete alusel.Artikkel 6Kontrollikord1. Pädevad asutused tagavad, et inspektorid vähemalt:a) kontrollivad vajalikus ulatuses II lisas loetletud tunnistusi ja dokumente;b) veenduvad laeva üldseisukorras, kaasa arvatud masinaruum, elu- ja olmeruumid ning hügieenitingimused.2. Inspektor võib kontrollida kõiki asjakohaseid tunnistusi ja dokumente, mis peavad vastavalt konventsioonidele laeval olema, välja arvatud II lisas loetletud tunnistused ja dokumendid.3. Kui pärast lõigetes 1 ja 2 osutatud kontrollimist on põhjendatud alus arvata, et laeva, selle varustuse või laevapere seisukord kaldub oluliselt kõrvale konventsiooni asjakohastest nõuetest, viiakse läbi üksikasjalikum kontroll, kaasa arvatud laeval kehtivate töömeetodite täitmise täiendav kontroll."Põhjendatud alus" on olemas siis, kui inspektor leiab tõendeid, mis tema kui spetsialisti arvates õigustavad laeva, selle varustuse või laevapere üksikasjalikumat kontrollimist."Põhjendatud aluse" näited on esitatud III lisas.4. Samuti järgitakse IV lisas osutatud laevakontrolli asjakohast korda ja suuniseid.Artikkel 7Teatavate laevade laiendatud kontroll1. Kui on olemas põhjendatud alus V lisas loetletud kategooriasse kuuluva laeva üksikasjalikuks kontrolliks, tagavad liikmesriigid laiendatud kontrolli.2. Laiendatud kontrolli mittekohustuslikud suunised on V lisa jaotises B.3. Liikmesriikide mis tahes pädev asutus kohaldab lõikes 1 osutatud laevade suhtes laiendatud kontrolli ainult üks kord 12 kuu jooksul. Nende laevade suhtes võib siiski kohaldada artikli 6 lõigetes 1 ja 2 sätestatud kontrolli.4. Liikmesriigi sadamasse saabuva või sealt väljuva regulaarliini iga reisilaeva laiendatud kontrolli teeb selle liikmesriigi pädev asutus. Kui reisilaev sõidab liikmesriikide sadamate vahelisel liinil, teeb laiendatud kontrolli üks nendest liikmesriikidest.Artikkel 8Kaptenile antav kontrollakt1. Kontrolli, üksikasjalikuma kontrolli või laiendatud kontrolli lõpetamisel esitab inspektor laeva kaptenile vastastikuse mõistmise memorandumi lisas 3 osutatud vormis dokumendi, mis sisaldab kontrolli tulemusi, üksikasju inspektori kõigi otsuste kohta ning ettekirjutusi selle kohta, milliseid parandusi peaks kapten, omanik või kasutaja tegema.2. Kui puudused õigustavad laeva kinnipidamist, sisaldab lõike 1 kohaselt kaptenile esitatav dokument teavet käesoleva direktiivi sätetele vastava kinnipidamiskorralduse tulevase avaldamise kohta.Artikkel 9Puuduste kõrvaldamine ja laeva kinnipidamine1. Pädev asutus veendub, et kõik artiklites 6 ja 7 osutatud kontrolli tulemusel kinnitust leidnud või ilmnenud puudused on kõrvaldatud või kõrvaldatakse kooskõlas konventsioonidega.2. Puuduste korral, mis ohustavad selgelt meresõiduohutust, tervist või keskkonda, tagab laeva kontrolliva sadamariigi pädev asutus laeva kinnipidamise või peatab toimingu, mille käigus puudused on ilmnenud. Kinnipidamiskorraldust või toimingu peatamist ei tühistata enne, kui oht on kõrvaldatud või kui see asutus on teinud otsuse, et laev võib, täites mis tahes vajalikke tingimusi, sõita merele või jätkata toimingut, ohustamata meresõiduohutust ja reisijate või laevapere tervist või teisi laevu või kui puudub merekeskkonna põhjendamatu kahjustamise oht.3. Oma ametialase arvamuse kujundamisel laeva kinnipidamise kohta järgib inspektor VI lisas kehtestatud kriteeriume.4. Erakordsetel asjaoludel, kui laeva üldseisukord ilmselgelt ei vasta standarditele, võib pädev asutus lükata selle laeva kontrolli edasi, kuni vastutavad isikud on astunud vajalikke samme, et tagada vastavus konventsioonide asjakohastele sätetele.5. Kui artiklites 6 ja 7 osutatud kontrolli tulemusel on põhjust laev kinni pidada, teatab pädev asutus kirjalikult ja viivitamata kõikidest sekkumist nõudvatest asjaoludest selle riigi valitsusele, kelle lipu all laeval on õigus sõita (edaspidi "lipuriigi valitsus"), või konsulile või tema puudumisel riigi lähimale diplomaatilisele esindajale. Vajaduse korral teatatakse ka selleks määratud ülevaatuse tegijatele või tunnustatud organisatsioonidele, kes on laeva tunnistused välja andnud.6. Käesoleva direktiivi sätteid kohaldatakse ilma, et see piiraks konventsioonide lisanõudeid, mis käsitlevad sadamariigi kontrolliga seotud teatamis- ja aruandluskorda.7. Sadamariigi kontrolli tegemisel käesoleva direktiivi kohaselt püütakse kõigiti vältida laeva põhjendamatut kinnipidamist või põhjendamatuid viivitusi. Kui laev peetakse põhjendamatult kinni või tekitatakse põhjendamatuid viivitusi, on omanikul või kasutajal õigus mis tahes kantud kahjude hüvitamisele. Iga väidetava põhjendamatu kinnipidamise või viivitamise puhul lasub tõendamiskohustus laeva omanikul või kasutajal.Artikkel 10Kaebuse esitamise õigus1. Laeva omanikul või kasutajal või tema esindajal liikmesriigis on õigus esitada kaebus pädeva asutuse kinnipidamisotsuse kohta. Kaebus ei anna põhjust kinnipidamise peatamiseks.2. Selleks peavad liikmesriigid sätestama kooskõlas nende siseriiklike õigusaktidega kohase korra ja tagama selle toimimise.3. Pädev asutus teavitab kohaselt laeva kaptenit lõikes 1 osutatud kaebuse esitamise õigusest.Artikkel 11Kontrolli ja kinnipidamise järelmeetmed1. Kui artikli 9 lõikes 2 osutatud puudusi ei saa kõrvaldada kontrollisadamas, võib selle liikmesriigi pädev asutus lubada kõnealusel laeval sõita lähimasse kohasesse laevaremonditehasesse, mille on valinud kapten ja asjaomased asutused, eeldusel et täidetakse tingimusi, mille on kindlaks määranud lipuriigi pädev asutus ja millega on nõustunud see liikmesriik. Nende tingimustega tagatakse, et laev saab sõita, ohustamata meresõiduohutust ja reisijate või laevapere tervist või teisi laevu, ning et puudub merekeskkonna põhjendamatu kahjustamise oht.2. Lõikes 1 osutatud asjaoludel teatab kontrollisadama liikmesriigi pädev asutus reisi kõik tingimused laevaremonditehase asukohariigi pädevale asutusele, artikli 9 lõikes 5 nimetatud isikutele ja mis tahes teisele kohasele asutusele.3. Lõikes 2 osutatud poolte teavitamine toimub vastavalt vastastikuse mõistmise memorandumi lisale 2.Sellise teatise saanud liikmesriigi pädev asutus teatab võetud meetmetest teatise saatnud asutusele.4. Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed tagamaks, et lõikes 1 osutatud merelaevadel, mis:i) ei täida mis tahes kontrollisadama liikmesriigi pädeva asutuse kindlaksmääratud tingimusi võiii) keelduvad täitmast konventsioonide asjakohaseid nõudeid, sõitmata nimetatud laevaremonditehasesse,keelatakse siseneda ühenduse mis tahes sadamasse kuni omanik või kasutaja on esitanud tõendid veenmaks laeva puudused avastanud liikmesriigi pädevat asutust, et laev vastab täielikult konventsioonide kõikidele asjakohastele nõuetele.5. Lõike 4 punktis i osutatud asjaolude korral teatab laeva puudused avastanud liikmesriigi pädev asutus neist viivitamata kõikide teiste liikmesriikide pädevatele asutustele.Lõike 4 punktis ii osutatud asjaolude korral teatab liikmesriigi, kus asub laevaremonditehas, pädev asutus neist viivitamata kõikide teiste liikmesriikide pädevatele asutustele.Enne sissesõidu keelamist võib liikmesriik taotleda konsultatsioone kõnealuse laeva lipuriigi valitsusega.6. Olenemata lõike 4 sätetest võib sadamariigi asjaomane asutus lubada laeval siseneda konkreetsesse sadamasse vääramatu jõu puhul või hädavajalikel ohutuse kaalutlustel või reostusohu vähendamiseks või minimeerimiseks või puuduste kõrvaldamiseks, eeldusel et selle liikmesriigi pädev asutus on veendunud, et laeva omanik, kasutaja või kapten on rakendanud ohutu sissesõidu tagamiseks piisavad meetmed.Artikkel 12Inspektorite kutsealased nõuded1. Kontrolli teevad läbi ainult VII lisas osutatud erialase ettevalmistuse kriteeriumidele vastavad inspektorid.2. Kui sadamariigi pädeval asutusel puudub nõutav erialane asjatundlikkus, võib selle pädeva asutuse inspektorit abistada nõutavat asjatundlikkust omav mis tahes isik.3. Sadamariigi kontrolli tegevatel inspektoritel ja neid abistavatel isikutel ei ole ärihuve seoses kontrollisadamaga ega kontrollitavate laevadega, samuti ei tohi inspektorid töötada töö- või töövõtulepingu alusel valitsusvälistes organisatsioonides, mis annavad välja seadusega ettenähtud tunnistusi ja klassifikatsioonitunnistusi või mis teevad nende laevatunnistuste väljaandmiseks vajalikke ülevaatusi.4. Igal inspektoril on isiklik dokument isikutunnistuse näol, mille on välja andnud tema pädev asutus kooskõlas siseriiklike õigusaktiga ja mis näitab, et inspektoril on lubatud kontrolli teha.Isikutunnistuse ühine näidis koostatakse artiklis 19 sätestatud korras.Artikkel 13Lootside ja sadamate valdajate ettekanded1. Liikmesriikide lootsid, kes tegelevad laevade kai äärde viimisega või sealt toomisega või liikmesriigi sadamasse suunduva laevaga, teatavad viivitamata sadamariigi või rannikuriigi pädevale asutusele, nagu see on asjakohane, mil iganes nad oma tavapäraste ülesannete käigus avastavad puudusi, mis võivad ohustada laeva ohutut juhtimist või merekeskkonda.2. Kui sadamate valdajad oma tavapäraste ülesannetega käigus avastavad, et nende sadamas oleval laeval on puudusi, mis võivad ohustada laeva ohutut juhtimist või mis on põhjendamatuks ohuks merekeskkonnale, teavitab sadama valdaja sellest viivitamata kõnealuse sadamariigi pädevat asutust.Artikkel 14Koostöö1. Iga liikmesriik näeb ette koostöö oma pädeva asutuse, sadamate valdajate ja teiste asjaomaste asutuste või kaubanduslike organisatsioonide vahel selle tagamiseks, et tema pädev asutus saab kogu asjakohase teabe sadamaid külastavate laevade kohta.2. Liikmesriigid järgivad teabevahetuse ning nende pädeva asutuse ja kõigi teiste liikmesriikide pädevate asutuste vahelise koostöö sätteid ning kasutavad loodud sidekanaleid nende pädeva asutuse, komisjoni ja Prantsusmaal St Malos tegutseva infosüsteemi Sirenac E vahel.3. Lõikes 2 osutatud teave on vastastikuse mõistmise memorandumi lisas 4 osutatud teave ja käesoleva direktiivi artikli 15 täitmiseks nõutav teave.Artikkel 15Kinnipidamiste avaldamineIga pädev asutus avaldab vähemalt neli korda aastas teavet viimase kolme kuu jooksul kinni peetud laevade kohta ja nende laevade kohta, mida on peetud kinni enam kui üks kord viimase 24 kuu jooksul. Avaldatud teabes peab sisalduma:- laeva nimi,- laeva omaniku või kasutaja nimi,- IMO number,- lipuriik,- klassifikatsiooniühing, kui see on asjakohane, ja lipuriigi nimel kooskõlas konventsioonidega sellele laevale tunnistusi välja andnud mis tahes muu isik, kui see on asjakohane,- kinnipidamise põhjus,- sadam ja kinnipidamise kuupäev.Artikkel 16Kulude hüvitamine1. Kui artiklites 6 ja 7 osutatud kontrolli käigus kinnitust leidnud või avastatud, konventsiooninõuetega seotud puudused õigustavad laeva kinnipidamist, kannab kõik mis tahes tavalisel aruandeperioodil tehtud kontrolliga seotud kulud laeva omanik või kasutaja või tema esindaja sadamariigis.2. Kõik artikli 11 lõike 4 alusel liikmesriigi pädeva asutuse tehtud kontrolliga seotud kulud kannab laeva omanik või kasutaja.3. Kinnipidamist ei tühistata, enne kui kulud on täielikult makstud või nende tasumiseks on antud piisav tagatis.Artikkel 17Rakendamise järelevalveks vajalikud andmed1. Liikmesriigid edastavad komisjonile ja vastastikuse mõistmise memorandumi sekretariaadile järgmise teabe:- nende nimel vastavalt käesolevale direktiivile sadamariigi kontrolliga tegelevate inspektorite arv. Nende asutuste puhul, kus inspektorid teevad sadamariigi kontrolli ainult osalise tööajaga, tuleb koguarv teisendada täieliku tööajaga töötavate inspektorite arvuks,- üksikute laevade arv, mis sisenevad tema sadamatesse teatud vaatlusaluses kalendriaastas viimase viie aasta jooksul.2. Lõikes 1 loetletud teave tuleb saata kolme kuu möödumisel käesoleva direktiivi jõustumisest ning seejärel 1. oktoobriks kord kolme kalendriaasta jooksul.Artikkel 18RegulatiivkomiteeKomisjoni abistab direktiivi 93/75/EMÜ artikli 12 alusel loodud ja selles artiklis sätestatud korras tegutsev komitee.Artikkel 19Muutmise kordKäesolevat direktiivi võidakse muuta artiklis 18 sätestatud korras, et:a) kohandada artiklis 5 (välja arvatud selle lõikes 1 osutatud arvu 25 %) ning artiklites 6, 7 ja 15 nimetatud liikmesriikide kontrolli- ja avaldamiskohustusi käesoleva direktiivi rakendamisest saadud kogemustega ja võttes arvesse vastastikuse mõistmise memorandumi arenguid;b) kohandada lisasid, võtmaks arvesse asjaomaste rahvusvaheliste organite konventsioonide, protokollide, koodeksite ja resolutsioonide ning vastastikuse mõistmise memorandumi jõustunud muudatusi.Artikkel 20Rakendamine1. Liikmesriigid võtavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid vastu hiljemalt 30. juunil 1996 ning teavitavad sellest viivitamata komisjoni.2. Kui liikmesriigid need meetmed võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.3. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide teksti.Artikkel 21Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist.Artikkel 22Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Luxembourg, 19. juuni 1995Nõukogu nimeleesistujaB. Pons[1] EÜT C 107, 15.4.1994, lk 14 ja EÜT C 347, 8.12.1994, lk 15.[2] EÜT 393, 31.12.1994, lk 50.[3] Euroopa Parlamendi 27. oktoobri 1994. aasta arvamus (EÜT C 347, 8.12.1994, lk 15), Nõukogu 14. märtsi 1995. aasta ühine seisukoht (EÜT C 93, 13.4.1995, lk 25) ja Euroopa Parlamendi 18. mai 1995. aasta otsus (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata).[4] EÜT C 271, 7.10.1993, lk 1.[5] EÜT L 247, 5.10.1993, lk 19.--------------------------------------------------I LISAESMAJÄRJEKORRAS KONTROLLITAVAD LAEVAD(osutatud artikli 5 lõikes 2) [1]1. Liikmesriigi sadamat esmakordselt või enam kui 12 kuu möödumisel külastavad laevad. Nende kriteeriumide kohaldamisel võtavad liikmesriigid arvesse ka vastastikuse mõistmise memorandumi osalisriikide tehtud kontrolli. Selleks vajalike andmete puudumisel kasutavad liikmesriigid olemasolevaid Sirenac E andmeid ja kontrollivad neid laevu, mis ei ole andmebaasis Sirenac E registreeritud pärast andmebaasi jõustumist 1. jaanuaril 1993.2. Selle riigi lipu all sõitvad laevad, mida on nimetatud kolmel järjestikusel aastal vastastikuse mõistmise memorandumi aastaaruandes avaldatud keskmisest kõrgema arvu kinnipidamiste ja viivituste tabelis.3. Laevad, millel on lubatud liikmesriigi sadamast lahkuda tingimusel, et täheldatud puudused kõrvaldatakse konkreetse aja jooksul, kui see tähtaeg on möödunud.4. Laevad, mille meresõiduohutust ohustavate puuduste kohta on esitanud ettekande lootsid või sadamate valdajad (nõukogu 13. septembri 1993. aasta direktiivi 93/75/EMÜ ja käesoleva direktiivi artikli 13 alusel).5. Laevad, mille konventsioonide kohaselt välja antud kohustuslikud tunnistused laeva konstruktsiooni ja varustuse kohta ning klassifikatsioonitunnistused on välja andnud organisatsioon, mida ei tunnustata nõukogu 22. novembri 1994. aasta direktiivi 94/57/EÜ [2] (laevade kontrolli ja ülevaatusega tegelevate organisatsioonide ja veeteede ametite vastavat tegevust käsitlevate ühiste eeskirjade ja standardite kohta) tingimuste alusel.6. Laevad, mis ei täida nõukogu direktiivis 93/75/EMÜ ettenähtud kohustusi.7. Sellisesse kategooriasse kuuluvad laevad, mille suhtes on otsustatud teha laiendatud kontrolli (käesoleva direktiivi artikli 7 alusel).8. Laevad, mille kuulumine oma klassi on ohutuse tagamise põhjustel viimase kuu jooksul peatatud.[1] Kriteeriumide järjestus ei viita nende tähtsuse järjekorrale.[2] EÜT L 319, 12.12.1994, lk 20.--------------------------------------------------II LISATUNNISTUSTE JA DOKUMENTIDE LOETELU(osutatud artikli 6 lõikes 1)1. Rahvusvaheline mõõdukiri (1969).2. - Reisilaeva ohutuse tunnistus,- kaubalaeva konstruktsiooni ohutuse tunnistus,- kaubalaeva varustuse ohutuse tunnistus,- kaubalaeva raadiotelegraafi ohutuse tunnistus,- kaubalaeva raadiotelefoni ohutuse tunnistus,- kaubalaeva raadioohutuse tunnistus,- vabastamise tunnistus,- kaubalaeva ohutuse tunnistus.3. Rahvusvaheline laeva kõlblikkuse tunnistus veeldatud gaasi veoks mahtlastina;- laeva kõlblikkuse tunnistus veeldatud gaasi veoks mahtlastina.4. Rahvusvaheline tunnistus laeva vastavusest ohtlike kemikaalide veoks mahtlastina;- tunnistus laeva vastavusest ohtlike kemikaalide veoks mahtlastina.5. Rahvusvaheline naftareostuse vältimise tunnistus.6. Rahvusvaheline reostuse vältimise tunnistus kahjulike vedelkemikaalide veoks mahtlastina.7. Rahvusvaheline laadungimärgi tunnistus (1966);- rahvusvaheline laadungimärgist vabastamise tunnistus.8. Naftaraamat, I ja II osa.9. Lastiraamat.10. Ohutu mehitatuse tunnistus;- pädevustunnistused.11. Arstitõendid (vt ILO konventsioon nr 73, mis käsitleb meremeeste arstlikku läbivaatust).12. Teave püstuvuse kohta.13. Vastavalt rahvusvahelisele laevade ohutu ekspluateerimise ja reostuse vältimise korralduse koodeksile (IMO resolutsioon A.741 (18)) välja antud nõuetele vastavuse dokumendi ja tunnistuse koopia.14. Klassifikatsiooniühingu tunnistus kere ja jõuseadmete kohta (nõutav ainult siis, kui laeval on klassifikatsiooniühingu omistatud klass).--------------------------------------------------III LISAÜKSIKASJALIKUMA KONTROLLI "PÕHJENDATUD ALUSE" NÄITED(osutatud artikli 6 lõikes 3)1. I lisas, välja arvatud punktis 1 kindlaksmääratud laevad.2. Teise liikmesriigi esitatud ettekanne või teatis.3. Ettekanne või kaebus, mille on esitanud kapten, laevapere liige või mis tahes isik või organisatsioon, kes omab laeva ohutuks toimimiseks, töö- ja elamistingimuste osas laeval või reostuse vältimiseks õigustatud huvi, kui kõnealune liikmesriik ei loe ettekannet või kaebust selgelt põhjendamatuks; ettekande või kaebuse esitanud isikut ei avaldata kõnealuse laeva kaptenile või omanikule.4. Laev on teel sadamasse osalenud kokkupõrkes.5. Naftaraamatut ei ole korralikult peetud.6. Laeva on süüdistatud kahjulike ainete heitmete või heitvete ärajuhtimist käsitlevate sätete oletatavas rikkumises.7. Tunnistuste ja muude dokumentide kontrollimisel (vt artikli 6 lõike 1 punkti a ja lõiget 2) on avastatud ebatäpsusi.8. Viited sellele, et laevapere liikmed ei ole suutelised täitma nõukogu 22. novembri 1994. aasta direktiivi 94/58/EÜ(meremeeste väljaõppe miinimumtaseme kohta) [1] nõudeid.9. Tõendid selle kohta, et lastimis- ja muid toiminguid ei ole tehtud ohutult või vastavalt IMO suunistele, näiteks ületab hapnikusisaldus peatoite kaudu lastitankidesse antavas inertses gaasis ettenähtud piirnormi.10. Naftatankeri kapten ei esita andmeid naftalekke seire- ja kontrollisüsteemi viimase lastiga reisi kohta.11. Ajakohase laevahäirete kava puudumine või laevapere liikmed ei tea oma kohustusi tulekahju korral või korralduse puhul laev maha jätta.[1] EÜT L 319, 12.12.1994, lk 28.--------------------------------------------------IV LISALAEVAKONTROLLI KORD(osutatud artikli 6 lõikes 4)1. Laevakontrolli kord (IMO resolutsioon A.466 (XII)) koos muudatustega.2. Ohutu mehitamise põhimõtted (IMO resolutsioon A.481 (XII)) ja lisad, mis on minimaalse ohutu mehitamise tunnistuse sisukord (lisa 1) ja ohutu mehitamise põhimõtete kohaldamise suunised (lisa 2).3. Laevade ja heitmete kontrolli kord Marpol 73/78 I lisa alusel (IMO resolutsioon A.542 (13)).4. Laevade ja heitmete kontrolli kord Marpol 73/78 II lisa alusel (IMO resolutsioon MEPC 26 (23)).5. Laevade ohutusega ja reostuse vältimisega seotud töömeetodite kontrolli kord (IMO resolutsioon A.742 (18)).6. Rahvusvahelise ohtlike kaupade mereveo eeskirja sätted.7. Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (ILO) trükis: "Töötingimuste kontroll laeval: kontrollimise suunised."8. Pariisi vastastikuse mõistmise memorandumi I lisa suunised ülevaatuste läbiviijatele.--------------------------------------------------V LISAA. LAIENDATUD KONTROLLI ALLA KUULUVAD LAEVAKATEGOORIAD(osutatud artikli 7 lõikes 1)1. Naftatankerid hiljemalt viie aasta möödumisel kasutusest järkjärgulise kõrvaldamise päevast vastavalt Marpol 73/78 I lisa määrusele 13G on, s.o:- toornaftatanker dedveitiga 20000 tonni ja enam või naftasaaduste tanker dedveitiga 30000 tonni ja enam, mis ei täida uuele naftatankerile Marpol 73/78 I lisa eeskirjas nr 1 (26) esitatavaid nõudeid, kuulub laiendatud kontrollimisele 20 aasta möödumisel selle tarnekuupäevast, mis on näidatud IOPP tunnistuse B vormi lisas, või 25 aasta möödumisel päevast, kui naftaveoks mittekasutatavad laeva küljetankid või topeltpõhjaga ruumid vastavad selle lisa määruse nr 13G (4) nõuetele, kui laev ei ole ehitatud selliselt, et see vastaks sama lisa eeskirja 13F nõuetele,- eespool nimetatud naftatanker, mis täidab uuele naftatankerile Marpol 73/78 I lisa eeskirjas nr 1 (26) määratletud nõudeid, kuulub laiendatud kontrollile 25 aasta möödumisel tarnekuupäevast, mis on näidatud IOPP tunnistuse B vormi lisas, kui see ei vasta või kui see ei ole ehitatud selliselt, et see vastaks sama lisa eeskirja 13F nõuetele.2. Puistlastilaevad, mis on vanemad kui 12 aastat, mis on kindlaks määratud laeva ohutuse tunnistustel näidatud ehitamiskuupäeva alusel.3. Reisilaevad.4. Gaasi- ja kemikaalitankerid, mis on vanemad kui 10 aastat, mis on kindlaks määratud laeva ohutustunnistustel näidatud ehitamiskuupäeva alusel.B. TEATAVATE LAEVAKATEGOORIATE LAIENDATUD KONTROLLI MITTEKOHUSTUSLIKUD SUUNISED(osutatud artikli 7 lõikes 2)Järgmisi punkte võib lugeda laiendatud kontrolli osaks sel määral, kui need on kohaldatavad. Inspektorid peavad olema teadlikud, et see võib seada ohtu teatavate laevatoimingute, näiteks lastimistoimingute ohutuse, kui on vaja nende toimingute ajal läbi viia neid otseselt mõjutavaid testimisi.1. ÜLDISELT LAEVADE KOHTA (A jaotise kategooriad)- voolukatkestus ja tagavarageneraatori käivitus,- avariivalgustuse kontroll,- tagavaratuletõrjepumba toimimine juhul, kui selle põhitorustiku külge on ühendatud kaks tuletõrjevoolikut,- pilsipumpade toimimine,- veekindlate uste sulgumine,- ühe merepoolse päästepaadi laskmine vette,- näiteks boilerite, ventilatsiooni ja kütusepumpade kaugjuhitava hädaseiskamissüsteemi testimine,- rooliseadme ja lisarooliseadme testimine,- raadioseadmete tagavaravooluallika kontroll,- masinaruumi separaatori kontroll ja võimalikus ulatuses testimine.2. NAFTATANKERIDLisaks osas 1 loetletud punktidele võib naftatankerite laiendatud kontrolli osana kaaluda ka järgmisi punkte:- statsionaarne tekivahtkustutussüsteem,- tuletõrjeseadmed üldiselt,- masinaruumi, pumbaruumi ning elu- ja olmeruumide tulekustutite kontroll,- inertgaasi surve ja selle hapnikusisalduse kontroll,- ülevaatusakti (vt IMO resolutsioon A.744 (18)) läbivaatus, et määrata võimalikud kahtlased kohad, mis vajavad kontrollimist.3. PUISTLASTILAEVADLisaks osas 1 loetletud punktidele võib puistlastilaevade laiendatud kontrolli osana kaaluda ka järgmisi punkte:- tekimasinate aluste võimalik korrosioon,- luugikatete võimalik deformeerumine ja/või korrosioon,- püsttasapinnaliste vaheseinte võimalikud praod või kohalik korrosioon,- juurdepääs lastiruumidele,- ülevaatusakti (vt IMO resolutsioon A.744 (18)) läbivaatus, et määrata võimalikud kahtlased kohad, mis vajavad kontrollimist.4. GAASI- JA KEMIKAALITANKERIDLisaks osas 1 loetletud punktidele võib gaasi- ja kemikaalitankerite laiendatud kontrolli osana kaaluda ka järgmisi punkte:- lastitanki seire- ja ohutussüsteemid, mis on seotud temperatuuri, surve ja täitmata mahuosaga,- hapnikuanalüsaatorid ja plahvatusohtlikkuse mõõturid, sealhulgas nende kalibreerimine. Kemikaalide (lõõtsa tüüpi) avastamisseadmete olemasolu koos konkreetse lasti vedamiseks sobiva gaasidetekteerimistorude kohase arvuga,- isikukaitsevahendid, mis kaitsevad sobival määral hingamisteid ja silmi, iga isiku jaoks laeval (kui seda nõutakse rahvusvahelise sobivuse tunnistuses või, kui see on asjakohane, ohtlike kemikaalide või veeldatud gaaside veoks mahtlastina sobivuse tunnistustes loetletud ainete puhul),- kontrollimine, kas veetav toode on rahvusvahelise sobivuse tunnistusel või, kui see on asjakohane, ohtlike kemikaalide või veeldatud gaaside veoks mahtlastina sobivuse tunnistustel loetletud,- tekile kinnitatud vaht-, pulber- või muud kustutussüsteemid vastavalt veetavale tootele.5. REISILAEVADLisaks osas 1 loetletud punktidele võib reisilaevade laiendatud kontrolli osana kaaluda ka järgmisi punkte:- tulekahju avastamise ja häiresüsteemide testimine,- tuletõkkeuste korraliku sulgumise testimine,- valjuhääldiside testimine,- tulekahjuõppus, kus näidatakse vähemalt kõiki tuletõrjuja vahendeid ja milles osaleb osa toitlustuspersonalist,- veendumine, et laevapere võtmeliikmed on tuttavad hukkumatuse informatsiooniga.Kui peetakse kohaseks, võib laeva kapteni või kasutaja nõusolekul kontrolli jätkata, kui laev sõidab liikmesriigi sadamasse või lahkub sealt. Inspektorid ei tohi takistada toiminguid laeval ega tohi põhjustada olukordi, mis kapteni arvates võiksid olla reisijatele, laevaperele ja laevale ohtlikud.--------------------------------------------------VI LISALAEVA KINNIPIDAMISE KRITEERIUMID(osutatud artikli 9 lõikes 3)SissejuhatusEnne seda, kui inspektor määrab, kas kontrolli käigus avastatud puudused õigustavad laeva kinnipidamist, peab ta kohaldama punktides 1 ja 2 nimetatud kriteeriume.Punktis 3 on näited puuduste kohta, mis iseenesest võivad õigustada laeva kinnipidamist (vt artikli 9 lõige 3).1. PõhikriteeriumidOma ametialase arvamuse kujundamisel laeva kinnipidamise kohta peab inspektor kohaldama järgmisi kriteeriume:Ajastus:Laevad, mille merel sõitmine on ohtlik, tuleb kinni pidada pärast esimest kontrolli, olenemata sellest, kui kaua laev sadamas seisab.Kriteerium:Laev peetakse kinni, kui selle puudused on nii tõsised, et inspektor tuleb enne laeva väljasõitu veenduma, et need puudused on kõrvaldatud.Puuduste tõsidust mõõdetakse sellega, kas inspektor peab tulema laevale tagasi. Kuid sellist kohustust ei kehtestata igal juhtumil. See tähendab, et asutus peab mingil moel ja eelistatavalt uue külastusega tõendama, et puudused on enne väljasõitu kõrvaldatud.2. Põhikriteeriumide kohaldamineKui otsustatakse, kas laeval avastatud puudused on piisavalt tõsised selle kinni pidamiseks, peab inspektor hindama, kas:1. laeval on asjakohased ja kehtivad dokumendid;2. laeval on minimaalse ohutu mehitamise tunnistusega nõutav laevapere.Edasi peab inspektor kontrollimise käigus hindama, kas laev ja/või laevapere on suuteline järgmise reisi jooksul:3. tagama ohutuse;4. ohutult käsitsema, vedama ja jälgima lasti;5. töötama ohutult masinaruumis;6. tagama nõuetekohase käikuvuse ja roolimise;7. kustutama tõhusalt tuld mis tahes laeva osas, kui see on vajalik;8. lahkuma kiiresti ja ohutult laevalt ning korraldama päästetöid, kui see on vajalik;9. vältima keskkonnareostust;10. säilitama piisava püstuvuse;11. säilitama piisava vettpidavuse;12. pidama sidet hädaolukorras, kui see on vajalik;13. tagama ohutud ja tervist säästvad tingimused laeval.Kui vastus mis tahes hindamisküsimusele on eitav, tuleb kõiki avastatud puudusi arvesse võttes tõsiselt kaaluda laeva kinnipidamist. Mitu vähemtõsist puudust võivad samuti õigustada laeva kinnipidamist.3. Inspektori abistamiseks nende suuniste kasutamisel esitatakse järgnevalt asjakohaste konventsioonide ja/või koodeksite kaupa rühmitatud puuduste loetelu, mida loetakse nii tõsiseks, et need võivad õigustada laeva kinnipidamist. See loetelu ei ole ammendav.3.1. ÜldineAsjakohaste õigusaktidega nõutavate kehtivate tunnistuste puudumine. Kuid konventsiooniga (asjakohane õigusakt) mitte ühinenud või muud asjakohast õigusakti mitte rakendanud riigi lipu all sõitvad laevad ei pea omama konventsiooni või muude asjakohaste õigusaktidega sätestatud tunnistusi. Seega ei anna nõutavate tunnistuste puudumine põhjust laeva kinnipidamiseks; kuid "mittesoodsama kohtlemise" sätte kohaldamisel on nõutav, et laev oleks sätetega olulises vastavuses enne mereleminekut.3.2. Solase konventsiooni alla kuuluvad valdkonnad (viited on esitatud sulgudes)1. Häired peajõuseadmete ja teiste oluliste masinate ning elektriseadmete nõuetekohases töös.2. Masinaruumi ebapiisav puhtus, liiga palju nafta-vee segu pilssides, torude ja masinaruumi väljalasketorude isolatsioon on naftaga reostunud, pilsipumbaseadmete mittenõuetekohane töötamine.3. Häired tagavarageneraatori, valgustuse, akude ja lülitite nõuetekohases töös.4. Häired pea- ja lisajuhtimisseadme nõuetekohases töös.5. Isikupäästevahendite, päästepaatide või -parvede ja vettelaskmisseadmete puudumine, nappus või oluline lagunemine.6. Tulekahju avastamissüsteemide, tuletõrjesignalisatsiooni, tuletõrjevahendite, kinnitatud tulekustutussüsteemide, ventilatsiooniventiilide, tulekustutite, kiirelt sulguvate seadmete puudumine, mittevastavus või oluline lagunemine sellisel määral, et need ei vasta kavandatud kasutamisele.7. Tankerite lastiteki piirkonna tulekaitse puudumine, oluline lagunemine või häired selle nõuetekohases töös.8. Valgussignalisatsiooni, signaalkujundite või helisignalisatsiooni puudumine, mittevastavus või oluline lagunemine.9. Hädaolukorra ja turvalisusteadete edastamiseks vajalike raadioseadmete puudumine või häired nõuetekohases töös.10. Navigatsioonivahendite puudumine või häired nõuetekohases töös, võttes arvesse Solase määrust nr V/12(o).11. Ajakohastatud merekaartide ja/või kavandatava reisi jaoks vajalike muude asjakohaste meretrükiste puudumine, võttes arvesse, et kaartide asemel võib kasutada elektroonilisi kaarte.12. Lastipumbaruumide sädemekindla tõmbeventilatsiooni puudumine (Solase määrus II-2/59.3.1).3.3. IBC koodeksi alla kuuluvad valdkonnad (viited on esitatud sulgudes)1. Sobivuse tunnistuses puuduva aine vedu või teabe puudumine lasti kohta (16.2).2. Kõrgsurve ohutusseadised puuduvad või on kahjustatud (8.2.3).3. Elektriseadmed ei ole sisemuselt ohutud või ei vasta koodeksi nõuetele (10.2.3).4. Süttimisallikad 10.2 osutatud ohtlikes kohtades (11.3.15).5. Erinõuete rikkumised (15).6. Tanki maksimaalse lastikoguse ületamine (16.1).7. Riskitoodete puhul ebapiisav kuumakaitse (16.6).3.4. IGC koodeksi alla kuuluvad valdkonnad (viited on esitatud sulgudes)1. Sobivuse tunnistuses puuduva aine vedu või teabe puudumine lasti kohta (18.1).2. Elu-, olme- ja teenindusruumide sulgemisseadmete puudumine (3.2.6).3. Vahesein ei ole gaasikindel (3.3.2).4. Defektsed õhulukud (3.6).5. Puuduvad või defektsed kiiresti sulguvad ventiilid (5.6).6. Puuduvad või defektsed kaitseventiilid (8.2).7. Elektriseadmed ei ole sisemuselt ohutud või ei vasta koodeksi nõuetele (10.2.4).8. Lastiruumide ventilaatorid ei tööta (12.1).9. Lastitankide survesignalisatsioon ei tööta (13.4.1).10. Defektne gaasi tuvastamise ja/või mürgise gaasi tuvastamise seade (13.6).11. Inhibeeritavate ainete vedu kehtiva inhibiitori tunnistuseta (17/19).3.5. Laadungimärgi konventsiooni alla kuuluvad valdkonnad1. Märkimisväärse suurusega kahjustatud või roostetanud alad või tekkide või laevakere plaadistuse ja selle tugevduskonstruktsioonide piting, mis mõjutavad merekõlblikkust või lastide kohalikku paigutamisvõimet, kui ei ole tehtud nõuetekohast ajutist remonti, et sõita sadamasse, kus tehakse püsiremont.2. Ebapiisava püstuvuse tunnustatud juhtum.3. Piisava ja usaldusväärse teabe puudumine heakskiidetud kujul, mis võimaldaks kaptenil kiiresti ja lihtsalt korraldada oma laeva lastimine ja ballastimine selliselt, et oleks ohutu püstuvus kogu reisi ja selle erinevate tingimuste ajal ning igasugused vastuvõetamatud pinged laevakonstruktsioonides oleksid välditud.4. Sulgemisseadmete, luugi sulgemissüsteemi ja veekindlate uste puudumine, oluline lagunemine või defektsus.5. Ülekoormus.6. Süvisemärk puudub või see ei ole loetav.3.6. Marpoli konventsiooni I lisa alla kuuluvad valdkonnad (viited on esitatud sulgudes)1. Naftat sisaldava vee filtreerimisseadmete, naftaheitmete seire- ja kontrollisüsteemi või 15-ppm signalisatsioonisüsteemi puudumine, oluline lagunemine või häired nõuetekohases töös.2. Sette- ja/või kõntsatankide vabast mahtuvusest ei piisa kavandatud reisiks.3. Puudub naftaraamat (20 (5)).4. Loata ehitatud heite möödaviik.3.7. Marpoli konventsiooni II lisa alla kuuluvad valdkonnad (viited on esitatud sulgudes)1. Valjuhääldiside käsiraamatu puudumine.2. Last ei ole kategooriasse rühmitatud (3 (4)).3. Puudub lastiraamat (9 (6)).4. Mittenõuetekohane või asjakohaselt muutmata tunnistusega naftataoliste ainete vedu (14).5. Loata ehitatud heite möödaviik.3.8. STCW konventsiooni alla kuuluvad valdkonnadLaevapere arv, koosseis või pädevus ei vasta ohutu mehitamise tunnistusele.3.9. ILO konventsiooni alla kuuluvad valdkonnad1. Toitu ei piisa reisiks järgmisesse sadamasse.2. Joogivett ei piisa reisiks järgmisesse sadamasse.3. Äärmiselt ebasanitaarsed tingimused laeval.4. Võimaliku väga madala temperatuuriga piirkondades seilaval laeval puudub elu- ja olmeruumides küte.5. Koridorides ning elu- ja olmeruumides palju prügi, tõkestavaid seadmeid või lasti või on seal muud ohtlikud tingimused.3.10. Valdkonnad, mis ei õigusta kinnipidamist, kuid näiteks lastimistoimingud tuleb peatada.Häireid inertgaasisüsteemi, lastiga seotud vahendite või masinate nõuetekohases töös (või hoolduses) loetakse lastimistoimingute peatamise piisavaks aluseks.--------------------------------------------------VII LISAINSPEKTORITE MIINIMUMKRITEERIUMID(osutatud artikli 12 lõikes 1)1. Liikmesriigi pädev asutus peab andma inspektorile loa teha sadamariigi kontrolli.2. Kas:- inspektor peab olema töötanud vähemalt ühe aasta lipuriigi inspektorina, kes tegeleb ülevaatuste ja sertifitseerimisega vastavalt konventsioonidele- ja ta peab:a) omama kapteni diplomit, mis lubab tal juhtida 1600 gt või suuremaid laevu (vt STCW määrus II/2); võib) omama vanemmehaaniku diplomit, mis lubab tal täita ülesandeid laeval, mille peageneraatori võimsus on 3000 kW või rohkem (vt STCW eeskiri III/2); võic) olema sooritanud laevainseneri, mehaaniku või merendusega seotud inseneri eksami ja töötanud vastava insenerina vähemalt viis aastat,- punktis a ja b osutatud inspektorid peavad olema teeninud merel vastavalt teki- või masinaosakonna ohvitserina vähemalt viis aastat.Või:inspektor peab:- omama asjakohast ülikoolikraadi või samaväärset väljaõpet, ja- olema läbinud laevaohutusinspektorite koolis koolituse ja saanud kvalifikatsiooni, ja- olema töötanud vähemalt kaks aastat lipuriigi inspektorina, kes tegeleb ülevaatuste ja sertifitseerimisega vastavalt konventsioonidele.3. Suutlikkus suhelda meremeestega suuliselt ja kirjalikult merel kõige sagedamini kasutatavas keeles.4. Rahvusvaheliste konventsioonide ja sadamariigi kontrolli asjakohase korra kohane tundmine.5. Aktsepteeritakse ka eespool nimetatud kriteeriumidele mittevastavaid inspektoreid, kes käesoleva direktiivi vastuvõtmise päeval on liikmesriigi pädeva asutuse poolt sadamariigi kontrolli tegemiseks tööle võetud.--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv, 6. detsember 1979, millega muudetakse direktiivi 76/308/EMÜ vastastikuse abi kohta Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi rahastamissüsteemi kuuluvatest meetmetest tulenevate nõuete ning põllumajandusmaksude ja tollimaksude sissenõudmisel

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31979L1071

Euroopa Liidu Teataja L 331 , 27/12/1979 Lk 0010 - 0010 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 2 Köide 2 Lk 0158  Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 02 Köide 8 Lk 0035  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 2 Köide 2 Lk 0158  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 02 Köide 6 Lk 0120  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 02 Köide 6 Lk 0120

		Nõukogu direktiiv,6. detsember 1979,millega muudetakse direktiivi 76/308/EMÜ vastastikuse abi kohta Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi rahastamissüsteemi kuuluvatest meetmetest tulenevate nõuete ning põllumajandusmaksude ja tollimaksude sissenõudmisel(79/1071/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 99 ja 100,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse assamblee arvamust, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [2]ning arvestades, et:praegu ei saa liikmesriigi asutuste poolt koostatud dokumendil põhinevat käibemaksu nõuet sisse nõuda teises liikmesriigis;käibemaksu sissenõudmist reguleerivate siseriiklike õigusnormide kohaldatavus ainult oma riigi territooriumil takistab ühisturu rajamist ja toimimist; sellepärast tuleb vastu võtta ühised eeskirjad liikmesriikide vastastikuse abi kohta nõuete sissenõudmisel; need eeskirjad peavad kehtima ka nõuetega kaasnevate intresside ja kulude sissenõudmisel;nõukogu on direktiiviga 76/308/EMÜ [3] vastu võtnud ühised eeskirjad Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi rahastamissüsteemi kuuluvatest meetmetest tulenevate nõuete ning põllumajandusmaksude ja tollimaksude sissenõudmiseks;samu eeskirju on võimalik kasutada ka seoses maksudega; seepärast piisab direktiivi 76/308/EMÜ reguleerimisala laiendamisest,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Nõukogu direktiivi 76/308/EMÜ pealkirja muudetakse järgmiselt:"Nõukogu direktiiv, 15. märts 1976, vastastikuse abi kohta Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi rahastamissüsteemi kuuluvatest meetmetest tulenevate nõuete, põllumajandusmaksude ja tollimaksude ning käibemaksu sissenõudmisel."Artikkel 2Direktiivi 76/308/EMÜ artiklit 2 muudetakse järgmiselt:a) täht "d" asendatakse tähega "e";b) punkti"c"järele lisatakse punkt"d":"d) käibemaks."Artikkel 3Liikmesriigid võtavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud meetmed 1. jaanuariks 1981.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 6. detsember 1979Nõukogu nimeleesistujaL. Preti[1] EÜT C 57, 7.3.1977, lk 62.[2] EÜT C 56, 7.3.1977, lk 79.[3] EÜT L 73, 19.3.1976, lk 18.--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv, 29. aprill 1981, millega kehtestatakse ühenduse analüüsimeetodid materjalidest ja esemetest toiduainetesse eralduva vinüülkloriidi ametlikuks kontrollimiseks

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31981L0432

Euroopa Liidu Teataja L 167 , 24/06/1981 Lk 0006 - 0011 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 11 Lk 0140  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 11 Lk 0203  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 11 Lk 0140  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 13 Köide 11 Lk 0203

		Komisjoni direktiiv,29. aprill 1981,millega kehtestatakse ühenduse analüüsimeetodid materjalidest ja esemetest toiduainetesse eralduva vinüülkloriidi ametlikuks kontrollimiseks(81/432/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 30. jaanuari 1978. aasta direktiivi 78/142/EMÜ vinüülkloriidmonomeeri sisaldavaid ja toiduainetega kokkupuutumiseks mõeldud materjale ja esemeid käsitlevate liikmesriikide seaduste ühtlustamise kohta, [1] ja eriti selle artiklit 3,ning arvestades, et:direktiivi 78/142/EMÜ artikkel 2 sätestab, et niisugustest materjalidest ja esemetest ei tohi nendega kokkupuutes olevatele või olnud toiduainetele eralduda mis tahes vinüülkloriidikogust, mis oleks tuvastatav meetodiga, mille avastamispiir on 0,01 mg/kg, ning artikkel 3 sätestab, et seda piirnormi tuleb kontrollida ühenduse analüüsimeetodi abil;terve rea laboritevaheliste ringtestide põhjal on lisas kirjeldatud meetod osutunud piisavalt täpseks ja reprodutseeritavaks, et selle võiks vastu võtta ühenduse meetodina;käesolevas direktiivis sätestatud meetmed on kooskõlas alalise toidukomitee arvamusega,ON VÕTNUD VASTU KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Analüüsid, mis on vajalikud materjalidest ja esemetest toiduainetesse eralduva vinüülkloriidi ametlikuks kontrollimiseks, tuleb läbi viia käesoleva direktiivi lisas kirjeldatud meetodil.Artikkel 2Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 1. oktoobriks 1982. Nad teatavad neist viivitamata komisjonile.Artikkel 3Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 29. aprill 1981Komisjoni nimelkomisjoni liigeKarl-Heinz Narjes[1] EÜT L 44, 15.2.1978, lk 15--------------------------------------------------LISAMATERJALIDEST JA ESEMETEST TOIDUAINETESSE ERALDUVA VINÜÜLKLORIIDI MÄÄRAMINE1. ULATUS JA RAKENDUSALASelle meetodiga määratakse vinüülkloriidi sisaldus toiduainetes.2. PÕHIMÕTEVinüülkloriidi (VC) kogus toiduainetes määratakse gaasikromotograafilisel teel, kasutades pakendialuse atmosfääriproovi (headspace) meetodit.3. REAKTIIVID3.1. Vinüülkloriid (VC) puhtusega üle 99,5 mahuprotsendi.3.2. N,N-dimetüülatseetamiid (DMA), mis on vaba lisanditest, mille retentsiooniaeg katsetingimustes on sama kui VC-l või sisestandardil (3.3).3.3. Dietüüleeter või cis-2-buteen DMA-s (3.2) sisestandardlahusena. Need sisestandardid ei tohi sisaldada lisandeid, mille retentsiooniaeg katsetingimustes on sama kui VC-l.3.4. Destilleeritud vesi või samaväärse puhtusega demineraliseeritud vesi.4. SEADMEDNB:Instrumenti või seadet on nimetatud ainult juhul, kui see on spetsiaalne või valmistatud vastavalt konkreetsele spetsifikatsioonile. Eeldatakse, et tavalised laboriseadmed on olemas.4.1. Gaasikromatograaf, mis on varustatud automaatseadmega pakendialuse atmosfääriproovi võtmiseks või millel on seadmed proovi käsitsi sisseviimiseks süstla abil.4.2 Leekionisatsioonidetektor või muud punktis 7 nimetatud detektorid.4.3. Gaasikromatograafiline kolonn.Kolonn peab võimaldama eristada õhu, VC ja (sisestandardi kasutamise korral) sisestandardi piike.Lisaks sellele peab punktide 4.2 ja 4.3 seadmete kombinatsioon andma lahuse puhul, mis sisaldab 0,005 mg VC liitri DMA kohta või 0,005 mg VC kilogrammi DMA kohta, signaali, mis võrdub vähemalt viiekordse taustamüraga.4.4. Prooviklaasid või -pudelid, mis on varustatud silikoon- või butüülkummivaheseintega.Kui kasutatakse käsitsi proovivõtmismeetodeid, siis võib pakendialusest atmosfäärist süstlaga proovi võtmisel klaasis või pudelis osaline vaakum tekkida. Seega kui prooviklaas ei ole enne proovi võtmist survestatud, on soovitav kasutada suurt prooviklaasi.4.5. Mikrosüstlad.4.6. Hermeetilised süstlad pakendialuse atmosfääriproovi käsitsi võtmiseks.4.7. Analüütiline kaal täpsusega 0,1 mg.5. TÖÖ KÄIKETTEVAATUST: | VC on kahjulik aine ja ümbritseva õhu normaaltemperatuuri juures gaasiline, seetõttu tuleb lahus valmistada hästi ventileeritud tõmbekapis. |NB:Võtke tarvitusele kõik vajalikud ettevaatusabinõud, vältimaks VC või DMA kadu.Kui proov võetakse käsitsi, tuleks kasutada sisestandardit (3.3).Sisestandardi kasutamise korral tuleb kogu protseduuri vältel kasutada sama lahust.5.1. VC standardlahuse (lahus A) valmistamine5.1.1. Kontsentreeritud VC standardlahus, ligikaudu 2000 mg/kgSobiv klaasnõu kaalutakse 0,1 mg täpsusega ja valatakse sellesse teatud kogus (nt 50 ml) DMA-d (3.2). Kaalutakse uuesti. DMA-le lisatakse teatud kogus (näit. 0,1 g) VC-d (3.1) vedeliku või gaasina, pritsides seda aeglaselt DMA-le. VC-d võib ka lisada, mullistades seda DMA-sse, eeldusel, et kasutatav seade takistab DMA kadu. Kaalutakse uuesti 0,1 mg täpsusega. Oodatakse kaks tundi, et saavutada tasakaalu. Kui kasutatakse sisestandardit, siis lisatakse sisestandardit nii, et sisestandardi kontsentratsioon kontsentreeritud VC standardlahuses oleks sama, nagu punktis 3.3 kirjeldatud viisil valmistatud sisestandardi lahuse oma. Standardlahust hoitakse külmkapis.5.1.2. Lahjendatud VC standardlahuse valmistamineVõetakse kaalutud kogus kontsentreeritud VC standardlahust (5.1.1) ja lahustatakse DMA-ga (3.2) või sisestandardlahusega (3.3) kindlaksmääratud mahu või massini. Tulemuseks saadud lahjendatud standardlahuse (lahus A) kontsentratsiooni väljendatakse vastavalt kas mg/l või mg/kg.5.1.3. Vastuskõvera moodustamine lahusega ANB:Kõver peab hõlmama vähemalt seitse punktipaari.Vastuste korratavus [1] peab olema väiksem kui 0,002 mg VC liitri või kilogrammi DMA kohta.Kõver arvutatakse nende punktide abil vähimruutude meetodil, st regressioonijoon arvutatakse järgmise võrrandi abil:y = ax + akusa=n∑xy — ∑x·∑yn∑x2 — ∑x2jaa=∑x2 — ∑x·∑xyn∑x2 — ∑x2kusy = mis tahes ühe määramise piikide kõrgus või pindala,x = vastav kontsentratsioon regressioonijoonel,n = sooritatud määramiste arv (n ≥ 14).Kõver peab olema lineaarne, st. mõõtmistulemuste (yi) ja vastavate regressioonijoone põhjal arvutatud väärtuste (zi) vaheliste erinevuste standardhälve (s), mis on jagatud keskmise väärtusega (y), ei tohi ühegi mõõtmise puhul olla üle 0,07.Seda arvutatakse järgmiselt:≤ 0·07kuss =∑y— zi2n — 1jay=yikus:yi = iga üksik mõõtmistulemus,zi = mõõtmistulemusele (yi) vastav väärtus regressioonijoonel,n = ≥ 14.Valmistatakse ette kaks vähemalt seitsmest prooviklaasist (4.4) koosnevat seeriat. Igasse prooviklaasi lisatakse teatud kogus lahjendatud VC standardlahust (5.1.2) ja DMA-d (3.2) või sisestandardlahust DMA-s (3.3) nii, et lõplik VC kontsentratsioon korduslahustes oleks ligikaudu 0; 0,005; 0,010; 0,020; 0,030; 0,040; 0,050 jne mg/l või mg/kg DMA, ja nii, et kõik prooviklaasid sisaldaksid võrdse koguse lahust. Lahjendatud VC standardlahuse (5.1.2) kogus peab olema selline, et suhtarv lisatud VC lahuse kogumahu (μl) ja DMA või sisestandardlahuse (3.3) koguse (g või ml) vahel ei oleks suurem kui viis. Prooviklaasid suletakse hermeetiliselt ja jätkatakse punktide 5.4.2, 5.4.3 ja 5.4.5 kohaselt. Joonestatakse graafik, millel ordinaat näitab korduslahuste VC piikide pindala (või kõrgust) või nende pindalade (kõrguste) suhet vastavate sisestandardi piikide vastavatesse väärtustesse ja abstsiss näitab VC kontsentratsiooni korduslahustes.5.2. Punktis 5.1 kirjeldatud meetodil saadud standardlahuste valiidsuse kontroll5.2.1. Teise VC standardlahuse (lahus B) valmistaminePunktides 5.1.1 ja 5.1.2 kirjeldatud protseduuri korratakse ja valmistatakse teine lahjendatud standardlahus, mille kontsentratsioon on seekord 0,02 mg VC/l või 0,02 mg VC/kg DMA või sisestandardlahuse kohta. See lahus pannakse kahte prooviklaasi (4.4). Prooviklaasid suletakse hermeetiliselt ja jätkatakse punktide 5.4.2, 5.4.3 ja 5.4.5 kohaselt.5.2.2. Lahuse A valiidsuse kontrollKui lahuse B (5.2.1) kahe gaasikromatograafilise määramise tulemuse keskmine ei erine rohkem kui 5 % vastavast punkti 5.1.3 järgi saadud vastuskõvera punktist, tunnistatakse lahus A valiidseks. Kui erinevus on suurem kui 5 %, jäetakse kõrvale kõik punktides 5.1 ja 5.2 kirjeldatud viisil saadud lahused ja korratakse protseduuri algusest peale.5.3. Lisatud prooviga kõvera moodustamineNB:Kõver peab hõlmama vähemalt seitse punktipaari.Kõver tuleb arvutada nende punktide abil vähimruutude meetodil (5.1.3, kolmas taane).Kõver peab olema lineaarne, st mõõtmistulemuste (yi) ja vastavate regressioonijoone põhjal arvutatud väärtuste (zi) vaheliste erinevuste standardhälve (s), mis on jagatud keskmise väärtusega (y), ei tohi ühegi mõõtmise puhul olla üle 0,07 (5.1.3, neljas taane).5.3.1. Proovi ettevalmistamineAnalüüsitava toiduaine proov peab olema analüüsiks esitatud toiduaine representatiivne proov. Seetõttu peab toiduaine olema segatud või väikesteks tükkideks tükeldatud ning enne proovi võtmist tuleb seda segada.5.3.2. Töö käikValmistatakse ette kaks vähemalt seitsmest prooviklaasist (4.4) koosnevat seeriat. Igasse prooviklaasi lisatakse vähemalt 5 g uuritavast toiduainest saadud proovi (5.3.1). Kontrollitakse, et igasse prooviklaasi satuks võrdne kogus proovi. Prooviklaas suletakse viivitamatult. Igasse prooviklaasi lisatakse iga grammi proovi kohta 1 ml eelistatavalt destilleeritud vett või samaväärse puhtusastmega demineraliseeritud vett või vajaduse korral sobivat lahustit. (Tähelepanu: homogeense toiduaine puhul ei ole destilleeritud või demineraliseeritud vee lisamine vajalik.) Igasse prooviklaasi lisatakse lahjendatud VC standardlahust (5.1.2), mis sisaldab vajaduse korral sisestandardit (3.3), nii et prooviklaasi lisatud VC kontsentratsioon oleks 0; 0,005; 0,010; 0,020; 0,030; 0,040; 0,050 jne mg/kg toiduaine kohta. Veendutakse, et DMA või DMA-d sisaldava sisestandardi (3.3) koguhulk igas prooviklaasis oleks võrdne. Lahjendatud VC standardlahuse (5.1.2) ja vajaduse korral lisatud DMA kogus peab olema selline, et nende lahuste kogumahu (μl) ja prooviklaasis sisalduva toiduaine koguse (g) suhe oleks võimalikult väike, kuid mitte suurem kui viis, ja et see oleks kõikides prooviklaasides ühesugune. Prooviklaasid suletakse hermeetiliselt ja jätkatakse punkti 5.4 kohaselt.5.4. Gaasikromatograafiline määramine5.4.1. Prooviklaasi loksutatakse, et toiduaineproovide lahus või suspensioon oleks võimalikult homogeenne, vältides kontakti klaasis oleva vedeliku ja vaheseina (4.4) vahel.5.4.2. Kõik hermeetiliselt suletud prooviklaasid (5.2 ja 5.3) pannakse kaheks tunniks veevanni 60 ± 1 °C juures, et tekiks tasakaal. Vajaduse korral loksutatakse uuesti.5.4.3. Võetakse proov prooviklaasi atmosfäärist. Käsitsi proovivõtu korral tuleb jälgida, et proov oleks reprodutseeritav (4.4), eelkõige tuleb süstal soojendada proovi temperatuurini. Mõõdetakse VC ja (sisestandardi kasutamise korral) sisestandardi piikide pindala (või kõrgus).5.4.4. Joonestatakse graafik, millel ordinaat näitab VC piikide pindala (või kõrgust) või VC piikide pindalade (või kõrguste) suhet sisestandardi piikide pindaladesse (või kõrgustesse) ning abstsiss näitab lisatud VC koguse (mg) ja igasse prooviklaasi pandud toiduainekoguse (mg) suhet. Mõõdetakse graafiku lõikumispunkt abstsissteljega. Sel moel saadud väärtus kujutab endast VC kontsentratsiooni uuritavas toiduaines.5.4.5. Niipea, kui kromatogrammil ilmnevad DMA piigid, eemaldatakse kolonnist (4.3) kohase meetodi abil üleliigne DMA.6. TULEMUSEDMaterjalidest ja esemetest uuritavasse toiduainesse eralduv VC kogus (mg/kg) on määratluse kohaselt kahe määramise (5.4) keskmine eeldusel, et punkti 8 korratavuse tingimus on täidetud.7. VC SISALDUSE KINNITUSKui materjalidest ja esemetest toiduainesse eralduva VC kogus, arvutatuna vastavalt punktile 6, ületab nõukogu 30. jaanuari 1978. aasta direktiivi 78/142/EMÜ artikli 2 lõikes 2 sätestatud kriteeriumi, tuleb iga kahe määramise (5.4) tulemusi kontrollida ühel viisil järgmisest kolmest:i) kasutades vähemalt ühte teist kolonni (4.3), millel on statsionaarses faasis erinev polaarsus. Seda protseduuri tuleks jätkata seni, kuni saadakse kromatogramm, millel ei ole näha VC ja/või sisestandardi piikide kattumust toiduaineproovi koostisosaga,ii) kasutades teisi detektoreid, nt mikroelektrolüütilist juhtivusdetektorit, [2]iii) mass-spektromeetria abil; sel juhul, kui molekulaarioone emamassiga (m/e) 62 ja 64 leitakse suhtes 3:1, võib seda leidu vaadelda suure tõenäosusega kui kinnitust VC sisalduse kohta. Kahtluste korral tuleb kontrollida kogu massispektrit.8. KORRATAVUSSama analüüsija poolt samades tingimustes sama prooviga samaaegselt või kiiresti teineteise järel tehtud kahe analüüsi (5.4) tulemused ei tohi erineda üle 0,003 mg VC kg toiduaine kohta.[1] Vt soovitus ISO DIS 5725: 1977.[2] Vt Journal of Chromatographic Science, Vol. 12, märts 1974, lk 152.--------------------------------------------------


title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2003/115/EÜ, 22. detsember 2003, millega muudetakse direktiivi 94/35/EÜ toiduainetes kasutatavate magusainete kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32003L0115

Euroopa Liidu Teataja L 024 , 29/01/2004 Lk 0065 - 0071

		Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2003/115/EÜ,22. detsember 2003,millega muudetakse direktiivi 94/35/EÜ toiduainetes kasutatavate magusainete kohtaEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 95,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [2]olles nõu pidanud toidu teaduskomiteega vastavalt nõukogu 21. detsembri 1988. aasta direktiivi 89/107/EMÜ (toiduainetes lubatud lisaaineid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta) [3] artiklile 6,toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras [4]ning arvestades järgmist:(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. juuni 1994. aasta direktiivis 94/35/EÜ toiduainetes kasutatavate magusainete kohta [5] on sätestatud magusainete loetelu, mida võib ühenduses kasutada, ja nende kasutamise tingimused.(2) Alates 1996. aastast on toidu teaduskomitee kiitnud heaks kahe uue magusaine, s.o sukraloosi ning aspartaami ja atsesulfaami soola kasutamise toidus.(3) Toidu teaduskomitee arvamuse tõttu tsüklamiinhappe ning selle naatrium- ja kaltsiumsoolade kohta (mille alusel kehtestati uus aktsepteeritav päevadoos (ADI)) ning hiljutiste tsüklamaatide manustamist käsitlevate uuringute tulemusena on vähendatud tsüklamiinhappe ning selle naatrium- ja kaltsiumsoolade piirnorme.(4) Teatavate direktiivis 94/35/EÜ nimetatud toidukategooriate nimetusi tuleks kohandada, võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 10. juuni 2002. aasta direktiivi 2002/46/EÜ toidulisandeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta [6] ning konkreetseid, seoses mõningate nõukogu direktiivi 89/398/EMÜ [7] I lisas loetletud toiduainerühmadega vastuvõetud direktiive.(5) Asjaomaste lisaainete kasutamisel järgitakse direktiivi 89/107/EMÜ II lisas sätestatud üldkriteeriume.(6) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2002. aasta määruse (EÜ) nr 178/2002, millega sätestatakse toidualaste õigusnormide üldised põhimõtted ja nõuded, asutatakse Euroopa Toiduohutusamet ja kehtestatakse toidu ohutusega seotud menetlused, [8] artiklitega 53 ja 54 kehtestatakse erakorraliste meetmete võtmise kord seoses ühendusest pärineva või kolmandast riigist imporditud toiduga. See võimaldab komisjonil võtta kõnealuseid meetmeid olukordades, kus toit võib tõsiselt ohustada inimeste või loomade tervist või keskkonda ning riski ei ole võimalik rahuldavalt juhtida asjaomase liikmesriigi või asjaomaste liikmesriikide võetavate meetmete abil.(7) Direktiivi 94/35/EÜ rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta direktiivile 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused. [9](8) Seetõttu tuleks vastavalt muuta direktiivi 94/35/EÜ,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 94/35/EÜ muudetakse järgmiselt.1. Artikkel 4 asendatakse järgmisega:"Artikkel 4Artiklis 7 sätestatud korras võib otsustada:- erimeelsuste korral küsimuses, kas magusaineid võib kasutada mõnes konkreetses toiduaines käesoleva direktiivi tingimuste alusel, kas kõnealust toiduainet käsitletakse ühte lisa kolmandas veerus loetletud kategooriasse kuuluvana, ja- kas lisas loetletud ja quantum satis põhimõttel lubatud lisaainet kasutatakse vastavalt artiklis 2 osutatud kriteeriumidele.".2. Artikli 5 lõikele 2 lisatakse kolmas taane:"— aspartaami ja atsesulfaami sool: "sisaldab fenüülalaniini allikat"..".3. Artikkel 7 asendatakse järgmisega:"Artikkel 71. Komisjoni abistab määruse (EÜ) nr 178/2002 [10] artikli 58 kohaselt moodustatud toiduahela ja loomatervishoiu komitee, edaspidi "komitee"..2. Kui viidatakse käesolevale artiklile, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ [11] artikleid 5 ja 7, võttes arvesse selle artiklis 8 sätestatut.Otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikes 6 sätestatud tähtajaks kehtestatakse kolm kuud.3. Komitee võtab vastu oma töökorra.".4. Lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi lisale.Artikkel 2Komisjon esitab hiljemalt 29. jaanuariks 2006 Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande, milles antakse ülevaade seoses lisaainete käimasolevate ümberhindamistega tehtud edusammude kohta ning kehtestatakse edasiste, eelkõige sukraloosi ning aspartaam-atsesulfaamsoola käsitlevate ümberhindamiste esialgne ajakava. Kõnealuseid ümberhindamisi tehakse liikmesriikide esitatud tarbijaandmete alusel ja nendes võetakse arvesse lisaainete mõju ohualtitele elanikerühmadele.Artikkel 3Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid, et:- lubada käesolevale direktiivile vastavate toodetega kauplemist ja nende kasutamist hiljemalt alates 29. jaanuarist 2005,- keelata hiljemalt 29. juulil 2005 käesolevale direktiivile mittevastavate toodetega kauplemine ja nende kasutamine; enne kõnealust kuupäeva turule toodud tooteid, mis ei vasta käesolevale direktiivile, võib siiski turustada kuni 29. jaanuarini 2006.Liikmesriigid teatavad nendest viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Artikkel 4Käesolev direktiiv jõustub Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.Artikkel 5Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 22. detsember 2003Euroopa Parlamendi nimelpresidentP. CoxNõukogu nimeleesistujaA. Matteoli[1] EÜT C 262 E, 29.10.2002, lk 429.[2] ELT C 85, 8.4.2003, lk 34.[3] EÜT L 40, 11.2.1989, lk 27. Direktiivi on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 94/34/EÜ (EÜT L 237, 10.9.1994, lk 1).[4] Euroopa Parlamendi 10. aprilli 2003. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata), nõukogu 25. juuni 2003. aasta ühine seisukoht (ELT C 277 E, 18.11.2003, lk 1) ja Euroopa Parlamendi 22. oktoobri 2003. aasta seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).[5] EÜT L 237, 10.9.1994, lk 3. Direktiivi on muudetud direktiiviga 96/83/EÜ (EÜT L 48, 19.2.1997, lk 16).[6] EÜT L 183, 12.7.2002, lk 51.[7] EÜT L 186, 30.6.1989, lk 27. Direktiivi on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 1999/41/EÜ (EÜT L 172, 8.7.1999, lk 38).[8] EÜT L 31, 1.2.2002, lk 1.[9] EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.[10] EÜT L 31, 1.2.2002, lk 1.[11] Nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsus 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused (EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23).--------------------------------------------------LISADirektiivi 94/35/EÜ lisa muudetakse järgmiselt:1) tabelite kolmandas veerus nimetatakse ümber järgmised toiduainekategooriad:a) tekst "Kogu päevase toiduratsiooni või ühe söögikorra asendamiseks ettenähtud eritoidud kehakaalu alandamiseks" asendatakse tekstiga "Kehakaalu alandamiseks ettenähtud madala energiasisaldusega dieetides kasutatavad toiduained, nagu on osutatud direktiivis 96/8/EÜ*";b) tekst "Eritoidud ja toidulisandid meditsiinilise järelevalve all kasutamiseks" asendatakse tekstiga "Meditsiiniliseks eriotstarbeks mõeldud dieettoidud vastavalt direktiivile 1999/21/EÜ**";c) tekst "Vedelad toidulisandid" asendatakse tekstiga "Direktiivis 2002/46/EÜ*** määratletud vedelad toidulisandid";d) tekst "Tahked toidulisandid" asendatakse tekstiga "Direktiivis 2002/46/EÜ määratletud tahked toidulisandid";e) tekst "Vitamiinidel ja/või mineraalainetel põhinevad toidulisandid siirupina või närimistablettidena" asendatakse tekstiga "Direktiivis 2002/46/EÜ määratletud vitamiini- ja/või mineraalainepõhised toidulisandid siirupina või närimistablettidena";2) tabelite järele lisatakse järgmised joonealused märkused:"* Komisjoni 26. veebruari 1996. aasta direktiiv 96/8/EÜ kehakaalu alandamiseks ettenähtud madala energiasisaldusega dieetides kasutatavate toiduainete kohta (EÜT L 55, 6.3.1996, lk 22).** Komisjoni 25. märtsi 1999. aasta direktiiv 1999/21/EÜ meditsiiniliseks eriotstarbeks mõeldud dieettoitude kohta (EÜT L 91, 7.4.1999, lk 29).*** Euroopa Parlamendi ja nõukogu 10. juuni 2002. aasta direktiiv 2002/46/EÜ toidulisandeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (EÜT L 183, 12.7.2002, lk 51).";3) aspartaami (E 951) puhul lisatakse kande"Kondiitritooted"alla järgmine kategooria:"—Essoblaten | 1000 mg/kg" |4) tsüklamiinhappe (E 952) ning selle naatrium- ja kaltsiumsoolade kohta:a) järgmiste toiduainekategooriate puhul asendatakse piirnorm "400 mg/l" asendatakse piirnormiga "250 mg/l":- Veel põhinevad maitsestatud joogid, vähendatud energiasisaldusega või suhkrulisandita,- Piima- ja piima koostisosa põhised joogid või puuviljamahlapõhised joogid, vähendatud energiasisaldusega või ilma suhkrulisandita;b) jäetakse välja järgmised toiduainekategooriad ja piirnormid:"—Kondiitritooted, suhkrulisandita | 500 mg/kg |—Kakao- või kuivatatud puuviljade põhised kondiitritooted, vähendatud energiasisaldusega või ilma suhkrulisandita | 500 mg/kg |—Tärklisepõhised kondiitritooted, vähendatud energiasisaldusega või suhkrulisandita | 500 mg/kg |—Suhkrulisandita närimiskumm | 1500 mg/kg |—Hingeõhku värskendavad pisimaiused, suhkrulisandita | 2500 mg/kg |—Vähendatud energiasisaldusega ja suhkrulisandita toidujää | 250 mg/kg" |5) lisatakse järgmised tabelid:"EÜ nr | Nimi | Toiduaine | Piirnorm |E 955 | Sukraloos | Alkoholivabad joogid | |—Veel põhinevad maitsestatud joogid, vähendatud energiasisaldusega või suhkrulisandita | 300 mg/l |—Piima- ja piima koostisosa põhised joogid või puuviljamahlapõhised joogid, vähendatud energiasisaldusega või ilma suhkrulisandita | 300 mg/l |Magustoidud ja muud analoogsed tooted | |—Veel põhinevad maitsestatud magustoidud, vähendatud energiasisaldusega või suhkrulisandita | 400 mg/kg |—Piima- ja piima koostisosa põhised tooted, vähendatud energiasisaldusega või ilma suhkrulisandita | 400 mg/kg |—Puu- ja köögiviljapõhised magustoidud, vähendatud energiasisaldusega või suhkrulisandita | 400 mg/kg |—Munapõhised magustoidud, vähendatud energiasisaldusega või suhkrulisandita | 400 mg/kg |—Teraviljapõhised magustoidud, vähendatud energiasisaldusega või suhkrulisandita | 400 mg/kg |—Rasvapõhised magustoidud, vähendatud energiasisaldusega või suhkrulisandita | 400 mg/kg |—"Suupisted": teatavad kasutusvalmis kinnispakis kuivad maitsestatud tooted, mis põhinevad tärklisel ja pähklitel | 200 mg/kg |Kondiitritooted | |—Kondiitritooted, suhkrulisandita | 1000 mg/kg |—Kakao- või kuivatatud puuviljade põhised kondiitritooted, vähendatud energiasisaldusega või ilma suhkrulisandita | 800 mg/kg |—Tärklisepõhised kondiitritooted, vähendatud energiasisaldusega või suhkrulisandita | 1000 mg/kg |—Jäätise jaoks ettenähtud vahvlitorbikud ja lehtvahvlid, suhkrulisandita | 800 mg/kg |—Essoblaten | 800 mg/kg |—Kakao-, piima-, kuivatatud puuviljade või rasvapõhised võileivavõided, vähendatud energiasisaldusega või ilma suhkrulisandita | 400 mg/kg |—Hommikuhelbed, mille kiudainesisaldus on suurem kui 15 % ning mis sisaldavad vähemalt 20 % kliisid, vähendatud energiasisaldusega või suhkrulisandita | 400 mg/kg |—Hingeõhku värskendavad pisimaiused, suhkrulisandita | 2400 mg/kg |—Tugevate lõhna- ja maitseainetega värskendavad kurgupastillid, suhkrulisandita | 1000 mg/kg |—Suhkrulisandita närimiskumm | 3000 mg/kg |—Vähendatud energiasisaldusega tabletikujulised kompvekid | 200 mg/kg |—Õuna- ja pirnisiider | 50 mg/l |—Alkoholivaba joogi ja õlle, õunasiidri, pirnisiidri, kange alkohoolse joogi või veini segujoogid | 250 mg/l |—Piiritusjoogid, mille alkoholisisaldus on alla 15 mahuprotsendi | 250 mg/l |—Alkoholivaba õlu või õlu, mille alkoholisisaldus on kuni 1,2 mahuprotsenti | 250 mg/l |—Biere de table/Tafelbier/Table beer (algse virdesisaldusega alla 6 %), v.a Obergäriges Einfachbier | 250 mg/l |—Õlled, mille miinimumhappesus on 30 NaOH milliekvivalenti | 250 mg/l |—Oud bruin-tüüpi tumedad õlled | 250 mg/l |—Vähendatud energiasisaldusega õlu | 10 mg/l |—Vähendatud energiasisaldusega ja suhkrulisandita toidujää | 320 mg/kg |—Konserveeritud puuvili, vähendatud energiasisaldusega või suhkrulisandita | 400 mg/kg |—Vähendatud energiasisaldusega moosid, tarretised ja marmelaadid | 400 mg/kg |—Vähendatud energiasisaldusega puu- ja köögiviljatooted | 400 mg/kg |—Magushapud puu- ja köögiviljakonservid | 180 mg/kg |—Feinkostsalat | 140 mg/kg |—Magushapud kalakonservid ja -poolkonservid ning marineeritud kalad, limused ja vähid | 120 mg/kg |—Vähendatud energiasisaldusega supid | 45 mg/l |—Kastmed | 450 mg/kg |—Sinep | 140 mg/kg |—Eriotstarbelised valikpagaritooted | 700 mg/kg |—Kehakaalu alandamiseks ettenähtud madala energiasisaldusega dieetides kasutatavad toiduained, nagu on osutatud direktiivis 1996/8/EÜ | 320 mg/kg |—Meditsiiniliseks eriotstarbeks mõeldud dieettoidud vastavalt direktiivile 1999/21/EÜ | 400 mg/kg |—Direktiivis 2002/46/EÜ määratletud vedelad toidulisandid | 240 mg/l |—Direktiivis 2002/46/EÜ määratletud tahked toidulisandid | 800 mg/kg |—Direktiivis 2002/46/EÜ määratletud vitamiini- ja/või mineraalainepõhised toidulisandid siirupina või närimistablettidena | 2400 mg/kg |E 962 | Aspartaam-atsesulfaam- sool | Alkoholivabad joogid | |—Veel põhinevad maitsestatud joogid, vähendatud energiasisaldusega või suhkrulisandita | 350 mg/l (a) |—Piima- ja piima koostisosa põhised joogid või puuviljamahlapõhised joogid, vähendatud energiasisaldusega või ilma suhkrulisandita | 350 mg/l (a) |Magustoidud ja muud analoogsed tooted | |—Veel põhinevad maitsestatud magustoidud, vähendatud energiasisaldusega või suhkrulisandita | 350 mg/kg (a) |—Piima- ja piima koostisosa põhised tooted, vähendatud energiasisaldusega või ilma suhkrulisandita | 350 mg/kg (a) |—Puu- ja köögiviljapõhised magustoidud, vähendatud energiasisaldusega või suhkrulisandita | 350 mg/kg (a) |—Munapõhised magustoidud, vähendatud energiasisaldusega või suhkrulisandita | 350 mg/kg (a) |—Teraviljapõhised magustoidud, vähendatud energiasisaldusega või suhkrulisandita | 350 mg/kg (a) |—Rasvapõhised magustoidud, vähendatud energiasisaldusega või suhkrulisandita | 350 mg/kg (a) |—"Suupisted": teatavad kasutusvalmis kinnispakis kuivad maitsestatud tooted, mis põhinevad tärklisel ja pähklitel | 500 mg/kg (b) |Kondiitritooted | |—Kondiitritooted, suhkrulisandita | 500 mg/kg (a) |—Kakao- või kuivatatud puuviljade põhised kondiitritooted, vähendatud energiasisaldusega või ilma suhkrulisandita | 500 mg/kg (a) |—Tärklisepõhised kondiitritooted, vähendatud energiasisaldusega või suhkrulisandita | 1000 mg/kg (a) |—Essoblaten | 1000 mg/kg (b) |—Kakao-, piima-, kuivatatud puuviljade või rasvapõhised võileivavõided, vähendatud energiasisaldusega või ilma suhkrulisandita | 1000 mg/kg (b) |—Hommikuhelbed, mille kiudainesisaldus on suurem kui 15 % ning mis sisaldavad vähemalt 20 % kliisid, vähendatud energiasisaldusega või suhkrulisandita | 1000 mg/kg (b) |—Hingeõhku värskendavad pisimaiused, suhkrulisandita | 2500 mg/kg (a) |—Suhkrulisandita närimiskumm | 2000 mg/kg (a) |—Õuna- ja pirnisiider | 350 mg/l (a) |—Alkoholivaba joogi ja õlle, õunasiidri, pirnisiidri, kange alkohoolse joogi või veini segujoogid | 350 mg/l (a) |—Piiritusjoogid, mille alkoholisisaldus on alla 15 mahuprotsendi | 350 mg/l (a) |—Alkoholivaba õlu või õlu, mille alkoholisisaldus on kuni 1,2 mahuprotsenti | 350 mg/l (a) |—Biere de table/Tafelbier/Table beer (algse virdesisaldusega alla 6 %), v.a Obergäriges Einfachbier | 350 mg/l (a) |—Õlled, mille miinimumhappesus on 30 NaOH milliekvivalenti | 350 mg/l (a) |—Oud bruin-tüüpi tumedad õlled | 350 mg/l (a) |—Vähendatud energiasisaldusega õlu | 25 mg/l (b) |—Vähendatud energiasisaldusega ja suhkrulisandita toidujää | 800 mg/kg (b) |—Konserveeritud puuvili, vähendatud energiasisaldusega või suhkrulisandita | 350 mg/kg (a) |—Vähendatud energiasisaldusega moosid, tarretised ja marmelaadid | 1000 mg/kg (b) |—Vähendatud energiasisaldusega puu- ja köögiviljatooted | 350 mg/kg (a) |—Magushapud puu- ja köögiviljakonservid | 200 mg/kg (a) |—Feinkostsalat | 350 mg/kg (b) |—Magushapud kalakonservid ja -poolkonservid ning marineeritud kalad, limused ja vähid | 200 mg/kg (a) |—Vähendatud energiasisaldusega supid | 110 mg/l (b) |—Kastmed | 350 mg/kg (b) |—Sinep | 350 mg/kg (b) |—Eriotstarbelised valikpagaritooted | 1000 mg/kg (a) |—Kehakaalu alandamiseks ettenähtud madala energiasisaldusega dieetides kasutatavad toiduained, nagu on osutatud direktiivis 1996/8/EÜ | 450 mg/kg (a) |—Meditsiiniliseks eriotstarbeks mõeldud dieettoidud vastavalt direktiivile 1999/21/EÜ | 450 mg/kg (a) |—Direktiivis 2002/46/EÜ määratletud vedelad toidulisandid | 350 mg/l (a) |—Direktiivis 2002/46/EÜ määratletud tahked toidulisandid | 500 mg/kg (a) |—Direktiivis 2002/46/EÜ määratletud vitamiini- ja/või mineraalainepõhised toidulisandid siirupina või närimistablettidena | 2000 mg/kg (a) |--------------------------------------------------