title: Nõukogu direktiiv 2001/112/EÜ, 20. detsember 2001, inimtoiduks ettenähtud puuviljamahlade ja teatavate samalaadsete toodete kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32001L0112

Euroopa Liidu Teataja L 010 , 12/01/2002 Lk 0058 - 0066

		Nõukogu direktiiv 2001/112/EÜ,20. detsember 2001,inimtoiduks ettenähtud puuviljamahlade ja teatavate samalaadsete toodete kohtaEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 37,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades järgmist:(1) Teatavaid toiduaineid käsitlevaid vertikaaldirektiive tuleks lihtsustada, et vastavalt Euroopa Nõukogu 11. ja 12. detsembril 1992. aastal Edinburghis tehtud ning 10. ja 11. detsembril 1993. aastal Brüsselis kinnitatud järeldustele arvesse võtta ainult neid olulisi nõudeid, millele nimetatud direktiividega hõlmatud tooted peavad vastama, et oleks võimalik nende vaba liikumine siseturul.(2) Nõukogu 21. septembri 1993. aasta direktiivi 93/77/EMÜ (puuviljamahlade ja teatavate samalaadsete toodete kohta) [4] eesmärk oli kodifitseerida sama valdkonda käsitleva direktiivi 75/726/EMÜ [5] sätted.(3) Direktiive 75/726/EMÜ ja 93/77/EMÜ on põhjendatud asjaoluga, et erinevused inimtoiduks ettenähtud puuviljamahlu ja -nektareid käsitlevates siseriiklikes õigusaktides võivad tekitada ebaausat konkurentsi ja eksitada tarbijaid ning avaldada sellega otsest mõju ühisturu kujunemisele ja toimimisele.(4) Seetõttu on nimetatud direktiividega sätestatud kõnealuste toodete koostist, kinnistatud nimetuste kasutamist, tootmisnõudeid ja märgistamist reguleerivad ühiseeskirjad, et tagada nende toodete vaba liikumine ühenduses.(5) Selguse huvides tuleks direktiiv 93/77/EMÜ uuesti sõnastada, et muuta puuviljamahlade ja teatavate samalaadsete toodete tootmis- ja turustamistingimusi käsitlevad eeskirjad kättesaadavamaks.(6) Samuti tuleks direktiiv 93/77/EMÜ viia kooskõlla toiduaineid käsitlevate ühenduse üldiste õigusaktidega, eelkõige märgistamist, värvaineid, magusaineid ja muid lubatud lisaaineid käsitlevate õigusaktidega.(7) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. märtsi 2000. aasta direktiivi 2000/13/EÜ toiduainete märgistamist, esitlemist ja reklaami käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, [6] eriti selle artikli 7 lõikeid 2 ja 5 tuleks kohaldada teatavatel tingimustel. Kui toode on puuviljamahla ja kontsentraadist saadud puuviljamahla segu ning kui puuviljanektar on täielikult või osaliselt saadud või toodetud kontsentreeritud tootest, tuleb see selgelt märkida. Märgistusel esitatud koostisosade loetelu hõlmab nii kasutatud puuviljamahlu kui kontsentraadist saadud puuviljamahlu.(8) Vastavalt nõukogu 24. septembri 1990. aasta direktiivile 90/496/EMÜ toidu toitumisalase teabega märgistuse kohta [7] on mõnedes liikmesriikides lubatud lisada nimetatud direktiivis määratletud toodetele vitamiine. Siiski pole kavandatud selle võimaluse laiendamist kogu ühendusele. Seetõttu on liikmesriikidel vabadus lubada või keelata vitamiinide ja mineraalide lisamist osana tootmisprotsessist. Siiski tuleks ühenduses alati järgida toodete vaba liikumise põhimõtet vastavalt asutamislepingus sätestatud eeskirjadele ja põhimõtetele.(9) Asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtete kohaselt ei ole liikmesriikide tasandil võimalik piisaval määral saavutada käesoleva direktiivi eesmärki kehtestada asjaomaste toodete kohta ühised määratlused ja eeskirjad ning viia sätted kooskõlla ühenduse üldiste õigusaktidega, ning seega on nimetatud eesmärk käesoleva direktiivi laadi tõttu paremini saavutatav ühenduse tasandil. Käesolev direktiiv kehtib üksnes ulatuses, mis on vajalik kõnealuse eesmärgi saavutamiseks.(10) Käesoleva direktiivi rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta direktiivile 1999/468/EÜ, [8] millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise kord.(11) Vaba liikumise uute tõkete vältimiseks peaksid liikmesriigid kõnealuste toodete puhul hoiduma käesoleva direktiiviga sätestamata siseriiklike sätete vastuvõtmisest,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Käesolevat määrust kohaldatakse I lisas loetletud toodete suhtes.Artikkel 2Liikmesriigid võivad lubada vastavalt direktiivile 90/496/EMÜ lisada käesoleva direktiivi I lisa I osas määratletud toodetele vitamiine ja mineraale.Artikkel 3Direktiivi 2000/13/EÜ kohaldatakse I lisas määratletud toodete suhtes järgmistel tingimustel:1. a) I lisas loetletud tootenimetusi kasutatakse ainult kõnealuses lisas märgitud toodete puhul ja, ilma et see piiraks punkti b kohaldamist, tuleb neid kauplemisel nende toodete määratlemiseks kasutada;b) alternatiivina punktis a osutatud tootenimetustele sätestatakse III lisas erinimetuste loetelu; neid nimetusi võib kasutada III lisas sätestatud keeles ja tingimustel.2. Kui toode on saadud ühest puuviljaliigist, asendatakse sõna "puuvili" liigi nimetusega.3. Kahest või enamast puuviljaliigist valmistatud toodete puhul (välja arvatud sidrunimahla kasutamisel vastavalt I lisa II osa 1. punktis sätestatud tingimustele) täiendatakse toodete nimetusi kasutatud puuviljade loeteluga puuviljamahlade või -püreede mahu järgi kahanevas järjestuses. Juhul kui toode on valmistatud kolmest või enamast puuviljaliigist, võib märke kasutatud puuviljade kohta asendada sõnadega "eri puuviljad" või kasutatud puuviljade arvuga.4. Suhkru lisamisega magustatud puuviljamahlade puhul sisaldab müüginimetus sõnu "magustatud" või "suhkrulisandiga", millele järgneb märge suhkrulisandi maksimumkoguse kohta, mis on arvutatud kuivainena ja mida väljendatakse grammides liitri kohta.5. I lisa I osas määratletud toodete esialgse oleku taastamise puhul ainete abil, mis on selleks tingimata vajalikud, ei ole vaja kanda märgistusele sellel eesmärgil kasutatud koostisaineid.Viljaliha lisamine puuviljamahlale, nagu on määratletud II lisas, näidatakse märgistuses.6. Ilma et see piiraks direktiivi 2000/13/EÜ artikli 7 lõigete 2 ja 5 kohaldamist, kantakse puuviljamahla ja kontsentraadist saadud puuviljamahla segude ning täielikult või osaliselt ühest või mitmest kontsentreeritud tootest saadud puuviljanektari märgistusele vastavalt sõnad "saadud kontsentraadist (kontsentraatidest)" või "osaliselt saadud kontsentraadist (kontsentraatidest)". Kõnealune teave märgitakse toote nimetuse lähedusse taustast hästi eristuvate selgesti loetavate tähtedega.7. Puuviljanektarite puhul esitatakse märgistusel puuviljamahla, -püree või nende koostisainete segu miinimumsisaldus märkega "puuviljasisaldus: vähemalt… %". Kõnealune teave peab paiknema toote nimetusega samas vaateväljas.Artikkel 4I lisa I osa punktis 2 osutatud sellise kontsentreeritud puuviljamahla märgistusel, mis ei ole ette nähtud tarnimiseks lõpptarbijale, peab olema viide suhkrulisandi olemasolu ja koguse kohta või sidrunimahla või hapestamisainete lisamise kohta, nagu on lubatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. veebruari 1995. aasta direktiiviga 95/2/EÜ toiduainetes kasutatavate lisaainete (välja arvatud värv- ja magusainete) kohta. [9] Kõnealune viide peab olema pakendil, pakendi külge kinnitatud etiketil või saatedokumendil.Artikkel 5I lisas määratletud toodete puhul ei võta liikmesriigid vastu käesoleva direktiiviga sätestamata siseriiklikke norme.Artikkel 6Ilma et see piiraks nõukogu 21. detsembri 1988. aasta direktiivi 89/107/EMÜ (inimtarbimiseks ettenähtud toiduainetes lubatud lisaaineid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta) [10] kohaldamist, võib I lisa I osas määratletud toodete valmistamisel kasutada üksnes I lisa II osas loetletud töötlemisviise ja aineid ning II lisale vastavat toorainet. Lisaks sellele peavad puuviljanektarid vastama IV osa sätetele.Artikkel 7Käesoleva direktiivi rakendamiseks vajalikud meetmed, mis on seotud allpool loetletud küsimustega, võetakse vastu artikli 8 lõikes 2 osutatud regulatiivkomitee menetluse kohaselt:- käesoleva direktiivi vastavusse viimine toiduaineid käsitlevate ühenduse üldiste õigusaktidega,- kohandamine tehnika arenguga.Artikkel 81. Komisjoni abistab nõukogu otsuse 69/414/EMÜ [11] artikliga 1 asutatud alaline toidukomitee (edaspidi "komitee").2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7.Otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõike 6 kohaseks tähtajaks kehtestatakse kolm kuud.3. Komitee võtab vastu oma töökorra.Artikkel 9Direktiiv 93/77/EMÜ tunnistatakse kehtetuks alates 12. juulist 2003.Viiteid kehtetuks tunnistatud direktiivile tõlgendatakse viidetena käesolevale direktiivile.Artikkel 10Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid enne 12. juulit 2003. Liikmesriigid teatavad neist viivitamata komisjonile.Kõnealuseid meetmeid tuleb kohaldada nii, et see võimaldaks:- lubada alates 12. juulist 2003 I lisas määratletud toodete turustamist, kui need vastavad käesolevas direktiivis sätestatud määratlustele ja eeskirjadele,- keelata alates 12. juulist 2004 nende toodete turustamine, mis ei vasta käesolevale direktiivile.Tooteid, mis ei vasta käesolevale direktiivile, kuid mis on märgistatud vastavalt direktiivile 93/77/EMÜ enne 12. juulit 2004, võib siiski turustada nende varude ammendumiseni.Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Artikkel 11Käesolev direktiiv jõustub Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval.Artikkel 12Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 20. detsember 2001Nõukogu nimeleesistujaC. Picqué[1] EÜT C 231, 9.8.1996, lk 14.[2] EÜT C 279, 1.10.1999, lk 92.[3] EÜT C 56, 24.2.1997, lk 20.[4] EÜT L 244, 30.9.1993, lk 23. Direktiivi on viimati muudetud 1994. aasta ühinemisaktiga.[5] EÜT L 311, 1.12.1975, lk 40.[6] EÜT L 109, 6.5.2000, lk 29.[7] EÜT L 276, 6.10.1990, lk 40.[8] EÜT L 184, 7.7.1999, lk 23.[9] EÜT L 61, 18.3.1995, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 98/72/EÜ (EÜT L 295, 4.11.1998, lk 18).[10] EÜT L 40, 11.2.1989, lk 27. Direktiivi on muudetud direktiiviga 94/34/EÜ (EÜT L 237, 10.9.1994, lk 1).[11] EÜT L 291, 19.11.1969, lk 9.--------------------------------------------------I LISATOODETE NIMETUSED, MÄÄRATLUSED JA OMADUSEDI. MÕISTED1. a) PuuviljamahlKääritamata, aga kääritamiskõlblik toode, saadud puuviljadest, mis on veatud ja küpsed, värsked või jahutatud, ühest puuviljaliigist või mitme liigi segu, ning millel on asjaomase puuvilja mahlale iseloomulik värvus, lõhn ja maitse. Töötlemise käigus mahlast eraldatud lõhna- ja maitseaine ning viljaliha võib sama mahla puhul taastada.Tsitrusviljade puhul peab puuviljamahl olema pärit endokarbist. Laimimahl võib siiski olla saadud tervetest viljadest, kui kasutatakse sobivat tootmismenetlust, mille puhul vilja välisest osast pärit koostisaineid on võimalikult vähe.b) Kontsentraadist saadud puuviljamahlToode, mis on saadud kontsentreeritud puuviljamahlast kontsentreerimisel eraldatud vee asendamise ning lõhna- ja maitseainete ning vajaduse korral mahlast kadunud, kuid kõnealuse mahla või samalaadse mahla tootmisprotsessis asendatud viljaliha taastamise teel. Lisataval veel peavad eelkõige olema sobivad keemilised, mikrobioloogilised ja organoleptilised omadused, et tagada mahlale omane kvaliteet.Selliselt saadud tootel peavad olema vähemalt samaväärsed organoleptilised ja analüütilised omadused kui keskmisel mahlal, mis on saadud samalaadsetest puuviljadest punktis a määratletud tähenduses.2. Kontsentreeritud puuviljamahlÜhest või mitmest liigist tehtud puuviljamahlas sisalduvast veest ühe osa füüsilise eemaldamise teel saadud toode. Kui toode on ette nähtud otsetarbimiseks, on kõnealune eemaldamine vähemalt 50 %.3. MahlapulberÜhest või mitmest liigist tehtud puuviljamahlast peaaegu kogu vee füüsilise eemaldamise teel saadud toode.4. Puuviljanektara) Kääritamata, aga kääritamiskõlblik toode, mis on saadud vee ning suhkrute ja/või mee lisamisega punktides 1, 2 ja 3 määratletud toodetele, puuviljapüreele või nende toodete segule ja mis vastab IV lisa nõuetele.Suhkruid ja/või mett on lubatud lisada kuni 20 % valmistoote kogumassist.Kui puuviljanektarid valmistatakse suhkrulisandita või on madala energiasisaldusega, võib suhkrud täielikult või osaliselt asendada magusainetega vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. juuni 1994. aasta direktiivile 94/35/EÜ toiduainetes kasutatavate magusainete kohta. [1]b) Erandina punktist a võib IV lisa II ja III osas loetletud puuvilju ja aprikoose eraldi või omavahel segatuna kasutada suhkru-, mee- või magusainelisandita nektarite tootmiseks.II. LUBATUD KOOSTISAINED, TÖÖTLEMISVIISID JA AINED1. Lubatud koostisained- Artikli 2 kohaselt võib I lisas määratletud toodete puhul lubada vitamiinide ja mineraalide lisamist vastavalt direktiivile 90/496/EMÜ.- I osa punkti 1 alapunktis a määratletud puuviljamahla taastatud lõhna- ja maitseained ning viljaliha peavad olema sellest mahlast eraldatud töötlemise käigus, kuna I osa punkti 1 alapunktis b määratletud puuviljamahla taastatud lõhna- ja maitseained ning viljaliha võivad olla saadud samalaadsest puuviljamahlast.Viinhappe soolasid võib taastada üksnes viinamarjamahla puhul.- I osa punktides 1, 2 ja 3 määratletud toodetele (v.a pirni- ja viinamarjamahl) võib lisada suhkruid järgmiselt:- hapu maitse reguleerimisel ei või kuivainena väljendatud suhkrulisandi kogus ületada 15 g ühe liitri mahla kohta,- magustamisel ei või kuivainena väljendatud suhkrulisandi kogus ületada 150 g ühe liitri mahla kohta,tingimusel et nii hapu maitse reguleerimiseks kui magustamiseks lisatud suhkru üldkogus ei või ületada 150 g liitri kohta.- I osa punktides 1, 2, 3 ja 4 määratletud toodete puhul on hapu maitse reguleerimiseks lubatud lisada veevaba sidrunhappena väljendatud sidrunimahla ja/või kontsentreeritud sidrunimahla kuni 3 g ühe liitri mahla kohta.- Süsinikdioksiid on koostisainena lubatud.Nii suhkrute kui kontsentreeritud või kontsentreerimata sidrunimahla või direktiiviga 95/2/EÜ lubatud hapestamisainete lisamine samale puuviljamahlale on keelatud.2. Lubatud töötlemisviisid ja ained- Mehhaanilised ekstraheerimismenetlused.- Tavalised füüsikalised menetlused, sh vee ekstraheerimine in-line-meetodil (difusioon) puuviljade (v.a viinamarjad) söödavatest osadest kontsentreeritud puuviljamahlade tootmiseks, tingimusel et selliselt saadud kontsentreeritud puuviljamahlad vastavad I osa lõikele 1. Teatavate menetluste ja töötlemisviiside kasutamist võib piirata või keelata artikli 8 lõikes 2 sätestatud korras.- Kui viinamarju on töödeldud vääveldioksiidiga, on viinamarjamahla puhul lubatud desulfiteerimine füüsiliste vahenditega, tingimusel et SO2 üldkogus ei ületa lõpptootes 10 mg/l.- Pektolüütilisted ensüümid.- Proteolüütilised ensüümid.- Amülolüütilised ensüümid.- Toiduželatiin.- Tanniinid.- Bentoniit.- Silikageel.- Puusüsi.- Keemiliselt inertsed filterained ja sadestid (nt perliit, pestud diatomiit, tselluloos, lahustumatu polüamiid, polüvinüülpolüpürrolidoon, polüstüreen), mis vastavad ühenduse direktiividele toiduainetega kokkupuutumiseks ettenähtud materjalide ja esemete kohta.- Keemiliselt inertsed adsorptsioonadjuvandid, mis vastavad ühenduse direktiividele toiduainetega kokkupuutumiseks ettenähtud materjalide ja esemete kohta ning mida kasutatakse sidrunimahla limonoidi- ja naringiinisisalduse vähendamiseks, ilma et see oluliselt mõjutaks limonoidglükosiidide, happe, suhkrute või mineraalide sisaldust.[1] EÜT L 237, 10.9.1994, lk 3. Direktiivi on muudetud direktiiviga 96/83/EÜ (EÜT L 48, 19.2.1997, lk 16).--------------------------------------------------II LISATOORAINETE MÄÄRATLUSEDKäesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid.1. PuuviliKõik puuviljad. Käesoleva direktiivi tähenduses ei käsitata tomateid puuviljadena.2. PuuviljapüreeKääritamiskõlblik, aga kääritamata toode, mis on saadud sõelumise teel tervete või kooritud viljade söödavast osast ilma mahla eemaldamata.3. Kontsentreeritud puuviljapüreePuuviljapürees sisalduvast veest ühe osa füüsilise eemaldamise teel saadud toode.4. SuhkrudKasutatakse järgmiste toodete tootmisel:a) puuviljanektarid:- nõukogu 20. detsembri 2001. aasta direktiivis 2001/111/EÜ (teatavate inimtoiduks ettenähtud suhkrute kohta) [1] määratletud suhkrud,- fruktoosisiirup,- puuviljasuhkrud;b) kontsentraadist saadud puuviljamahl:- direktiivis 2001/111/EÜ määratletud suhkrud,- fruktoosisiirup;c) puuviljamahlad: punktis b nimetatud suhkrud veesisaldusega alla 2 %.5. MesiNõukogu 20. detsembri 2001. aasta direktiivis 2001/110/EÜ (mee kohta) [2] määratletud toode.6. ViljalihaTooted, mis on saadud sama liiki puuviljade söödavatest osadest ilma mahla eemaldamata. Lisaks loetakse sidrunite puhul viljalihaks endokarbist saadud sektorid.[1] EÜT L 10, 12.1.2002, lk 53.[2] EÜT L 10, 12.1.2002, lk 47.--------------------------------------------------III LISATEATAVATE I LISAS LOETLETUD TOODETE ERIMÄRGISTUSa) "Vruchtendrank" puuviljanektarite puhul;b) "Süßmost"Märgistust "Süßmost" võib kasutada ainult koos tootenimetustega "Fruchtsaft" või "Fruchtnektar":- puuviljanektarite puhul, mis on saadud üksnes sellistest puuviljamahladest, kontsentreeritud puuviljamahladest või nende toodete segust, mis loomulikus olekus on oma kõrge loomuliku happesuse tõttu ebameeldiva maitsega,- puuviljamahlade puhul, mis on saadud pirnidest, vajaduse korral õunu lisades, kuid ilma suhkrulisandita;c) "succo e polpa" või "sumo e polpa" puuviljanektarite puhul, mis on saadud üksnes puuviljapüreest ja/või kontsentreeritud puuviljapüreest;d) "æblemost" suhkrulisandita õunamahla puhul;e) - "sur…saft" koos kasutatud puuvilja taanikeelse nimetusega mustsõstardest, kirssidest, punastest sõstardest, valgetest sõstardest, vaarikatest, maasikatest või leedrimarjadest saadud suhkrulisandita mahlade puhul,- "sød…saft" või "sødet…saft" koos kasutatud puuvilja taanikeelse nimetusega sellest puuviljast saadud mahlade puhul suhkrulisandiga üle 200 g liitri kohta;f) "äpplemust" suhkrulisandita õunamahla puhul;g) "mosto", viinamarjamahla sünonüüm.--------------------------------------------------IV LISAPUUVILJANEKTAREID KÄSITLEVAD ERISÄTTEDPuuviljanektarid, mis on valmistatud järgmisest puuviljadest: | Väikseim mahla- ja/või püreesisaldus (% lõpptoote mahust) |I.Hapu mahlaga puuviljad, mis loomulikus olekus on ebameeldiva maitsegaPassioonid | 25 |Lulo | 25 |Mustsõstrad | 25 |Valged sõstrad | 25 |Punased sõstrad | 25 |Karusmarjad | 30 |Astelpajumarjad | 25 |Laukaploomid | 30 |Ploomid | 30 |Ploomid sordist "Quetsche" | 30 |Pihlakamarjad | 30 |Kibuvitsamarjad | 40 |Hapukirsid | 35 |Muud kirsid | 40 |Mustikad | 40 |Leedrimarjad | 50 |Vaarikad | 40 |Aprikoosid | 40 |Maasikad | 40 |Mooruspuumarjad/põldmarjad | 40 |Jõhvikad | 30 |Küdooniad | 50 |Sidrunid ja laimid | 25 |Muud sellesse kategooriasse kuuluvad puuviljad | 25 |II.Madala happesusega, viljalihaga või tugevamaitselised puuviljad, mille mahl loomulikus olekus on ebameeldiva maitsegaMangod | 25 |Banaanid | 25 |Guajaavid | 25 |Papaiad | 25 |Litšid | 25 |Õun-viirpuu (Neapolitan medlars) | 25 |Oga-annoonad | 25 |Võrkannoonad | 25 |Kaneelannoonad | 25 |Granaatõunad | 25 |Kašuviljad | 25 |Purpur-mombinid | 25 |Imbud | 25 |Muud sellesse kategooriasse kuuluvad puuviljad | 25 |III.Puuviljad, mille mahl loomulikus olekus on meeldiva maitsegaÕunad | 50 |Pirnid | 50 |Virsikud | 50 |Tsitrusviljad, välja arvatud sidrunid ja laimid | 50 |Ananassid | 50 |Muud sellesse kategooriasse kuuluvad puuviljad | 50 |--------------------------------------------------


title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 1999/4/EÜ, 22. veebruar 1999, kohvi- ja siguriekstraktide kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31999L0004

Euroopa Liidu Teataja L 066 , 13/03/1999 Lk 0026 - 0029

		Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 1999/4/EÜ,22. veebruar 1999,kohvi- ja siguriekstraktide kohtaEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100a,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [2]toimides asutamislepingu artiklis 189b sätestatud korras [3] vastavalt lepituskomitees 8. detsembril 1998 heakskiidetud ühistekstilening arvestades, et:teatavaid toiduaineid käsitlevaid vertikaaldirektiive tuleks lihtsustada, et vastavalt Euroopa Ülemkogu 11. ja 12. detsembril 1992 Edinburghis tehtud ning 10. ja 11. detsembril 1993 Brüsselis kinnitatud otsustele arvesse võtta ainult neid olulisi nõudeid, millele nimetatud direktiividega hõlmatud tooted peavad vastama, et oleks võimalik nende vaba liikumine siseturul;kohvi- ja siguriekstraktidega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamist käsitleva nõukogu 27. juuni 1977. aasta direktiivi 77/436/EMÜ [4] vastuvõtmist õigustas asjaolu, et erinevused kohvi- ja siguriekstraktide kohta käivates siseriiklikes õigusaktides võisid tekitada ebaausat konkurentsi ja eksitada tarbijaid ning avaldada sellega otsest mõju ühisturu kujunemisele ja toimimisele;eespool nimetatud direktiiv töötati välja selleks, et määratleda kohvi- ja siguriekstraktide mõiste, määrata kindlaks neile tootmisel lisatavad ained, sätestada selliste ekstraktide pakendamise ja märgistamise ühised eeskirjad ning täpsustada mõnede selliste toodete puhul kasutatavate erimärgistuste kasutamistingimused, et tagada nende toodete vaba liikumine ühenduses;direktiiv 77/436/EMÜ tuleks kooskõlastada toiduainete kohta käivate ühenduse üldiste õigusaktidega, eelkõige nendega, mis käsitlevad märgistamist ja analüüsimeetodeid;komisjon kavatseb niipea kui võimalik ja igal juhul enne 1. juulit 2000 teha ettepaneku käesolevas direktiivis määratletud toodete nominaalkaalude lisamiseks direktiivi 80/232/EMÜ; [5]toiduainete märgistamise üldeeskirju, mis on sätestatud lõpptarbijale müüdavate toiduainete märgistamise, esitlemise ja reklaami kohta käivate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamist käsitlevas nõukogu 18. detsembri 1978. aasta direktiivis 79/112/EMÜ, [6] tuleks kohaldada teatavatel tingimustel;proportsionaalsuse põhimõtet silmas pidades ei lähe käesolev direktiiv vastavalt asutamislepingu artikli 3b kolmandale lõigule kaugemale sellest, mis on vajalik taotletavate eesmärkide saavutamiseks;kui käesolevat direktiivi tulevikus kohandatakse ühenduse üldiste toiduaineid käsitlevate õigusaktidega, abistab komisjoni otsusega 69/414/EMÜ [7] moodustatud alaline toiduainekomitee;uute tõkete vältimiseks kaupade vabal liikumisel peaksid liikmesriigid seoses kõnealuste toodetega hoiduma siseriiklike sätete vastuvõtmisest, mida ei ole ette nähtud käesoleva direktiiviga,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Käesolev direktiiv käsitleb lisas määratletud kohvi- ja siguriekstrakte.Käesolevat direktiivi ei kohaldata café torrefacto soluble suhtes.Artikkel 2Direktiivi 79/112/EMÜ kohaldatakse lisas määratletud toodete suhtes järgmistel tingimustel:a) lisas loetletud tootenimetusi kohaldatakse ainult seal loetletud toodete suhtes ja neid tuleb kasutada kaubanduses nende toodete määratlemiseks. Neid nimetusi täiendatakse vajaduse korral sõnadega:- "pasta" või "pastataoline" või- "vedelik" või "vedelal kujul".Tootenimetusi võib siiski täiendada mõistega "kontsentreeritud":- lisa punkti 1 alapunktis c määratletud toote puhul, kui kohvile taandatud kuivainesisaldus on suurem kui 25 % massist,- lisa punkti 2 alapunktis c määratletud toote puhul, kui sigurile taandatud kuivainesisaldus on suurem kui 45 % massist;b) lisa punktis 1 määratletud toodete puhul peab märgistusel olema mõiste "kofeiinivaba", kui veevaba kofeiini ei ole rohkem kui 0,3 massiprotsenti kohvile taandatud kuivainesisaldusest. See teave peab paiknema müüginimetusega samal vaateväljal;c) lisa punkti 1 alapunktis c ja punkti 2 alapunktis c määratletud toodete puhul peavad etiketil olema väljendid "kasutatud…", "säilitatud…", "lisatud…" või "röstitud…" koos kasutatud suhkru(te) nimetus(t)ega.See teave peab paiknema müüginimetusega samal vaateväljal;d) lisa punkti 1 alapunktides b ja c määratletud toodete puhul peab märgistus näitama kohvile taandatud kuivainesisalduse miinimumi ja lisa punkti 2 alapunktides b ja c määratletud toodete puhul sigurile taandatud kuivainesisalduse miinimumi. Neid sisaldusi väljendatakse protsendiga lõpptoote massist.Artikkel 3Lisas määratletud toodete kohta ei võta liikmesriigid vastu siseriiklikke sätteid, mida ei ole ette nähtud käesoleva direktiiviga.Artikkel 4Käesoleva direktiivi kooskõlastamine toiduainete suhtes kohaldatavate ühenduse üldiste sätetega otsustatakse artiklis 5 ettenähtud korras.Artikkel 51. Komisjoni abistab alaline toiduainekomitee, edaspidi "komitee", kuhu kuuluvad liikmesriikide esindajad ja eesistujana komisjoni esindaja.2. Võetavate meetmete eelnõu esitab komiteele komisjoni esindaja. Tähtaja jooksul, mille määrab eesistuja lähtuvalt küsimuse kiireloomulisusest, esitab komitee eelnõu kohta oma arvamuse. Arvamus esitatakse sellise häälteenamusega, nagu on sätestatud asutamislepingu artikli 148 lõikes 2 nõukogu otsuste vastuvõtmiseks komisjoni ettepaneku põhjal. Liikmesriikide esindajate hääli komitees arvestatakse nimetatud artiklis sätestatud viisil. Eesistuja ei hääleta.Kui kavandatavad meetmed on komitee arvamusega kooskõlas, võtab komisjon need vastu.Kui kavandatavad meetmed ei ole komitee arvamusega kooskõlas või kui komitee ei esita oma arvamust, esitab komisjon võetavate meetmete kohta viivitamata ettepaneku nõukogule. Nõukogu teeb otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega.Kui nõukogu ei ole otsust teinud kolme kuu jooksul alates nõukogu poole pöördumisest, võtab komisjon ettepandud meetmed vastu.Artikkel 6Direktiiv 77/436/EMÜ tunnistatakse kehtetuks alates 13. septembrist 2000.Viiteid kehtetuks tunnistatud direktiivile tõlgendatakse viidetena käesolevale direktiivile.Artikkel 71. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 13. septembril 2000. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Õigus- ja haldusnorme kohaldatakse nii, et see võimaldaks:- alates 13. septembrist 2000 lubada lisas määratletud toodete müüki, kui need vastavad käesolevas direktiivis sätestatud määratlustele ja eeskirjadele,- alates 13. septembrist 2001 keelata käesolevale direktiivile mittevastavate toodete müüki. Käesolevale direktiivile mittevastavate, kuid enne 13. septembrit 2001 direktiivi 77/436/EMÜ kohaselt märgistatud toodete müük on lubatud kuni varude ammendumiseni.Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike põhiliste õigusnormide teksti.Artikkel 8Käesolev direktiiv jõustub Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval.Artikkel 9Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 22. veebruar 1999Euroopa Parlamendi nimelpresidentJ. M. Gil-roblesNõukogu nimeleesistujaK.-H. Funke[1] EÜT C 231, 9.8.1996, lk 24.[2] EÜT C 56, 24.2.1997, lk 20.[3] Euroopa Parlamendi 23. oktoobri 1997. aasta arvamus (EÜT C 339, 10.11.1997, lk 129), nõukogu 30. aprilli 1998. aasta ühine seisukoht (EÜT C 204, 30.6.1998, lk 25) ja Euroopa Parlamendi 16. septembri 1998. aasta otsus (EÜT C 313, 12.10.1998, lk 90). Nõukogu 25. jaanuari 1999. aasta otsus. Euroopa Parlamendi 11. veebruari 1999. aasta otsus.[4] EÜT L 172, 12.7.1977, lk 20. Direktiivi on viimati muudetud 1985. aasta ühinemisaktiga.[5] EÜT L 51, 25.2.1980, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 87/356/EMÜ (EÜT L 192, 11.7.1987, lk 48).[6] EÜT L 33, 8.2.1979, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 97/4/EÜ (EÜT L 43, 14.2.1997, lk 21).[7] EÜT L 291, 19.11.1969, lk 9.--------------------------------------------------LISATOOTEKIRJELDUSED, MÄÄRATLUSED JA OMADUSED1. Kohviekstrakt, lahustuv kohviekstrakt, lahustuv kohv või kiirkohvEkstraheerimise teel röstitud kohviubadest saadud kontsentreeritud toode, mille puhul kasutatakse ekstraheerimisvahendina ainult vett ja välistatakse igasugune happe või aluse lisamist eeldav hüdrolüüs. Peale lahustumatute ainete, mida tehniliselt ei ole võimalik eemaldada, ja kohvist pärinevate lahustumatute õlide tohib kohviekstrakt sisaldada ainult kohvi lahustuvaid ja aromaatseid koostisosi. Liikmesriigid tagavad, et lahustuvates kohvides vabade süsivesikute ja kogu süsivesikute sisalduse kindlaksmääramise meetodid vastavad inimtarbimiseks mõeldud toiduainete kontrollimiseks ettenähtud ühenduse proovivõtu- ja analüüsimeetodite kehtestamist käsitleva nõukogu 20. detsembri 1985. aasta direktiivi 85/591/EMÜ lisa lõigetele 1 ja 2 [1] ning on kinnitatud või standarditud või kinnitatakse või standarditakse niipea kui võimalik.Kohvile taandatud kuivainesisaldus peab olema järgmine:a) mitte väiksem kui 95 massiprotsenti kuivatatud kohviekstrakti puhul;b) 70-85 massiprotsenti pastataolise kohviekstrakti puhul;c) 15-55 massiprotsenti vedela kohviekstrakti puhul.Tahke või pastataoline kohviekstrakt ei tohi sisaldada aineid, mis ei pärine kohvi ekstraheerimisest. Vedel kohviekstrakt võib sisaldada kas röstitud või röstimata söödavaid suhkruid, kuid mitte üle 12 % massist.2. Siguriekstrakt, lahustuv sigur või kiirsigurEkstraheerimise teel röstitud sigurist saadud kontsentreeritud toode, mille puhul on ekstraheerimisvahendina kasutatud ainult vett ja välistatud igasugune happe või aluse lisamist eeldav hüdrolüüs.Sigur — Cichorium Intybus L. kuivatamiseks ja röstimiseks sobivalt puhastatud juured, mida ei kasutata salatsigurina, vaid tavaliselt jookide valmistamiseks.Sigurile taandatud kuivainesisaldus peab olema järgmine:a) mitte väiksem kui 95 massiprotsenti kuivatatud siguriekstrakti puhul;b) 70-85 massiprotsenti pastataolise siguriekstrakti puhul;c) 25-55 massiprotsenti vedela siguriekstrakti puhul.Tahke või pastataoline siguriekstrakt ei tohi sisaldada sigurist mittepärinevaid aineid rohkem kui 1 % massist.Vedel siguriekstrakt võib sisaldada kas röstitud või röstimata söödavaid suhkruid, kuid mitte rohkem kui 35 % massist.[1] EÜT L 372, 31.12.1985, lk 50.--------------------------------------------------


title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2003/74/EÜ, 22. september 2003, millega muudetakse nõukogu direktiivi 96/22/EÜ, mis käsitleb teatavate hormonaalse või türeostaatilise toimega ainete ja beeta-agonistide kasutuse keelamist loomakasvatuses

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32003L0074

Euroopa Liidu Teataja L 262 , 14/10/2003 Lk 0017 - 0021

		Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2003/74/EÜ,22. september 2003,millega muudetakse nõukogu direktiivi 96/22/EÜ, mis käsitleb teatavate hormonaalse või türeostaatilise toimega ainete ja beeta-agonistide kasutuse keelamist loomakasvatusesEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 152 lõike 4 punkti b,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [2]pärast konsulteerimist regioonide komiteega,vastavalt asutamislepingu artiklis 251 sätestatud menetlusele [3]ning arvestades järgmist:(1) Direktiivi 96/22/EÜ [4] artikli 3 punktiga a nõutakse, et liikmesriigid keelaksid östrogeense, androgeense või gestageense toimega ainete manustamise põllumajandusloomadele. Sellest hoolimata on selliste ainete manustamine põllumajandusloomadele lubatud, kuid ainult siis, kui neid kasutatakse terapeutilistel või zootehnilistel eesmärkidel vastavalt nimetatud direktiivi artiklite 4, 5 ja 7 sätetele.(2) Direktiivi 96/22/EÜ artikli 11 lõikega 2 nõutakse, et liikmesriigid keelaksid kolmandatest riikidest selliste põllumajandus- või akvakultuurloomade impordi, kellele on manustatud kõnealuse direktiivi artikli 3 punktis a osutatud aineid või tooteid, välja arvatud juhul, kui neid tooteid on manustatud vastavalt selle direktiivi artiklite 4, 5 ja 7 sätetele ja nõuetele; samuti tuleb keelata impordikeelu alla kuuluvate loomade liha ja neilt loomadelt saadud toodete import.(3) Maailma Kaubandusorganisatsioonile (WTO) Ameerika Ühendriikide ja Kanada poolt esitatud vaidlusjuhtumi (hormoone käsitlev juhtum) [5] lahendamise tulemuste ja WTO vaidluste lahendamise organi poolt 13. veebruaril 1998 selle kohta esitatud soovituste alusel algatas komisjon vastavalt sanitaar- ja fütosanitaarmeetmete kohaldamise lepingu (WTO-GATT) [6] nõuetele, nii nagu neid on tõlgendanud apellatsioonikogu hormoone käsitleva juhtumi puhul, viivitamata täiendava riskianalüüsi kuue hormonaalse aine (17ß-östradiool, testosteroon, progesteroon, trenboloonatsetaat, zeranool ja melengöstroolatsetaat) suhtes, mille manustamine loomade kasvu soodustamiseks on vastavalt direktiivile 96/22/EÜ keelatud.(4) Samal ajal algatas ja rahastas komisjon mitmeid konkreetseid teaduslikke uuringuid ja uurimisprojekte nende kuue hormooni kohta, et saada võimalikult palju teaduslikku teavet, mis leiti hormoone käsitleva juhtumi korral WTO vaidluste lahendamise organi ja apellatsioonikogu ettekannetes toodud tõlgenduste ja leidude põhjal puudu olevat. Lisaks esitas komisjon konkreetsed taotlused Ameerika Ühendriikidele, Kanadale ja teistele kolmandatele riikidele, kes lubavad nimetatud kuue hormooni kasutamist loomade kasvu soodustamiseks, ning avaldas avaliku üleskutse, [7] et kõik pooled (k.a tööstus) esitaksid nende valduses olevad asjakohased ja värsked teaduslikud andmed ja teabe, mida tuleks arvesse võtta täiendava riskianalüüsi tegemisel.(5) 30. aprillil 1999 esitas rahvatervisega seotud veterinaarmeetmete teaduskomitee (SCVPH) komisjoni taotlusel arvamuse veiselihas ja -lihatoodetes leiduvate hormoonijääkide poolt inimeste tervisele põhjustatavate võimalike kahjulike mõjude hindamise kohta. Nimetatud arvamuse põhijäreldustes leiti esiteks, võttes arvesse hormoonide tooteomadusi ja epidemioloogilisi leide, et hormoonijääkide ja nende metaboliitide liigse omastamise korral on kuue uuritud hormooni puhul välja selgitatud vaieldamatutel tõenditel põhinev erineval tasemel oht tarbijale. Teiseks tuleks kuue hormooni puhul arvesse võtta endokriinset, arengut mõjutavat, immunoloogilist, neurobioloogilist, immunotoksilist, genotoksilist ja kantserogeenset mõju, kusjuures erinevatest vastuvõtlikest riskirühmadest kõige rohkem ohustatud on puberteedieelsed lapsed, ning kolmandaks seda, võttes arvesse hormoonide tooteomadusi ja epidemioloogilisi leide, et ühegi kuue uuritud hormooni puhul pole võimalik kehtestada lävitaset ning sellest tulenevalt ka aktsepteeritavat päevadoosi (ADI), kui neid manustatakse veistele kasvu soodustamiseks.(6) SCVPH on real uusimatel tõenditel põhinevas hinnangus arvamusel, et eelkõige 17ß-östradiooli kasutamisel kasvu soodustamiseks on tegemist täielikult kantserogeense ainega, kuna sellel on nii kasvajaid tekitav kui ka kasvajate arengut soodustav mõju ning et hetkel olemasolevad andmed ei võimalda anda kvantitatiivset riskihinnangut.(7) Ülejäänud viie hormooni (testosteroon, progesteroon, trenboloonatsetaat, zeranool ja melengöstroolatsetaat) suhtes on SCVPH arvamusel, et vaatamata arvesse võetud olemasolevatele toksikoloogilistele ja epidemioloogilistele üksikandmetele pole olemasolevate teadmiste põhjal võimalik anda kvantitatiivset hinnangut tarbijatele põhjustatava riski kohta.(8) Pärast SCVPH 1999. aasta 30. aprilli arvamust tegi Ühendkuningriigi veterinaarravimite komitee oktoobris 1999, Euroopa Ühenduse veterinaarravimite komitee (CVM) detsembris 1999 ja FAO/WHO toidu lisaainete ühine ekspertkomisjon (JECFA) veebruaris 2000 komisjonile kättesaadavaks uue ja värske teadusliku teabe mõne kuue kõnealuse hormooni kohta. CVM märkis eelkõige, et 17ß-östradioolil on kantserogeenne mõju ainult pärast pikaajalist kokkupuudet ning tasemetel, mis on oluliselt suuremad kui füsioloogilise (östrogeense) reaktsiooni tekitamiseks vajalik. Kogu nimetatud uusim teaduslik informatsioon tehti teatavaks SCVPH-le, kes vaatas selle läbi ning otsustas 3. mail 2000, et see ei sisalda veenvaid andmeid ega argumente, mis nõuaksid tema 1999. aasta 30. aprilli arvamuses esitatud järelduste läbivaatamist. SCVPH kinnitas oma 2002. aasta 10. aprilli arvamuses oma varasema arvamuse kehtivust, pärast seda, kui ta oli selle uusimaid teaduslikke andmeid arvesse võttes üle vaadanud.(9) Eelkõige 17ß-östradiooli puhul on võimalik, et seda ainet manustatakse kõigile põllumajandusloomadele ning see võib tähendada vastavate jääkide omastamist kõigi rahvastikurühmade ning eelkõige kõrge riskiastmega rühmade poolt. Sellist omastamist tuleb inimeste tervise tagamiseks ilmtingimata vältida. Lisaks sellele võib eespool nimetatud ainete tavapärane kasutamine loomade kasvu soodustamiseks põhjustada nende ainete suurenenud kontsentratsiooni keskkonnas.(10) Võttes arvesse riskianalüüsi tulemusi ja kogu ülejäänud kättesaadavat asjakohast teavet, tuleb järeldada, et vajaliku tervisekaitse taseme saavutamiseks ühenduses, eelkõige inimeste tervist mõjutavate ohtude osas, mis tulenevad nende hormoonide tavapärasest kasutamisest kasvu soodustamiseks ning nende loomade lihast leitud jääkide tarbimisest, kellele neid hormoone on kasvu soodustamiseks manustatud, tuleb säilitada direktiivis 96/22/EÜ sätestatud 17ß-östradiooli kasutamise püsiv keeld ning jätkata ajutiselt keelu kohaldamist ülejäänud viie hormooni (testosteroon, progesteroon, trenboloonatsetaat, zeranool ja melengöstroolatsetaat) puhul. Peale selle tuleks vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2002. aasta määruse (EÜ) nr 178/2002 (millega sätestatakse toidualaste õigusnormide üldised põhimõtted ja nõuded, asutatakse Euroopa Toiduohutusamet ja nähakse ette toidu ohutusega seotud menetlused) [8] artiklile 7 ajutiselt keelata nende viie hormooni kasutamine, kuni ühendus otsib kõikvõimalikest allikatest täielikumat teavet, mis võimaldaks saada ülevaate ja täita lünki olemasolevates teadmistes nende ainete kohta.(11) Siiski tuleks vajadusel lubada jätkata teatavate eespool nimetatud ainete kasutamist terapeutilistel või zootehnilistel eesmärkidel, kuna see ei tohiks raviviisi ja ravi piiratud kestuse, manustatavate koguste piiramise ja direktiivis 96/22/EÜ võimalike väärkasutuste vältimiseks sätestatud rangete tingimuste tõttu kujutada ohtu rahva tervisele.(12) Olemasoleva teabe põhjal on siiski asjakohane lubada kokkupuudet ainult 17ß-östradiooliga ja lubada ainult sellist ravi, mille puhul puuduvad elujõulised alternatiivsed ravimeetodid. Üldjuhul on olemas alternatiivsed ravimeetodid ja strateegiad, mis võivad enamikul juhtudel asendada 17ß-östradiooli kasutamist terapeutilistel või zootehnilistel eesmärkidel. Uuringud on siiski näidanud, et kõigis liikmesriikides pole hetkel lubatud ravimeetoditele elujõulisi tõhusaid alternatiivseid meetodeid. Selleks et võimaldada vajalikke kohandusi, eelkõige vajaminevatele farmaatsiatoodetele loa andmiseks või nende vastastikuseks tunnustamiseks, on asjakohane teatava aja jooksul järk-järgult lõpetada 17ß-östradiooli kasutamine inna esilekutsumiseks. Samuti on asjakohane säilitada võimalus lubada selle kasutamist rangetel ja kontrollitavatel tingimustel, mis välistaksid igasuguse võimaliku väärkasutuse ja vastuvõetamatu ohu inimeste tervisele, teatavate haiguste ravimiseks (veiste loodete matseratsioon või mumifitseerumine ja püomeetra), millel on tõsised tagajärjed loomade tervisele ja heaolule. See võimalus tuleb üle vaadata kindlaksmääratud aja jooksul.(13) Direktiivi 96/22/EÜ ettepandud muudatused on vajalikud, et saavutada soovitud tervisekaitse tase nende põllumajandusloomade lihast pärit hormoonide jääkide osas, kelle puhul on neid hormoone kasutatud kasvu soodustamiseks, võttes samas arvesse määruses (EÜ) nr 178/2002 sätestatud toidualaste normide üldiseid põhimõtteid ning ühenduse rahvusvahelisi kohustusi. Lisaks sellele puuduvad ühenduses hetkel, arvestades tehnilist ja majanduslikku teostatavust, muud vahendid, mis piiraksid kaubandust märkimisväärselt vähem ning võimaldaksid saavutada sama tõhusalt soovitud tervisekaitse taset. Lisaks on eelkõige mitmete direktiivide asendamise tõttu Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. novembri 2001. aasta direktiiviga 2001/82/EÜ (veterinaarravimeid käsitlevate ühenduse eeskirjade kohta) [9] vajalikud ka väikesed redaktsioonilised muudatused,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 96/22/EMÜ muudetakse järgmiselt.1. Artiklid 2 ja 3 asendatakse järgmistega:"Artikkel 2Liikmesriigid kannavad hoolt selle eest, et oleks keelatud:a) turule viia II lisa A-nimekirjas loetletud aineid, mis on mõeldud manustamiseks igat liiki loomadele;b) turule viia II lisa B-nimekirjas loetletud aineid, mis on mõeldud manustamiseks niisugustele loomadele, kelle liha ja kellest saadud muud tooted on mõeldud inimtoiduks, muul kui artikli 4 lõikes 2 ning artiklis 5a ettenähtud otstarbel.Artikkel 3Liikmesriigid keelavad II lisas loetletud ainete puhul ning keelavad ajutiselt III lisas loetletud ainete puhul:a) nende manustamise põllumajandus- või akvakultuurloomadele mis tahes viisil;b) - punktis a osutatud loomade pidamise põllumajandusettevõttes (v.a ametliku järelevalve all) ja- põllumajandusloomade turuleviimise või tapmise inimtoiduks pakkumise eesmärgil,kui neis on II või III lisas nimetatud aineid või kui neil on tuvastatud selliste ainete esinemine, välja arvatud juhul, kui on tõestatud, et kõnealuseid loomi on ravitud vastavalt artiklitele 4, 5 või 5a;c) viia turule inimtoiduks mõeldud akvakultuurloomi, kellele on manustatud eespool nimetatud aineid ja niisugustest loomadest valmistatud töödeldud tooteid;d) viia turule punktis b nimetatud loomade liha;e) töödelda punktis d nimetatud liha."2. Artikli 4 punktis 1 jäetakse välja "17ß-östradiool".3. Artikli 5 esimese lõike esimene lause asendatakse järgmisega:"Olenemata artikli 3 punktist a ja piiramata artikli 2 kohaldamist, võivad liikmesriigid lubada zootehnilise ravi eesmärgil põllumajandusloomadele manustada östrogeense (v.a 17ß-östradiool ja selle estrilaadsed derivaadid), androgeense ja gestageense toimega veterinaarravimeid, mis on lubatud vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. novembri 2001. aasta direktiivile 2001/82/EÜ veterinaarravimeid käsitlevate ühenduse eeskirjade kohta. [10]4. Lisatakse järgmine artikkel:"Artikkel 5a1. Olenemata artikli 3 punktist a ja piiramata artiklite 2 ja 11a kohaldamist, võivad liikmesriigid lubada manustada 17ß-östradiooli ja selle estrilaadseid derivaate sisaldavaid veterinaarravimeid põllumajandusloomadele järgmistel eesmärkidel:- veiste loodete matseratsiooni ja mumifitseerumise ravi või- veiste püomeetra ravi,kooskõlas direktiiviga 2001/82/EÜ.2. Olenemata artikli 3 punktist a ja piiramata artikli 2 kohaldamist, võivad liikmesriigid vastavalt direktiivile 2001/82/EÜ lubada 17ß-östradiooli ja selle estrilaadseid derivaate sisaldavate veterinaarravimite manustamist loomadele inna esilekutsumiseks veistel, hobustel, lammastel ja kitsedel kuni 14. oktoobrini 2006.3. Selgelt identifitseeritud põllumajandusloomi ravib veterinaararst isiklikult. Vastutav veterinaararst peab ravi registreerima. Veterinaararst peab registrisse, mis võib olla direktiivis 2001/82/EÜ ettenähtud register, kirjutama vähemalt järgmised andmed:- manustatud toote liik,- ravimise laad,- ravimise kuupäev,- milliseid loomi raviti,- keeluaja lõppkuupäev.Pädeval asutusel peab nõudmise korral olema juurdepääs nimetatud registrile.Loomakasvatajatel on keelatud hoida oma ettevõtetes veterinaarravimeid, mis sisaldavad 17ß-östradiooli või selle estrilaadseid derivaate."5. Artikli 6 lõige 1 asendatakse järgmisega:"1. Hormoontooted ja beeta-agonistid, mille manustamine põllumajandusloomadele on lubatud vastavalt artiklitele 4, 5 ja 5a, peavad vastama direktiivi 2001/82/EÜ nõuetele."6. Artikli 7 lõike 1 esimene lõik asendatakse järgmisega:"1. Liikmesriigid võivad kauplemise eesmärgil lubada turule viia tõuaretuseks mõeldud loomi ja paljunemisea lõppjärgus olevaid aretusloomi, kes on viimase aja jooksul läbi teinud artiklites 4, 5 ja 5a nimetatud ravi, ja võivad lubada kasutada ühenduse templit selliste loomade liha märgistamiseks, kui artiklites 4, 5 ja 5a sätestatud tingimused on täidetud ja turuleviimise loaga ettenähtud keeluajast on kinni peetud."7. Artiklit 8 muudetakse järgmiselt:a) Punkt 1 asendatakse järgmisega:"1) Artiklites 2 ja 3 nimetatud ainete importimise, valmistamise, ladustamise, jaotamise, müügi ja kasutamise ajal piirduks nende ainete omamine isikutega, kellel on selleks siseriiklike õigusaktidega ettenähtud luba vastavalt direktiivi 2001/82/EÜ artiklile 68."b) punkti 2 alapunktis a asendatakse sõnad "artikkel 2" sõnadega "artiklid 2 ja 3";c) punkti 2 alapunktis d asendatakse sõnad "artiklites 4 ja 5" sõnadega "artiklites 4, 5 ja 5a";d) joonealune märkus 2 jäetakse välja ja märkus 3 muudetakse märkuseks 2.8. Artikli 11 lõike 2 punkti a muudetakse järgmiselt:a) punktis i asendatakse sõnad "artikli 2 punkt a" sõnadega "II lisa, A-nimekiri";b) punkt ii asendatakse järgmisega:"ii) kellele on manustatud II lisa B-nimekirjas ja III lisas nimetatud aineid, välja arvatud juhul, kui neid aineid on manustatud vastavalt artiklites 4, 5, 5a ja 7 ettenähtud sätetele ja nõuetele ning kui on kinni peetud rahvusvahelistes soovitustes lubatud keeluaegadest."9. Lisatakse järgmine artikkel:"Artikkel 11aKomisjon esitab kahe aasta jooksul alates 14. oktoobrist 2003 Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande selliste alternatiivsete veterinaarravimite kättesaadavuse kohta, mida võiks kasutada 17ß-östradiooli või selle estrilaadseid derivaate sisaldavate ravimite asemel veiste loodete matseratsiooni ja mumifitseerumise ning veiste püomeetra ravil ning esitab järgmisel aastal vajalikud ettepanekud nende ainete õigeaegseks asendamiseks.III lisas loetletud ainete puhul otsib komisjon ka lisateavet, võttes arvesse kõigist võimalikest allikatest pärit uuemaid teaduslikke andmeid, ning vaatab kohaldatavad meetmed korrapäraselt üle, et esitada Euroopa Parlamendile ja nõukogule õigel ajal vajalikud ettepanekud."10. Lisatakse järgmine artikkel:"Artikkel 14aOlenemata artiklitest 3 ja 5a ning piiramata artikli 2 kohaldamist, kohaldatakse põllumajandusloomade suhtes, kelle puhul on tõendatud 17ß-östradiooli ja selle estrilaadsete derivaatide manustamine terapeutilistel või zootehnilistel eesmärkidel enne 14. oktoobrit 2004, samu sätteid kui vastavalt artikli 4 lõikele 1 terapeutiliseks kasutamiseks lubatud ainete suhtes ning vastavalt artiklile 5 zootehniliseks kasutamiseks lubatud ainete suhtes."11. Kõiki viiteid direktiivile 81/851/EMÜ ja direktiivile 81/852/EMÜ tõlgendatakse viidetena direktiivile 2001/82/EÜ.12. Direktiivi 96/22/EÜ lisa muutub I lisaks ja lisatakse käesoleva direktiivi lisas olevad II ja III lisa.Artikkel 21. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 14. oktoobriks 2004. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näeb ette liikmesriik.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiivi reguleerimisalas nende poolt vastuvõetavate siseriiklike õigusnormide teksti.Artikkel 3Käesolev direktiiv jõustub Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 22. september 2003Euroopa Parlamendi nimelpresidentP. CoxNõukogu nimeleesistujaR. Buttiglione[1] EÜT C 337 E, 28.11.2000 ja EÜT C 180 E, 26.6.2001, lk 190.[2] EÜT C 14, 16.1.2001, lk 47.[3] Euroopa Parlamendi 1. veebruari 2001. aasta arvamus (EÜT C 267, 21.9.2001, lk 53), nõukogu 20. veebruari 2003. aasta ühisseisukoht (ELT C 90 E, 15.4.2003, lk 1) ja Euroopa Parlamendi 2. juuli 2003. aasta otsus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata). Nõukogu 22. juuli 2003. aasta otsus.[4] EÜT L 125, 23.5.1996, lk 3.[5] WT/DS26/R/USA ja WT/DS48/R/CAN (vaekogu ettekanded) ja AB-1997-4 (apellatsioonikogu ettekanne).[6] EÜT L 336, 23.12.1994, lk 40.[7] EÜT C 56, 26.2.1999, lk 17.[8] EÜT L 31, 1.2.2002, lk 1.[9] EÜT L 311, 28.11.2001, lk 1.[10] EÜT L 311, 28.11.2001, lk 1."--------------------------------------------------LISA"II LISAKeelatud ainete loetelu:A-nimekiri:- türeostaatilised ained- stilbeenid, stilbeeni derivaadid ning nende soolad ja estridB-nimekiri:- 17ß-östradiool ja selle estrilaadsed derivaadid- beeta-agonistidIII LISAAjutiselt keelatud ainete loetelu:östrogeense, androgeense või gestageense toimega ained (v.a 17ß-östradiool ja selle estrilaadsed derivaadid)."--------------------------------------------------


Tähtis õiguslik teade

|

32002L0049

Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2002/49/EÜ, 25. juuni 2002, mis on seotud keskkonnamüra hindamise ja kontrollimisega

Euroopa Liidu Teataja L 189 , 18/07/2002 Lk 0012 - 0025 CS.ES Peatükk 15 Köide 07 Lk 101  - 115 ET.ES Peatükk 15 Köide 07 Lk 101  - 115 HU.ES Peatükk 15 Köide 07 Lk 101  - 115 LT.ES Peatükk 15 Köide 07 Lk 101  - 115 LV.ES Peatükk 15 Köide 07 Lk 101  - 115 MT.ES Peatükk 15 Köide 07 Lk 101  - 115 PL.ES Peatükk 15 Köide 07 Lk 101  - 115 SK.ES Peatükk 15 Köide 07 Lk 101  - 115 SL.ES Peatükk 15 Köide 07 Lk 101  - 115

		Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2002/49/EÜ,25. juuni 2002,mis on seotud keskkonnamüra hindamise ja kontrollimisegaEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 175 lõiget 1,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [2]võttes arvesse regioonide komitee arvamust, [3]toimides asutamislepingu [4] artiklis 251 ettenähtud menetluse kohaselt vastavalt lepituskomisjonis 8. aprillil 2002 heaks kiidetud ühistekstilening arvestades järgmist:(1) Ühe osa ühenduse tegevusest moodustab kõrge tervise- ja keskkonnakaitse taseme saavutamine ja üks eesmärkidest, mida püütakse saavutada, on kaitse müra eest. Rohelises raamatus tulevase mürapoliitika kohta käsitles komisjon keskkonnamüra ühe peamise keskkonnaprobleemina Euroopas.(2) 10. juuni 1997. aasta resolutsioonis komisjoni rohelise raamatu kohta [5] väljendas Euroopa Parlament toetust rohelisele raamatule ning soovitas tungivalt keskkonnamüra vähendamist käsitlevas direktiivis sätestada erimeetmed ja -algatused, märkides, et erinevate müraallikate kohta puuduvad usaldusväärsed ja võrreldavad andmed.(3) Lennuväljade lähiümbruse ühine müraindikaator ning müra arvestamise ja mõõtmise ühine metoodika on kindlaks määratud komisjoni 1. detsembri 1999. aasta teatises õhutranspordi ja keskkonna kohta. Seda teatist on käesoleva direktiivi sätetes arvesse võetud.(4) Teatavate toodete tekitatud müra kohta on ühenduse õigusaktid juba olemas, näiteks nõukogu 6. veebruari 1970. aasta direktiiv 70/157/EMÜ mootorsõidukite lubatud mürataset ja heitgaasisüsteemi käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, [6] nõukogu 29. märtsi 1977. aasta direktiiv 77/311/EMÜ põllu- või metsamajanduslike ratastraktorite juhini jõudvat mürataset käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, [7] nõukogu 20. detsembri 1979. aasta direktiiv 80/51/EMÜ allahelikiirusega õhusõidukite müra piiramise kohta [8] ja seda täiendavad direktiivid, nõukogu 30. juuni 1992. aasta direktiiv 92/61/EMÜ kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite tüübikinnituse kohta [9] ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 8. mai 2000. aasta direktiiv 2000/14/EÜ väliskeskkonnas kasutatavate seadmete müra käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta. [10](5) Käesolev direktiiv peaks muu hulgas andma aluse peamiste müraallikate, eelkõige maantee- ja raudteesõidukite ja infrastruktuuri, lennukite, välistingimustes kasutatavate ja tööstusseadmete ning liikurmasinate tekitatud müra käsitlevate ühenduse meetmete arendamiseks ja kehtivate täiendamiseks ning täiendavate meetmete väljatöötamiseks lühikese, keskpika ja pika aja jooksul.(6) Teatavad mürakategooriad, nagu transpordivahendi sisemüra ja koduse tegevuse müra, ei peaks kuuluma käesoleva direktiivi kohaldamisalasse.(7) Kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuspõhimõttega võib asutamislepingus ettenähtud keskkonna- ja tervisekaitse kõrget taset saavutada paremini, kui liikmesriikide tegevust täiendab ühenduse tegevus, millega saavutatakse ühine arusaam müraprobleemist. Seetõttu tuleb andmeid keskkonnamüra tasemete kohta koguda, võrrelda ja esitada võrreldavate kriteeriumide alusel. See eeldab, et kasutatakse ühtlustatud indikaatoreid ja hindamismeetodeid ning kriteeriume mürakaardistamise ühtlustamiseks. Kõige paremini saab neid kriteeriume ja meetodeid kehtestada ühendus.(8) Samuti tuleb mürataseme määratlemiseks kehtestada keskkonnamüra ühtsed hindamismeetodid ja piirväärtuste määratlus müra taseme määramise ühtlustatud indikaatorite abil. Liikmesriigid peavad kindlaks määrama kõikide piirväärtuste konkreetsed arvulised väärtused, võttes muu hulgas arvesse vajadust kohaldada ennetuspõhimõtet, et linnastutes säilitada vaikseid piirkondi.(9) Valitud ühtsed müraindikaatorid on Lden, millega hinnatakse häirivust, ja Lnight, millega hinnatakse une häirimist. Samuti on kasulik lubada liikmesriikidel kasutada täiendavaid indikaatoreid, et jälgida ja kontrollida konkreetseid müraolukordi.(10) Teatavates huvipiirkondades tuleks teha müra strateegilist kaardistamist, sest selle abil võib saada andmeid, mis on vajalikud müratasemete kirjeldamiseks selles piirkonnas.(11) Tegevuskavades tuleks esitada esmatähtsad toimingud nendes huvipiirkondades ja pädevad asutused peaksid kavad koostama üldsusega konsulteerides.(12) Üldsuse laiaulatuslikuks informeerimiseks tuleks valida kõige asjakohasemad infokanalid.(13) Andmete kogumine ja kogu ühendust hõlmavate aruannete ühtlustamine peab olema aluseks ühenduse tulevase poliitikale ja üldsusele suunatud informatsioonile.(14) Komisjon peaks käesoleva direktiivi rakendamist korrapäraselt hindama.(15) Hindamismeetodite tehnilisi sätteid tuleks täiendada ja kohandada, et arvesse võtta tehnika ja teaduse arengut ning Euroopa standardimise arengut.(16) Käesoleva direktiivi rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta direktiivile 1999/468/EÜ, [11] millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Eesmärgid1. Käesoleva direktiivi eesmärk on määratleda ühtne lähenemisviis, et vältida, ennetada või vähendada keskkonnamüraga kokkupuutumisest tingitud kahjulikke mõjusid, sealhulgas häirivust, nende tähtsuse järjekorras. Selleks rakendatakse järk-järgult järgmisi meetmeid:a) keskkonnamüraga kokkupuute kindlaksmääramine müra kaardistamise abil liikmesriikidele ühiste hindamismeetodite alusel;b) tagamine, et informatsioon keskkonnamüra ja selle mõjude kohta on üldsusele kättesaadav;c) müra kaardistamise tulemustel põhinevate tegevuskavade vastuvõtmine liikmesriikide poolt keskkonnamüra vältimiseks ja vähendamiseks, kus see on vajalik, eelkõige seal, kus müratase võib avaldada kahjulikku mõju inimeste tervisele, ning keskkonnamüra taseme säilitamiseks seal, kus see on madal.2. Käesoleva direktiivi eesmärk on samuti anda alus ühenduse meetmete arendamiseks, millega vähendatakse peamiste müraallikate, eelkõige maantee- ja raudteesõidukite ning infrastruktuuri, lennukite, välistingimustes kasutatavate ja tööstusseadmete ning liikurmasinate tekitatud müra. Selleks esitab komisjon hiljemalt 18. juulil 2006 Euroopa Parlamendile ja nõukogule asjakohased seadusandlikud ettepanekud. Nendes ettepanekutes tuleks arvesse võtta artikli 10 lõikes 1 nimetatud aruande tulemusi.Artikkel 2Kohaldamisala1. Käesolevat direktiivi kohaldatakse keskkonnamüra suhtes, millega inimesed puutuvad kokku eelkõige kompaktse hoonestusega aladel, avalikes parkides või linnastu muudes vaiksetes piirkondades, maal vaiksetes piirkondades, koolide, haiglate ja muude müratundlike hoonete ja piirkondade lähedal.2. Käesolevat direktiivi ei kohaldata müra suhtes, mida tekitab müraga kokkupuutuv inimene ise, koduse tegevuse müra, naabrite tekitatud müra, töökoha müra, transpordivahendi sisemüra ja sõjaväepiirkondades sõjaväelise tegevusega tekitatud müra suhtes.Artikkel 3MõistedKäesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:a) keskkonnamüra — soovimatu või kahjulik väljas leviv heli, mille tekitab inimene oma tegevusega, sealhulgas transpordivahendi, maanteeliikluse, raudteeliikluse, lennuliikluse ning näiteks saaste kompleksset vältimist ja kontrolli käsitleva nõukogu 24. septembri 1996. aasta direktiivi 96/61/EÜ [12] I lisas määratletud tööstusettevõtete tekitatud müra;b) kahjulikud mõjud — negatiivsed mõjud inimeste tervisele;c) häirivus — inimeste tekitatud müra häirivuse aste, mis määratakse kindlaks välivaatluste abil;d) müraindikaator — kahjuliku mõjuga seotud keskkonnamüra kirjeldamise füüsikaline skaala;e) hindamine — igasugune meetod müraindikaatori väärtuse või sellega seotud kahjulike mõjude arvestamiseks, prognoosimiseks, hindamiseks või mõõtmiseks;f) Lden (päevase-õhtuse-öise müra indikaator) — müra üldise häirivuse indikaator, nagu on määratletud I lisas;g) Lday (päevase müra indikaator) — müra häirivuse indikaator päeva ajal, nagu on määratletud I lisas;h) L evening (õhtuse müra indikaator) — müra häirivuse indikaator õhtusel ajal, nagu on määratletud I lisas;i) Lnight (öise müra indikaator) — und häiriva müra indikaator, nagu on määratletud I lisas;j) müra taseme-mõju suhe — seos müraindikaatori väärtuse ja kahjuliku mõju vahel;k) linnastu — liikmesriigi piiritletud territooriumi osa, kus elab üle 100000 inimese ning mida selles liikmesriigis loetakse rahvastikutiheduse alusel linnapiirkonnaks;l) linnastu vaikne piirkond — pädeva asutuse piiritletud piirkond, kus näiteks mitte ühegi müraallika tekitatud müra ei ületa liikmesriigi kehtestatud teatud Lden väärtust või muu asjakohase müraindikaatori väärtust;m) vaikne piirkond maal — pädeva asutuse piiritletud piirkond, kus liiklus, tööstus või huvitegevus ei põhjusta häirivat müra;n) põhimaantee — liikmesriigi määratud piirkondlik, siseriiklik või rahvusvaheline tee, mida kasutab aastas üle kolme miljoni sõiduki;o) põhiraudtee — liikmesriigi määratud raudtee, mida kasutab aastas üle 30000 rongi;p) põhilennujaam — liikmesriigi määratud tsiviillennujaam, kus on üle 50000 liikumise aastas (liikumine on õhkutõusmine või maandumine), välja arvatud kerglennukite kasutamine üksnes koolituseesmärkidel;q) müra kaardistamine — andmete esitamine olemasolevate ja prognoositavate müraolukordade kohta müraindikaatorite abil, milles märgitakse kõik asjakohaste kehtivate piirväärtuste ületamised, mõjutatavate inimeste arv teatavas piirkonnas või teatava piirkonna elamute arv, mis teatavate müraindikaatorite väärtuste alusel on mürapiirkonnas;r) strateegiline mürakaart — kaart, mille abil antakse üldhinnang teatud piirkonna eri müraallikate tekitatud mürakoormuse kohta või antakse üldprognoos selle piirkonna kohta;s) piirväärtus — liikmesriigi kindlaksmääratud Lden ja Lnight ning vajaduse korral Lday ja Levening väärtus, mille ületamisel pädevad asutused kaaluvad, kas rakendada müratõrjemeetmeid; eri tüüpi müra (maantee-, raudtee-, õhuliiklus-, tööstusmüra jne), eri ümbruste ja eri müratundlikkusega elanike osas võivad kehtida eri piirväärtused; need võivad olla erinevad ka olemasolevate olukordade ja uute olukordade osas (kui olukord muutub müraallika või ümbruse kasutamise tõttu);t) tegevuskavad — müra ja selle mõju ohjamiseks, sealhulgas vajaduse korral müra vähendamiseks, ettenähtud kavad;u) akustiline kavandamine — tulevase müra kontrollimine kavandatud meetmete abil, näiteks maakasutuse kavandamine, liiklussüsteemide väljatöötamine, liikluse kavandamine, müra vähendamine heliisolatsiooni abil ja müraallikate kontrollimine;v) üldsus — üks või mitu füüsilist või juriidilist isikut ja vastavalt siseriiklikele õigusaktidele või tavadele nende ühendused, organisatsioonid või rühmad.Artikkel 4Rakendamine ja kohustused1. Liikmesriigid määravad käesoleva direktiivi rakendamiseks kõikide asjakohaste tasandite pädevad asutused ja organid, sealhulgas asutused, kelle ülesandeks on:a) koostada ja vajaduse korral kinnitada linnastute, põhimaanteede, põhiraudteede ja põhilennujaamade mürakaardid ja tegevuskavad;b) koguda mürakaarte ja tegevuskavasid.2. Liikmesriigid teevad lõikes 1 osutatud teabe kättesaadavaks komisjonile ja üldsusele hiljemalt 18. juulil 2005.Artikkel 5Müraindikaatorid ja nende kohaldamine1. Liikmesriigid kohaldavad I lisas nimetatud müraindikaatoreid Lden ja Lnight artikli 7 kohase müra strateegilise kaardistamise ettevalmistamisel ja kontrollimisel.Kuni muudetakse kohustuslikuks Lden ja Lnight määramise ühiste hindamismeetodite kasutamine, võivad liikmesriigid selleks kasutada kehtivaid siseriiklikke müraindikaatoreid ja nendega seotud andmeid, mis tuleks muundada eespool nimetatud indikaatoriteks. Need andmed ei tohi olla üle kolme aasta vanad.2. Liikmesriigid võivad kasutada täiendavaid müraindikaatoreid erijuhtumite puhul, mis on loetletud I lisa punktis 3.3. Akustilise kavandamise ja müra tsoneerimise jaoks võivad liikmesriigid kasutada muid müraindikaatoreid kui Lden ja Lnight.4. Hiljemalt 18. juulil 2005 edastavad liikmesriigid komisjonile informatsiooni kõikide nende territooriumil kehtivate või ettevalmistatavate asjakohaste piirväärtuste kohta, mis käsitlevad maanteeliikluse müra, raudteeliikluse müra, õhuliikluse müra lennuväljade ümbruses ja tööstusettevõtete müra, mis on väljendatud Lden ja Lnight ning vajaduse korral Lday ja Levening väärtustena ning millele on lisatud selgitused piirväärtuste rakendamise kohta.Artikkel 6Hindamismeetodid1. Lden ja Lnight väärtused määratakse II lisas määratletud hindamismeetodite abil.2. Komisjon kehtestab Lden ja Lnight määramise ühtsed hindamismeetodid artikli 13 lõikes 2 ettenähtud korras II lisa läbivaatamise abil. Nende meetodite kinnitamiseni võivad liikmesriigid kasutada oma õigusnormidel põhinevaid ja II lisa kohaselt kohandatud hindamismeetodeid. Niisugusel juhul peavad nad tõendama, et nende meetoditega saab samasugused tulemused, mis II lisa punkti 2 alapunktis 2 ettenähtud meetoditega.3. Kahjulikke mõjusid võib hinnata III lisas nimetatud müra taseme-mõju suhte abil.Artikkel 7Müra strateegiline kaardistamine1. Liikmesriigid tagavad, et pädevad asutused koostavad ja vajaduse korral kinnitavad hiljemalt 30. juunil 2007 strateegilised mürakaardid olukorra kohta, mis oli eelneval kalendriaastal kõikides nende territooriumil asuvates üle 250000 elanikuga linnastutes ja kõikidel põhimaanteedel, mida kasutab üle kuue miljoni sõiduki aastas, põhiraudteedel, mida kasutab üle 60000 rongi aastas, ja nende territooriumi põhilennuväljadel.Liikmesriigid informeerivad komisjoni hiljemalt 30. juunil 2005 ja seejärel iga viie aasta tagant kõikidest nende territooriumil asuvatest põhimaanteedest, mida kasutab üle kuue miljoni sõiduki aastas, põhiraudteedest, mida kasutab üle 60000 rongi aastas, põhilennuväljadest ja üle 250000 elanikuga linnastutest.2. Liikmesriigid võtavad vastu meetmed selle tagamiseks, et pädevad asutused koostavad või vajaduse korral kinnitavad hiljemalt 30. juunil 2012 ja seejärel iga viie aasta tagant strateegilised mürakaardid eelneva aasta olukorra kohta kõikides nende territooriumil asuvates linnastutes, kõikidel põhimaanteedel ja põhiraudteedel.Hiljemalt 31. detsembril 2008 informeerivad liikmesriigid komisjoni kõikidest nende territooriumil asuvatest linnastutest, kõikidest põhimaanteedest ja põhiraudteedest.3. Strateegilised mürakaardid peavad vastama IV lisas ettenähtud miinimumnõuetele.4. Piirialade mürakaartide koostamisel teevad naaberliikmesriigid koostööd.5. Strateegilised mürakaardid vaadatakse läbi ja neisse tehakse muudatused vähemalt iga viie aasta tagant pärast nende valmimise kuupäeva.Artikkel 8Tegevuskavad1. Liikmesriigid tagavad, et hiljemalt 18. juuliks 2008 on pädevad asutused koostanud tegevuskavad, mille abil oma territooriumil müra ja selle mõjusid ohjata ja vajaduse korral müra vähendada:a) kohtades, mis asuvad põhimaanteede lähedal, mida kasutab üle kuue miljoni sõiduki aastas, põhiraudteede lähedal, mida kasutab üle 60000 rongi aastas, ja põhilennuväljade lähedal;b) linnastutes, kus elab üle 250000 elaniku. Niisugused kavade eesmärk on kaitsta ka vaikseid alasid müra suurenemise eest.Pädevad asutused võivad otsustada, millised meetmed nendesse kavadesse lülitada, kuid eelkõige tuleks nende abil lahendada esmatähtsad ülesanded, mida võib kindlaks teha asjakohaste piirväärtuste ületamise või muude liikmesriigi valitud kriteeriumide abil, ja neid meetmeid peaks eelkõige kohaldama kõige tähtsamate müra strateegilisel kaardistamisel kindlaksmääratud alade suhtes.2. Liikmesriigid tagavad, et hiljemalt 18. juuliks 2013 on pädevad asutused koostanud tegevuskavad nende territooriumil asuvate linnastute, põhimaanteede ja põhiraudteede esmatähtsate ülesannete lahendamiseks, mida võib kindlaks teha piirväärtuste ületamise või muude liikmesriigi valitud kriteeriumide abil.3. Liikmesriigid informeerivad komisjoni lõigetes 1 ja 2 nimetatud muudest asjakohastest kriteeriumidest.4. Tegevuskavad peavad vastama V lisas esitatud miinimumnõuetele.5. Tegevuskavad vaadatakse läbi, ja kui praegune müraolukord on põhjalikult muutunud, tehakse neisse vajaduse korral muudatused; igal juhul vaadatakse need läbi vähemalt iga viie aasta tagant pärast nende valmimise kuupäeva.6. Piirialade tegevuskavade koostamisel teevad naaberliikmesriigid koostööd.7. Liikmesriigid tagavad, et üldsusega konsulteeritakse tegevuskavade ettepanekute osas ning antakse võimalus varakult ja tõhusalt tegevuskavade ettevalmistamises ja läbivaatamises osaleda, et osalemise tulemused võetakse arvesse ja üldsust informeeritakse tehtud otsustest. Nähakse ette tähtajad, mis annavad üldsusele piisavalt aega igas etapis osaleda.Kui kohustus korraldada üldsuse osalemine tuleneb üheaegselt käesolevast direktiivist ja muudest ühenduse õigusaktidest, võivad liikmesriigid ette näha selle ühise korraldamise, et vältida töö kattumist.Artikkel 9Üldsuse informeerimine1. Liikmesriigid tagavad, et nende koostatud või vajaduse korral kinnitatud strateegilised mürakaardid ja tegevuskavad tehakse üldsusele kättesaadavaks ja levitatakse asjakohaste ühenduse õigusaktide kohaselt, eelkõige nõukogu 7. juuni 1990. aasta keskkonnateabele vaba juurdepääsu käsitleva direktiivi 90/313/EMÜ [13] ja selle direktiivi IV ja V lisa kohaselt, sealhulgas kasutada olevate infotehnoloogia vahendite abil.2. Informatsioon peab olema selge, arusaadav ja kergesti kättesaadav. Kõige tähtsamate punktide kohta tuleb esitada kokkuvõte.Artikkel 10Andmete kogumine ja avaldamine, mida teevad liikmesriigid ja komisjon1. Komisjon esitab hiljemalt 18. jaanuaril 2004 Euroopa Parlamendile ja komisjonile aruande, mis sisaldab ülevaate keskkonnamüra allikatega seotud kehtivate ühenduse meetmete kohta.2. Liikmesriigid tagavad, et VI lisas nimetatud strateegilistest mürakaartidest ja tegevuskavade kokkuvõtetest saadud informatsioon edastatakse komisjonile kuue kuu jooksul alates artiklites 7 ja 8 sätestatud kuupäevadest.3. Komisjon loob strateegilisest mürakaartidest saadud andmete alusel andmebaasi, et hõlbustada artiklis 11 nimetatud aruande koostamist ja muu tehnilise ja informatiivse töö tegemist.4. Komisjon esitab iga viie aasta tagant kokkuvõtva aruande strateegilistelt mürakaartidelt ja tegevuskavadest saadud andmete kohta. Esimene aruanne esitatakse 18. juuliks 2009.Artikkel 11Läbivaatamine ja aruandmine1. Komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule käesoleva direktiivi rakendamise aruande hiljemalt 18. juulil 2009.2. Aruandes hinnatakse eelkõige keskkonnamüraga seotud ühenduse lisameetmete vajadust ja vajaduse korral tehakse ettepanekuid rakendamisstrateegiate kohta järgmistes aspektides:a) pikaajalised ja keskpikad eesmärgid keskkonnamüra all kannatavate isikute arvu vähendamiseks, võttes eelkõige arvesse kliima- ja kultuurierinevusi;b) täiendavad meetmed konkreetsete allikate, eelkõige välistingimustes kasutatavate seadmete, transpordivahendite ja transpordi infrastruktuuride ning teatavat liiki tööstustegevuse tekitatud keskkonnamüra vähendamiseks, mis põhinevad juba rakendatud meetmetel või mille vastuvõtmist arutatakse;c) maapiirkonna vaiksete piirkondade kaitse.3. Aruandes peab olema ühenduse akustilise keskkonna kvaliteedi ülevaade, mis põhineb artiklis 10 nimetatud andmetel ning milles võetakse arvesse teaduse ja tehnika arengut ning muud asjakohast informatsiooni. Kahjulike mõjude vähendamine ja kulutasuvus on kavandatavate strateegiate ja meetmete kõige tähtsamad valikukriteeriumid.4. Kui komisjon on esimesed strateegilised mürakaardid kätte saanud, kaalub ta uuesti:- võimalust kasutada I lisa punkti 1 kohast 1,5meetrist kõrgusmõõtu piirkondades, kus on ühekorruselised majad,- VI lisas nimetatud Lden ja Lnight väiksemat piirväärtust erineva tugevusega heliväljades, et hinnata nende inimeste arvu, kes müraga kokku puutuvad.5. Aruanne vaadatakse läbi iga viie aasta tagant, vajaduse korral sagedamini. See sisaldab hinnangut käesoleva direktiivi rakendamisele.6. Vajaduse korral lisatakse aruandele ettepanekud käesoleva direktiivi muutmiseks.Artikkel 12KohandusedKomisjon kohandab artikli 13 lõikes 2 ettenähtud korras tehnika arenguga käesoleva direktiivi I lisa punkti 3, II lisa ja III lisa.Artikkel 13Komitee1. Komisjoni abistab direktiivi 2000/14/EÜ artikli 18 alusel loodud komitee.2. Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7, võttes arvesse selle artiklis 8 sätestatut.Otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikes 6 sätestatud tähtajaks kehtestatakse kolm kuud.3. Komitee võtab vastu oma töökorra.Artikkel 14Õigusaktide ülevõtmine1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 18. juulil 2004. Nad teatavad sellest komisjonile.Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide teksti.Artikkel 15JõustumineDirektiiv jõustub Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval.Artikkel 16AdressaadidKäesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Luxembourg, 25. juuni 2002Euroopa Parlamendi nimelpresidentP. CoxNõukogu nimeleesistujaJ. Matas I Palou[1] EÜT C 337 E, 28.11.2000, lk 251.[2] EÜT C 116, 20.4.2001, lk 48.[3] EÜT C 148, 18.5.2001, lk 7.[4] Euroopa Parlamendi 14. detsembri 2000. aasta arvamus (EÜT C 232, 17.8.2001, lk 305), nõukogu 7. juuni 2001. aasta ühine seisukoht (EÜT C 297, 23.10.2001, lk 49) ja Euroopa Parlamendi 3. oktoobri 2001. aasta otsus (EÜT C 87 E, 11.4.2002, lk 118). Euroopa Parlamendi 15. mai 2002. aasta otsus ja nõukogu 21. mai 2002. aasta otsus.[5] EÜT C 200, 30.6.1997, lk 28.[6] EÜT L 42, 23.2.1970, lk 16. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 1999/101/EÜ (EÜT L 334, 28.12.1999, lk 41).[7] EÜT L 105, 28.4.1977, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 97/54/EÜ (EÜT L 277, 10.10.1997, lk 24).[8] EÜT L 18, 24.1.1980, lk 26. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 83/206/EMÜ (EÜT L 117, 4.5.1983, lk 15).[9] EÜT L 225, 10.8.1992, lk 72. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2000/7/EÜ (EÜT L 106, 3.5.2000, lk 1).[10] EÜT L 162, 3.7.2000, lk 1.[11] EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.[12] EÜT L 257, 10.10.1996, lk 26.[13] EÜT L 158, 23.6.1990, lk 56.--------------------------------------------------I LISAMÜRAINDIKAATORID,millele viidatakse artiklis 51. Päevase-õhtuse-öise müra taseme Lden määratlusPäevase-õhtuse-öise müra tase Lden detsibellides (dB) määratakse kindlaks järgmise valemi abil:+++++ TIFF +++++kus:- Lday on standardis ISO 1996-2: 1987 määratletud A-korrigeeritud pikaajaline keskmine helirõhutase, mis määratakse kindlaks aasta kõikide päevaste aegade alusel,- Levening on standardis ISO 1996-2: 1987 määratletud A-korrigeeritud pikaajaline keskmine helirõhutase, mis määratakse kindlaks aasta kõikide õhtuste aegade alusel,- Lnight on standardis ISO 1996-2: 1987 määratletud A-korrigeeritud pikaajaline keskmine helirõhutase, mis määratakse kindlaks aasta kõikide öiste aegade alusel;kus:- päeva pikkus on 12 tundi, õhtu pikkus neli tundi ja öö pikkus kaheksa tundi. Liikmesriigid võivad õhtu pikkust lühendada ühe või kahe tunni võrra ja vastavalt pikendada päeva ja/või öö pikkust, kui seda kohaldatakse kõikidest allikatest tuleneva müra suhtes ja liikmesriigid informeerivad komisjoni kõikidest vaikimisi määratud võimaluste süstemaatilistest erinevustest,- päeva alguse aja (ja järelikult ka õhtu alguse ja öö alguse aja) valib liikmesriik (seda kohaldatakse kõikidest allikatest tuleneva müra suhtes); vaikimisi määratud väärtused on 07.00-19.00, 19.00-23.00 ja 23.00-07.00 kohaliku aja järgi,- aasta on müra taseme jälgimise aasta ja keskmine aasta ilmastikuolude osas;ja kus:- arvestatakse otsese heliga, kusjuures vaadeldava elamu välispiirdelt peegeldunud heli ei võeta arvesse (üldjuhul eeldab see mõõtmise puhul parandust 3 dB võrra).L den väärtuse hindamispunkti kõrgus sõltub eesmärgist:- kui tehakse arvutusi müra strateegiliseks kaardistamiseks seoses mürakoormusega hoonete sees ja nende lähedal, peab hindamispunkt olema 4,0 ± 0,2 meetri (3,8-4,2 meetri) kõrgusel maapinnast mürale kõige avatumal välispiirdel; sel juhul loetakse mürale kõige avatumaks välispiiret, mis asub konkreetse müraallika vastas ja on sellele kõige lähemal; muudel juhtudel võib valida teistsugused hindamispunktid,- kui tehakse mõõtmisi müra strateegiliseks kaardistamiseks seoses mürakoormusega hoonete sees ja nende lähedal, võib valida muu kõrguse, kuid mitte kunagi ei tohi mõõtmisi teha madalamal kui 1,4 meetrit maapinnast ning tulemused tuleb vastavusse viia 4 meetri kõrgusel tehtud tulemustega,- muudel juhtudel, näiteks akustiliseks planeerimiseks ja müratsoonide määratlemiseks, võib valida muu kõrguse, mis aga ei tohi kunagi olla madalam kui 1,5 meetrit maapinnast, näiteks järgmistel juhtudel:- maapiirkonnad, kus on ühekordsed majad,- kohalike meetmete kavandamine, mille eesmärk on vähendada konkreetsete elamute mürakoormust,- piiratud ala müra üksikasjalik kaardistamine, milles esitatakse üksikute elamute mürakoormus.2. Öise aja müra indikaatori määratlusÖise aja müraindikaator Lnight on standardis ISO 1996-2: 1987 määratletud A-korrigeeritud pikaajaline keskmine helirõhutase, mis määratakse kindlaks aasta kõikide öiste aegade alusel;kus:- lõike 1 määratluse järgi on öö pikkus kaheksa tundi,- lõike 1 määratluse järgi on aasta helide jälgimise aasta ja ilmastikuolude poolest keskmine aasta,- kontrollitakse otsest heli lõike 1 määratluse kohaselt,- hindamispunkt on sama mis Lden puhul.3. Täiendavad müraindikaatoridLisaks Lden ja Lnight väärtustele ja vajaduse korral Lday ja Levening väärtustele võib mõningatel juhtudel kasutada konkreetseid müraindikaatoreid ja nendega seotud piirväärtusi. Järgnevalt mõned näited:- kontrollitav müraallikas töötab ainult väikese osa kontrollitavast ajast (näiteks alla 20 % kogu aasta päevastest aegadest, kogu aasta õhtustest aegadest või kogu aasta öistest aegadest),- mürasündmuste keskmine arv ühel või enamal kontrollitaval ajal on väga väike (näiteks alla ühe sündmuse tunnis; mürasündmus võiks olla alla viie minuti kestev müra; näiteks mööduva rongi või ülelendava õhusõiduki müra),- madalsagedusliku müra osatähtsus on suur,- LAmax või SEL (heli ekspositsioonitase) indikaator öise aja kaitsmiseks kõige tugevama müra eest,- lisakaitse nädalalõppudeks või teatavaks ajaks aastas,- lisakaitse päevaseks ajaks,- lisakaitse õhtuseks ajaks,- müra pärineb mitmest müraallikast,- maapiirkonna vaiksed piirkonnad,- müra sisaldab tugevaid tonaalseid komponente,- müra sisaldab impulsse.--------------------------------------------------II LISAMÜRAINDIKAATORITE HINDAMISMEETODID,millele on viidatud artiklis 61. SissejuhatusLden ja Lnight arvväärtused võib määrata arvutamise või mõõtmise teel (hindamispunktis). Prognoosimiseks kasutatakse ainult arvutusmeetodit.Ajutised arvutus- ja mõõtmismeetodid on esitatud lõigetes 2 ja 3.2. Ajutised meetodid Lden ja Lnight väärtuste arvutamiseks2.1. Kehtivate siseriiklike arvutusmeetodite kohandamineKui liikmesriik kasutab pikaajaliste indikaatorite määramiseks siseriiklikke meetodeid, võib neid meetodeid kasutada, kui need kohandatakse I lisas esitatud indikaatorite määratlustega. Enamiku siseriiklike meetodite puhul nõuab see õhtu kui eraldi ajavahemiku kasutuselevõttu ja aasta keskmise kasutuselevõttu. Välispiirde peegelduse väljajätmise ning öise aja ja/või hindamispunkti kasutuselevõtu osas tuleb kehtivaid meetodeid samuti kohandada.Erilist tähelepanu tuleb pöörata aasta keskmise määramisele. Müra ja selle levimise muutused võivad põhjustada aasta jooksul kõikumisi.2.2. Soovitatavad ajutised arvutusmeetodidJärgmisi meetodeid soovitatakse liikmesriikidele, kes ei kasuta siseriiklikke arvutusmeetodeid või kes tahavad arvutusmeetodit vahetada:TÖÖSTUSMÜRA: ISO 9613-2: "Acoustics — Abatement of sound propagation outdoors, Part 2: General method of calculation".Selle meetodi jaoks sobivad mürataseme andmed (lähteandmed) võib saada ühest järgmise meetodi kohaselt teostatud mõõtmisest:- ISO 8297: 1994 "Acoustics — Determination of sound power levels of multisource industrial plants for evaluation of sound pressure levels in the environment — Engineering method",- EN ISO 3744: 1995 "Acoustics — Determination of sound power levels of noise using sound pressure — Engineering method in an essentially free field over a reflecting plane",- EN ISO 3746: 1995 "Acoustics — Determination of sound power levels of noise sources using an enveloping measurement surface over a reflecting plane".ÕHUSÕIDUKITE MÜRA: ECAC. CEAC dokument 29 "Report on Standard Method of Computing Noise Contours around Civil Airports", 1997. Lennutrajektooride modelleerimiseks on erinevaid lähenemisviise, millest siin kasutatakse ECAC. CEA dokument 29 punktis 7.5 nimetatud segmenteerimistehnikat.MAANTEELIIKLUSE MÜRA: Prantsusmaa siseriiklik arvutusmeetod "NMPB-Routes-96 (SETRA-CERTU-LCPC-CSTB)", mis on avaldatud Prantsusmaa Teatajas (Journal Officiel) 10. mail 1995 pealkirja all "Arrêté du 5 mai 1995 relatif au bruit des infrastructures routières, Article 6" ja Prantsusmaa standardis "XPS 31-133". Müra lähteandmete osas viidatakse nendes dokumentides teatmikule "Guide du bruit des transports terrestres, fascicule prévision des niveaux sonores, CETUR 1980".RAUDTEELIIKLUSE MÜRA: Madalmaade siseriiklik arvutusmeetod, mis on esitatud 20. novembril 1996 avaldatud dokumendis "Reken- en Meetvoorschrift Railverkeerslawaai '96, Ministerie Volkshuisvesting, Ruimtelijke Ordening en Milieubeheer".Nimetatud meetodid tuleb kohandada Lden ja Lnight määratlustega. Komisjon avaldab hiljemalt 1. juulil 2003 artikli 13 lõike 2 kohased juhised muudetud meetodite kohta ja esitab olemasolevate andmete alusel andmed õhusõidukite müra, maanteeliikluse müra ja rongiliikluse müra kohta.3. Lden ja Lnight indikaatorite ajutised mõõtmismeetodidKui liikmesriik tahab kasutada oma ametlikku mõõtmismeetodit, kohandatakse see meetod I lisas esitatud indikaatorite määratlustega, järgides standardites ISO 1996-2: 1987 ja ISO 1996-1: 1982 esitatud pikaajaliste keskmiste mõõtmiste põhimõtteid.Kui liikmesriik ei kasuta mõõtmismeetodit või eelistab kasutada mõnda teist meetodit, võib meetodi määratleda indikaatori määratluse ja standardites ISO 1996-2: 1987 and ISO 1996-1: 1982 nimetatud põhimõtete alusel.Välispiirde eest või muult peegeldavalt pinnalt saadud mõõtmistulemused tuleb parandada, et välja jätta selle seina või pinna peegeldused (üldjuhul tuleb mõõtmise puhul seda parandada 3 dB võrra).--------------------------------------------------III LISAKAHJULIKE MÕJUDE HINDAMISMEETODID,millele on viidatud artikli 6 lõikes 3Müra mõju hindamisel elanikele tuleks kasutada müra taseme-mõju suhet. Artikli 13 lõike 2 kohaselt käsitlevad käesoleva lisa tulevasteks läbivaatamisteks kehtestatud müra taseme-mõju suhted eelkõige:- suhet häirivuse ja maantee-, raudtee- ja õhuliikluse ning tööstusmüra Lden väärtuse vahel,- suhet une häirimise ja maantee-, raudtee- ja õhuliikluse ning tööstusmüra Lnight väärtuse vahel.Vajaduse korral võiks esitada konkreetsed müra taseme-mõju suhted, mis käsitlevad:- elamuid, millel on VI lisas määratletud müra eriisolatsioon,- elamuid, millel on VI lisas määratletud vaiksed välispiirded,- kliima- ja kultuurierinevusi,- tundlikke elanikerühmi,- tonaalset tööstusmüra,- impulsse sisaldavat tööstusmüra ja muid erijuhte.--------------------------------------------------IV LISAMÜRA STRATEEGILISE KAARDISTAMISE MIINIMUMNÕUDED,millele viidatakse artiklis 71. Strateegilises mürakaardis esitatakse andmed ühe järgmise punkti kohta:- müraindikaatori abil kirjeldatud praegune, eelmine või eeldatav müraolukord,- piirväärtuste ületamine,- teatava piirkonna elamute, koolide ja haiglate hinnanguline arv, mis on müraindikaatori eriväärtuste piirkonnas,- müraga kokkupuutuvate inimeste hinnanguline arv.2. Strateegilisi mürakaarte võib üldsusele esitada:- graafikutena,- arvandmetena tabelite kujul,- arvandmetena elektroonilisel kujul.3. Linnastute strateegilistes mürakaartides tuleb pöörata erilist tähelepanu mürale, mille tekitaja on:- maanteeliiklus,- raudteeliiklus,- lennuväljad,- tööstusettevõtted, sealhulgas sadamad.4. Müra strateegilist kaardistamist kasutatakse järgmistel eesmärkidel:- komisjonile artikli 10 lõike 2 ja VI lisa kohaselt saadetavate andmete esitamiseks,- teabeallikana üldsusele artikli 9 kohaselt,- tegevuskavade alusena artikli 8 kohaselt.Iga nimetatud eesmärk nõuab eri tüüpi strateegilist mürakaarti.5. Komisjonile esitatavate andmetega seotud strateegiliste mürakaartide miinimumnõuded on sätestatud VI lisa punktides 1.5, 1.6, 2.5, 2.6 ja 2.7.6. Artikli 9 kohaseks kodanike teavitamiseks ja artikli 8 kohaseks tegevuskavade väljatöötamiseks tuleb esitada üksikasjalikumat lisateavet, näiteks:- graafikud,- piirväärtuste ületamist esitavad kaardid,- erinevuskaardid, milles võrreldakse praegust olukorda võimalike tulevaste olukordadega,- kaardid, mis näitavad vajaduse korral müraindikaatori väärtust muul kui 4 m kõrgusel.Liikmesriigid võivad kehtestada eeskirjad nende mürakaartide tüübi ja formaadi kohta.7. Kohalikuks või riiklikuks kasutamiseks ettenähtud strateegilised mürakaardid tuleb koostada VI lisas määratletud Lden ja Lnight väärtuste alusel, mis on kindlaks määratud 4 m kõrgusel ja 5 dB vahemike kaupa.8. Linnastute osas tuleb koostada maanteeliikluse müra, raudteeliikluse müra ja tööstusmüra strateegilised mürakaardid eraldi. Lisaks võib koostada ka muude müraallikate kaardid.9. Komisjon võib välja töötada suunised, milles antakse juhiseid mürakaartide, müra kaardistamise ja kaardistamisprogrammide koostamise kohta artikli 13 lõike 2 kohaselt.--------------------------------------------------V LISATEGEVUSKAVADE MIINIMUMNÕUDED,millele viidatakse artiklis 81. Tegevuskava peavad sisaldama vähemalt järgmisi punkte:- linnastu kirjeldus, põhimaanteed, põhiraudteed või põhilennujaamad ning muud arvessevõetavad müraallikad,- vastutav asutus,- õiguslik raamistik,- kõik kasutusel olevad artikli 5 kohased piirväärtused,- mürakaardistamise tulemuste kokkuvõte,- hinnang müraga kokkupuutuvate inimeste hinnangulise arvu kohta, parandamist vajavate olukordade ja probleemide kindlakstegemine,- artikli 8 lõike 7 kohaselt korraldatud üldsusega konsulteerimise protokoll,- kõik kehtivad müra vähendamise meetmed ja kõik ettevalmistatavad projektid,- toimingud, mida pädevad asutused kavatsevad järgmise viie aasta jooksul teha, sealhulgas kõik vaiksete piirkondade säilitamise meetmed,- pikaajaline strateegia,- finantsteave (kui on olemas): eelarved, kulutasuvuse hindamine kulude-tulude analüüs,- tegevuskava rakendamiseks ja tulemuste hindamiseks kavandatud sätted.2. Toimingute hulka, mida pädevad asutused kavatsevad oma pädevusvaldkondades teha, võivad näiteks kuuluda:- liikluskorraldus,- maakorraldus,- tehnilised meetmed müraallikates,- vaiksemate allikate valimine,- müraleviku vähendamine,- reguleerivad või majanduslikud meetmed ja soodustused.3. Igas tegevuskavas peaksid olema hinnangud selle kohta, milliste toimingutega vähendada müra all kannatavate inimeste arvu (müra häirivaks pidavad inimesed, und segava müra all kannatavad inimesed või muude mürahäirete all kannatavad inimesed).4. Komisjon võib välja töötada suunised, milles antakse juhiseid tegevuskavade koostamise kohta artikli 13 lõike 2 kohaselt.--------------------------------------------------VI LISAKOMISJONILE EDASTATAVAD ANDMED,millele viidatakse artiklis 10Komisjonile edastatakse järgmised andmed:1. Linnastute kohta1.1. Linnastu lühikirjeldus: asukoht, suurus, elanike arv.1.2. Vastutav asutus.1.3. Varem rakendatud mürakaitseprogrammid ja kasutusel olevad mürakaitsemeetmed.1.4. Kasutatud arvutus- ja mõõtmismeetodid.1.5. Hinnanguline inimeste arv (sadades), kes elavad elamutes, mille mürale kõige avatumal välispiirdel 4 m kõrgusel maapinnast jäävad Lden arvväärtused detsibellides järgmistesse vahemikesse: 55-59, 60-64, 65-69, 70-74, > 75, arvestades eraldi maantee-, raudtee- ja õhuliikluse müra ning tööstusmüra. Arvud tuleb ümardada lähima sajani (nt 5150–5249 = 5200; 50-149 = 100; alla 50 = 0).Lisaks tuleb märkida, kui on vajalik ja kui niisugune informatsioon on olemas, mitu eespool nimetatud kategooriasse kuuluvat inimest elab elamutes, milles on:- kõnealuse müra eriisolatsioon, mis on hoone üht või mitut liiki keskkonnamüra eriisolatsioon, mis on ühendatud ventilatsiooni- või kliimaseadmetega nii, et säilib kõrgetasemeline keskkonnamüra isolatsioon,- vaikne välispiire, mis on elamu välispiire, mille Lden arvväärtus, mis on mõõdetud maapinnast nelja meetri kõrgusel ja kahe meetrit kaugusel välispiirdest, on üle 20 dB madalam kõige suurema Lden väärtusega välispiirdest.Samuti tuleb märkida, kui palju mõjutavad eespool nimetatud arvväärtusi artiklis 3 määratletud põhimaanteed, põhiraudteed ja põhilennuväljad.1.6. Inimeste hinnanguline koguarv (sadades), kes elavad elamutes, kus mürale kõige avatumal välispiirdel 4 meetri kõrgusel maapinnast on Lnight arvväärtused järgmistes detsibellide vahemikes: 50-54, 55-59, 60-64, 65-69, > 70, eraldi maantee-, raudtee- ja õhuliikluse müra ning tööstusmüra kohta. Neid andmeid võib samuti hinnata arvväärtuse vahemiku 45-49 osas enne artikli 11 lõikes 1 ettenähtud kuupäeva.Lisaks tuleb märkida, kui on vaja ja kui niisugune informatsioon on olemas, mitu eespool nimetatud kategooriasse kuuluvat inimest elab elamutes, milles on:- kõnealuse müra eriisolatsioon, nagu on määratletud punktis 1.5,- vaikne välispiire, nagu on määratletud punktis 1.5.Samuti tuleb märkida, kui palju mõjutavad eespool nimetatud arvväärtusi põhimaanteed, põhiraudteed ja põhilennuväljad.1.7. Strateegiliste kaartide graafikutes peavad olema vähemalt 60, 65, 70 ja 75 dB kontuurid.1.8. Tegevuskava kokkuvõte, mis hõlmab kõik V lisas nimetatud tähtsad punktid ja mille pikkus on kuni kümme lehekülge.2. Põhimaanteede, põhiraudteede ja põhilennujaamade kohta2.1. Maanteede, raudteede või lennuväljade üldkirjeldus: asukoht, suurus ja liiklusandmed.2.2. Ümbruse kirjeldus: linnastud, külad, maapiirkonnad või muud piirkonnad, teave maakasutuse kohta, muud põhilised müraallikad.2.3. Varem rakendatud mürakaitseprogrammid ja kasutusel olevad mürakaitsemeetmed.2.4. Kasutatud arvutus- ja mõõtmismeetodid.2.5. Inimeste hinnanguline arv (sadades), kes elavad väljaspool linnastuid asuvates elamutes, kus mürale kõige avatumal välispiirdel 4 meetri kõrgusel maapinnast on Lden arvväärtused järgmistes detsibellide vahemikes: 55-59, 60-64, 65-69, 70-74, > 75.Lisaks tuleb märkida, kui on vaja ja kui niisugune informatsioon on olemas, mitu eespool nimetatud kategooriasse kuuluvat inimest elab elamutes, milles on:- kõnealuse müra eriisolatsioon, nagu on määratletud punktis 1.5,- vaikne välispiire, nagu on määratletud punktis 1.5.2.6. Inimeste hinnanguline koguarv (sadades), kes elavad väljaspool linnastuid asuvates elamutes, kus mürale kõige avatumal välispiirdel 4 meetri kõrgusel maapinnast on Lnight arvväärtused järgmistes detsibellide vahemikes: 50-54, 55-59, 60-64, 65-69, > 70. Neid andmeid võib samuti hinnata arvväärtuse vahemiku 45-49 osas enne artikli 11 lõikes 1 ettenähtud kuupäeva.Lisaks tuleb märkida, kui on vaja ja kui niisugune informatsioon on olemas, mitu eespool nimetatud kategooriasse kuuluvat inimest elab elamutes, milles on:- kõnealuse müra eriisolatsioon, nagu on määratletud punktis 1.5,- vaikne välispiire, nagu on määratletud punktis 1.5.2.7. Kogupindala (ruutkilomeetrites), kus Lden arvväärtused on vastavalt suuremad kui 55, 65 ja 75 dB. Samuti tuleb esitada elamute hinnanguline koguarv (sadades) ja inimeste hinnanguline koguarv (sadades), kes elavad kõikides nendes piirkondades. Linnastud peavad sisalduma nendes arvudes.Tuleb esitada ka 55 ja 65 dB kontuurid ühel või mitmel kaardil, milles esitatakse informatsioon nendesse kontuuridesse kuuluvate külade, linnade ja linnastute asukoha kohta.2.8. Tegevuskava kokkuvõte, mis hõlmab kõik V lisas nimetatud tähtsad punktid ja mille pikkus on kuni kümme lehekülge.3. JuhisedKomisjon võib välja töötada suunised, milles antakse juhiseid eespool nimetatud informatsiooni esitamise kohta artikli 13 lõike 2 kohaselt.--------------------------------------------------