title: Nõukogu direktiiv 2003/122/Euratom, 22. detsember 2003, kõrgaktiivsete kinniste kiirgusallikate ja omanikuta kiirgusallikate kontrollimise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32003L0122

Euroopa Liidu Teataja L 346 , 31/12/2003 Lk 0057 - 0064

		Nõukogu direktiiv 2003/122/Euratom,22. detsember 2003,kõrgaktiivsete kinniste kiirgusallikate ja omanikuta kiirgusallikate kontrollimise kohtaEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 31 lõiget 2 ja artiklit 32,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, mis on koostatud pärast arvamuse saamist asjatundjate rühmalt, kelle teadus- ja tehnikakomitee on nimetanud liikmesriikide teadlaste seast asutamislepingu artikli 31 kohaselt,pärast konsulteerimist Euroopa majandus- ja sotsiaalkomiteega,võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust [1]ning arvestades järgmist:(1) Asutamislepingu artikliga 30 nähakse ette, et ühenduses tuleb sätestada põhinormid töötajate ja muu elanikkonna tervise kaitsmiseks ioniseerivast kiirgusest tulenevate ohtude eest.(2) Nõukogu 13. mai 1996. aasta direktiiv 96/29/Euratom, millega sätestatakse põhilised ohutusnormid töötajate ja muu elanikkonna tervise kaitsmiseks ioniseerivast kiirgusest tulenevate ohtude eest, [2] on üks alates 1959. aastast vastuvõetud direktiividest põhiliste ohutusnormide sätestamise kohta.(3) Direktiivi 96/29/Euratom artikli 4 lõike 1 punktiga e sätestatakse muu hulgas eelneva tegevusloa nõue radioaktiivsete allikate kasutamise suhtes tööstusradiograafias, toodete töötlemisel, uuringutes või inimeste ravimisel. Seda nõuet on vaja rakendada kogu kõrgaktiivsete radioaktiivsete allikate kasutamist hõlmava tegevuse suhtes, et jätkuvalt vähendada kõnealuste allikate kasutamisega seotud avariide tõenäosust.(4) Enne tegevusloa andmist tuleks kindlaks teha, et kiirgusallikate turvaliseks haldamiseks on olemas nõuetekohased süsteemid ja sätted.(5) Rahvusvaheline Aatomienergiaagentuur (IAEA) annab välja radioaktiivsete ainete ohutu veo eeskirjad, [3] milles esitatakse vastavad aktiivsuse piirmäärad, mis peaksid olema asjakohaseks aluseks kõrgaktiivsete kinniste kiirgusallikate määratlemisel käesoleva direktiivi reguleerimisalas.(6) Direktiivis 96/29/Euratom on sätestatud tegevuse aruandluskohustusest vabastamise korral kohaldatavad väärtused. Kõnealuses direktiivis on need väärtused määratletud peaaegu olematu riski tasandil. Kuna käesolevas direktiivis ettenähtud nõuetega ei taheta sundida väikeste kiirgusallikate omanikke kandma halduskulusid, mis ei ole samaulatuslikud võimaliku tervisekahjustusega, ei tohiks kõrgaktiivsete kiirgusallikate mõistet laiendada direktiivis 96/29/Euratom nimetatud väljaarvamistasemetele.(7) Kinniste kiirgusallikate vedude suhtes liikmesriikide vahel kohaldatakse korda, mis on kehtestatud nõukogu 8. juuni 1993. aasta määrusega (Euratom) nr 1493/93 radioaktiivsete ainete vedude kohta ühest liikmesriigist teise. [4](8) Olenemata sellest, et kehtivatest ühenduse ja siseriiklikest õigusaktidest tulenevad juriidilised nõuded tagavad kaitse põhitaseme, on kõrgaktiivsed kiirgusallikad potentsiaalseks ohuks inimeste tervisele ja keskkonnale ning vajavad seetõttu ranget kontrollimist alates valmistamisajast kuni pikaajalise hoidmiseni või lõppladustamiseni tunnustatud rajatises.(9) Kiirgusavariide ja -vigastuste ärahoidmiseks on vaja, et iga kõrgaktiivse kiirgusallika asukoht oleks teada, registreeritud ja kontrollitud alates kiirgusallika valmistamise hetkest või ühendusse importimisest kuni selle pikaajalise hoidmiseni või lõppladustamiseni tunnustatud rajatises, või ühendusest eksportimiseni. Muudatused kõrgaktiivse kiirgusallika olukorras, eelkõige seoses selle asukoha ja kasutamisega, tuleks samuti registreerida ja nendest tuleks teatada. Füüsilised või finantstakistused ei tohiks tõkestada kõnealuste kiirgusallikate asjakohast korduskasutamist, ringlussevõttu või lõppladustamist, kui kiirgusallikaid mingil põhjusel enam ei kasutata.(10) Tahtmatutest kiiritusjuhtudest tuleks teatada pädevale asutusele.(11) Kõrgaktiivsete kiirgusallikate liikumise tõttu ühenduses on vaja selliste kiirgusallikate kontrollimise ja nendest teavitamise ühtlustamiseks kehtestada miinimumnõuded.(12) Kogemused näitavad, et olenemata asjakohasest reguleerivast raamistikust ei õnnestu kõrgaktiivseid kiirgusallikaid alati kontrolli all hoida. Peale selle tuleb võtta erimeetmeid seoses omanikuta kiirgusallikatega, mis on olemas minevikus toimunud tegevuse tulemusena.(13) Seetõttu on vaja sätestada, et iga kõrgaktiivne kiirgusallikas identifitseeritakse, märgistatakse ja registreeritakse ning kõik kiirgusallikate kasutamisega seotud isikud saavad erikoolitust ja teavet. Olemasolevate kõrgaktiivsete kiirgusallikate märgistamine graveerimise või tembeldamise teel, kui seda teevad muud isikud kui valmistaja, võib tekitada probleeme ja seda tuleks vältida. Soovitatav on anda asjakohast koolitust ja teavet ka nendele isikutele, kellel võib tekkida juhuslikke kokkupuuteid omanikuta kiirgusallikatega.(14) Samuti on vaja ette näha nõuetekohased vahendid omanikuta kõrgaktiivsete kiirgusallikatega tegelemiseks, rahvusvaheliseks koostööks ja teabevahetuseks kõnealuses valdkonnas, kontrollimiseks ja lõpuks ka finantstingimuste kehtestamiseks juhtudel, kui esialgset omanikku ei suudeta kindlaks teha või juhul, kui kindlakstehtud omanik osutub maksejõuetuks.(15) Liikmesriigid peaksid kehtestama eeskirjad karistuste kohta käesoleva direktiivi sätete rikkumiste eest ja tagama nende eeskirjade rakendamise; need karistused peaksid olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Eesmärk ja reguleerimisala1. Käesoleva direktiivi eesmärk on ära hoida töötajate ja muu elanikkonna kiiritamine ioniseeriva kiirgusega, mis tuleneb ebapiisavast kontrollist kõrgaktiivsete kiirgusallikate ja omanikuta kiirgusallikate üle, ning ühtlustada kohapealne kontroll liikmesriikides konkreetsete nõuete abil, mis tagavad kontrolli iga sellise kiirgusallika üle.2. Käesolevat direktiivi kohaldatakse artiklis 2 määratletud kõrgaktiivsete kiirgusallikate suhtes. Liikmesriigid võivad kiirgusallikad käesoleva direktiivi reguleerimisalast välja jätta niipea, kui nende aktiivsus langeb alla direktiivis 92/29/Euratom nimetatud väljaarvamistasemete.3. Käesolevast direktiivist tulenevad miinimumkohustused täiendavad direktiiviga 96/29/Euratom ettenähtud miinimumkohustusi.Artikkel 2MõistedKäesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:a) omanikuta kiirgusallikas – kinnine kiirgusallikas, mille aktiivsus avastamise ajal ületab direktiivi 96/29/Euratom artikli 3 lõikes 2 nimetatud väljaarvamistaseme ning mis ei ole reguleeriva kontrolli all sellepärast, et seda ei ole kunagi kõnealusel viisil kontrollitud või sellepärast, et see on hüljatud, kaotatud, teisaldatud, varastatud või üle antud, ilma et sellest oleks nõuetekohaselt teatatud pädevale asutusele, uuele omanikule või vastuvõtjale;b) kõrgaktiivne kiirgusallikas (edaspidi "kiirgusallikas") – kinnine kiirgusallikas, mis sisaldab radionukliidi, mille aktiivsus valmistamise ajal, kui see on teada, või esimest korda turuleviimise ajal on võrdne I lisas nimetatud asjakohase aktiivsusega või sellest suurem;c) tegevus – direktiivis 96/29/Euratom määratletud tegevus;d) tegevusluba – luba, mille annavad taotluse korral välja pädevad asutused kiirgusallikaga seotud tegevuseks;e) pädev asutus – asutus, kelle liikmesriik on määranud ülesannete täitmiseks käesoleva direktiiviga ettenähtud korras;f) kasutusest kõrvaldatud kiirgusallikas – kiirgusallikas, mida enam ei kasutata või ei kavatseta kasutada tegevusloale vastavas tegevuses;g) omanik – kiirgusallikate eest siseriikliku õiguse kohaselt vastutavad füüsilised või juriidilised isikud, sealhulgas kiirgusallikate valmistajad, tarnijad ja kasutajad, kuid mitte "tunnustatud rajatised";h) valmistaja – füüsiline või juriidiline isik, kes kiirgusallika valmistab;i) tunnustatud rajatis – liikmesriigi territooriumil asuv rajatis, millel on kõnealuse liikmesriigi pädevate asutuste siseriikliku õigusega ettenähtud korras antud luba kiirgusallikate pikaajaliseks hoidmiseks või lõppladustamiseks, või rajatis, millel on siseriiklike õigusaktide kohane kiirgusallikate ajutise ladustamise luba;j) kiirgustöötaja – direktiivis 96/29/Euratom määratletud töötaja;k) kinnine kiirgusallikas – direktiivis 96/29/Euratom määratletud kiirgusallikas, milles on vajaduse korral radioaktiivset materjali sisaldav kapsel, mis moodustab kiirgusallika lahutamatu osa;l) tarnija – füüsiline või juriidiline isik, kes tarnib kiirgusallika või teeb selle kättesaadavaks;m) üleandmine – kiirgusallika üleandmine ühelt omanikult teisele omanikule;n) kiirgusallika konteiner – kinnise kiirgusallika kaitsekest, mis ei ole kiirgusallika lahutamatu osa, vaid on mõeldud kasutamiseks transportimisel, käitlemisel jne.Artikkel 3Tegevusluba1. Liikmesriigid nõuavad omanikult eelluba seoses iga kiirgusallikaga seotud tegevusega, sealhulgas kiirgusallika oma valdusse võtmine.2. Liikmesriigid tagavad, et enne tegevusloa väljaandmist:a) on ette nähtud kord kiirgusallikate ohutuks haldamiseks, sealhulgas käesolevast direktiivist tulenev kord, kaasa arvatud juhtudeks, kui kiirgusallikatest saavad kasutusest kõrvaldatud kiirgusallikad. Kõnealuse korraga võib ette näha kiirgusallikate üleandmise tarnijale või nende paigutamise tunnustatud rajatisse või valmistaja või tarnija kohustuse kiirgusallikad vastu võtta;b) on kas finantstagatise või muu teatava kiirgusallika puhul asjaomase samaväärse vahendi abil nõuetekohaselt sätestatud kiirgusallikate ohutu haldamine, kui need muutuvad kasutusest kõrvaldatud kiirgusallikateks, seal hulgas juhul, kui omanik muutub maksujõuetuks või lõpetab tegevuse.3. Liikmesriigid tagavad, et tegevusluba hõlmab järgmist:a) vastutus;b) personali miinimumpädevus, sealhulgas teavitamine ja koolitus;c) kiirgusallika, kiirgusallika konteineri ja lisaseadmete toimivuse miinimumnõuded;d) hädaolukorras tegutsemise ja sideühendustega seotud nõuded;e) töösisekord;f) seadmete, kiirgusallikate ja konteinerite tehniline hooldus;g) kasutusest kõrvaldatud kiirgusallikate nõuetekohane haldamine, kaasa arvatud kord, mille alusel vajaduse korral antakse kasutamata kiirgusallikad üle tarnijale, muule tegevusloaga omanikule või paigutatakse tunnustatud rajatisse.Artikkel 4ÜleandmineLiikmesriigid võtavad kasutusele süsteemi, mis võimaldab nende nõuetekohast teavitamist kiirgusallikate üleandmisest.Artikkel 5Arvestusdokumendid1. Omanik peab arvestust kõigi oma vastutusel olevate kiirgusallikate, nende asukoha ja üleandmise kohta. Arvestusdokumendid sisaldavad II lisas sätestatud teavet. Teabe võib kanda standardsele arvestuslehele lõike 5 kohaselt.2. Omanik esitab asjaomase liikmesriigi poolt ettenähtud korras pädevale asutusele elektroonilise või kirjaliku koopia kõigist või osast lõikes 1 nimetatud arvestusdokumentidest:- arvestusdokumentide sisseseadmise ajal ilma asjatute viivitusteta, see tähendab võimalikult kiiresti pärast kiirgusallika omandamist,- seejärel vähemalt iga 12 kuu järel vastavalt liikmesriigi või pädevate asutuste otsusele,- juhul, kui teabelehel esitatud olukord on muutunud,- asjatute viivitusteta, kui teatava kiirgusallikaga seotud arvestusdokumendid suletakse, sest omanik ei valda enam kõnealust allikat; sellisel juhul esitatakse omaniku või tunnustatud rajatise nimi, kellele või kuhu kiirgusallikas üle antakse,- asjatute viivitusteta arvestusdokumentide sulgemise korral, kui omanik enam ei valda kiirgusallikaid, ja- alati, kui pädev asutus seda nõuab.Omaniku arvestusdokumendid peavad olema pädevale asutusele inspekteerimiseks kättesaadavad.3. Pädevad asutused peavad arvestust tegevusloaga omanike ja nende valduses olevate kiirgusallikate kohta. Arvestusdokumendid sisaldavad järgmisi andmeid: asjaomane radionukliid, aktiivsus valmistamise ajal, kui see on teada, või aktiivsus esimesel turuleviimisel või siis, kui omanik kiirgusallika omandas, ning kiirgusallika tüüp.4. Pädevad asutused ajakohastavad arvestusdokumendid, võttes muude asjaolude hulgas arvesse üleandmised.5. Komisjon teeb elektrooniliselt kättesaadavaks II lisas ettenähtud standardse arvestuslehe.6. Komisjon võib artiklis 17 nimetatud korras ajakohastada II lisas ettenähtud andmed ning II lisas sätestatud standardse arvestuslehe.Artikkel 6Omanikule esitatavad nõudedIga kiirgusallikate omanik:a) tagab, et iga kiirgusallika terviklikkuse kontrollimiseks ja hooldamiseks oleksid korrapäraselt tehtud nõuetekohased katsed, näiteks rahvusvahelistel standarditel põhinevad lekkekatsed;b) kontrollib regulaarselt, kindlate ajavahemike järel, mille võivad kindlaks määrata liikmesriigid, et iga kiirgusallikas ja vajaduse korral kiirgusallikat sisaldav seade asub kasutus- või hoidmiskohas ning on väliselt heas seisundis;c) tagab, et iga paikse ja liikuva kiirgusallika suhtes kohaldatakse nõuetekohaseid dokumenteeritud meetmeid, nagu kirjalikud protokollid ja menetlused, mille eesmärk on takistada loata juurdepääsu kiirgusallikale, või ära hoida kiirgusallika kadumist või vargust või selle kahjustumist tulekahjus;d) teatab viivitamatult pädevale asutusele kiirgusallika kadumisest, vargusest või loata kasutamisest, kontrollib iga kiirgusallika terviklikkust pärast iga juhtu (k.a tulekahju), mis võib olla kiirgusallikat kahjustanud ning teatab vajaduse korral kõnealusest sündmusest ja võetud meetmetest pädevale asutusele;e) tagastab iga kasutusest kõrvaldatud kiirgusallika viivitamata pärast selle kasutamise lõppu tarnijale või paigutab tunnustatud rajatisse või annab üle teisele tegevusloaga omanikule, kui pädev asutus ei ole kokku leppinud teisiti;f) teeb enne üleandmist kindlaks, et vastuvõtjal on asjakohane tegevusluba;g) teatab viivitamata pädevale asutusele igast juhtumist või avariist, mille tulemusena on töötaja või elanik saanud tahtmatult kiiritada.Artikkel 7Identifitseerimine ja märgistamine1. Valmistaja identifitseerib iga kiirgusallika, või juhul, kui kiirgusallikad imporditakse ühendusse väljastpoolt, tagab tarnija, et iga kiirgusallikas identifitseeritakse kordumatu numbriga. Kõnealune number graveeritakse või tembeldatakse võimaluse korral kiirgusallikale.See number graveeritakse või tembeldatakse ka kiirgusallika konteinerile. Kui see ei ole võimalik või juhul, kui transpordikonteinerid on korduskasutatavad, märgitakse kiirgusallika konteinerile vähemalt teave kiirgusallika laadi kohta.Valmistaja või tarnija tagavad, et kiirgusallika konteiner ja võimaluse korral ka kiirgusallikas on märgistatud inimesi kiiritusohu eest hoiatava asjakohase tähisega.Valmistaja esitab iga valmistatud kiirgusallika konstruktsioonitüübi ja kiirgusallika tavapäraselt kasutatava konteineri ülesvõtte.2. Omanik tagab, et iga kiirgusallikaga on kaasas kirjalik teave tõendamaks, et kiirgusallikas on identifitseeritud ja märgistatud lõike 1 kohaselt, ning tagab, et lõikes 1 nimetatud märgised ja sildid püsivad loetavatena. Teave hõlmab ülesvõtted kiirgusallikast, kiirgusallika konteinerist, veopakendist ning vajaduse korral vahenditest ja seadmetest.Artikkel 8Koolitus ja teave1. Teavitamise ja koolituse korraldamisel kiirguskaitse valdkonnas direktiivi 96/29/Euratom artikli 22 kohaselt tagab omanik, et koolitus hõlmab ka kiirgusallikate ohutu haldamisega seotud erinõudeid.Teavitamisel ja koolitamisel rõhutatakse eriti ohutusnõuete täitmise vajadust ning antakse konkreetset teavet tagajärgede kohta, mis võivad tuleneda nõuetekohase kontrolli puudumisest kiirgusallikate üle.Teavitamist ja koolitusi korraldatakse korrapäraselt ning need dokumenteeritakse, et asjaomased töötajad sellisteks üritusteks nõuetekohaselt ette valmistada.Asjakohast teavet ja koolitust antakse kiirgustöötajatele.2. Liikmesriigid võtavad meetmed tagamaks, et juhtkond ja töötajad rajatistes, kus kõige tõenäolisemalt leidub või töödeldakse omanikuta kiirgusallikaid (nt suured vanametalli hoiuplatsid ja vanametalli ümbertöötlemistehased) ning juhtkond ja töötajad olulistes transiidi sõlmpunktides (nt tollipunktid) saavad:a) teavet ohu kohta kiirgusallikaga kokku puutuda;b) nõuandeid ja koolitust kiirgusallikate ja kiirgusallika konteinerite visuaalseks avastamiseks;c) põhiteavet ioniseeriva kiirguse ja selle toime kohta;d) teavet ja koolitust tegevuse kohta kohapeal juhul, kui on avastatud kiirgusallikas või kahtlustatakse selle olemasolu.Artikkel 9Omanikuta kiirgusallikad1. Liikmesriigid tagavad, et pädevad asutused on valmis omanikuta kiirgusallikate ohutustamiseks ja omanikuta kiirgusallikatest tulenevate kiirgusavariidega tegelemiseks, ning on kehtestanud asjakohased eeskirjad või koostanud reageerimiskavad ja kavandanud meetmed.2. Liikmesriigid tagavad, et isikutele, kes tavapäraselt ei tegele kiirguskaitsenõudeid sisaldava tööga, kuid kahtlustavad omanikuta kiirgusallika esinemist, antakse kiiresti erialast tehnilist nõu ja abi. Nõuannete ja abi põhieesmärk on kaitsta töötajaid ja elanikke kiirguse eest ja tagada kiirgusallika ohutus.3. Liikmesriigid soodustavad süsteemide rajamist, mille eesmärk on avastada omanikuta kiirgusallikad paikades, nagu on suured vanametalli hoiuplatsid ja suured vanametalli ümbertöötlemistehased, kus võib esineda omanikuta kiirgusallikaid, või vajaduse korral olulise tähtsusega transiidisõlmpunktid, näiteks tollipunktid.4. Liikmesriigid tagavad, et vajaduse korral korraldatakse varasema tegevusega seotud omanikuta kiirgusallikate ohutustamiskampaaniaid.Kampaaniad võivad tähendada liikmesriikide finantsosalust ohutustamis-, haldus- ja lõppladustamiskulude katmisel ning samuti asutuste (näiteks tolliasutuste) ja omanike (näiteks teadusasutuste, materjalide katsetamisega tegelevate asutuste või haiglate) varasemate arvestusdokumentide ülekontrollimist.Artikkel 10Finantstagatis seoses omanikuta kiirgusallikategaLiikmesriigid tagavad, et liikmesriigi otsusega kehtestatavas korras seatakse sisse finantstagatise süsteem või mõni muu samaväärne vahend, et katta omanikuta kiirgusallikate ohutustamisest ja artikliga 9 sätestatud nõuete rakendamisest tuleneda võivad sekkumiskulud.Artikkel 11Rahvusvaheline koostöö ja teabevahetusKõik liikmesriigid vahetavad kiiresti teavet ja teevad koostööd muude asjaomaste liikmesriikide või kolmandate riikide ja rahvusvaheliste organisatsioonidega, kui on tegemist kiirgusallikate kadumise, asukohavahetuse, varguse või avastamisega ning sellega seotud järelmeetmete või uurimistega, ilma et see piiraks asjaomaste konfidentsiaalsusnõuete ja siseriiklike määruste kohaldamist.Artikkel 12InspekteerimisedLiikmesriigid seavad sisse või hoiavad alal inspekteerimissüsteemi, et tagada käesoleva direktiivi kohaselt vastu võetud sätete täitmine.Artikkel 13Pädev asutus1. Liikmesriigid määravad pädeva asutuse käesolevas direktiivis ettenähtud ülesannete täitmiseks.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile pädeva asutuse nime ja aadressi ning kogu vajaliku teabe kiireks kontakteerumiseks selle asutusega.3. Kui liikmesriikidel on rohkem kui üks pädev asutus, määravad nad ühe kontaktpunkti, mille kaudu peetakse ühendust teiste liikmesriikide korrespondentidega.4. Liikmesriigid teatavad komisjonile kõigist muudatustest, mis on tehtud lõigetes 2 ja 3 nimetatud andmetes.5. Komisjon edastab lõigetes 2, 3 ja 4 nimetatud teabe kõigile pädevatele asutustele ühenduses ning avaldab selle Euroopa Liidu Teatajas regulaarsete ajavahemike järel, mille pikkus on kuni kaks aastat.Artikkel 14Aruanne kogemuste kohtaLiikmesriigid esitavad 31. detsembriks 2010 komisjonile aruande käesoleva direktiivi rakendamisel saadud kogemuste kohta, kusjuures võetakse arvesse kõik mõjud, mis võivad tuleneda artikli 1 lõike 2 kohaldamisest.Komisjon teeb selle põhjal ettekande Euroopa Parlamendile, nõukogule ning Euroopa majandus- ja sotsiaalkomiteele.Artikkel 15KaristusedLiikmesriigid määravad kindlaks karistused, mida kohaldatakse käesoleva direktiivi kohaselt vastuvõetud siseriiklike sätete rikkumise korral. Need karistused peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad.Artikkel 16Ülevõtmine1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid enne 31. detsembrit 2005.Liikmesriigid võivad enne esimeses lõigus nimetatud kuupäeva turuleviidud kiirgusallikatega seoses ette näha, et:a) artikleid 3–6 ei kohaldata enne 31. detsembrit 2007;b) artiklit 7 ei kohaldata, välja arvatud järgmised nõuded, mis kohaldatakse hiljemalt 31. detsembriks 2007:- omanik tagab, et võimaluse korral on iga kiirgusallika ja kiirgusallika konteineri juures kirjalik teave, mis võimaldab kiirgusallika ja selle laadi identifitseerida,- omanik tagab, et võimaluse korral on iga kiirgusallikas ja kiirgusallika konteiner tähistatud inimesi kiiritusohu eest hoiatava asjakohase märgisega.Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti ja tabeli, mis näitab, kuidas käesoleva direktiivi sätted vastavad vastuvõetud siseriiklikele sätetele.Artikkel 17KomiteeKomisjoni abistab artikli 5 lõikega 6 ettenähtud ülesannete täitmisel nõuandekomitee, kuhu kuuluvad liikmesriikide esindajad ja eesistujana komisjoni esindaja.Võetavate meetmete eelnõu esitab komiteele komisjoni esindaja. Tähtaja jooksul, mille eesistuja määrab lähtuvalt küsimuse kiireloomulisusest, esitab komitee eelnõu kohta oma arvamuse, vajaduse korral hääletades.Komitee arvamus protokollitakse; peale selle on igal liikmesriigil õigus nõuda oma seisukoha kandmist protokolli.Komisjon arvestab võimalikult suurel määral komitee arvamust. Ta teatab komiteele, kuidas arvamust on arvesse võetud.Artikkel 18JõustumineKäesolev direktiiv jõustub Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.Artikkel 19Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 22. detsember 2003Nõukogu nimeleesistujaA. Matteoli[1] Arvamus on esitatud 18. novembril 2003 (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).[2] EÜT L 159, 29.6.1996, lk 1.[3] IAEA Safety Standards Series No TS-R-1 (ST, Revised), Viin, 2000.[4] EÜT L 148, 19.6.1993, lk 1.--------------------------------------------------I LISAAktiivsustasemedAllpool esitatud tabelist puuduvate, kuid direktiivi 96/29/Euratom I lisa tabelis A nimetatud radionukliidide aktiivsustase on üks sajandik vastavast A1 väärtusest, mis on esitatud Rahvusvahelise Aatomienergia Agentuuri sätestatud radioaktiivsete ainete ohutu veo eeskirjades. [1]Element (järjenumber) | Radionukliid | Aktiivsustase (Bq) |Raud (26) | Fe-55 | 4 × 1011 |Koobalt (27) | Co-60 | 4 × 109 |Seleen (34) | Se-75 | 3 × 1010 |Krüptoon (36) | Kr-85 | 1 × 1011 |Strontsium (38) | Sr-90 | 3 × 109 |Pallaadium (46) | Pd-103 | 4 × 1011 |Jood (53) | 1-125 | 2 × 1011 |Tseesium (55) | Cs-137 | 2 × 1010 |Promeetium (61) | Pm-147 | 4 × 1011 |Gadoliinium (64) | Gd-153 | 1 × 1011 |Tuulium (69) | Tm-170 | 3 × 1010 |Iriidium (77) | Ir-192 | 1 × 1010 |Tallium (81) | T1-204 | 1 × 1011 |Raadium (88) | Ra-226 | 2 × 109 |Plutoonium (94) | Pu-238 | 1 × 1011 |Ameriitsium (95) | Am-241 | 1 × 1011 |Kalifornium (98) | Cf-252 | 5 × 108 |[1] No TS-R-1 (ST-1, revised) – International Atomic Energy Agency, Viin 2000--------------------------------------------------II LISA+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv, 27. juuli 1976, mootorsõidukite ja nende haagiste suunatulelaternaid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31976L0759

Euroopa Liidu Teataja L 262 , 27/09/1976 Lk 0071 - 0084 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 5 Lk 0100  Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 4 Lk 0042  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 5 Lk 0100  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 5 Lk 0110  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 13 Köide 5 Lk 0110

		Nõukogu direktiiv,27. juuli 1976,mootorsõidukite ja nende haagiste suunatulelaternaid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta(76/759/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [2]ning arvestades, et:tehnilised nõuded, millele mootorsõidukid peavad siseriiklike õigusaktide kohaselt vastama, kehtivad muu hulgas ka mootorsõidukite suunatulelaternate kohta;kõnealused nõuded on liikmesriigiti erinevad; seetõttu on vaja, et kõik liikmesriigid võtaksid lisaks olemasolevatele eeskirjadele või nende asemel vastu ühesugused nõuded, et eelkõige oleks võimalik iga sõidukiliigi suhtes rakendada nõukogu 6. veebruari 1970. aasta direktiivis 70/156/EMÜ (mootorsõidukite ja nende haagiste tüübikinnitust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta) [3] ettenähtud EMÜ tüübikinnitusmenetlust;direktiivis 76/756/EMÜ [4] sätestas nõukogu mootorsõidukite ja nende haagiste valgustus- ja valgussignaalseadmete paigaldamise ühised nõuded;suunatulelaternate ühtlustatud tüübikinnitusmenetlus võimaldab igal liikmesriigil kontrollida vastavust ühistele konstruktsiooni- ja katsetamisnõuetele ning teatada teistele liikmesriikidele kontrollimise tulemustest, saates nendele iga suunatulelaternate tüübi osa tüübikinnitustunnistuse koopia; osa EMÜ tüübikinnitusmärgi kinnitamine kõigile tüübikinnitusnõuete kohaselt valmistatud suunatulelaternatele välistab nende kontrollimise vajaduse teistes liikmesriikides;on soovitatav arvesse võtta tehnilisi nõudeid, mis on vastu võetud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni mootorsõidukite (v.a mootorrattad) ja nende haagiste suunatulelaternate kinnitamise ühtseid sätteid käsitlevas eeskirjas nr 6, [5] mis on lisatud 20. märtsi 1958. aasta kokkuleppele mootorsõidukite seadmete ja osade tüübikinnituse ja selle vastastikuse tunnustamise ühtsete tingimuste vastuvõtmise kohta;mootorsõidukeid käsitlevate siseriiklike õigusaktide ühtlustamine eeldab iga liikmesriigi territooriumil ühiste nõuete kohaselt tehtud kontrollimiste vastastikust tunnustamist,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 11. Iga liikmesriik annab osa EMÜ tüübikinnituse mis tahes suunatulelaternate tüübile, mis vastab 0, I, III, IV ja V lisas ettenähtud konstruktsiooni- ja katsetamisnõuetele.2. Osa EMÜ tüübikinnituse andnud liikmesriik võtab vajaduse korral koostöös teiste liikmesriikide pädevate asutustega vajalikud meetmed, et kontrollida tootmisnäidiste vastavust kinnitatud tüübile selleks vajalikus ulatuses. Selline kontroll piirdub pisteliste kontrollimistega.Artikkel 2Liikmesriigid annavad iga nende poolt artikli 1 kohaselt kinnitatud suunatulelaternate tüübi tootjale või tootja volitatud esindajale III lisas osutatud näidisele vastava osa EMÜ tüübikinnitusmärgi.Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed, et välistada niisuguste märkide kasutamine, mis võivad tekitada segadust artikli 1 kohaselt tüübikinnituse saanud suunatulelaternate ja muude seadmete vahel.Artikkel 31. Ükski liikmesriik ei tohi suunatulelaternate turuleviimist nende ehituse või toimimisviisi tõttu keelata, kui suunatulelaternatel on osa EMÜ tüübikinnitusmärk.2. Sellest olenemata võib liikmesriik keelata selliste osa EMÜ tüübikinnitusmärgiga suunatulelaternate turuleviimise, mis korduvalt ei vasta kinnitatud tüübile.Kõnesolev liikmesriik teatab viivitamata teistele liikmesriikidele ja komisjonile võetud meetmetest ja põhjendab oma otsust.Artikkel 4Iga liikmesriigi pädevad asutused saadavad ühe kuu jooksul muude liikmesriikide pädevatele asutustele II lisas esitatud näidise kohase osa tüübikinnitustunnistuse koopia iga suunatulelaterna tüübi kohta, millele nad tüübikinnituse annavad või mille puhul nad tüübikinnituse andmisest keelduvad.Artikkel 51. Kui osa EMÜ tüübikinnituse andnud liikmesriik leiab, et teatav hulk samasugust osa tüübikinnitusmärki kandvaid suunatulelaternaid ei vasta tema poolt kinnitatud tüübile, siis võtab see liikmesriik vajalikud meetmed tagamaks, et tootmisnäidised vastaksid kinnitatud tüübile. Kõnealuse liikmesriigi pädevad asutused informeerivad teiste liikmesriikide pädevaid asutusi võetud meetmetest, mis korduva nõuetest kõrvalekaldumise puhul võivad viia kuni osa EMÜ tüübikinnituse tühistamiseni. Nimetatud liikmesriigi asutused, olles saanud teise liikmesriigi pädevatelt asutustelt nõuetest kõrvalekaldumise teate, võtavad samasugused meetmed.2. Liikmesriikide pädevad asutused informeerivad üksteist ühe kuu jooksul igast osa EMÜ tüübikinnituse tühistamisest ja selle põhjustest.Artikkel 6Iga käesoleva direktiivi rakendamisel vastuvõetud sätete kohane otsus suunatulelaternale tüübikinnituse andmisest keeldumise või suunatule tüübikinnituse tühistamise või selle turuleviimise või kasutamise keelamise kohta peab olema üksikasjalikult põhjendatud. Sellisest otsusest teatatakse asjaomasele osapoolele ning samal ajal informeeritakse teda abinõudest, mis liikmesriikides kehtivate seaduste alusel on tema käsutuses, ning selliste abinõude kasutamise tähtaegadest.Artikkel 7Ükski liikmesriik ei tohi keelduda sõidukile EMÜ või siseriikliku tüübikinnituse andmisest suunatulelaternatega seotud põhjustel, kui suunatulelaternatel on osa EMÜ tüübikinnitusmärk ning need on kinnitatud direktiivis 76/756/EMÜ ettenähtud nõuete kohaselt.Artikkel 8Ükski liikmesriik ei tohi ühegi sõiduki müügist, registreerimisest, kasutuselevõtust või kasutamisest keelduda või seda keelata sõiduki suunatulelaternatega seotud põhjustel, kui suunatulelaternatel on osa EMÜ tüübikinnitusmärk ja need on kinnitatud direktiivis 76/756/EMÜ ettenähtud nõuete kohaselt.Artikkel 9Käesolevas direktiivis tähendab "sõiduk" teedel kasutamiseks mõeldud, kerega või kereta, vähemalt neljarattalist mootorsõidukit, mille valmistajakiirus on üle 25 km/h, ja selle haagiseid, v.a rööbastel liikuvad sõidukid, põllutöötraktorid ja -masinad ning muud töösõidukid.Artikkel 10Muudatused, mis on vajalikud lisades esitatud nõuete kohandamiseks tehnika arenguga, võetakse vastu direktiivi 70/156/EMÜ artiklis 13 ettenähtud korras.Artikkel 111. Liikmesriigid võtavad enne 1. juulit 1977. aastat vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid ning teatavad sellest viivitamata komisjonile. Nad rakendavad kõnealused õigusnormid hiljemalt alates 1. oktoobrist 1977.2. Pärast käesoleva direktiivi teatavakstegemist tagavad liikmesriigid komisjoni piisavalt varase informeerimise kõigist käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas liikmesriigi poolt vastu võetud või vastu võtta kavatsetavate õigusaktide eelnõudest, et komisjon jõuaks esitada oma seisukohad.Artikkel 12Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 27. juuli 1976Nõukogu nimeleesistujaM. van der Stoel[1] EÜT 28, 17.2.1967, lk 458/67.[2] EÜT 224, 5.12.1966, lk 3802/66.[3] EÜT L 42, 23.2.1970, lk 1.[4] EÜT L 262, 27.9.1976, lk 1.[5] Euroopa Majanduskomisjon, dokument E/ECE/324, 22. mai 1967. aasta addendum 5.--------------------------------------------------Lisade loetelu0 lisa | —Mõiste, üldised nõuded, valgustugevus, katsetusmetoodika, valguse värvus, toodete vastavus kinnitatud tüübile |I lisa | —Suunatulelaternate kategooriad: valguse ruumis jaotumise miinimumnurgad |II lisa | —Osa EMÜ tüübikinnitustunnistuse näidis |III lisa | Osa EMÜ tüübikinnitus- ja märgistamisnõudedLiide: Osa EMÜ tüübikinnitusmärgi näidis |IV lisa | —Fotomeetrilised mõõtmised |V lisa | —Valguse värvus, trikromaatilised koordinaadid |--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv, 27. märts 1991, teatavate kategooriate mootorsõidukite ja nende haagiste porikaitsesüsteeme käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31991L0226

Euroopa Liidu Teataja L 103 , 23/04/1991 Lk 0005 - 0028 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 20 Lk 0071  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 20 Lk 0071

		Nõukogu direktiiv,27. märts 1991,teatavate kategooriate mootorsõidukite ja nende haagiste porikaitsesüsteeme käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta(91/226/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100a,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]koostöös Euroopa Parlamendiga, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:siseturu järkjärguliseks väljakujundamiseks tähtajaga 31. detsember 1992 tuleb vastu võtta meetmed; arvestades, et siseturg hõlmab sisepiirideta ala, kus on tagatud kaupade, isikute, teenuste ja kapitali vaba liikumine;tehnilised nõuded, millele teatavate kategooriate mootorsõidukid ja nende haagised peavad siseriiklike õigusaktide alusel vastama, käsitlevad muu hulgas teatavate kategooriate mootorsõidukite ja nende haagiste porikaitsesüsteeme;kõnealused nõuded on liikmesriigiti erinevad; arvestades, et seetõttu on vaja, et kõik liikmesriigid võtaksid vastu ühesugused nõuded, et eelkõige oleks võimalik iga sõidukitüübi suhtes rakendada nõukogu 6. veebruari 1970. aasta direktiivis 70/156/EMÜ (liikmesriikide mootorsõidukite ja nende haagiste tüübikinnitust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta) [4], viimati muudetud direktiiviga 87/403/EMÜ [5], ettenähtud EMÜ tüübikinnitusmenetlust;liiklusohutuse parandamist silmas pidades on tähtis, et kõik kõrgemate kaalukategooriate kaubaautod, mille valmistajakiirus ületab teatava piiri, oleksid vee pritsmete takistamiseks varustatud tõhusate porikaitsesüsteemidega;sellist tüüpi süsteemidele on soovitav luua üks, erinevatele sõidukitüüpidele sobiv jõudluskatse, mis parandaks olukorda märgatavalt; porikaitsevarustuste osa EMÜ tüübikinnitusel on arvesse võetud kahte praegu turul olevat seadmete tüüpi, st energiat neelavat tüüpi ja õhku/vett eraldavat tüüpi; arvestades, et kinnitatava seadme tüübist sõltuvalt on olnud vajalik võimaldada kahe erineva testi tegemist;praegu käimasolevate uurimuste, uuringute ja katsete valguses kehtestatakse jõudluskatse nende seadmetega varustatud sõidukitüüpidele nii pea kui võimalik;liikmesriigid peavad pöörama tähelepanu faktile, et pritsmete moodustumine sõltub ka teepinna omadustest, rehvi turvise mustrist ning sõiduki kiirusest ja aerodünaamilistest omadustest;mootorsõidukeid käsitlevate siseriiklike õigusaktide ühtlustamine eeldab liikmesriikide poolt ühiste nõuete kohaselt tehtud kontrollimiste vastastikust tunnustamist,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 11. Liikmesriigid peavad andma osa EMÜ tüübikinnituse igat tüüpi seadmele, edaspidi "porikaitsevarustus", mis on ette nähtud vähendamaks pritsmete eemalepaiskumist liikuvate sõidukite rehvidelt, kui see vastab II lisas konstruktsiooni ja katsete kohta esitatud nõuetele ning arvestab I lisas esitatud mõistetega.2. Osa EMÜ tüübikinnituse andnud liikmesriik võtab vajaduse korral koostöös teiste liikmesriikide pädevate asutustega vajalikud meetmed, et kontrollida vajalikus ulatuses tootmisproovide vastavust kinnitatud tüübile. Sel eesmärgil peab liikmesriik rakendama IV lisa nõudeid.Artikkel 2Liikmesriigid annavad iga nende poolt vastavalt artiklile 1 kinnitatud porikaitsevarustuse tootjale või tootja volitatud esindajale II lisa 3. liites osutatud näidisele vastava osa EMÜ tüübikinnitusmärgi.Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed, et mitte kasutada märke, mis tõenäoliselt tekitavad segadust vastavalt artiklile 1 tüübikinnituse saanud porikaitsevarustuste ja muude seadmete vahel.Artikkel 3Ükski liikmesriik ei tohi keelata porikaitsevarustuste turulelaskmist nende konstruktsiooni või jõudlusega seotud põhjustel, kui neil on olemas osa EMÜ tüübikinnitusmärk.Sellest olenemata ei takista käesolev määrus liikmesriigil võtta meetmeid mitte lasta turule selliseid osa EMÜ tüübikinnitusmärgiga porikaitsevarustust, mis korduvalt ei vasta kinnitatud tüübile.Kõnealune liikmesriik teatab võetud meetmetest viivitamata teistele liikmesriikidele ja komisjonile ja põhjendab oma otsust. Kohaldatakse ka artikli 5 sätteid.Teise lõike järgi tuleb seadmeid pidada kinnitatud tüübile mittevastavaiks, kui ei ole järgitud II lisa nõudeid.Artikkel 4Iga liikmesriigi pädevad asutused saadavad ühe kuu jooksul muude liikmesriikide pädevatele asutustele tüübikinnitustunnistuste koopiad iga porikaitsevarustuse tüübi kohta, millele nad tüübikinnituse annavad või mille korral nad tüübikinnituse andmisest keelduvad.Artikkel 51. Kui osa EMÜ tüübikinnituse andnud liikmesriigi pädevad asutused leiavad, et tüübikinnitusmärki kandvad porikaitsevarustused ei vasta selles liikmesriigis kinnitatud tüübile, siis võetakse vajalikud meetmed tagamaks, et kinnitatud tüübi tootmisnäidised ennistatakse. Nad informeerivad teiste liikmesriikide pädevaid asutusi võetud meetmetest, mis vajaduse korral võivad viia osa EMÜ tüübikinnituse tühistamiseni.Nimetatud pädevad asutused, olles saanud teise liikmesriigi pädevatelt asutustelt teate nõuetest kõrvalekaldumise kohta, võtavad samasugused meetmed.2. Liikmesriigi pädevad asutused informeerivad üksteist ühe kuu jooksul osa EMÜ tüübikinnituse tühistamisest, edastades osa tüübikinnitustunnistuse koopia, millel peab olema allkiri, kuupäev ja suurte tähtedega kirjutatud tekst "EMÜ TÜÜBIKINNITUS TÜHISTATUD", ning esitama iga sellise meetme põhjused.3. Kui osa EMÜ tüübikinnituse andnud liikmesriik vaidlustab väidetava nõuetest kõrvalekaldumise, peavad asjaomased liikmesriigid püüdma vaidluse lahendada. Sellest teavitatakse komisjoni. Vajadusel korraldab see lahenduse leidmiseks asjakohased arutelud.Artikkel 6Iga käesoleva direktiivi rakendamisel vastuvõetud sätete kohane otsus keelduda porikaitsevarustusele tüübikinnituse andmisest või see tühistada või keelata nende turulelaskmist või kasutamist peab sisaldama üksikasjalikke põhjusi. Sellisest otsusest teatatakse asjaomasele osapoolele ning samal ajal informeeritakse teda õiguskaitsevahenditest, mis liikmesriikides kehtivate seaduste alusel on tema käsutuses ning selliste õiguskaitsevahendite kasutamiseks ettenähtud tähtaegadest.Artikkel 7Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmist mõistet: sõiduk – mistahes N-kategooria mootorsõiduk ja mistahes O-kategooria haagis, nagu on määratud direktiivi 70/156/EMÜ I lisas.Artikkel 8Ükski liikmesriik ei tohi keelduda sõidukile EMÜ või siseriikliku tüübikinnituse andmisest või keelata nende müüki, registreerimist, kasutuselevõtmist või kasutamist või sellest keelduda porikaitsesüsteemiga seotud põhjustel, kui need vastavad III lisas esitatud nõuetele ja kui porikaitsevarustused, millega sõidukid on varustatud, kannavad osa EMÜ tüübikinnitusmärki.Artikkel 9Muudatused, mis on vajalikud käesoleva direktiivi lisades esitatud nõuete kohandamiseks tehnika arenguga, võetakse vastu direktiivi 70/156/EMÜ artiklis 13 sätestatud korras.Artikkel 101. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid 10. aprilliks 1992. Liikmesriigid teatavad neist viivitamata komisjonile.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetavate siseriiklike põhiliste õigusnormide teksti.3. Kui liikmesriigid lõikes 1 esitatud normid vastu võtavad, peavad need sisaldama viidet käesolevale direktiivile või nende ametlikul avaldamisel peab kaasnema vastav viide. Sellise viitamise korra näevad ette liikmesriigid.Artikkel 11Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 27. märts 1991Nõukogu nimeleesistujaR. Goebbels[1] EÜT C 203, 14.8.1990, lk 16.[2] EÜT C 96, 17.4.1990, lk 92 ja 13. märtsi 1991. aasta otsus (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata).[3] EÜT C 62, 12.3.1990, lk 2.[4] EÜT L 42, 23.2.1970, lk 1.[5] EÜT L 220, 8.8.1987, lk 44.--------------------------------------------------LISADE LOETELUI LISA: | Mõisted |1. liide: | Katsed energiat neelavat tüüpi porikaitsevarustustele |2. liide: | Katsed vett/õhku eraldavat tüüpi porikaitsevarustustele |3. liide: | Osa EMÜ tüübikinnitusmärgi näidis |4. liide: | Osa EMÜ tüübikinnitustunnistuse näidis ||Liide: | Sõidukitüübi EMÜ tüübikinnitustunnistuse lisa porikaitsesüsteemide paigaldamise kohta ||IV LISA: | Toodangu vastavus Tootmise lõpetamine |JOONISED: | (1–9) |--------------------------------------------------