title: Nõukogu direktiiv, 30. november 1989, töökohale esitatavate ohutuse ja tervishoiu miinimumnõuete kohta (esimene üksikdirektiiv direktiivi 89/391/EMÜ artikli 16 lõike 1 tähenduses)

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31989L0654

Euroopa Liidu Teataja L 393 , 30/12/1989 Lk 0001 - 0012 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 5 Köide 4 Lk 0170  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 5 Köide 4 Lk 0170

		Nõukogu direktiiv,30. november 1989,töökohale esitatavate ohutuse ja tervishoiu miinimumnõuete kohta (esimene üksikdirektiiv direktiivi 89/391/EMÜ artikli 16 lõike 1 tähenduses)(89/654/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 118a,võttes arvesse pärast tööohutuse, -hügieeni ja -tervishoiu nõuandekomiteega konsulteerimist esitatud komisjoni ettepanekut, [1]koostöös Euroopa Parlamendiga, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:asutamislepingu artikkel 118a näeb ette, et nõukogu võtab direktiividega vastu miinimumnõuded, et eelkõige töökeskkonna parandamisega tagada töötajate ohutuse ja tervise parem kaitse;vastavalt nimetatud artikli tingimustele tuleb nendes direktiivides hoiduda haldus-, finants- ja õiguslike piirangute kehtestamisest viisil, mis pidurdaks väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete asutamist ja arengut;komisjoni teatis tööohutust, -hügieeni ja -tervishoidu käsitleva programmi kohta [4] näeb ette direktiivi vastuvõtmise töötajate tervise ja ohutuse tagamiseks töökohas;nõukogu võttis oma 21. detsembri 1987. aasta resolutsioonis tööohutuse, -hügieeni ja -tervishoiu kohta [5] teadmiseks komisjoni kavatsuse esitada nõukogule lähitulevikus töökoha töökorraldust käsitlevad miinimumnõuded;töötervishoiu ja -ohutuse paremaks tagamiseks kavandatud miinimumnõuete täitmine on töötajate tervise ja ohutuse kindlustamisel eriti oluline;käesolev direktiiv on üksikdirektiiv töötajate töötervishoiu ja tööohutuse parandamist soodustavate meetmete kehtestamist käsitleva nõukogu 12. juuni 1989. aasta direktiivi 89/391/EMÜ [6] artikli 16 lõike 1 tähenduses; seetõttu kohaldatakse kõnealuse direktiivi sätteid töökohtade suhtes täielikult, ilma et see piiraks käesolevas direktiivis sisalduvate rangemate ja/või erisätete kohaldamist;käesolev direktiiv on konkreetne samm siseturu sotsiaalse mõõtme väljaarendamisel;vastavalt otsusele 74/325/EMÜ, [7] viimati muudetud 1985. aasta ühinemisaktiga, konsulteerib komisjon selles valdkonnas ettepanekute koostamisel tööohutuse, -tervishoiu ja -hügieeni nõuandekomiteega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:I JAGUÜLDSÄTTEDArtikkel 1Reguleerimisala1. Käesolevas direktiivis, mis on esimene üksikdirektiiv direktiivi 89/391/EMÜ artikli 16 lõike 1 tähenduses, sätestatakse ohutuse ja tervishoiu miinimumnõuded töökohale, mis on määratletud artiklis 2.2. Käesolevat direktiivi ei kohaldata:a) väljaspool ettevõtet ja/või asutust kasutatavate transpordivahendite või transpordivahendite sees asuvate töökohtade suhtes;b) ajutiste või liikuvate töökohtade suhtes;c) kaevandustööstuse suhtes;d) kalapaatide suhtes;e) põldude, metsade ja muu maa suhtes, mis moodustavad põllumajandus- või metsamajandusettevõtte osa, kuid asuvad ettevõtte hoonetest eemal.3. Direktiivi 89/391/EMÜ sätteid kohaldatakse kogu lõikes 1 nimetatud valdkonnas täielikult, ilma et see piiraks käesolevas direktiivis sisalduvate rangemate ja/või erisätete kohaldamist.Artikkel 2MõisteKäesolevas direktiivis tähendab "töökoht" kohta, mis sisaldab ettevõtte ja/või asutuse tööruumides asuvaid töötamiskohti, ja mis tahes muud ettevõtte ja/või asutuse territooriumil asuvat kohta, kuhu töötajal on töötamise ajal juurdepääs.II JAGUTÖÖANDJA KOHUSTUSEDArtikkel 3Esmakordselt kasutusse võetavad töökohadTöökohad, mida kasutatakse esimest korda pärast 31. detsembrit 1992, peavad vastama I lisas sätestatud ohutuse ja tervishoiu miinimumnõuetele.Artikkel 4Juba kasutuses olevad töökohadTöökohad, mis on kasutuses juba enne 1. jaanuari 1993, peavad vastama II lisas sätestatud ohutuse ja tervishoiu miinimumnõuetele hiljemalt kolme aasta pärast alates kõnealusest kuupäevast.Portugali Vabariigi puhul peavad enne 1. jaanuari 1993 kasutuses olevad töökohad vastama II lisas sätestatud ohutuse ja tervishoiu miinimumnõuetele hiljemalt nelja aasta pärast alates kõnealusest kuupäevast.Artikkel 5Töökohtades tehtavad muudatusedKui töökohtades tehakse muudatusi, laiendusi ja/või ümberkorraldusi pärast 31. detsembrit 1992, võtab tööandja vajalikud meetmed, et tagada selliste muudatuste, laienduste ja/või ümberkorralduste vastavus I lisas sätestatud asjakohastele miinimumnõuetele.Artikkel 6ÜldnõudedTöötajate ohutuse ja tervise kaitseks peab tööandja tagama, et:- evakuatsioonipääsud ja -teed on kogu aeg vabad,- töökohta, eelkõige I ja II lisas nimetatud seadmeid ja vahendeid hooldatakse tehniliselt ja kõik leitud puudused, mis võivad töötajate ohutust ja tervist mõjutada, kõrvaldatakse võimalikult kiiresti,- töökohta, eelkõige I lisa punktis 6 ja II lisa punktis 6 nimetatud seadmeid ja vahendeid puhastatakse regulaarselt piisava hügieenitaseme saavutamiseks,- ohtude vältimiseks või kõrvaldamiseks ettenähtud, eelkõige I ja II lisas nimetatud ohutusvahendeid ja -seadmeid hooldatakse ja kontrollitakse regulaarselt.Artikkel 7Töötajate teavitamineIlma et see piiraks direktiivi 89/391/EMÜ artikli 10 kohaldamist, teavitatakse töötajaid ja/või nende esindajaid kõikidest meetmetest, mida töökohas seoses tervishoiu ja ohutusega võetakse.Artikkel 8Töötajatega konsulteerimine ja nende osalemineTöötajate ja/või nende esindajatega konsulteerimine ja nende osalemine käesoleva direktiivi ja selle lisadega seotud küsimustes toimub direktiivi 89/391/EMÜ artikli 11 kohaselt.III JAGUMUUD SÄTTEDArtikkel 9Lisade muudatusedLisades tehtavad üksnes tehnilised muudatused, mis on tingitud:- töökoha osade kavandamise, valmistamise või konstrueerimise tehnilist ühtlustamist ja standardimist käsitlevate direktiivide vastuvõtmisest ja/või- tehnika arengust, rahvusvahelistes normides ja spetsifikaatides tehtud muudatustest ja töökohtadega seotud teadmiste täienemisest,võetakse vastu direktiivi 89/391/EMÜ artiklis 17 sätestatud korras.Artikkel 10Lõppsätted1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid 31. detsembriks 1992. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Kreeka Vabariigi suhtes kohaldatakse kuupäeva 31. detsember 1994.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud või vastuvõetavate siseriiklike õigusnormide teksti.3. Liikmesriigid esitavad komisjonile iga viie aasta järel aruande käesoleva direktiivi sätete tegeliku rakendamise kohta, osutades tööandjate ja töötajate arvamusele.Komisjon teatab sellest Euroopa Parlamendile, nõukogule, majandus- ja sotsiaalkomiteele ning tööohutuse, -hügieeni ja -tervishoiu nõuandekomiteele.4. Komisjon esitab Euroopa Parlamendile, nõukogule ning majandus- ja sotsiaalkomiteele regulaarselt aruande käesoleva direktiivi rakendamise kohta, võttes arvesse lõikeid 1—3.Artikkel 11Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 30. november 1989Nõukogu nimeleesistujaJ. P. Soisson[1] EÜT C 141, 30.5.1988, lk 6,EÜT C 115, 8.5.1989, lk 34 jaEÜT C 284, 10.11.1989, lk 8.[2] EÜT C 326, 19.12.1988, lk 123 jaEÜT C 256, 9.10.1988, lk 51.[3] EÜT C 175, 4.7.1988, lk 28.[4] EÜT C 28, 3.2.1988, lk 3.[5] EÜT C 28, 3.2.1988, lk 1.[6] EÜT L 183, 29.6.1989, lk 1.[7] EÜT L 185, 9.7.1974, lk 15.--------------------------------------------------I LISADIREKTIIVI ARTIKLIS 3 NIMETATUD ESMAKORDSELT KASUTUSSE VÕETAVATELE TÖÖKOHTADELE ESITATAVAD OHUTUSE JA TERVISHOIU MIINIMUMNÕUDED1. Sissejuhatav märkusKäesolevas lisas sätestatud kohustusi kohaldatakse, kui töökoha või tegevuse iseloom, asjaolud või ohutegurid seda nõuavad.2. Stabiilsus ja kindlusHoonetel, kus töökohad asuvad, peab olema nende kasutusotstarbele vastav struktuur ja kindlus.3. ElektriseadmedElektriseadmed peavad olema kavandatud ja konstrueeritud nii, et need ei oleks tule- ega plahvatusohtlikud; isikud peavad olema piisavalt kaitstud otsesest või kaudsest kokkupuutest tingitud õnnetusohu eest.Materjalide ja kaitsevahendite kavandid, koostis ja valik peavad vastama pingele, välistingimustele ning seadmete osadele juurdepääsu omavate isikute pädevusele.4. Evakuatsiooniteed ja -pääsud4.1. Evakuatsiooniteed ja -pääsud peavad olema vabad ja viima võimalikult otse vabasse õhku või ohutusse piirkonda.4.2. Ohu korral peab töötajatel olema võimalik evakueeruda kõikidest töökohtadest kiiresti ja võimalikult ohutult.4.3. Evakuatsiooniteede ja -pääsude arv, jaotus ja mõõtmed sõltuvad töökohtade kasutusest, sisseseadest ja mõõtmetest ning kohalviibijate suurimast võimalikust arvust.4.4. Avariiuksed peavad avanema väljapoole.Lükand- või pöörduksi ei ole lubatud evakuatsioonipääsudeks ette näha.Avariiuksi ei tohi olla võimalik lukustada või kinnitada nii, et isik, kes soovib neid ohuolukorras kasutada, ei saa neid kergesti ja viivitamata avada.4.5. Evakuatsiooniteed ja -pääsud peavad olema märkidega tähistatud vastavalt direktiivi 77/576/EMÜ [1] alusel vastuvõetud siseriiklikele eeskirjadele.Märgid peavad paiknema kindlaksmääratud kohtades ja olema vastupidavad.4.6. Avariiuksi ei või lukustada.Evakuatsiooniteed ja -pääsud ning nendeni viivad liikumisteed ja uksed peavad olema takistuseta, nii et neid on igal ajal võimalik tõkestamatult kasutada.4.7. Valgustust vajavad evakuatsiooniteed ja -pääsud peavad olema varustatud piisava tugevusega avariivalgustusega juhuks, kui valgustus peaks rikki minema.5. Tulekahju avastamine ja tuletõrje5.1. Sõltuvalt ehitiste mõõtmetest ja kasutusotstarbest, nende sisseseadest, seal asuvate ainete keemilistest ja füüsikalistest omadustest ning kohalviibijate suurimast võimalikust arvust peavad töökohad olema varustatud asjakohaste tuletõrjeseadmetega ning vajaduse korral tulekahjuandurite ja häiresüsteemidega.5.2. Mitteautomaatseid tuletõrjeseadmeid peab olema kerge kätte saada ja lihtne kasutada.Seadmed peavad olema märkidega tähistatud vastavalt direktiivi 77/576/EMÜ alusel vastuvõetud siseriiklikele eeskirjadele.Märgid peavad paiknema kindlaksmääratud kohtades ja olema vastupidavad.6. Kinniste töökohtade ventilatsioon6.1. Tuleb võtta meetmeid, et tagada kinniste töökohtade piisav varustatus värske õhuga, võttes arvesse kasutatavaid töömeetodeid ja töötajatele esitatavaid füüsilisi nõudmisi.Kui kasutatakse sundventilatsioonisüsteemi, tuleb see hoida töökorras.Kontrollisüsteem peab märku andma kõikidest riketest, kui see on vajalik töötajate tervishoiu seisukohast.6.2. Kui kasutatakse kliimaseadet või mehaanilist ventilatsioonisüsteemi, peavad need töötama nii, et töötajad ei satu vaevusi põhjustavasse tuuletõmbusesse.Igasugune sade või mustus, mis võib õhku saastates töötajate tervist otseselt ohustada, tuleb viivitamata kõrvaldada.7. Ruumide temperatuur7.1. Töökohti sisaldavate ruumide temperatuur peab olema tööajal inimestele sobiv, võttes arvesse kasutatavaid töömeetodeid ja töötajatele esitatavaid füüsilisi nõudmisi.7.2. Puhkekohtade, töötajate olmeruumide, sanitaarsõlmede, sööklate ja esmaabiruumide temperatuur peab vastama nende ruumide konkreetsele otstarbele.7.3. Aknad, katuseaknad ja klaasseinad peaksid võimaldama vältida töökohtades liigset päikesevalgust, võttes arvesse töö ja töökoha laadi.8. Ruumide loomulik ja kunstlik valgustus8.1. Töökohad peavad saama piisavalt loomulikku valgust ja olema varustatud kunstliku valgustusega, mis on töötajate ohutuse ja tervise kaitseks piisav.8.2. Valgustusseadmed tuleb töökohti sisaldavatesse ruumidesse ja vahekäikudesse paigutada nii, et valgusti liik ei seaks töötajaid õnnetusohtu.8.3. Tööruumid, kus töötajad satuvad kunstliku valgustuse rikke korral ohtu, peavad olema varustatud piisava tugevusega avariivalgustusega.9. Põrandad, seinad, laed ja katused9.1. Töökohtade põrandatel ei või olla ohtlikke konarusi, auke ega kallakuid, põrandad peavad olema kindlalt paigaldatud ja stabiilsed ega või olla libedad.Tööruumid, kus töökohad asuvad, peavad olema nõuetekohaselt isoleeritud, võttes arvesse asjaomaseid tööülesandeid ja töötajate füüsilist koormust.9.2. Ruumide põrandaid, seinu ja lagesid peab olema võimalik puhastada ja uuendada piisava hügieenistandardi saavutamiseks.9.3. Läbipaistvad või poolläbipaistvad seinad, eelkõige klaasseinad ruumides või töökohtade ja liikumisteede läheduses, peavad olema selgelt märgistatud ja valmistatud ohutust materjalist või olema töökohtadest või liikumisteedest eraldatud, et töötajad nendega kokku ei puutuks või seinte purunemise korra vigastada ei saaks.9.4. Juurdepääs ebapiisava tugevusega materjalist valmistatud katustele ei ole lubatud, kui ei ole kasutada vahendeid seal tehtava töö ohutuse tagamiseks.10. Aknad ja katuseaknad10.1. Töötajatel peab olema võimalik aknaid, katuseaknaid ja ventilaatoreid ohutult avada, sulgeda, reguleerida või kinnitada. Avatud asendis ei tohi aknad töötajaid ohustada.10.2. Aknad ja katuseaknad tuleb kavandada koos seadmetega või neile tuleb paigaldada vahendid, mis võimaldavad neid puhastada ilma puhastajat või teisi hoones või hoone ümbruses viibivaid töötajaid ohustamata.11. Uksed ja väravad11.1. Uste ja väravate asukoht, arv, mõõtmed ja nende valmistamiseks kasutatav materjal valitakse ruumi või piirkonna laadi ja kasutusotstarbe alusel.11.2. Läbipaistvad uksed peavad olema selgesti märgistatud.11.3. Pendeluksed ja -väravad peavad olema läbipaistvad või läbipaistva paneeliga.11.4. Kui uste ja väravate läbipaistvad või poolläbipaistvad pinnad ei ole valmistatud ohutust materjalist ja on oht, et töötajad võivad ukse või värava purunemise korral vigastada saada, tuleb pinnad purunemise vastu kaitsta.11.5. Lükanduksed peavad olema kaitseseadisega, mis takistab rööbastelt mahajooksu ja ümberkukkumist.11.6. Ülespoole avanevatel ustel ja väravatel peab olema allakukkumist takistav mehhanism.11.7. Evakuatsiooniteedel asuvad uksed tuleb asjakohaselt tähistada.Neid peab olema võimalik igal ajal ilma eriabita seestpoolt avada.Uksi peab olema võimalik avada ka juhul, kui töökohti kasutatakse.11.8. Peamiselt sõidukite liikluseks ettenähtud väravate vahetus läheduses peavad asetsema ka uksed jalakäijatele, kui neil on ohtlik väravaid läbida; sellised uksed peavad olema selgelt märgistatud ja alaliselt takistusteta.11.9. Mehaanilisi uksi ja väravaid peab olema võimalik kasutada nii, et töötajaid ei ähvardaks õnnetusoht.Mehaanilised uksed ja väravad peavad olema varustatud kergesti eristatavate ja ligipääsetavate hädaseiskamisseadistega ja juhul, kui uksed või väravad voolu katkemisel automaatselt ei avane, peab olema võimalik neid käsitsi avada.12. Liikumisteed ja ohualad12.1. Liikumisteed, sealhulgas trepid, statsionaarsed redelid, laadimisplatvormid ja -rambid peavad olema sellise suurusega ning paiknema selliselt, et oleks tagatud jalakäijate ja sõidukite kerge, ohutu ja piisav juurdepääs sellistele teedele ning nende läheduses töötavate töötajate ohutus.12.2. Jalakäijate liiklemiseks ja/või kaupade veoks ettenähtud teede mõõtmed peavad vastama potentsiaalsete kasutajate arvule ja ettevõtte tüübile.Kui liikumisteel liiguvad transpordivahendid, peab jalakäijatele olema tagatud küllaldane ohutu liikumisruum.12.3. Sõidukite liikumisteede ning uste, väravate, jalakäijate läbipääsude, vahekäikude ja treppide vahel peab olema piisav vahemaa.12.4. Kui ruumide kasutus ja sisseseade seda töötajate kaitseks nõuab, peavad ruumisisesed liikumisteed olema selgesti märgistatud.12.5. Kui töökohas on ohualad, kus töö laadi tõttu esineb töötaja või esemete allakukkumise oht, tuleb need kohad võimaluste piires varustada seadmetega, mis takistavad kõrvaliste isikute juurdepääsu nendele aladele.Tuleb võtta asjakohased meetmed nende töötajate kaitseks, kellel on luba ohualale minna.Ohualad peavad olema selgesti märgistatud.13. Erimeetmed eskalaatorite ja liikuvteede jaoksEskalaatorid ja liikuvteed peavad töötama ohutult.Eskalaatoritel ja liikuvteedel peavad olema vajalikud kaitseseadised.Need tuleb varustada kergesti eristatavate ja ligipääsetavate hädaseiskamisseadistega.14. Laadimisplatvormid ja -rambid14.1. Laadimisplatvormid ja -rambid peavad vastama transporditavate koormate mõõtmetele.14.2. Laadimisplatvormil peab olema vähemalt üks väljapääs.Kui see on tehniliselt teostatav, peab teatavat pikkust ületava platvormi puhul olema väljapääs kummaski otsas.14.3. Laadimisrambid peavad olema võimalikult ohutud, et ära hoida tööliste allakukkumist.15. Ruumi mõõtmed ja õhuruum ning liikumisvabadus töökohas15.1. Tööruumide pindala, kõrgus ja õhuruum peavad olema piisavad, et töötajad saaksid ohutult ning tervist või heaolu ohustamata oma tööd teha.15.2. Töökoha vaba ja sisustamata pinna mõõtmed tuleb arvutada nii, et võimaldada töötajatele töötegemiseks piisav liikumisruum.Kui see ei ole töökohale eriomastel põhjustel võimalik, tuleb töötajale tagada piisav liikumisvabadus tema töökoha lähedal.16. Puhkeruumid16.1. Kui töötajate ohutus või tervishoid seda eelkõige tehtava töö liigi või töötajate piirmäära ületamise tõttu nõuab, tuleb töötajate käsutusse anda kergesti ligipääsetav puhkeruum.Seda sätet ei kohaldata, kui töötajad töötavad kontorites või samalaadsetes tööruumides, mis võimaldavad vaheajal piisavalt lõõgastuda.16.2. Puhkeruumid peavad olema küllaldase suurusega ning varustatud laudade ja seljatoega toolidega, mille arv vastab töötajate arvule.16.3. Puhkeruumides tuleb kehtestada asjakohased meetmed, et kaitsta mittesuitsetajaid tubakasuitsu põhjustatud vaevuste eest.16.4. Kui tööaeg katkestatakse regulaarselt ja sageli, kuid puhkeruum puudub, tuleb töötajate käsutusse anda muud ruumid, kus neil on võimalik katkestuste ajal viibida alati, kui nende ohutus või tervis seda nõuab.Tuleb võtta asjakohased meetmed, et kaitsta mittesuitsetajaid tubakasuitsu põhjustatud vaevuste eest.17. Rasedad ja rinnaga toitvad naisedRasedatel ja rinnaga toitvatel naistel peab olema võimalus sobivates tingimustes lamavas asendis puhata.18. Sanitaarseadmed18.1. Riietusruumid ja riidekapid18.1.1. Töötajate jaoks tuleb sisse seada asjakohased riietusruumid, kui nad peavad kandma tööriietust ja kui neilt ei saa tervislikel või kõlbelistel põhjustel nõuda riietumist muus ruumis.Riietusruumid peavad olema kergesti ligipääsetavad, küllaldaselt ruumikad ja varustatud istmetega.18.1.2. Riietusruumid peavad olema küllaldaselt ruumikad ja igal töötajal peab olema võimalus oma riideid tööajal lukustatud kohas hoida.Kui asjaolud (nt ohtlikud ained, niiskus, mustus) seda nõuavad, peavad töö- ja tavariiete jaoks olema eraldi kapid.18.1.3. Meeste ja naiste jaoks tuleb ette näha eraldi riietusruumid või võimalus riietusruume eraldi kasutada.18.1.4. Kui punkti 18.1.1 alusel riietusruume ei nõuta, tuleb igale töötajale tagada koht riiete hoidmiseks.18.2. Dušid ja valamud18.2.1. Töötajate käsutusse tuleb anda sobivad ja nõuetekohased dušid, kui nende töö laad või tervislikud põhjused seda nõuavad.Meeste ja naiste jaoks tuleb ette näha eraldi duširuumid või võimalus duširuume eraldi kasutada.18.2.2. Duširuumid peavad olema küllaldaselt ruumikad, et võimaldada igal töötajal takistamatult pesta asjakohasele hügieenistandardile vastavates tingimustes.Dušid peavad olema varustatud sooja ja külma jooksva veega.18.2.3. Kui punkti 18.2.1 esimese lõigu alusel dušše ei nõuta, peavad töökohtade ja riietusruumide lähedusse olema paigaldatud sobivad ja nõuetekohased valamud, mis on varustatud jooksva veega (vajadusel ka sooja veega).Meeste ja naiste jaoks peavad olema eraldi valamud või võimalus valamuid eraldi kasutada, kui kõlbelised põhjused seda nõuavad.18.2.4. Kui dušše või valamuid sisaldavad ruumid asuvad riietusruumidest eraldi, peab nende vahel olema kerge liikuda.18.3. Tualetid ja valamudTöökohtade, puhkeruumide, riietusruumide ning dušše või valamuid sisaldavate ruumide läheduses peavad olema eraldi ruumid, kus on piisavalt tualette ja valamuid.Meeste ja naiste jaoks tuleb ette näha eraldi tualetid või võimalus tualette eraldi kasutada.19. Esmaabiruumid19.1. Tuleb ette näha üks esmaabiruum või mitu esmaabiruumi, kui ruumide suurus, tegevuse laad või õnnetuste sagedus seda eeldavad.19.2. Esmaabiruumides peavad olema põhilised esmaabiseadised ja -vahendid ning neile peab olema võimalik kanderaamiga kergesti ligi pääseda.Esmaabiseadised ja -vahendid peavad olema märgistatud vastavalt direktiivi 77/576/EMÜ alusel vastuvõetud siseriiklikele eeskirjadele.19.3. Lisaks peavad esmaabivahendid olema kättesaadavad kõikides kohtades, kus töötingimused seda nõuavad.Esmaabivahendid peavad olema nõuetekohaselt märgistatud ja kergesti ligipääsetavad.20. Puuetega töötajadTöökohtade paigutamisel tuleb vajaduse korral arvesse võtta puuetega töötajaid.See säte kehtib eelkõige uste, vahekäikude, treppide, duššide, valamute, tualettide ja töökohtade kohta, mida puuetega isikud otseselt kasutavad või milles nad viibivad.21. Väliskeskkonnas asuvad töökohad (erisätted)21.1. Väliskeskkonnas asuvad töökohad, liikumisteed ja muud piirkonnad või seadised, mida töötajad töö käigus kasutavad või milles nad viibivad, tuleb korraldada nii, et see ei ohustaks jalakäijate ja sõidukite liiklust.Jaotisi 12, 13 ja 14 kohaldatakse ka ettevõtte tegutsemiskohas asuvate peamiste liikumisteede (kinniste töökohtadeni viivad liikumisteed), ettevõtte seadeldiste regulaarseks hoolduseks ja järelevalveks kasutatavate liikumisteede ning laadimisplatvormide suhtes.Jaotist 12 kohaldatakse ka välistingimustes asuvate töökohtade suhtes.21.2. Kui päevavalgus ei ole piisav, peavad väliskeskkonnas paiknevad töökohad olema küllaldase kunstliku valgustusega.21.3. Kui töötajad töötavad välistingimustes asuvates töökohtades, tuleb sellised töökohad võimaluste piires korraldada nii, et töötajad:a) oleksid kaitstud halva ilma ja, vajaduse korral, kukkuvate esemete eest;b) ei puutuks kokku kahjuliku müra ja kahjulike välismõjudega, nagu gaasid, aurud või tolm;c) saaksid ohu korral oma töökohtadest kiiresti lahkuda või neid oleks võimalik kiiresti abistada;d) ei libastuks ega kukuks.[1] EÜT L 229, 7.9.1977, lk 12.--------------------------------------------------II LISADIREKTIIVI ARTIKLIS 4 NIMETATUD JUBA KASUTUSES OLEVATELE TÖÖKOHTADELE ESITATAVAD OHUTUSE JA TERVISHOIU MIINIMUMNÕUDED1. Sissejuhatav märkusKäesolevas lisas sätestatud kohustusi kohaldatakse, kui töökoha või tegevuse iseloom, asjaolud või ohutegurid seda nõuavad.2. Stabiilsus ja kindlusHoonetel, kus töökohad asuvad, peab olema nende kasutusviisile vastav struktuur ja kindlus.3. ElektriseadmedElektriseadmed peavad olema kavandatud ja konstrueeritud nii, et need ei oleks tule- ega plahvatusohtlikud; isikud peavad olema piisavalt kaitstud otsesest või kaudsest kokkupuutest tingitud õnnetusohu eest.Elektriseadmed ja kaitsevahendid peavad vastama pingele, välistingimustele ning seadmete osadele juurdepääsu omavate isikute pädevusele.4. Evakuatsiooniteed ja -pääsud4.1. Evakuatsiooniteed ja -pääsud peavad olema vabad ja viima võimalikult otse vabasse õhku või ohutusse piirkonda.4.2. Ohu korral peab töötajatel olema võimalik evakueeruda kõikidest töökohtadest kiiresti ja võimalikult ohutult.4.3. Evakuatsiooniteid ja -pääse peab olema piisav arv.4.4. Avariiuksed peavad avanema väljapoole.Lükand- või pöörduksi ei ole lubatud evakuatsioonipääsudeks ette näha.Avariiuksi ei tohi olla võimalik lukustada ega kinnitada nii, et isik, kes soovib neid ohuolukorras kasutada, ei saa neid kergesti ja viivitamata avada.4.5. Evakuatsiooniteed ja -pääsud peavad olema märkidega tähistatud vastavalt direktiivi 77/576/EMÜ alusel vastuvõetud siseriiklikele eeskirjadele.Märgid peavad paiknema kindlaksmääratud kohtades ja olema vastupidavad.4.6. Avariiuksi ei või lukustada.Evakuatsiooniteed ja -pääsud ning nendeni viivad liikumisteed ja uksed peavad olema takistuseta, et neid oleks igal ajal võimalik tõkestamatult kasutada.4.7. Valgustust vajavad evakuatsiooniteed ja -pääsud peavad olema varustatud piisava tugevusega avariivalgustusega juhuks, kui valgustus peaks rikki minema.5. Tulekahju avastamine ja tuletõrje5.1. Sõltuvalt ehitiste mõõtmetest ja kasutusotstarbest, nende sisseseadest, seal asuvate ainete keemilistest ja füüsikalistest omadustest ning kohalviibijate suurimast võimalikust arvust peavad töökohad olema varustatud asjakohaste tuletõrjeseadmetega ning vajaduse korral tulekahjuandurite ja häiresüsteemidega.5.2. Mitteautomaatseid tuletõrjeseadmeid peab olema kerge kätte saada ja lihtne kasutada.Seadmed peavad olema märkidega tähistatud vastavalt direktiivi 77/576/EMÜ alusel vastuvõetud siseriiklikele eeskirjadele.Märgid peavad paiknema kindlaksmääratud kohtades ja olema vastupidavad.6. Kinniste töökohtade ventilatsioonTuleb võtta meetmeid, et tagada kinniste töökohtade piisav varustatus värske õhuga, võttes arvesse kasutatavaid töömeetodeid ja töötajatele esitatavaid füüsilisi nõudmisi.Kui kasutatakse sundventilatsioonisüsteemi, tuleb see hoida töökorras.Kontrollisüsteem peab märku andma kõikidest riketest, kui see on vajalik töötajate tervishoiu seisukohast.7. Ruumide temperatuur7.1. Töökohti sisaldavate ruumide temperatuur peab olema tööajal inimestele sobiv, võttes arvesse kasutatavaid töömeetodeid ja töötajatele esitatavaid füüsilisi nõudmisi.7.2. Puhkekohtade, töötajate olmeruumide, sanitaarsõlmede, sööklate ja esmaabiruumide temperatuur peab vastama nende ruumide konkreetsele otstarbele.8. Ruumide loomulik ja kunstlik valgustus8.1. Töökohad peavad võimaluste piires saama piisavalt loomulikku valgust ja olema varustatud kunstliku valgustusega, mis on töötajate ohutuse ja tervise kaitseks küllaldane.8.2. Tööruumid, kus töötajad satuvad kunstliku valgustuse rikke korral ohtu, peavad olema varustatud piisava tugevusega avariivalgustusega.9. Uksed ja väravad9.1. Läbipaistvad uksed peavad olema selgesti märgistatud.9.2. Pendeluksed ja -väravad peavad olema läbipaistvad või läbipaistva paneeliga.10. OhualadKui töökohas on ohualad, kus töö laadi tõttu esineb töötaja või esemete allakukkumise oht, tuleb need kohad võimaluste piires varustada seadistega, mis takistavad kõrvaliste isikute juurdepääsu nendele aladele.Tuleb võtta asjakohased meetmed nende töötajate kaitseks, kellel on luba ohualale minna.Ohualad peavad olema selgesti märgistatud.11. Puhkeruumid ja -alad11.1. Kui töötajate ohutus või tervishoid seda eelkõige tehtava töö liigi või töötajate piirmäära ületamise tõttu nõuab, tuleb töötajate käsutusse anda kergesti ligipääsetav puhkeruum või asjakohane puhkeala.Seda sätet ei kohaldata, kui töötajad töötavad kontorites või samalaadsetes tööruumides, mis võimaldavad vaheajal piisavalt lõõgastuda.11.2. Puhkeruumid ja -alad peavad olema varustatud laudade ja seljatoega toolidega.11.3. Puhkeruumides ja -aladel tuleb kehtestada asjakohased meetmed, et kaitsta mittesuitsetajaid tubakasuitsu põhjustatud vaevuste eest.12. Rasedad ja rinnaga toitvad naisedRasedatel ja rinnaga toitvatel naistel peab olema võimalus sobivates tingimustes lamavas asendis puhata.13. Sanitaarseadmed13.1. Riietusruumid ja riidekapid13.1.1. Töötajate jaoks tuleb sisse seada asjakohased riietusruumid, kui nad peavad kandma tööriietust ja kui neilt ei saa tervislikel või kõlbelistel põhjustel nõuda riietumist muus ruumis.Riietusruumid peavad olema kergesti ligipääsetavad ja küllaldase mahutavusega.13.1.2. Riietusruumides peab igal töötajal olema võimalus oma riideid tööajal lukustatud kohas hoida.Kui asjaolud (nt ohtlikud ained, niiskus, mustus) seda nõuavad, peavad töö- ja tavariiete jaoks olema eraldi kapid.13.1.3. Meeste ja naiste jaoks tuleb ette näha eraldi riietusruumid või võimalus riietusruume eraldi kasutada.13.2. Dušid, tualetid ja valamud13.2.1. Töökohad tuleb sisse seada nii, et töötajate läheduses on:- dušid, kui töö laad seda nõuab,- eriruumid, kus on piisavalt tualette ja valamuid.13.2.2. Dušid ja valamud peavad olema varustatud jooksva veega (vajadusel ka sooja veega).13.2.3. Meeste ja naiste jaoks tuleb ette näha eraldi dušid või võimalus dušše eraldi kasutada.Meeste ja naiste jaoks tuleb ette näha eraldi tualetid või võimalus tualette eraldi kasutada.14. EsmaabivahendidTöökohad peavad olema varustatud esmaabivahenditega.Esmaabivahendid peavad olema nõuetekohaselt märgistatud ja kergesti ligipääsetavad.15. Puuetega töötajadTöökohtade paigutamisel tuleb vajaduse korral arvesse võtta puuetega töötajaid.See säte kehtib eelkõige uste, vahekäikude, treppide, duššide, valamute, tualettide ja töökohtade kohta, mida puuetega isikud otseselt kasutavad või milles nad viibivad.16. Jalakäijate ja sõidukite liikumineVälistingimustes ja sisetingimustes asuvad töökohad tuleb korraldada nii, et jalakäijad ja sõidukid saaksid ohutult liigelda.17. Välistingimustes asuvad töökohad (erisätted)Kui töötajad töötavad välistingimustes asuvates töökohtades, tuleb sellised töökohad võimaluste piires korraldada nii, et:a) töötajad oleksid kaitstud halva ilma ja, vajaduse korral, kukkuvate esemete eest;b) ei puutuks kokku kahjuliku müra ja kahjulike välismõjudega, nagu gaasid, aurud või tolm;c) saaksid ohu korral oma töökohtadest kiiresti lahkuda või neid oleks võimalik kiiresti abistada;d) ei libastaks ega kukuks.--------------------------------------------------


title: Nõukogu direktiiv 2004/81/EÜ, 29. aprill 2004, elamisloa väljaandmise kohta pädevate asutustega koostööd tegevatele kolmandate riikide kodanikele, kes on inimkaubanduse ohvrid või kelle ebaseaduslikule sisserändele on kaasa aidatud

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32004L0081

Nõukogu direktiiv 2004/81/EÜ, 29 aprill 2004, elamisloa väljaandmise kohta kolmandate riikide kodanikele, kes on inimkaubanduse ohvrid või kes on olnud seotud ebaseaduslikule sisserändele kaasaaitamisega, kuid teevad pädevate asutustega koostööd

Euroopa Liidu Teataja L 261 , 06/08/2004 Lk 0019 - 0023

		Nõukogu direktiiv 2004/81/EÜ,29. aprill 2004,elamisloa väljaandmise kohta pädevate asutustega koostööd tegevatele kolmandate riikide kodanikele, kes on inimkaubanduse ohvrid või kelle ebaseaduslikule sisserändele on kaasa aidatudEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 63 punkti 3,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [2]võttes arvesse Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [3]olles konsulteerinud regioonide komiteeganing arvestades järgmist:(1) Ühise sisserändepoliitika kujundamine, sealhulgas välismaalaste sissesõidu ja elamise tingimuste määratlemine ning meetmed ebaseadusliku sisserände vastu võitlemiseks, moodustab osa Euroopa Liidu vabadusel, julgeolekul ja õigusel rajaneva piirkonna loomise eesmärgist.(2) Euroopa Nõukogu väljendas oma erakorralisel istungil Tamperes 15. ja 16. oktoobril 1999 kindlat kavatsust ebaseadusliku sisserändega tegelemiseks rohujuure tasandil, näiteks võttes sihikule inimkaubanduse ja migrantide majandusliku ekspluateerimisega tegelejad. Nõukogu kutsus liikmesriike üles koondama oma jõupingutusi kuritegelike võrgustike avastamiseks ja lammutamiseks, kaitstes samas ohvrite õigusi.(3) Märk rahvusvahelisel tasandil kasvavast murest seoses selle ilminguga oli ÜRO Peaassamblee riikidevahelise organiseeritud kuritegevuse vastu võitlemise konventsiooni vastuvõtmine, mida täiendab ÜRO protokoll inimestega, eelkõige naiste ja lastega kauplemise takistamiseks, sellise kauplemise vastu võitlemiseks ja selle eest karistamiseks ning välismaalaste ebaseaduslikku üle maa-, õhu- või merepiiri toimetamist tõkestav protokoll. Ühendus ja 15 liikmesriiki allkirjastasid need detsembris 2000.(4) Käesolev direktiiv ei piira pagulastele, täiendava kaitse saajatele ja rahvusvahelise pagulasõiguse alusel rahvusvahelist kaitset taotlevatele isikutele antavat kaitset ning ei piira muid inimõigusi käsitlevaid instrumente.(5) Käesolev direktiiv ei piira teisi ohvrite, tunnistajate või eriti kaitsetute isikute kaitset käsitlevaid sätteid. Samuti ei kahanda see liikmesriikide õigusi seoses humanitaarsetel või muudel kaalutlustel antud elamisõigusega.(6) Käesolevas direktiivis austatakse põhiõigusi ja järgitakse näiteks Euroopa Liidu põhiõiguste hartas tunnustatud põhimõtteid.(7) Liikmesriigid peaksid käesoleva direktiivi sätted jõustama diskrimineerimata soo, rassi, nahavärvuse, etnilise või sotsiaalse päritolu, geneetiliste omaduste, keele, usutunnistuse või veendumuste, poliitiliste või muude arvamuste, rahvusvähemusse kuulumise, varalise seisundi, sünnipära, puuete, vanuse või seksuaalse sättumuse tõttu.(8) Euroopa tasandil võeti eespool nimetatud rikkumiste vältimise ja nende vastu võitlemise tugevdamiseks vastu nõukogu 28. novembri 2002. aasta direktiiv 2002/90/EÜ, millega määratletakse kaasaaitamine ebaseaduslikule piiriületamisele, läbisõidule ja elamisele [4] ning nõukogu 19. juuli 2002. aasta raamotsus 2002/629/JSK inimkaubanduse vastu võitlemise kohta. [5](9) Käesoleva direktiiviga kehtestatakse elamisluba, mis on ette nähtud inimkaubanduse ohvritele, või kui liikmesriik otsustab laiendada käesoleva direktiivi kohaldamisala, kolmandate riikide kodanikele, kelle ebaseaduslikule sisserändele on kaasa aidatud, kellele elamisluba on piisav stiimul koostöö tegemiseks pädevate asutustega, hõlmates samas teatavaid väärkohtlemise eest kaitsvaid tingimusi.(10) Selleks on vaja sätestada elamisloa väljastamise kriteeriumid, riigis viibimise tingimused ning uuendamata jätmise ja kehtetuks tunnistamise põhjused. Viibimisõigus käesoleva direktiivi mõistes sõltub tingimustest ja on ajutise loomuga.(11) Asjaomastele kolmandate riikide kodanikele tuleb teatada elamisloa saamise võimalusest ja anda järelemõtlemisaeg. See peaks aitama panna neid olukorda, mis võimaldab võtta vastu teadva otsuse, kas teha koostööd pädevate asutustega, milleks võivad olla politsei, prokuratuuri- ja kohtuorganid (pidades silmas võimalikke sellega seotud riske), või mitte, et nad teeksid koostööd vabal tahtel ja seega tõhusamalt.(12) Arvestades kolmandate riikide kodanike kaitsetust, tuleb neile osutada käesoleva direktiiviga sätestatud abi. Kõnealune abi peaks võimaldama neil toibuda ja pääseda rikkumiste toimepanijate mõju alt. Käesoleva direktiiviga reguleeritud kolmandate riikide kodanikele antav arstiabi hõlmab vajaduse korral ka psühhoteraapiat.(13) Otsuse elamisloa väljastamise kohta vähemalt kuueks kuuks või selle uuendamise kohta peaksid tegema pädevad asutused, kes peaksid arvestama asjaomaste tingimuste täitmist.(14) Käesolevat direktiivi tuleks kohaldada ilma et see piiraks pädevate asutuste tegevust asjaomase siseriikliku menetluse kõigis faasides, eelkõige asjaomaste rikkumiste uurimisel.(15) Liikmesriigid peaksid oma siseriiklike õigusaktide kohaselt kaaluma viibimise lubamist muul põhjusel kolmandate riikide kodanikele, kes võivad kuuluda käesoleva direktiivi kohaldamisalasse, kuid kes ei vasta (enam) selles sätestatud tingimustele, nende pereliikmetele või nende pereliikmetena käsitatavatele isikutele.(16) Et võimaldada asjaomastel kolmandate riikide kodanikel saavutada sõltumatust ja mitte pöörduda tagasi kuritegelikku võrgustikku, tuleks elamisloa valdajatele anda käesolevas direktiivis sätestatud tingimustel luba juurdepääsuks tööjõuturule ning kutseõppele ja haridusele. Elamisloa omajatele loa andmisel juurdepääsuks kutseõppele ja haridusele peaksid liikmesriigid eelkõige arvestama viibimise tõenäolist kestust.(17) Asjaomaste kolmandate riikide kodanike osalemine juba olemasolevates või tulevastes programmides ja kavades peaks aitama kaasa nende tagasipöördumisele normaalse ühiskonnaelu juurde.(18) Kui asjaomased kolmandate riikide kodanikud esitavad taotluse muud liiki elamisloa saamiseks, teevad liikmesriigid otsuse, kohaldades riigis kehtivaid tavalisi välismaalasi puudutavaid õigusakte. Kõnealuse taotluse läbivaatamisel peaksid liikmesriigid arvestama asjaolu, et asjaomastele kolmandate riikide kodanikele on antud käesoleva direktiivi alusel väljastatud elamisluba.(19) Liikmesriigid peaksid andma komisjonile seoses käesoleva direktiivi rakendamisega teavet, mis on kindlaks tehtud justiits- ja siseküsimuste valdkonda kuuluvate statistiliste andmete kogumise ja käsitlemisega seotud tegevuse raames.(20) Kuna liikmesriigid ei saa täielikult täita eesmärki, milleks on inimkaubanduse vastu võitlemisel koostööd tegevatele asjaomastele kolmandate riikide kodanikele elamisloa kehtestamine, mistõttu meetmete ulatust arvestades oleks eesmärgi saavutamist parem tagada ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Nimetatud artikliga sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv kaugemale sellest, kui on vaja nimetatud eesmärgi saavutamiseks.(21) Vastavalt Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukohta käsitleva protokolli artiklitele 1 ja 2 ning ilma et see piiraks selle protokolli artikli 4 kohaldamist, ei osale Ühendkuningriik ja Iirimaa käesoleva direktiivi vastuvõtmisel ning seetõttu ei ole see direktiiv Ühendkuningriigile ja Iirimaale siduv ja seda ei kohaldata nende suhtes.(22) Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud Taani seisukohta käsitleva protokolli artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva direktiivi vastuvõtmisel, mistõttu see ei ole tema suhtes siduv ega tema suhtes kohaldatav,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:I PEATÜKKÜLDSÄTTEDArtikkel 1EesmärkKäesoleva direktiivi eesmärk on määratleda tingimused asjaomase siseriikliku menetluse pikkusega seotud tähtajaliste elamislubade andmiseks kolmandate riikide kodanikele, kes teevad koostööd võitluses inimkaubanduse või ebaseaduslikule sisserändele kaasaaitava tegevuse vastu.Artikkel 2MõistedKäesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:a) kolmanda riigi kodanik – isik, kes ei ole liidu kodanik asutamislepingu artikli 17 lõike 1 tähenduses;b) ebaseaduslikule sisserändele kaasaaitav tegevus – hõlmab juhtumeid, millele on viidatud direktiivi 2002/90/EÜ artiklites 1 ja 2;c) inimkaubandus – hõlmab juhtumeid, millele on viidatud raamotsuse 2002/629/JSK artiklites 1, 2 ja 3;d) väljasaatmise otsuse jõustamismeede – liikmesriigi võetav mis tahes meede jõustamaks pädevate asutuste otsust kolmanda riigi kodaniku väljasaatmise kohta;e) elamisluba – liikmesriigi väljastatud mis tahes luba, mis lubab käesolevas direktiivis sätestatud tingimustele vastaval kolmanda riigi kodanikul viibida seaduslikult liikmesriigi territooriumil;f) saatjata alaealised – kolmandate riikide kodanikud vanuses alla kaheksateistkümne aasta, kes saabuvad liikmesriigi territooriumile ilma õiguse või tava kohaselt nende eest vastutava täisealiseta, seni kui selline isik on nad tegelikult oma hoole alla võtnud, või alaealised, kes on üksi jäetud pärast liikmesriigi territooriumile saabumist.Artikkel 3Kohaldamisala1. Liikmesriigid kohaldavad käesolevat direktiivi kolmandate riikide kodanike suhtes, kes on või on olnud inimkaubandusega seotud rikkumiste ohvrid, isegi kui nad on sisenenud liikmesriikide territooriumile ebaseaduslikult.2. Liikmesriigid võivad käesolevat direktiivi kohaldada kolmandate riikide kodanike suhtes, kelle ebaseaduslikule sisserändele on kaasa aidatud.3. Käesolevat direktiivi kohaldatakse asjaomaste kolmandate riikide kodanike suhtes, kes on jõudnud asjaomase liikmesriigi õigusaktidega sätestatud täisikka.Erandina võivad liikmesriigid otsustada kohaldada käesolevat direktiivi oma siseriiklikes õigusaktides sätestatud tingimuste kohaselt alaealiste suhtes.Artikkel 4Soodsamad sättedKäesolev direktiiv ei takista liikmesriike võtmast vastu või säilitamast käesoleva direktiiviga hõlmatud isikute suhtes soodsamaid sätteid.II PEATÜKKELAMISLOA VÄLJASTAMISE KORDArtikkel 5Asjaomastele kolmandate riikide kodanikele antav teaveKui liikmesriikide pädevad asutused võtavad seisukoha, et kolmanda riigi kodanik võib kuuluda käesoleva direktiivi reguleerimisalasse, teavitavad nad asjaomast isikut käesoleva direktiivi alusel pakutavatest võimalustest.Liikmesriigid võivad otsustada, et kõnealust teavet võib anda ka valitsusväline organisatsioon või ühing, kellele asjaomase liikmesriik on selle ülesandeks teinud.Artikkel 6Järelemõtlemisaeg1. Liikmesriigid tagavad, et asjaomastele kolmandate riikide kodanikele antakse järelemõtlemisaeg, mis võimaldab neil toibuda ja pääseda rikkumiste toimepanijate mõju alt, et nad saaksid võtta vastu teadva otsuse, kas teha pädevate asutustega koostööd või mitte.Esimeses lõigus osutatud ajavahemiku kestus ja algus määratakse kindlaks siseriikliku õiguse kohaselt.2. Järelemõtlemisajal ja pädevate asutuste otsust oodates on kolmandate riikide kodanikele kättesaadav artiklis 7 osutatud kohtlemine ning nende vastu ei ole võimalik jõustada väljasaatmisotsust.3. Järelemõtlemisaeg ei anna käesoleva direktiivi alusel elamisõigust.4. Liikmesriik võib järelemõtlemisaja alati lõpetada, kui päevad asutused on teinud kindlaks, et asjaomane isik on aktiivselt, vabatahtlikult ja omal algatusel uuendanud kontakte artikli 2 punktides b ja c osutatud rikkumiste toimepanijatega, või avaliku korra ja riigi julgeoleku kaitsega seotud põhjustel.Artikkel 7Enne elamisloa väljastamist tagatav kohtlemine1. Liikmesriigid tagavad, et piisavate vahenditeta asjaomastele kolmandate riikide kodanikele antakse elatustase, mis võimaldab tagada nende toimetuleku ja juurdepääsu erakorralisele arstiabile. Nad hoolitsevad kõige kaitsetumate erivajaduste, sealhulgas vajaduse korral ja siseriikliku õigusega sätestatud juhtudel psühholoogilise abi eest.2. Liikmesriigid võtavad käesoleva direktiivi kohaldamisel kooskõlas siseriikliku õigusega nõuetekohaselt arvesse asjaomaste kolmandate riikide kodanike turvalisuse ja kaitse vajadust.3. Liikmesriigid osutavad asjaomastele kolmandate riikide kodanikele vajaduse korral tõlketeenuseid.4. Liikmesriigid võivad osutada asjaomastele kolmandate riikide kodanikele siseriiklikus õiguses sätestatud tingimustel tasuta õigusabi, kui see on kehtestatud.Artikkel 8Elamisloa väljastamine ja uuendamine1. Pärast järelemõtlemisaja lõppu või varem, kui pädevad asutused on seisukohal, et asjaomane kolmanda riigi kodanik on juba täitnud punktis b sätestatud kriteeriumi, kaaluvad liikmesriigid:a) võimalust, mis antakse tema viibimise pikendamisega liikmesriigi territooriumil uurimise või kohtumenetluse huvides, jab) kas ta on näidanud üles selget kavatsust teha koostööd jac) kas ta on katkestanud kõik suhted isikutega, keda kahtlustatakse tegudes, mis võivad kuuluda artikli 2 punktides b ja c osutatud rikkumiste hulka.2. Elamisloa andmiseks ja ilma et see piiraks avaliku korra ja riigi julgeoleku kaitsega seotud põhjusi, nõutakse lõikes 1 osutatud tingimuste täitmist.3. Ilma et see piiraks artiklis 14 osutatud kehtetuks tunnistamise sätete kohaldamist, kehtib elamisluba vähemalt kuus kuud. Seda uuendatakse, kui käesoleva artikli lõikes 2 sätestatud tingimused on endiselt täidetud.III PEATÜKKELAMISLOA VALDAJATE KOHTLEMINEArtikkel 9Pärast elamisloa väljastamist tagatav kohtlemine1. Liikmesriigid tagavad, et elamisloa omajatele, kellel puuduvad piisavad vahendid, saab osaks vähemalt sama kohtlemine, nagu sätestatud artiklis 7.2. Liikmesriigid tagavad vajaliku arsti- või muu abi asjaomastele kolmandate riikide kodanikele, kellel puuduvad piisavad vahendid ja kellel on erivajadused, näiteks rasedatele naistele, puuetega isikutele, seksuaalvägivalla või muude vägivalla vormide ohvritele ja, kui liikmesriigid kasutavad artikli 3 lõikes 3 sätestatud võimalust, alaealistele.Artikkel 10AlaealisedKui liikmesriigid kasutavad artikli 3 lõikes 3 sätestatud võimalust, kohaldatakse järgmisi sätteid:a) Liikmesriigid võtavad käesoleva direktiivi kohaldamisel nõuetekohaselt arvesse lapse parimaid huvisid. Nad tagavad, et menetlus vastab lapse vanusele ja küpsusastmele. Eelkõige võivad nad järelemõtlemisaega pikendada, kui leitakse, et see on lapse parimates huvides.b) Liikmesriigid tagavad alaealistele juurdepääsu haridussüsteemile kodanikega samadel tingimustel. Liikmesriigid võivad sätestada, et nimetatud juurdepääs peab piirduma üksnes avaliku haridussüsteemiga.c) Saatjata alaealistest kolmandate riikide kodanike puhul võtavad liikmesriigid vajalikke meetmeid, et teha kindlaks nende isik, rahvus ja asjaolu, et neil puudub saatja. Nad teevad kõik, et leida võimalikult kiiresti nende perekond ning võtavad viivitamata vajalikke meetmeid vajaduse korral juriidilise esindatuse tagamiseks kriminaalmenetluses kooskõlas siseriikliku õigusega.Artikkel 11Töö, kutseõpe ja haridus1. Liikmesriigid määratlevad eeskirjad, mille alusel elamisloa valdajatele antakse luba juurdepääsuks tööjõuturule, kutseõppele ja haridusele.Kõnealune juurdepääs piirdub elamisloa kestusega.2. Pädevad asutused määravad siseriiklike õigusaktide alusel kindlaks tööjõuturule, kutseõppele ja haridusele juurdepääsu lubamise tingimused ja korra.Artikkel 12Asjaomastele kolmandate riikide kodanikele mõeldud programmid ja kavad1. Asjaomastele kolmandate riikide kodanikele tagatakse juurdepääs liikmesriikide või valitsusväliste organisatsioonide või liikmesriikidega erikokkuleppeid omavate ühingute poolt pakutavatele olemasolevatele programmidele või kavadele, mille eesmärgiks on nende tagasipöördumine normaalse ühiskonnaelu juurde, sealhulgas vajaduse korral kursustele, mis on mõeldud nende kutseoskuste parandamiseks või ettevalmistuste tegemiseks nende kaasaaidatud tagasipöördumiseks päritoluriiki.Liikmesriigid võivad pakkuda asjaomastele kolmandate riikide kodanikele eriprogramme või -kavasid.2. Kui liikmesriik otsustab koostada ja rakendada lõikes 1 osutatud programme või kavasid, võib ta seada elamisloa väljastamise või uuendamise tingimuseks osalemise nimetatud programmides või kavades.IV PEATÜKKUUENDAMISEST KEELDUMINE JA TÜHISTAMINEArtikkel 13Uuendamisest keeldumine1. Käesoleva direktiivi alusel väljastatud elamisluba ei uuendata, kui artikli 8 lõike 2 tingimused ei ole enam täidetud või kui pädevate asutuste tehtud otsus on lõpetanud asjaomase menetluse.2. Kui käesoleva direktiivi alusel väljastatud elamisluba aegub, kohaldatakse riigis kehtivaid tavalisi välismaalasi puudutavaid õigusakte.Artikkel 14Konventsioonist taganemineElamisloa võib alati tühistada, kui selle väljastamise tingimusi enam ei täideta. Eelkõige võib elamisloa tühistada järgmistel juhtudel:a) kui selle valdaja on aktiivselt, vabatahtlikult ja omal algatusel uuendanud kokkupuuteid artikli 2 punktides b ja c osutatud rikkumiste toimepanemises kahtlustatavatega võib) kui pädev asutus leiab, et ohvri koostöö on pettus või et tema kaebus on alusetu või vale võic) avaliku korra ja riigi julgeoleku kaitsega seotud põhjustel võid) kui ohver lakkab koostööd tegemast võie) kui pädevad asutused otsustavad menetluse lõpetada.V PEATÜKKLÕPPSÄTTEDArtikkel 15KaitseklauselKäesolevat direktiivi kohaldatakse, ilma et see piiraks ohvrite ja tunnistajate kaitset käsitlevate konkreetsete siseriiklike eeskirjade kohaldamist.Artikkel 16Aruanne1. Komisjon annab hiljemalt 6. augustiks 2008 Euroopa Parlamendile ja nõukogule aru käesoleva direktiivi kohaldamisest liikmesriikides ning teeb vajaduse korral ettepanekuid selle muutmiseks. Liikmesriigid edastavad komisjonile selle aruande ettevalmistamiseks vajaliku teabe.2. Pärast lõikes 1 nimetatud aruande esitamist esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande käesoleva direktiivi kohaldamise kohta hiljemalt iga kolme aasta järel.Artikkel 17ÜlevõtmineLiikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 6. augustil 2006. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Artikkel 18JõustumineKäesolev direktiiv jõustub Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.Artikkel 19AdressaadidKäesolev direktiiv on vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingule adresseeritud liikmesriikidele.Luxembourg, 29. aprill 2004Nõukogu nimeleesistujaM. McDowell[1] EÜT C 126 E, 28.5.2002, lk 393.[2] Arvamus on esitatud 5. detsembril 2002 (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).[3] EÜT C 221, 17.9.2002, lk 80.[4] EÜT L 328, 5.12.2002, lk 17.[5] EÜT L 203, 1.8.2002, lk 1.--------------------------------------------------


Tähtis õiguslik teade

|

31987L0217

Nõukogu direktiiv, 19. märts 1987, asbestist põhjustatud keskkonnareostuse vältimise ja vähendamise kohta

Euroopa Liidu Teataja L 085 , 28/03/1987 Lk 0040 - 0045 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 15 Köide 7 Lk 0211  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 15 Köide 7 Lk 0211  CS.ES Peatükk 13 Köide 008 Lk 269  - 274 ET.ES Peatükk 13 Köide 008 Lk 269  - 274 HU.ES Peatükk 13 Köide 008 Lk 269  - 274 LT.ES Peatükk 13 Köide 008 Lk 269  - 274 LV.ES Peatükk 13 Köide 008 Lk 269  - 274 MT.ES Peatükk 13 Köide 008 Lk 269  - 274 PL.ES Peatükk 13 Köide 008 Lk 269  - 274 SK.ES Peatükk 13 Köide 008 Lk 269  - 274 SL.ES Peatükk 13 Köide 008 Lk 269  - 274

		Nõukogu direktiiv,19. märts 1987,asbestist põhjustatud keskkonnareostuse vältimise ja vähendamise kohta(87/217/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 100 ja 235,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:Euroopa ühenduste järjestikustes keskkonnaalastes tegevusprogrammides [4] rõhutatakse keskkonnareostuse vältimise ja vähendamise tähtsust; asbest on liigitatud esimese kategooria saasteainete hulka, mille puhul tuleb uurida selle toksilisust ning võimalikku tõsist mõju inimeste tervisele ja keskkonnale;nõukogu direktiiviga 83/478/EMÜ [5] lisati direktiivile 76/769/EMÜ [6] (viimati muudetud direktiiviga 85/467/EMÜ) [7] kroküdoliidi (sinine asbest) ning kroküdoliidikiude sisaldavate toodete turustamist ja kasutamist piiravad sätted ning erisätted asbesti sisaldavate toodete märgistamise kohta;nõukogu direktiivis 83/477/EMÜ [8] nähakse ette sätted töötajate kaitsmise kohta asbestiga kokkupuutest tulenevate ohtude eest tööl;direktiivis 84/360/EMÜ [9] nähakse ette sätted tööstusrajatistest lähtuva õhusaaste vastu võitlemise kohta;liikmesriigid peaksid võtma kõik vajalikud meetmed tagamaks, et asbestiheidet õhku ja veekeskkonda ning tahkeid asbestijäätmeid saaks juba tekkekohas võimalikult palju vähendada või nende teket vältida;on asjakohane anda olemasolevatele rajatistele piisavalt aega nende meetmete kohaldamiseks;liikmesriikidel peab olema asutamislepingu sätteid järgides võimalik kehtestada rangemaid sätteid tervise ja keskkonna kaitsmiseks;erinevused liikmesriikides kehtivates või muutmisel olevates sätetes, mis käsitlevad tööstusrajatistest lähtuva saaste kontrollimist, võivad luua ebavõrdseid konkurentsitingimusi ning otseselt mõjutada ühisturu toimimist; seepärast tuleks seda valdkonda käsitlevaid õigusakte ühtlustada kooskõlas asutamislepingu artikliga 100;asbestisaaste vähendamine teenib ühenduse eesmärki, mis käsitleb keskkonna kaitset ja parandamist; asutamislepingus ei ole otseselt sätestatud selleks vajalikke erivolitusi ja seetõttu tuleb tugineda ka asutamislepingu artiklile 235,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 11. Käesoleva direktiivi eesmärk on sätestada meetmed ja täiendada juba kehtivaid sätteid asbestisaaste tekke vältimiseks ja selle vähendamiseks, pidades silmas inimeste tervise ja keskkonna kaitset.2. Käesoleva direktiivi kohaldamine ei piira direktiivi 83/477/EMÜ sätete kohaldamist.Artikkel 2Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:1. Asbest tähendab järgmisi kiulisi silikaate:- kroküdoliit (sinine asbest),- aktinoliit,- antofülliit,- krüsotiil (valge asbest),- amosiit (pruun asbest),- tremoliit.2. Toorasbestasbestimaagi esmasel purustamisel saadav toode.3. Asbesti kasutaminetoimingud, mille käigus käideldakse üle 100 kilogrammi toorasbesti aastas ning mis hõlmavad järgmist tegevust:a) toorasbestimaagi tootmine, välja arvatud kõik maagi kaevandamisega otseselt seotud menetlused, ja/võib) järgmiste toorasbestist valmistatud toodete tootmine ja tööstuslik viimistlemine: asbesttsement, asbesttsemendist valmistooted, asbestist hõõrdematerjalid, asbestfiltrid, asbesttekstiiltooted, asbestpaber ja -papp, asbestist tihendus-, pakke- ja tugevdusmaterjalid, asbestist põrandakatted, asbestist täitematerjalid.4. Asbesti sisaldavate toodete töötleminetoimingud, mis ei hõlma asbesti kasutamist ning mille käigus asbest satub keskkonda.5. Jäätmeddirektiivi 75/442/EMÜ [10] artiklis 1 määratletud ained ja esemed.Artikkel 31. Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed tagamaks, et asbestiheitmeid õhku ja veekeskkonda ning tahkeid asbestijäätmeid saaks juba tekkekohas võimalikult palju vähendada ja nende teket vältida. Asbesti kasutamise osas peaksid need meetmed hõlmama ülemääraseid kulutusi vältides parima võimaliku tehnika kasutamist, sealhulgas vajaduse korral taaskasutust või töötlemist.2. Olemasolevate rajatiste suhtes kohaldatakse lõikes 1 sätestatud nõuet, et õhku eralduvate asbestiheitmete vähendamiseks ja kõrvaldamiseks tuleb ülemääraseid kulutusi vältides kasutada parimat võimalikku tehnikat, arvestades direktiivi 84/360/EMÜ artiklis 13 sätestatud tegureid.Artikkel 41. Ilma et see piiraks artikli 3 kohaldamist, võtavad liikmesriigid vajalikud meetmed tagamaks, et asbesti kasutamise ajal väljalasketorustiku kaudu õhku eralduva asbesti kontsentratsioon ei ületaks piirnormi, milleks on 0,1 mg/m3 (asbesti kogus milligrammides 1 m3 heitgaasi kohta).2. Liikmesriigid võivad lõikes 1 osutatud kohustusest vabastada rajatised, mille gaasiliste heitmete üldkogus on alla 5000 m3/h, kui õhku eralduvad asbestiheitmed ei ületa tavalistes tegutsemistingimustes 0,5 grammi tunnis.Selle erandi kohaldamisel võtavad liikmesriikide pädevad asutused asjakohased meetmed tagamaks, et esimeses lõigus osutatud piirnorme ei ületata.Artikkel 5Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et tagada:a) asbesttsemendi tootmisel tekkiva heitvee täielik taaskasutamine. Kui taaskasutamine ei ole majanduslikult otstarbekas, võtavad liikmesriigid vajalikud meetmed tagamaks, et asbesti sisaldavate vedelate jäätmete kõrvaldamine ei reosta vee- ega muud keskkonda, sealhulgas õhku.Sel eesmärgil:- kohaldatakse piirnormi, mille kohaselt hõljuvainete koguhulk 1 m3 heitvee kohta ei tohi ületada 30 grammi,- määravad liikmesriikide pädevad asutused iga asjaomase rajatise kohta kindlaks vette lastavate heitmete mahu või väljutatava hõljuvaine üldkoguse toote tonni kohta, võttes arvesse rajatise olukorra eripära.Neid piirväärtusi kohaldatakse kohas, kus heitvesi tööstusrajatisest väljub.b) asbestpaberi ja -papi tootmisel tekkiva heitvee täielik taaskasutamine.Rajatise korrapäraste hooldus- ja puhastustööde käigus võib siiski lubada, et väljutatakse heitvett, mis sisaldab kuni 30 grammi hõljuvainet 1 m3 vee kohta.Artikkel 61. Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed sellistest rajatistest õhku eralduvate heitmete ja väljutatava heitvee koguste korrapäraseks mõõtmiseks, mille suhtes kohaldatakse artiklites 4 ja 5 sätestatud piirnorme.2. Kõnealuste piirnormide järgimise kontrollimiseks peavad proovivõtu- ja analüüsimenetlused ja -meetodid olema kooskõlas lisas kirjeldatutega või muude samaväärseid tulemusi andvate menetluste või meetoditega.3. Liikmesriigid teatavad komisjonile kasutatavatest menetlustest ja meetoditest ning lisavad teabe, mis on vajalik nende asjakohasuse hindamiseks. Komisjon jälgib selle teabe alusel pidevalt eri menetluste ja meetodite vastavust ning esitab nõukogule aruande viis aastat pärast direktiivi teatavakstegemist.Artikkel 7Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed tagamaks, et:- asbesti sisaldavate toodete töötlemisega seotud toimingud ei põhjusta asbestikiudude või -tolmu kaudu märkimisväärset keskkonnareostust,- asbesti sisaldavate ehitiste, konstruktsioonide ja seadeldiste purustamine ning nendest asbesti ja asbesti sisaldavate materjalide kõrvaldamine, mille käigus satuvad õhku asbestikiud ja -tolm, ei põhjusta asbestist tingitud märkimisväärset keskkonnareostust; selleks peavad nad tagama, et direktiivi 83/477/EMÜ artiklis 12 sätestatud tööplaanis nähakse ette kõigi vajalike asjakohaste ennetusabinõude kehtestamine.Artikkel 8Ilma et see piiraks direktiivi 78/319/EMÜ [11] (viimati muudetud 1985. aasta ühinemisaktiga) kohaldamist, võtavad liikmesriigid vajalikud meetmed tagamaks, et:- asbestikiude või -tolmu sisaldavate jäätmete vedamisel ja ladestamisel ei satu selliseid kiude ja sellist tolmu õhku ning ei leki asbesti sisaldada võivaid vedelikke,- asbestikiude või -tolmu sisaldavate jäätmete matmisel tegevusloaga matmispaikadesse toimub selliste jäätmete töötlemine, pakendamine või katmine kohalikke olusid arvestades viisil, mis väldib asbestiosakeste sattumist keskkonda.Artikkel 9Liikmesriik võib asutamislepingus sätestatud tingimustel kehtestada tervise ja keskkonna kaitseks rangemaid sätteid kui on kehtestatud käesolevas direktiivis.Artikkel 10Artiklites 11 ja 12 sätestatud kord on ette nähtud lisa kohandamiseks tehnika arenguga ning seda järgitakse lisas nimetatud proovivõtu- ja analüüsimenetluste muutmisel. Kohandamise käigus ei tohi otsesel ega kaudsel viisil muuta artiklites 4 ja 5 nimetatud piirnorme.Artikkel 11Käesolevaga moodustatakse käesoleva direktiivi teaduse ja tehnika arenguga kohandamise komitee, edaspidi "komitee", mis koosneb liikmesriikide esindajatest ja mille eesistujaks on komisjoni esindaja.Komitee koostab oma töökorra.Artikkel 121. Kui tuleb järgida käesolevas artiklis sätestatud korda, suunab eesistuja omal algatusel või liikmesriigi esindaja taotlusel küsimuse komiteele.2. Võetavate meetmete eelnõu esitab komiteele komisjoni esindaja. Tähtaja jooksul, mille määrab eesistuja lähtuvalt küsimuse kiireloomulisusest, esitab komitee eelnõu kohta arvamuse. Arvamus võetakse vastu 54 poolthäälega, liikmesriikide hääli arvestatakse asutamislepingu artikli 148 lõikes 2 sätestatud korras. Eesistuja ei hääleta.3. a) Kui kavandatavad meetmed on komitee arvamusega kooskõlas, võtab komisjon need vastu.b) Kui kavandatavad meetmed ei ole komitee arvamusega kooskõlas või kui komitee ei esita oma arvamust, esitab komisjon võetavate meetmete kohta viivitamata ettepaneku nõukogule. Nõukogu teeb otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega.Kui nõukogu ei ole otsust teinud kolme kuu jooksul alates nõukogu poole pöördumisest, võtab komisjon ettepandud meetmed vastu ning kohaldab viivitamata.Artikkel 131. Komisjon annab korrapäraselt võrdleva hinnangu käesoleva direktiivi kohaldamisele liikmesriikides. Liikmesriigid esitavad komisjonile kõik selleks vajalikud andmed. Kõik esitatavad andmed on konfidentsiaalsed.2. Komisjon võib meditsiinilise teabe ja tehnoloogia arengut silmas pidades vajaduse korral esitada täiendavaid ettepanekuid, mille eesmärk on asbestisaaste tekke vältimine ja selle vähendamine, pidades silmas inimeste tervise ja keskkonna kaitset.Artikkel 141. Kui lõikest 2 ei tulene teisiti, jõustavad liikmesriigid käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 31. detsembril 1988. Liikmesriigid teatavad nendest viivitamata komisjonile.2. Enne lõikes 1 nimetatud kuupäeva ehitatud või tegevusloa saanud rajatiste osas võtavad liikmesriigid artiklite 4 ja 5 järgimiseks vajalikud meetmed vastu ja avaldavad need nii kiiresti kui võimalik ning hiljemalt 30. juuniks 1991.3. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide teksti.Artikkel 15Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 19. märts 1987Nõukogu nimeleesistujaM. Smet[1] EÜT C 349, 31.12.1985, lk 27.[2] Arvamus on esitatud 9. märtsil 1987 (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata).[3] EÜT C 207, 18.8.1986, lk 21.[4] EÜT C 112, 20.12.1973, lk 1, EÜT C 139, 13.6.1977, lk 1 ja EÜT C 46, 17.2.1983, lk 1.[5] EÜT L 263, 24.9.1983, lk 33.[6] EÜT L 262, 27.9.1976, lk 201.[7] EÜT L 269, 11.10.1985, lk 56.[8] EÜT L 263, 24.9.1983, lk 25.[9] EÜT L 188, 16.7.1984, lk 20.[10] EÜT L 194, 25.7.1975, lk 47.[11] EÜT L 84, 31.3.1978, lk 43.--------------------------------------------------LISAPROOVIVÕTU- JA ANALÜÜSIMEETODIDA. HEITVEEHEIDEAnalüüsi standardmeetodiks, mille abil määratakse kindlaks hõljuvainete koguhulk (filtritav aine mittesadestunud proovist) milligrammides liitri kohta (mg/l), on filtreerimine läbi 0,45 mm membraanfiltri, kuivatamine temperatuuril 105 °C ning kaalumine [1].Võetavad proovid peavad iseloomustama saasteainete heidet 24 tunni jooksul.Mõõtmine peab toimuma ± 5 %lise täpsusega [2] ja ± 10 %lise õigsusega [3].B. TINGIMUSED, MIDA TULEB TÄITA VALIDES MEETODIT VÄLISÕHKU ERALDUVATE SAASTEAINETE MÕÕTMISEKSI. Gravimeetriline meetod1. Valitakse gravimeetriline meetod, mille abil saab mõõta väljalasketorustiku kaudu väljutatava tolmu üldkogust.Tuleb arvesse võtta tolmu asbestisisaldust. Kui tuleb mõõta sisalduse suurust, mõõdetakse või hinnatakse tolmu asbestisisaldust. Sellise mõõtmise korrapärasuse kohta teeb otsuse kontrolliasutus, võttes arvesse rajatise ja selle toodangu laadi, kuid esialgu tuleb mõõtmisi teha vähemalt iga kuue kuu järel. Kui liikmesriik on kindlaks teinud, et sisalduse suurus märkimisväärselt ei varieeru, võib mõõtmiste sagedust vähendada. Kui korrapäraseid mõõtmisi ei tehta, kohaldatakse tolmu üldiste heitkoguste suhtes direktiivi artiklis 4 sätestatud piirnormi.Proovide võtmine peab toimuma enne mõõdetava voo lahjendamist.2. Proovide võtmine peab toimuma piirnormist lähtudes ± 40 %lise täpsusega ja ± 20 %lise õigsusega. Avastamiskünnis peab olema 20 %. Samadel tingimustel tehakse vähemalt kaks mõõtmist, et kontrollida vastavust piirväärtusele.3. Rajatise tegevusMõõtmised kehtivad üksnes juhul, kui proovide võtmine toimub rajatise tavapärase tegevuse käigus.4. Proovivõtukoha valimineProovide võtmine toimub laminaarse õhuvooluga kohas. Võimaluse korral tuleb vältida turbulentsi ning õhuvoolu katkestavaid tegureid.5. Proovide võtmiseks vajalikud muudatusedTorustikesse, kust proove võetakse, tehakse sobivad avad ning paigaldatakse vajalikud platvormid.6. Proovide võtmisele eelnevad mõõtmisedEnne proovide võtmist tuleb mõõta õhutemperatuuri ja -rõhku ning õhuvoolu kiirust torustikus. Õhutemperatuuri ja -rõhku mõõdetakse tavaliselt proovivõtutorus normaalse voolukiiruse juures. Erandjuhul on vaja mõõta ka veeauru kontsentratsiooni, et tulemusi saaks sellele vastavalt muuta.7. Proovivõtumenetluse põhinõudedMenetluse nõuete kohaselt tuleb asbestiheitmeid väljutavast torustikust saadav õhuproov imeda läbi filtri ning mõõta filtrisse sadestunud tolmu asbestisisaldust.7.1. Eelnevalt kontrollitakse proovivõtutoru tagamaks, et see on õhukindel ja puuduvad lekked, mis võivad põhjustada mõõtmisvigu. Proovivõtuotsik tihendatakse hoolikalt ning käivitatakse proovivõtupump. Lekkimisaste ei tohi ületada 1 % tavapärasest proovivõtuvoost.7.2. Proovide võtmine toimub üldjuhul isokineetilistel tingimustel.7.3. Proovide võtmise ajaline kestus sõltub jälgitava menetluse liigist ja kasutatavast proovivõtutorust ning proovivõtuperiood peab olema piisav selleks, et koguda kaalumiseks küllaldane kogus materjali. See peab olema representatiivne kogu jälgitava menetluse seisukohalt.7.4. Kui proovivõtufilter ei paikne proovivõtuotsiku vahetus läheduses, on oluline eemaldada proovivõtturisse kogunenud ained.7.5. Proovivõtuotsik ja proovivõtukohtade arv määratakse kindlaks vastuvõetud siseriikliku standardi kohaselt.8. Proovivõtufiltri liik8.1. Filter valitakse vastavalt kasutatavale analüüsimeetodile. Gravimeetrilise meetodi puhul tuleks eelistada klaaskiust filtreid.8.2. Filtrimistõhusus peab olema vähemalt 99 %, nagu on määratletud seoses DOP-testiga, milles kasutatakse 0,3 μm läbimõõduga osakestest koosnevat aerosooli.9. Kaalumine9.1. Kasutatakse sobivat suure täpsusastmega täppiskaalu.9.2. Kaalumisel nõutava täpsuse saavutamiseks tuleb filtreid enne ja pärast proovide võtmist põhjalikult konditsioneerida.10. Tulemuste esitamineLisaks mõõteandmetele hõlmavad tulemused andmeid temperatuuri, rõhu ja voolude kohta ning kõiki muid asjakohaseid andmeid, nagu näiteks lihtne diagramm, millel on näidatud proovivõtukohtade asukohad, torustike mõõtmed, proovivõtumahud ning tulemuste saamisel kasutatud arvutusmeetodid. Tulemused esitatakse normaaltemperatuuri (273 K) ja -rõhu (101,3 kPa) tingimustel.II. Kiudude loendamismeetodKui direktiivi artiklis 4 sätestatud piirnormile vastavuse kontrollimiseks kasutatakse kiudude loendamismenetlust, võib direktiivi artikli 6 lõike 3 sätete kohaselt kasutada ümberarvestuskoefitsienti, milleks on kaks kiudu/ml 0,1 mg/m3 asbestitolmu kohta.Käesoleva direktiivi kohaldamisel on kiud üle 5 μm pikkuse ja alla 3 μm laiusega objekt, mille pikkuse/laiuse suhe on suurem kui 3/1 ning mida on võimalik loendada faasikontrastivalgusmikroskoopia abil, kasutades direktiivi 83/477/EMÜ I lisas määratletud Euroopa standardmeetodit.Kiudude loendamismeetod peab vastama järgmistele tingimustele:1. Meetodit kasutatakse loendatavate kiudude sisalduse mõõtmiseks heitgaasides.Selliste mõõtmiste korrapärasuse kohta teeb otsuse kontrolliasutus, võttes arvesse rajatise ja selle toodangu laadi, kuid mõõtmisi tuleb teha vähemalt iga kuue kuu järel. Kui korrapäraseid mõõtmisi ei tehta, kohaldatakse tolmu üldiste heitkoguste suhtes artiklis 4 sätestatud piirnormi.Proovide võtmine peab toimuma enne mõõdetava voo lahjendamist.2. Rajatise tegevusMõõtmine kehtib üksnes juhul, kui proovide võtmine toimub rajatise tavapärase tegevuse käigus.3. Proovivõtukoha valimineProovide võtmine toimub laminaarse õhuvooluga kohas. Võimaluse korral tuleb vältida turbulentsi ning õhuvoolu katkestavaid tegureid.4. Proovide võtmiseks vajalikud muudatusedTorustikesse, kust proove võetakse, tehakse sobivad avad ning paigaldatakse vajalikud platvormid.5. Proovide võtmisele eelnevad mõõtmisedEnne proovide võtmist tuleb mõõta õhutemperatuuri ja -rõhku ning õhuvoolu kiirust torustikus. Õhutemperatuuri ja -rõhku mõõdetakse tavaliselt proovivõtutorus normaalse voolukiiruse juures. Erandjuhul on vaja mõõta ka veeauru kontsentratsiooni, et tulemusi saaks sellele vastavalt muuta.6. Proovivõtumenetluse põhinõudedMenetluse nõuete kohaselt tuleb asbestiheitmeid väljutavast torustikust saadav õhuproov imeda läbi filtri ning mõõta loendatavate asbestikiudude sisaldust filtrisse sadestunud tolmus.6.1. Eelnevalt kontrollitakse proovivõtutoru tagamaks, et see on õhukindel ja puuduvad lekked, mis võivad põhjustada mõõtmisvigu. Proovivõtuotsik tihendatakse hoolikalt ning käivitatakse proovivõtupump. Lekkimisaste ei tohi ületada 1 % tavapärasest proovivõtuvoost.6.2. Heitgaasiproovide võtmine toimub väljalasketorustikus isokineetilistel tingimustel.6.3. Proovide võtmise ajaline kestus sõltub jälgitava menetluse liigist ja proovivõtuavade suurusest. Proovivõtuperiood peab olema piisav selleks, et proovivõtufiltris oleks vähemalt 100–600 loendatavat asbestikiudu mm2 kohta. See peab olema representatiivne kogu jälgitava menetluse seisukohalt.6.4. Proovivõtuotsik ja proovivõtukohtade arv määratakse kindlaks vastuvõetud siseriikliku standardi kohaselt.7. Proovivõtufiltri liik7.1. Filter valitakse vastavalt kasutatavale mõõtmismeetodile. Kiudude loendamismeetodi puhul kasutatakse trükitud ruudustiku ja 25 millimeetrise läbimõõduga membraanfiltreid (tselluloosi segaestrid või tselluloosnitraat), mille pooride nominaalsuurus on 5 μm.7.2. Proovivõtufiltri filtrimistõhusus peab olema loendatavate asbestikiudude osas vähemalt 99 %.8. Kiudude loendamineKiudude loendamismeetod vastab direktiivi 83/477/EMÜ I lisas sätestatud Euroopa standardmeetodile.9. Tulemuste esitamineLisaks mõõteandmetele hõlmavad tulemused andmeid temperatuuri, rõhu ja voolude kohta ning kõiki muid asjakohaseid andmeid, nagu näiteks lihtne diagramm, millel on näidatud proovivõtukohtade asukohad, torustike mõõtmed, proovivõtumahud ning tulemuste saamisel kasutatud arvutusmeetodid. Tulemused esitatakse normaaltemperatuuri (273 K) ja -rõhu (101,3 kPa) tingimustel.[1] Vt direktiivi 82/883/EMÜ (EÜT L 378, 31.12.1982, lk 1) III lisa.[2] Need mõisted on määratletud direktiivi 79/869/EMÜ artiklis 2 (EÜT L 271, 29.10.1979, lk 44), muudetud direktiiviga 81/855/EMÜ (EÜT L 319, 7.11.1981, lk 16).[3] Need mõisted on määratletud direktiivi 79/869/EMÜ artiklis 2 (EÜT L 271, 29.10.1979, lk 44), muudetud direktiiviga 81/855/EMÜ (EÜT L 319, 7.11.1981, lk 16).--------------------------------------------------