Tähtis õiguslik teade

|

31985L0205

Komisjoni direktiiv, 18. veebruar 1985, millega kohandatakse nõukogu direktiivi 71/127/EMÜ (mootorsõidukite tahavaatepeegleid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta) tehnika arenguga

Euroopa Liidu Teataja L 090 , 29/03/1985 Lk 0001 - 0029 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 14 Lk 0158  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 18 Lk 0215  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 14 Lk 0158  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 13 Köide 18 Lk 0215  CS.ES Peatükk 13 Köide 008 Lk 12  - 40 ET.ES Peatükk 13 Köide 008 Lk 12  - 40 HU.ES Peatükk 13 Köide 008 Lk 12  - 40 LT.ES Peatükk 13 Köide 008 Lk 12  - 40 LV.ES Peatükk 13 Köide 008 Lk 12  - 40 MT.ES Peatükk 13 Köide 008 Lk 12  - 40 PL.ES Peatükk 13 Köide 008 Lk 12  - 40 SK.ES Peatükk 13 Köide 008 Lk 12  - 40 SL.ES Peatükk 13 Köide 008 Lk 12  - 40

		Komisjoni direktiiv,18. veebruar 1985,millega kohandatakse nõukogu direktiivi 71/127/EMÜ (mootorsõidukite tahavaatepeegleid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta) tehnika arenguga(85/205/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 6. veebruari 1970. aasta direktiivi 70/156/EMÜ mootorsõidukite ja nende haagiste tüübikinnitust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, [1] viimati muudetud direktiiviga 80/1267/EMÜ, [2] eriti selle artiklit 11,võttes arvesse nõukogu 1. märtsi 1971. aasta direktiivi 71/127/EMÜ mootorsõidukite tahavaatepeegleid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, [3] viimati muudetud komisjoni direktiiviga 79/795/EMÜ, [4]ning arvestades, et:silmas pidades saadud kogemusi ja arvestades praegust tehnika taset on nüüd võimalik direktiivi 71/127/EMÜ teatavaid nõudeid täiendada ja viia need vastavusse tegelike katsetingimustega ning liiklusohutuse parandamiseks isegi karmistada;kuigi reisijapoolse välimise tahavaatepeegli olemasolu M1-kategooria (sõiduautod) ja N1-kategooria (kergkaubikud) sõidukitel on vabatahtlik, on vaja muuta nii peegli kui hoidiku konstruktsiooni, et tagada optimaalse vaatevälja juures seadme sellised mõõtmed, mille puhul vibratsioon ja takistus oleks minimaalne;N3-kategooria raamjuhtimisega (keskliigendiga) traktorite (raskeveokid) olemasolevad sätted on osutunud ebapiisavaks seoses välimise külgvaateväljaga sõiduki külg- ja tagasuunas ning selle puuduse kõrvaldamiseks on osutunud vajalikuks nõuda lainurkse lisatahavaatepeegli paigaldamist;N3-kategooria sõidukite (jäiga kerega veoautod haagisega või ilma ja raamjuhtimisega (keskliigendiga) traktorid) olemasolevad sätted on osutunud ebapiisavaks seoses juhikabiini juhi vastasküljega külgnevas alas oleva vaateväljaga ning selle puuduse kõrvaldamiseks on osutunud vajalikuks nõuda lähitahavaatepeegli paigaldamist;käesolevas direktiivis ettenähtud meetmed on kooskõlas mootorsõidukisektoris tehniliste tõkete kõrvaldamist käsitlevate direktiivide tehnika arenguga kohandamise komitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Käesolevaga muudetakse direktiivi 71/127/EMÜ järgmiselt.1. Artikkel 7 asendatakse järgmisega:"Artikkel 71. Alates 1. detsembrist 1985 ei tohi liikmesriigid tahavaatepeeglitega seotud põhjustel:a) - keelduda sõidukitüübile EMÜ tüübikinnituse andmisest, direktiivi 70/156/EMÜ artikli 10 lõike 1 kolmandas taandes osutatud dokumendi väljaandmisest ega siseriikliku tüübikinnituse andmisest või- keelata sõidukite kasutuselevõtmist,kui sõidukitüübi või sõidukitüüpide tahavaatepeeglid vastavad käesoleva direktiivi sätetele;b) - keelduda seoses tahavaatepeeglitüübiga osa EMÜ tüübikinnituse või siseriikliku tüübikinnituse andmisest, kui need tahavaatepeeglid vastavad käesoleva direktiivi sätetele, või- keelata tahavaatepeeglite turuleviimist, kui need kannavad vastavalt käesoleva direktiivi nõuetele välja antud osa EMÜ tüübikinnitusmärki.2. Alates 1. oktoobrist 1986 liikmesriigid:a) - ei anna välja nõukogu direktiivi 70/156/EMÜ artikli 10 lõike 1 kolmandas taandes sätestatud dokumenti sõidukitüübile, mille tahavaatepeeglid ei vasta käesoleva direktiivi sätetele,- võivad keelduda siseriikliku tüübikinnituse andmisest sõidukitüübile, mille tahavaatepeeglid ei vasta käesoleva direktiivi sätetele,b) - ei anna tahavaatepeegli tüübile osa EMÜ tüübikinnitust, kui tahavaatepeeglid ei vasta käesoleva direktiivi sätetele,- võivad keelduda osa siseriikliku tüübikinnituse andmisest tahavaatepeegli tüübile, kui tahavaatepeegel ei vasta käesoleva direktiivi sätetele.3. Alates 1. oktoobrist 1988 võivad liikmesriigid keelata nende sõidukite kasutuselevõtu, välja arvatud III lisa punktis 2.1.3 osutatud sõidukid, mille tahavaatepeeglid ei vasta käesoleva direktiivi nõuetele.Alates 1. oktoobrist 1992 võivad liikmesriigid keelata III lisa punktis 2.1.3 osutatud sõidukite kasutuselevõtu, mille tahavaatepeeglid ei vasta käesoleva direktiivi nõuetele. Samuti võivad nad keelata nende tahavaatepeeglite turuleviimise, mis ei kanna vastavalt käesoleva direktiivi nõuetele välja antud osa tüübikinnitusmärki."2. Lisad asendatakse käesoleva direktiivi lisadega.Direktiivi 71/127/EMÜ tekstis olevaid viiteid lisadele loetakse viideteks käesoleva direktiivi lisade vastavatele sätetele järgmiselt:- I lisa punkt 2 vastab II lisale,- I lisa punkt 2.6 vastab II lisa liitele 2.Artikkel 2Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 1. oktoobriks 1985. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.Artikkel 3Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 18. veebruar 1985Komisjoni nimelasepresidentCockfield[1] EÜT L 42, 23.2.1970, lk 1.[2] EÜT L 375, 31.12.1980, lk 34.[3] EÜT L 68, 22.3.1971, lk 1.[4] EÜT L 239, 22.9.1979, lk 1.--------------------------------------------------I LISAMÕISTED1. Tahavaatepeegel – mis tahes seade, välja arvatud komplekssed optilised süsteemid, nagu periskoobid, mis on mõeldud selge vaate andmiseks sõiduki taha ja kõrvale III lisa punktis 5 määratletud vaatevälja ulatuses.2. Sisemine tahavaatepeegel – punktis 1 määratletud seade, mille saab paigaldada sõiduki sõitjateruumi.3. Välimine tahavaatepeegel – punktis 1 määratletud seade, mille saab paigaldada sõiduki välispinnale.4. Vaatluspeegel – muud tüüpi peegel kui punktis 1 määratletud tahavaatepeegel, mille saab paigaldada sõiduki sisse või välja muude vaateväljade saamiseks kui III lisa punktis 5 määratletud vaateväljad.5. Tahavaatepeegli tüüp – seadmed, mis ei erine üksteisest märkimisväärselt järgmiste oluliste omaduste poolest:5.1. tahavaatepeegli peegelpinna mõõtmed ja kumerusraadius;5.2. tahavaatepeegli konstruktsioon, kuju ja materjalid, sealhulgas ühendus kere külge.6. Tahavaatepeegli klass – kõik seadmed, millel on üks või mitu ühist omadust või funktsiooni. Need liigitatakse järgmiselt:I klass: | Sisemised tahavaatepeeglid, mis annavad III lisa punktis 5.2 määratletud vaatevälja. |II ja III klass: | Peamised välimised tahavaatepeeglid, mis annavad III lisa punktis 5.3 määratletud vaateväljad. |IV klass: | Lainurksed välimised tahavaatepeeglid, mis annavad III lisa punktis 5.4 määratletud vaatevälja. |V klass: | Välimised lähitahavaatepeeglid, mis annavad III lisa punktis 5.5 määratletud vaatevälja. |7. r – vastavalt käesoleva lisa liite 1 punktis 2 kirjeldatud meetodile mõõdetud peegelpinna keskmine kumerusraadius.8. Peegelpinnal asuva punkti peamised kumerusraadiused (ri) – liites 1 kirjeldatud seadme abil saadud väärtused, mis on mõõdetud peegelpinna kaarel, mis läbib sirglõiguga b paralleelse pinna keset, nagu see on määratletud II lisa punktis 2.2.1, selle sirglõiguga risti asuval kaarel.9. Peegelpinnal asuva punkti kumerusraadius (rp) – peamiste kumerusraadiuste ri ja r'i aritmeetiline keskmine, st:r=r+ r′i210. Peegelpinna kese – peegelpinna nähtava osa kese.11. Tahavaatepeegli koosteelementide kumerusraadius – ringi kaare, mis ulatub kõnealuse osa kumerusele kõige lähemale, raadius c.12. Juhi silmaterade asukohad – kaks teineteisest 65 mm kaugusel olevat punkti, mis asuvad vertikaalselt 635 mm kõrgusel käesoleva lisa liites 2 määratletud juhiistme punktist R. Neid punkte ühendav sirgjoon on risti sõiduki vertikaalse keskpikitasapinnaga. Kaht silmatera asukohta ühendava sirglõigu keskpunkt on vertikaaltasapinnal, mis peab läbima sõiduki tootja määratletud juhile mõeldud istekoha keset.13. Mõlema silma vaateväli – kogu vaateväli, mis on saadud parema ja vasaku silma monokulaarväljade liitmisel (vt allpool olev skeem).+++++ TIFF +++++E | = sisemine tahavaatepeegel |OD | = juhi silmad |OE |ID | = ühe silma kujuteldavad vaateväljad |IE |I | = mõlema silma kujuteldav vaateväli |A | = vasaku silma nägemisnurk |B | = parema silma nägemisnurk |C | = kahe silma nägemisnurk |D | = mõlema silma nägemisnurk |14. Sõidukitüüp seoses tahavaatepeeglitega – mootorsõidukid, mille järgmised põhinäitajad on identsed:14.1. vaatevälja vähendavad kere osad;14.2. punkti R koordinaadid;14.3. kohustusliku ja (kui on paigaldatud) mittekohustusliku tahavaatepeegli ettenähtud asukohad ja tüübid.15. M1-, M2-, M3-, N1-, N2- ja N3-kategooria sõidukid – direktiivi 70/156/EMÜ I lisas määratletud sõidukid.--------------------------------------------------II LISATAHAVAATEPEEGLITE OSA EMÜ TÜÜBIKINNITUSEKS NÕUTAVAD KONSTRUKTSIOONISPETSIFIKAADID JA KATSED1. ÜLDISED NÕUDED1.1. Kõik tahavaatepeeglid peavad olema reguleeritavad.1.2. Peegelpinna serv peab olema pandud kaitsekeresse (hoidik jne), mille perimeetri väärtus c peab igas punktis ja suunas olema vähemalt 2,5 mm. Kui peegelpind ulatub üle kaitsekere, peab väljaulatuva serva kumerusraadius olema vähemalt 2,5 mm ning peegelpind peab kaitsekeresse tagasi minema, kui selle enim väljaulatuvas punktis rakendatakse kaitsekere suhtes horisontaalsuunas ja sõiduki keskmise pikitasapinnaga umbes paralleelset 50 N suurust jõudu.1.3. Kui tahavaatepeegel on paigaldatud tasapinnale, peab seadme reguleerimisasendist olenemata olema kõigi osade, sealhulgas nende, mis jäävad toe külge pärast punktis 4.2 sätestatud katset ja mis on potentsiaalselt staatilises kokkupuutes keraga, mille läbimõõt sisemise tahavaatepeegli puhul on 165 mm või välimise tahavaatepeegli puhul 100 mm, kumerusraadius c vähemalt 2,5 mm.1.3.1. Kinnitusaukude või süvendite servad, mille läbimõõt või pikim diagonaal on alla 12 mm, vabastatakse punkti 1.3 raadiuse nõuetest, kui need on tömbid.1.4. Tahavaatepeegli sõiduki külge kinnitamise seade peab olema konstrueeritud nii, et 50 mm raadiusega silinder, mille teljeks või üheks teljeks on kas keerlemis- või pöörlemistelg, mis tagab tahavaatepeegli paindumise asjaomase löögi suunas, mahub läbi vähemalt osast sellest pinnast, mille külge seade on kinnitatud.1.5. Punktides 1.2 ja 1.3 osutatud välimiste tahavaatepeeglite osad, mis on tehtud materjalist, mille Shore'i kõvadus A ei ületa 60, on asjaomastest sätetest vabastatud.1.6. Nende sisemiste tahavaatepeeglite osade puhul, mis on tehtud materjalist, mille Shore'i kõvadus A on alla 50 ja mis on paigaldatud jäigale toele, kohaldatakse punktide 1.2 ja 1.3 nõudeid ainult toe suhtes.2. MÕÕTMED2.1. Sisemised tahavaatepeeglid (I klass)Peegelpinna mõõtmed peavad olema sellised, et sellele oleks võimalik asetada ristkülik, mille ühe külje pikkus on 4 cm ja teise külje pikkus on a, kusa = 15 cm ×1 +1000r2.2. Peamised välimised tahavaatepeeglid (II ja III klass)2.2.1. Peegelpinna mõõtmed peavad olema sellised, et sellele oleks võimalik asetada:- ristkülik, mille kõrgus on 4 cm ja pikkus a sentimeetrit,- ristiküliku kõrgusega paralleelne sirglõik, mille pikkus on b sentimeetrit.2.2.2. a ja b miinimumväärtused on esitatud allpool olevas tabelis:Tahavaatepeegli klass | Sõidukikategooriad, mille jaoks tahavaatepeeglid on konstrueeritud | a | b |II | M2, M3, N2 ja N3 | 171 + 1000r | 20 |III | M1 ja N1 N3 (kui kohaldatakse III lisa punkti 2.1.3 nõudeid) | 131 + 1000r | 7 |2.3. Välimised lainurksed tahavaatepeeglid (IV klass)Peegelpinna piirjooned peavad olema lihtsa geomeetrilise kujuga ja mõõtmed sellised, et see annaks III lisa punktis 5.4 määratletud vaatevälja, kui see on vajalik seoses II klassi välimise tahavaatepeegliga.2.4. Välimised lähitahavaatepeeglid (V klass)Peegelpinna piirjooned peavad olema lihtsa geomeetrilise kujuga ja mõõtmed sellised, et peegel annaks III lisa punktis 5.5 määratletud vaatevälja.3. PEEGELPIND JA PEEGELDUSTEGURID3.1. Tahavaatepeegli peegelpind peab olema tasapeegel või sfääriline kumerpeegel.3.2. Kumerusraadiuste erinevused3.2.1. Üheski võrdluspunktis ei tohi ri või r'i ja rp vaheline erinevus ületada 0,15 r.3.2.2. Kumerusraadiuste (rp1, rp2 ja rp3) ja r vaheline erinevus ei tohi ületada 0,15 r.3.2.3. Kui r on vähemalt 3000 mm, asendatakse punktides 3.2.1 ja 3.2.2 nimetatud väärtus 0,15 r väärtusega 0,25 r.3.3. r väärtus peab olema vähemalt:3.3.1. 1200 mm sisemiste tahavaatepeeglite (I klass) ja III klassi peamiste välimiste tahavaatepeeglite puhul;3.3.2. 1800 mm II klassi peamiste välimiste tahavaatepeeglite puhul;3.3.3. 400 mm välimiste lainurksete tahavaatepeeglite (IV klass) ja välimiste lähitahavaatepeeglite (V klass) puhul.3.4. Vastavalt käesoleva lisa liites 1 kirjeldatud meetodile peab kindlaksmääratud normaalne peegeldustegur olema vähemalt 40 %.Kui peegelpinnal on kaks asendit ("päevane" ja "öine"), peab "päevases" asendis olema võimalik ära tunda liikluses kasutatavaid signaalvärve. "Öise" asendi normaalne peegeldustegur ei tohi olla alla 4 %.3.5. Peegelpind peab normaalsetes kasutustingimustes säilitama punktis 3.4 sätestatud omadused vaatamata pidevalt halbadele ilmastikutingimustele.4. KATSED4.1. Tahavaatepeeglid peavad läbima punktides 4.2 ja 4.3 kirjeldatud katsed.4.1.1. Punktis 4.2 sätestatud katset ei nõuta ühegi välimise tahavaatepeegli puhul, mille ükski osa olenemata reguleerimisasendist ei ole maapinnast madalamal kui 2 m, kui sõidukil on koorem, mis vastab selle tehniliselt lubatud täismassile.Seda erandit kohaldatakse ka tahavaatepeeglite lisaseadmete suhtes (kinnitusplaadid, vardad, liigend(ühendused) jne), mis asuvad maapinnast madalamal kui 2 m ja mis ei ulatu sõiduki kogulaiusest esile, mõõdetuna püsttasapinnal, mis läbib tahavaatepeegli madalaimat lisaseadet või mis tahes muud punkti sellest tasapinnast eespool, kui piirjoonte tõttu kogulaius suureneb.Sellistel juhtudel tuleb sätestada, et tahavaatepeegel tuleb paigaldada nii, et see vastaks eespool nimetatud tingimustele sõidukile lisaseadmete paigaldamise kohta.Selle erandi kasutamisel tuleb vardale kustutamatult märkida tähis+++++ TIFF +++++ning selle kohta tehakse märge tüübikinnitustunnistusse.4.2. Löökkatse4.2.1 Katsestendi kirjeldus4.2.1.1. Katsestend koosneb pendlist, mis saab liikuda ümber kahe omavahel õige nurga all oleva horisontaaltelje, millest üks on risti pendli liikumistrajektoori sisaldava tasapinnaga.Pendli otsas on haamer, mille moodustab 165 ± 1 mm läbimõõduga jäik kera, mis on kaetud 5 mm paksuse kummist kattega, mille Shore'i kõvadus A on 50.Lisatakse seade, mis võimaldab kindlaks määrata varda saavutatud maksimaalse nurga liikumistasapinnal.Pendlile kindlalt kinnitatud tugi hoiab näidiseid kooskõlas punktis 4.2.2.6 määratletud lööginõuetega.Allpool oleval joonisel 1 on katsestendi mõõtmed ja konstruktsioonispetsifikatsioon.+++++ TIFF +++++Joonis 14.2.1.2. Pendli löögikese ühtib haamrit moodustava kera keskmega. See asub kaugusel 1 liikumistasapinna võnkumisteljest, mis võrdub 1 m ± 5 mm. Pendli vähendatud mass mo = 6,8 ± 50 g (m suhe pendli kogumassi m ja vahemaasse d pendli raskuskeskme ja selle pöörlemistelje vahel võrdub:m= m)4.2.2. Katse kirjeldus4.2.2.1. Tahavaatepeegli toe külge kinnitamise korra soovitab seadme tootja või vajaduse korral sõiduki tootja.4.2.2.2. Tahavaatepeegli asukoht katse ajal4.2.2.2.1. Tahavaatepeegel asetatakse pendli löökstendile nii, et horisontaalsed ja vertikaalsed teljed oleksid samasuguses asendis kui siis, kui tahavaatepeegel paigaldatakse sõidukile vastavalt taotluse esitaja paigaldusjuhendile.4.2.2.2.2. Kui tahavaatepeeglit saab oma aluse suhtes reguleerida, valitakse selline katseasend, mille puhul on mis tahes pöörlemisseadme toimimine taotluse esitaja sätestatud reguleerimisala piires kõige vähem tõenäoline.4.2.2.2.3. Kui tahavaatepeeglil on seade, millega saab reguleerida vahemaad alusest, tuleb seade panna asendisse, mille puhul on vahemaa kaitsekere ja aluse vahel kõige väiksem.4.2.2.2.4. Kui peegelpind liigub kaitsekeres, reguleeritakse see nii, et ülemine nurk, mis on sõidukist kõige kaugemal, oleks kaitsekere suhtes kõige rohkem eenduv.4.2.2.3. Välja arvatud sisemiste tahavaatepeeglite katse 2 (vt punkt 4.2.2.6.1), mille puhul pendel on vertikaalasendis, läbivad haamri keset läbivad horisontaalsed ja vertikaalsed pikitasapinnad peegelpinna keset nii, nagu see on määratletud I lisa punktis 10. Pendli pikisuunaline võnkumissuund on paralleelne sõiduki keskpikitasapinnaga.4.2.2.4. Kui punktides 4.2.2.1 ja 4.2.2.2 sätestatud reguleerimistingimustel takistavad tahavaatepeegli osad haamri liikumist, tuleb löögipunkt kõnealuse tiirlemis- või pöörlemistelje suunas risti edasi tõsta.Edasi tõsta ei tohi rohkem, kui on vaja katse tegemiseks; see peab olema piiratud nii, et:- haamrit piiritlev kera vähemalt puudutab lõikes 1.4 määratletud silindrit,- või asub haamriga kokkupuutepunkt vähemalt 10 mm kaugusel peegelpinna servast.4.2.2.5. Katse seisneb selles, et haamer langeb alla kõrguselt, mis vastab pendli 60° vertikaalnurgale, nii et haamer lööb tahavaatepeeglit ajal, kui pendel jõuab vertikaalasendisse.4.2.2.6. Tahavaatepeeglite löökkatseid tehakse järgmistel erinevatel tingimustel.4.2.2.6.1. Sisemised tahavaatepeeglidKatse 1: Löögipunktid on määratletud punktis 4.2.2.3. Löök peab olema selline, et haamer lööb tahavaatepeegli peegelpinna poolsele küljele.Katse 2: Löögipunkt on kaitsekere serval nii, et löök moodustab peegelpinna tasapinnaga 45° nurga ja on selle pinna keset läbival horisontaaltasapinnal. Löök peab olema suunatud peegelpinna poolsele küljele.4.2.2.6.2. Välimised tahavaatepeeglidKatse 1: Löögipunkt on määratletud punktis 4.2.2.3 või 4.2.2.4. Löök peab olema selline, et haamer lööb tahavaatepeegli peegelpinna poolsele küljele.Katse 2: Löögipunkt on määratletud punktis 4.2.2.3 või 4.2.2.4. Löök peab olema selline, et haamer lööb tahavaatepeegli peegelpinna vastasküljele.Kui II või III klassi tahavaatepeeglid on paigaldatud IV klassi tahavaatepeeglitega samale paigaldusalusele, tehakse eespool nimetatud katsed madalama peegliga. Kuid katsete tegemise eest vastutav tehniline teenistus võib korrata ühte või mõlemat katset ülemise peegliga, kui see on maapinnast madalamal kui 2 m.4.3. Varre külge kinnitatud kaitsekere paindekatse4.3.1. Katse viiakse läbi kõigi tahavaatepeeglitega, välja arvatud V klassi peeglid.4.3.2. Katse kirjeldusKaitsekere asetatakse horisontaalselt seadmesse nii, et paigaldusaluse reguleerimisosad oleksid kindlalt kinnitatud. Reguleerimisosal kinnituskoha juures olev kõige lähem ots fikseeritakse kaitsekere suurima mõõtme suunas 15 mm laiuse tõkestiga, mis katab kaitsekere kogu laiuses.Kaitsekere teise otsa pannakse eespool kirjeldatuga analoogne tõkesti, et kinnitada kaitsekerele ettenähtud katsekoormus (joonis 2).Kaitsekere otsa, mis asub jõudu rakendatava otsa vastas, võib blokeerimise asemel kinnitada nii, nagu on näidatud joonisel 2.Tahavaatepeegli paindekatseseadme näidis+++++ TIFF +++++Joonis 24.3.3. Katsekoormus on 25 kg. Seda kohaldatakse ühe minuti jooksul.5. KATSE TULEMUSED5.1. Punktis 4.2 kirjeldatud katsete korral peab pendel jätkama pärast lööki liikumist, kui liikumistasapinnal oleva varda asukoha projektsioon moodustab vertikaalpinnaga vähemalt 20° nurga.Nurga mõõtmistäpsus on ± 1°.5.1.1. Neid nõudeid ei kohaldata tuuleklaasi külge kinnitatud tahavaatepeeglite suhtes, mille suhtes kohaldatakse katse järel punktis 5.2 sätestatud nõudeid.5.1.2. Pendli nõuetekohast vertikaalset liikumisnurka vähendatakse 20 kraadilt 10 kraadile kõigi II klaasi tahavaatepeeglite ja III klassi tahavaatepeeglite puhul, mis on paigaldatad tavaliselt IV klassi tahavaatepeeglite jaoks kasutatavale paigaldusalusele.5.2. Kui tuuleklaasi külge kinnitatud tahavaatepeegli paigaldusalus punktis 4.2 kirjeldatud katse käigus puruneb, ei tohi allesjäänud osa ulatuda alusest kõrgemale kui 1 cm ning selle katsejärgne kuju peab vastama punktis 1.3 sätestatud tingimustele.5.3. Punktides 4.2 ja 4.3 kirjeldatud katsete käigus ei tohi peegelpind puruneda. Kuid peegelpinna purunemine on lubatud ühel järgnevatest tingimustest:5.3.1. klaasikillud on kindlalt kaitsekere tagumise osa või kaitsekerele kindlalt kinnitatud pinna küljes kinni; klaasi osaline eraldumine alusest on lubatav, kui see ei ületa kummalgi pool pragu 2,5 mm. Väikeste kildude eraldumine klaasipinnast löögipunktis on lubatud.5.3.2. Peegelpind on kaitseklaasist.--------------------------------------------------III LISATAHAVAATEPEEGLITE SÕIDUKITELE PAIGALDAMISE NÕUDED1. ÜLDOSA1.1. Tahavaatepeeglid tuleb paigaldada nii, et peegel ei liiguks ega muudaks märkimisväärselt mõõdetud vaatevälja ega vibreeriks sellisel määral, et juht võiks kujutise olemust valesti tõlgendada.1.2. Punktis 1.1 sätestatud tingimused peavad olema täidetud, kui sõiduk sõidab kiirusega, mis on kuni 80 % maksimaalsest valmistajakiirusest, kuid mitte üle 150 km/h.2. ARV2.1 Kohustuslike tahavaatepeeglite minimaalne arv2.1.1 Punktis 5 kirjeldatud vaateväljad tuleb saada järgnevas tabelis esitatud minimaalselt kohustuslikest tahavaatepeeglitest:Sõidukikategooria | Sisemised tahavaatepeeglid I klass | Välimised tahavaatepeeglid |Peamised tahavaatepeeglid | Lainurksed tahavaatepeeglid IV klass | Lähitahavaatepeeglid V klass |II klass | III klass |M1 | I (vt punkt 2.1.2) | — (vt punkt 2.1.2.3) | I sõiduki teeservapoolsel küljel (vt ka käesoleva lisa punkt 2.2.1) | — | — |M2 | — | 2 (1 vasakul ja 1 paremal) | — | — | — (vt punktid 2.2.2 ja 3.7) |M3 | — | 2 (1 vasakul ja 1 paremal) | — | — | — (vt punktid 2.2.2 ja 3.7) |N1 | 1 (vt punkt 2.1.2) | – (vt punkt 2.1.2.3) | 1 sõiduki teeservapoolsel küljel (vt ka käesoleva lisa punkt 2.2.1) | — | — |N2 | — (vt punkt 2.2.3) | 2 (1 vasakul ja 1 paremal) | — | — (vt punkt 2.2.4) | — (vt punktid 2.2.2 ja 3.7) |Jäiga kerega veoautod haagisega või ilma N3 Raamjuhtimisega (keskliigendiga) traktorid | — (vt punkt 2.2.3) | 2 (1 vasakul ja 1 paremal) | — | — (vt punkt 2.2.4) | 1 (vt punkt 3.7) |— (vt punkt 2.2.3) | 2 (1 vasakul ja 1 paremal) | — (vt punkt 2.1.3) | 1 | 1 (vt punkt 3.7) |2.1.2. Siiski M1- ja N1-kategooria sõidukite puhul:2.1.2.1. kui sisemine tahavaatepeegel ei vasta punktis 5.2 sätestatud nõuetele, tuleb paigaldada teine välimine tahavaatepeegel sõiduki sellele küljele, mis on eespool olevas punktis 2.1.1 nimetatud kohustusliku tahavaatepeegli vastas;2.1.2.2. kui sisemine tahavaatepeegel ei anna vaadet taha, selle olemasolu ei nõuta;2.1.2.3. II klassi välimised tahavaatepeeglid on lubatud.2.1.3. Kuid kui N3-kategooria sõidukite konstruktsioonist johtuvalt on tehniliselt võimatu saada punktides 5.3.2.2 ja 5.4 määratletud vaatevälju, siis kui IV klassi tahavaatepeegel paigaldatakse samale paigaldusalusele kui II klassi tahavaatepeegel, võib viimase asendada III klassi tahavaatepeegliga.Seda erandit kohaldatakse ainult 1. oktoobrini 1992.2.2. Mittekohustuslike tahavaatepeeglite maksimaalne arv2.2.1. M1- ja N1-kategooria sõidukite puhul võib paigaldada välimise tahavaatepeegli sõiduki vastasküljele võrreldes küljega, kuhu on paigaldatud punktis 2.1.1 osutatud kohustuslik tahavaatepeegel.2.2.2. M2-, M3- ja N2-kategooria sõidukitele võib paigaldada V klassi välimise tahavaatepeegli.2.2.3. N2- ja N3-kategooria sõidukitele võib paigaldada sisemise tahavaatepeegli.2.2.4. N2- ja N3-kategooria sõidukitele, v.a raamjuhtimisega (keskliigendiga) traktorid, võib paigaldada IV klassi välimise tahavaatepeegli.2.2.5. Punktides 2.2.1 ja 2.2.4 osutatud tahavaatepeeglid peavad vastama käesoleva direktiivi nõuetele.Kuid käesoleva lisa punkti 5 sätteid ei kohaldata punktis 2.2.3 osutatud tahavaatepeeglite suhtes.2.2.6. Käesoleva direktiivi sätteid ei kohaldata I lisa punktis 4 määratletud vaatluspeeglite suhtes. Kuid need tahavaatepeeglid tuleb paigaldada vähemalt 2 m kõrgusele maapinnast, kui sõidukil on koorem, mis vastab selle suurimale lubatud täismassile.3. ASUKOHT3.1 Tahavaatepeeglid peavad olema asetatud nii, et normaalses juhtimisasendis juhiistmel istuval juhil oleks selge vaade sõiduki taga ja ühel (mõlemal) küljel olevale maanteele.3.2. Välimised tahavaatepeeglid on nähtavad läbi küljeakende või läbi tuuleklaasi osa, mida puhastavad klaasipuhastid. Kuid konstruktsiooni tõttu ei kohaldata käesolevat sätet M2- ja M3-kategooria sõidukitele paremale poole paigaldatud tahavaatepeeglite suhtes parempoolse liiklusega liikmesriikides ja samade kategooriate sõidukite vasakule poole paigaldatud tahavaatepeeglite suhtes vasakpoolse liiklusega liikmesriikides.3.3. Sõiduki vaatevälja mõõtmisel, kui sõidukis on šassii/juhikabiin, esitab tootja kere minimaalse ja maksimaalse laiuse ning vajaduse korral paigaldatakse näitlik juhikabiini laius/kerelaius. Sõiduki EMÜ tüübikinnitustunnistusel esitatakse kõik katsetuste käigus kasutatud sõiduki ja peegli kasutusvariandid seoses tahavaatepeeglite paigaldamisega (vt liide).3.4. Sõiduki juhipoolne ettenähtud välimine tahavaatepeegel tuleb paigaldada nii, et sõiduki vertikaalse keskpikitasapinna ning tahavaatepeegli keset läbiva püsttasapinna ja juhi silmaterade asukohti ühendava 65 mm pikkuse sirgjoone keskpunkti vahel oleks nurk, mis ei ületa 55°.3.5. Tahavaatepeegel ei tohi sõiduki väliskerest esile tungida oluliselt rohkem, kui on vaja punktis 5 sätestatud vaateväljadega seotud nõuete täitmiseks.3.6. Kui välimise tahavaatepeegli alumine serv on vähem kui 2 m kõrgusel maapinnast, kui sõidukil on suurim lubatud koorem, ei tohi see tahavaatepeegel eenduda sõiduki ilma tahavaatepeegliteta mõõdetud üldlaiusest rohkem kui 0,20 m.3.7. V klassi tahavaatepeeglid paigaldatakse sõidukitele nii, et olenemata nende reguleerimisjärgsest asendist ei ole peeglite ega nende hoidikute ükski osa madalamal kui 2 m maapinnast, kui sõidukil on suurimale lubatud täismassile vastav koorem.Kuid neid tahavaatepeegleid ei paigaldata sõidukitele, mille juhikabiini kõrgus on selline, mis ei võimalda käesoleva nõude täitmist.3.8. Punktide 3.5, 3.6 ja 3.7 alusel võivad tahavaatepeeglid eenduda sõidukite maksimaalselt lubatud laiusest.4. REGULEERIMINE4.1 Juht peab saama reguleerida sisemist tahavaatepeeglit juhtimisasendis.4.2. Juhipoolsele küljele paigaldatud välimist tahavaatepeeglit peab saama reguleerida suletud uksega sõidukis, kuid aken võib olla avatud. Kuid peegli asendi võib lukustada väljastpoolt.4.3. Punkti 4.2 nõudeid ei kohaldata välimiste tahavaatepeeglite suhtes, mida saab valest asendist tagasi tööasendisse panna ilma reguleerimata.5. VAATEVÄLJAD5.1 ÜldosaAllpool määratletud vaatevälju tuleb kohaldada seoses mõlema silma vaateväljaga, kusjuures silmad on I lisa punktis 12 määratletud juhi silmaterade asukohas. Vaateväljad määratakse kindlaks nii, et sõiduk on direktiivi 70/156/EMÜ I lisa punkti 2.6 tähenduses sõidukorras ning selles on esiistmel lisaks üks reisija, kes kaalub 75 kg ± 1 %. Vaateväljad tuleb määrata läbi akende, mille pinnaga risti mõõdetud valguse läbitavustegur on vähemalt 70 %.5.2. Sisemine tahavaatepeegel (I klass)Vaateväli peab olema selline, et juht saab näha vähemalt 20 m laiust tasast ja horisontaalset maanteeosa, mille kese on sõiduki vertikaalsel keskpikitasapinnal ja mis ulatub juhi silmaterade asukohast silmapiiri suunas tahapoole 60 m kaugusele (joonis 3).5.3. Peamised välimised tahavaatepeeglid (II ja III klass)5.3.1 Vasakpoolsed välimised tahavaatepeeglid parempoolse liikluse puhul ja parempoolsed välimised tahavaatepeeglid vasakpoolse liikluse puhul.5.3.1.1. Vaateväli peab olema selline, et juht saab näha vähemalt 2,50 m laiust tasast ja horisontaalset maanteeosa tasapinnal, mis asub paremal pool (sõidukitel parempoolse liikluse puhul) või vasakul pool (sõidukitel vasakpoolse liikluse puhul) ja mis on keskmise pikitasapinnaga paralleelne vertikaaltasapind, mis läbib sõiduki äärepoolseimat osa vasakul (sõidukitel parempoolse liikluse puhul) või paremal (sõidukitel vasakpoolse liikluse puhul) ja mis ulatub juhi silmaterade asukohast silmapiiri suunas taha 10 m kaugusele (joonised 4 ja 5).5.3.2. Parempoolsed välimised tahavaatepeeglid parempoolse liikluse puhul ja vasakpoolsed välimised tahavaatepeeglid vasakpoolse liikluse puhul.5.3.2.1 Vaateväli M1-kategooria sõidukites ja N1-kategooria sõidukites, mille täismass ei ületa 2 tonni, peab olema selline, et juht saab näha vähemalt 4 m laiust tasast ja horisontaalset maanteeosa tasapinnal, mis asub vasakul pool (sõidukitel parempoolse liikluse puhul) või paremal pool (sõidukitel vasakpoolse liikluse puhul) ja mis on keskmise pikitasapinnaga paralleelne vertikaaltasapind, mis läbib sõiduki äärepoolseimat osa paremal (sõidukitel parempoolse liikluse puhul) või vasakul (sõidukitel vasakpoolse liikluse puhul) ja mis ulatub juhi silmaterade asukohast silmapiiri suunas taha 20 m kaugusele (vt joonis 4).5.3.2.2. Muude sõidukite kui punktis 5.3.2.1 osutatute puhul peab vaateväli olema selline, et juht saab näha vähemalt 3,50 m laiust tasast ja horisontaalset maanteeosa tasapinnal, mis asub vasakul pool (sõidukitel parempoolse liikluse puhul) või paremal pool (sõidukitel vasakpoolse liikluse puhul) ja mis on keskmise pikitasapinnaga paralleelne vertikaaltasapind, mis läbib sõiduki äärepoolseimat osa paremal (sõidukitel parempoolse liikluse puhul) või vasakul (sõidukitel vasakpoolse liikluse puhul) ja mis ulatub juhi silmaterade asukohast silmapiiri suunas taha 30 m kaugusele.Lisaks sellele peab juht nägema juhi silmaterade asukohti läbivast tasapinnast 4 m tagapool olevas punktis vähemalt 0,75 m laiust maanteeosa (joonis 5).5.4. Välimised lainurksed tahavaatepeeglid (IV klass)5.4.1. Vaateväli peab olema selline, et juht saab näha vähemalt 12,50 m laiust tasast ja horisontaalset maanteeosa tasapinnal, mis asub vasakul pool (sõidukitel parempoolse liikluse puhul) või paremal pool (sõidukitel vasakpoolse liikluse puhul) ja mis on keskmise pikitasapinnaga paralleelne vertikaaltasapind, mis läbib sõiduki äärepoolseimat osa paremal (sõidukitel parempoolse liikluse puhul) või vasakul (sõidukitel vasakpoolse liikluse puhul) ja mis ulatub juhi silmaterade asukoha taga vähemalt 15 kuni 25 m kaugusele. Lisaks sellele peab juht nägema juhi silmaterade asukohti läbivast tasapinnast 3 m tagapool olevas punktis vähemalt 2,5 m laiust maanteeosa (joonis 6).5.5. Välimised lähitahavaatepeeglid (V klass)Vaateväli peab olema selline, et juht saab näha sõiduki kõrval tasast ja horisontaalset maanteeosa, mis piirneb järgmiste vertikaaltasapindadega (vt joonised 7a ja 7b):5.5.1. sõiduki vertikaalse keskpikitasapinnaga paralleelne tasand, mis läbib sõiduki juhikabiini paremast (sõidukitel parempoolse liikluse puhul) või vasakust (sõidukitel vasakpoolse liikluse puhul) äärepoolseimast punktist 0,2 m kaugusel olevat punkti;5.5.2. põikisuunas paralleelne tasapind, mis läbib 1 m pikkust vahemaad punktis 5.5.1 nimetatud tasapinna ees;5.5.3. taga tasapind, mis on paralleelne vertikaaltasapinnaga, mis läbib juhi silmaterade asukohti ja asub 1,25 m kaugusel selle tasapinna taga;5.5.4. ees tasapind, mis on paralleelne vertikaaltasapinnaga, mis läbib juhi silmaterade asukohti ja asub 1 m kaugusel selle tasapinna ees. Kui sõiduki löögineelaja eesmist serva läbiv püsttasapind on vähem kui 1 m kaugusel juhi silmaterade asukohti läbivast püsttasapinnast, piirneb vaateväli selle tasapinnaga (vt joonis 7b).5.6. Kui tahavaatepeeglid koosnevad mitmest peegelpinnast, mis on erineva kumerusega või on omavahel nurga all, peab vähemalt üks peegelpindadest andma selliste mõõtmetega vaatevälja (vt II lisa punkt 2.2.2), mis on määratletud klassi puhul, kuhu need kuuluvad.5.7. Takistused5.7.1 Sisemised tahavaatepeeglid (I klass)5.7.1.1. Vaatevälja vähenemine selliste seadmete olemasolu tõttu nagu peatoed, päikesevarjud, tagumise akna puhastid ja kütteelemendid on lubatav eeldusel, et kõik need seadmed kokku ei varja rohkem kui 15 % määratletud vaateväljast.5.7.1.2. Vaatevälja vähenemist nii, et peatoed on kõige madalamas asendis ja päikesevari on keeratud üles.5.7.2. Välimised tahavaatepeeglid (II, III, IV ja V klass)Eespool määratletud vaateväljade puhul ei võeta arvesse kerest ja mõnest selle osast, näiteks ukse käepidemed, ääretuled, suunatuled ja tagumiste löögineelajate kaugeimad punktid, ning peegelpindade puhastitest tulenevaid takistusi, kui need moodustavad määratletud vaatevälja kogutakistusest alla 10 %.5.8. Katsetamise kordVaateväli määratakse kindlaks, asetades silmaterade asukohtadesse võimsad valgusallikad ja uurides vertikaalsele ekraanile peegeldunud valgust. Võib kasutada muid samaväärseid meetodeid.Sisemine tahavaatepeegel+++++ TIFF +++++Peamised välimised tahavaatepeeglidSõiduk parempoolse liikluse jaoks+++++ TIFF +++++M1- ja N1-kategooria sõidukid, mille mass on kuni 2 tonni+++++ TIFF +++++Muud kui M1- ja N1-kategooria sõidukid, mille mass on kuni 2 tonni.+++++ TIFF +++++Lainurkne tahavaatepeegel+++++ TIFF +++++Välimine lähitahavaatepeegel--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv, 30. oktoober 1990, millega kohandatakse tehnika arengule nõukogu direktiivi 77/649/EMÜ (mootorsõidukijuhtide vaatevälja käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta)

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31990L0630

Euroopa Liidu Teataja L 341 , 06/12/1990 Lk 0020 - 0029 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 20 Lk 0022  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 20 Lk 0022

		Komisjoni direktiiv,30. oktoober 1990,millega kohandatakse tehnika arengule nõukogu direktiivi 77/649/EMÜ (mootorsõidukijuhtide vaatevälja käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta)(90/630/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 27. septembri 1977. aasta direktiivi 77/649/EMÜ mootorsõidukijuhtide vaatevälja käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, [1] viimati muudetud komisjoni direktiiviga 88/366/EMÜ, [2] eriti selle artiklit 5,ning arvestades, et:saadud kogemusi ja tehnika taset silmas pidades on nüüd asjakohane muuta direktiivi 77/649/EMÜ III lisas sätestatud katsemenetlust täpsemaks, kohandades seda eriti Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni viimaste arengutega;käesoleva direktiivi sätted on mootorsõidukite kaubanduses tehniliste tõkete kõrvaldamist käsitlevate direktiivide tehnika arengule kohandamise komitee arvamusega kooskõlas,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 77/649/EMÜ III lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi lisale.Artikkel 21. Alates 1. maist 1991 ei tohi liikmesriigid sõidukijuhi vaateväljaga seotud põhjustel:- keelduda sõidukitüübile EMÜ tüübikinnituse andmisest või direktiivi 70/156/EMÜ [3] artikli 10 lõike 1 viimases taandes ettenähtud tüübikinnitustunnistuse ärakirja väljastamisest ega siseriikliku tüübikinnituse andmisest ega- keelata sõidukite kasutuselevõtmist,kui juhi vaateväli sõidukitüübil või sõidukitel on kindlaks määratud vastavalt direktiivile 77/649/EMÜ (muudetud käesoleva direktiiviga).2. Alates 1. oktoobrist 1991 liikmesriigid:- ei väljasta enam sõidukitüübile direktiivi 70/156/EMÜ artikli 10 lõike 1 viimases taandes ettenähtud tüübikinnitustunnistuse ärakirja, kui sõidukitüübil ei ole sõidukijuhi vaateväli määratud vastavalt direktiivi 77/649/EMÜ, mida on muudetud käesoleva direktiiviga, sätetele,- võivad keelduda siseriikliku tüübikinnituse andmisest sõiduki tüübile, millel sõidukijuhi vaateväli ei ole määratud vastavalt direktiivile 77/649/EMÜ, mida on muudetud käesoleva direktiiviga.Artikkel 3Liikmesriigid rakendavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid enne 1. maid 1991. Liikmesriigid teatavad nendest viivitamata komisjonile.Liikmesriigid lisavad kõnealuste normide vastuvõtmisel nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 30. oktoober 1990Komisjoni nimelasepresidentMartin Bangemann[1] EÜT L 267, 19.10.1977, lk 1.[2] EÜT L 181, 12.7.1988, lk 40.[3] EÜT L 42, 23.2.1970, lk 1.--------------------------------------------------LISADirektiivi 77/649/EMÜ III lisa asendatakse järgmisega:"III lisaISTEKOHTADE H-PUNKTI JA KERE TEGELIKU KALDENURGA KINDLAKSMÄÄRAMISE KORD MOOTORSÕIDUKITES1. EESMÄRKKäesolevas lisas kirjeldatud menetlust kasutatakse H-punkti ja kere tegeliku kaldenurga kindlaksmääramiseks ühele või mitmele istumisasendile mootorsõidukis ning mõõteandmete vastavuse kontrollimiseks sõiduki tootja esitatud tehnilistele andmetele [1]2. MÕISTEDKäesolevas lisas kasutatakse järgmisi mõisteid:2.1. Võrdlusandmed – üks või mitu järgmistest istumisasendi omadustest:2.1.1. H-punkt ja R-punkt ning nendevaheline suhe,2.1.2. kere tegelik ja projektijärgne kaldenurk ning nende suhe.2.2. Kolmemõõtmeline "H-punkti aparaat (3-DH-aparaat) – seade," mida kasutatakse H -punktide ja kere tegelike kaldenurkade kindlaksmääramiseks. Nimetatud aparaati on kirjeldatud käesoleva lisa 1. liites.2.3. H-punkt– kere ja reie pöördetsenter 3-DH-aparaadil, mis on paigaldatud sõidukiistmele vastavalt lõigule 4, vt allpool. H-punkt asub aparaadi telgjoone keskpunktis. Telgjoon paikneb H-punkti kontrollnuppude vahel, mis asuvad 3-DH-aparaadi kummalgi küljel. Teoreetiliselt vastab H-punkt R-punktile (tolerantsid on toodud allpool punktis 3.2.2). Kui H-punkt on vastavalt lõigus 4 kirjeldatud menetlusele kindlaks määratud, loetakse H-punkt fikseerituks istmepolstri konstruktsiooni suhtes, liikuvaks koos sellega, kui istet reguleeritakse.2.4. R-punkt või istme võrdluspunkt – arvutuslik punkt, mis on sõiduki tootja poolt iga istekoha jaoks kolmemõõtmelise taustsüsteemi abil kindlaks määratud.2.5. Kerejoon – 3-DH-aparaadi mõõtepea telgjoon, kui mõõtepea on kõige tagumises asendis.2.6. Kere tegelik kaldenurk – nurk, mis on mõõdetud läbi H-punkti kulgeva vertikaaljoone ja kerejoone vahel, kasutades 3-DH-aparaadi selja kaldenurga mõõturit. Kere tegelik kaldenurk vastab teoreetiliselt kere arvutuslikule kaldenurgale (vt tolerantsid punktis 3.2.2 allpool).2.7. Kere arvutuslik kaldenurk – nurk, mis on mõõdetud läbi R-punkti kulgeva vertikaaljoone ja kerejoone vahel asendis, mis vastab tootja määratud projektijärgsele seljatoeasendile.2.8. Sõitja sümmeetriatasand (C/LO) – 3-DH-aparaadi kesktasand iga istekoha korral, kuhu aparaat on paigutatud; seda tasandit kujutab H-punkti koordinaat Y-teljel. Ühekohalistel istmetel langeb istme sümmeetriatasand kokku sõitja sümmeetriatasandiga. Muudel istmetel määrab sõitja sümmeetriatasandi tootja.2.9. Kolmemõõtmeline taustsüsteem – süsteem, mida on kirjeldatud käesoleva lisa 2. liites.2.10. Koordinaatmärgid – füüsilised punktid (avad, pinnad, märgid või süvendid) sõiduki kerel vastavalt tootja poolt ettenähtule.2.11. Sõiduki mõõteasend – sõiduki asend, mis on määratletud koordinaatmärkide koordinaatidega kolmemõõtmelises taustsüsteemis.3. NÕUDED3.1. Andmete esitamineIga istekoha kohta, mille suhtes on vaja võrdlusandmeid, et tõendada vastavust käesoleva direktiivi sätetega, tuleb esitada kas kõik järgmised andmed või asjakohane valik neist vormis, millele on osutatud käesoleva lisa 3. liites:3.1.1. R-punkti koordinaadid kolmemõõtmelise taustsüsteemi suhtes;3.1.2. kere arvutuslik kaldenurk;3.1.3. kõik näidud, mis on vajalikud istme reguleerimiseks mõõteasendisse (kui see on reguleeritav), mis on sätestatud allpool punktis 4.3.3.2. Mõõteandmete ja arvutuslike näitajate suhe3.2.1. H-punkti koordinaate ja kere tegeliku kaldenurga suurust, mis on saadud allpool punktis 4 sätestatud menetluse tulemusel, võrreldakse vastavalt R-punkti koordinaatidega ja sõiduki tootja poolt määratud kere arvutusliku kaldenurgaga.3.2.2. R- ja H-punktide suhtelisi asukohti ning kere arvutusliku ja tegeliku kaldenurga suhet võib antud istekoha korral pidada rahuldavaks, kui H-punkt, määratletuna oma koordinaatidega, asetseb 50 mm küljepikkusega horisontaalsete ja vertikaalsete külgedega ruudu piirides, mille diagonaalid ristuvad R-punktis, ja kui kere tegeliku kaldenurga erinevus arvutuslikust kaldenurgast jääb 5º piiridesse.3.2.3. Kui need tingimused on täidetud, kasutatakse vastavuse tõendamisel käesoleva direktiivi sätetega R-punkti ja kere arvutuslikku kaldenurka.3.2.4. Kui H-punkt või kere tegelik kaldenurk ei rahulda ülaltoodud punkti 3.2.2 nõudeid, määratakse H-punkt ja kere tegelik kaldenurk veel kaks korda (kokku kolm korda). Kui kahe nimetatud toimingu tulemused kolmest rahuldavad nõudeid, kohaldatakse eespool punktis 3.2.3 nimetatud tingimusi.3.2.5. Kui vähemalt kahe eespool punktis 3.2.4 kirjeldatud toimingu tulemused kolmest ei rahulda punkti 3.2.2 nõudeid või kui tõendamine pole võimalik, sest sõiduki tootja ei ole esitanud teavet R-punkti asukoha või kere arvutusliku kaldenurga kohta, kasutatakse kolme mõõdetud punkti pinnakeset või kolme mõõdetud kaldenurga keskmist ning neid loetakse kohaldatavaiks kõigil juhtudel, kui käesolevas direktiivis viidatakse R-punktile või kere arvutuslikule kaldenurgale.4. H-PUNKTI JA KERE TEGELIKU KALDENURGA KINDLAKSMÄÄRAMISE KORD4.1. Sõiduk viiakse eelnevalt tootja äranägemisel temperatuurile 20 ± 10 °C tagamaks, et istme materjal saavutab toatemperatuuri. Kui kontrollitaval istmel ei ole kunagi varem istutud, peab sellel kaks korda kestusega üks minut istuma 70-80 kg kaaluv inimene või asetatakse sinna selleks ajaks sama kaaluga seade, et koolutada istmepolstrit ja seljatuge. Tootja nõudel jäävad kõik istme osad koormamata vähemalt 30 minutiks enne 3-DH-aparaadi paigaldamist.4.2. Sõiduk peab olema mõõteasendis, nii nagu määratletud eespool punktis 2.11.4.3. Kui iste on reguleeritav, reguleeritakse see esmalt kõige tagumisse tavalisse sõiduasendisse vastavalt sõiduki tootja poolt määratule, arvestades ainult istme pikisuunalist reguleerimist ja mitte istme liikumist muul otstarbel kui tavalise sõiduasendi saavutamiseks. Kui istmel on ka muid reguleerimisviise, nt vertikaalsuunaline, kaldenurga või seljatoe asendi suhtes jne, reguleeritakse need seejärel sõiduki tootja määratud asendisse. Vedrustusega istmetel fikseeritakse vertikaalsuunas reguleeritud asend jäigalt vastavalt tootja määratud tavalisele sõiduasendile.4.4. Istme ala, mis puutub kokku 3-DH-aparaadiga, peab olema kaetud piisava suuruse ja sobiva koega musliin-puuvillkangaga (sile puuvillkangas, millel on 18,9 niiti cm2 kohta ja mis kaalub 0,228 kg/m2) või samaväärsete omadustega kootud või mittekootud kangaga.Kui istet katsetatakse väljaspool sõidukit, peab põrand, kuhu iste asetatakse, olema samasuguste põhiomadustega [2] kui sõiduki põrand, kus istet kavatsetakse kasutada.4.5. 3-DH-aparaadi istme- ja seljaosa asetatakse nii, et sõitja sümmeetriatasand (C/LO) langeb kokku 3-DH-aparaadi sümmeetriatasandiga. Tootja nõudel võib 3-DH-seadet nihutada C/LO-tasandi suhtes sissepoole, kui 3-DH-seade paikneb nii kaugel küljel, et istme serv takistab 3-DH-aparaadi loodimist.4.6. Jalalaba- ja sääreosa kinnitatakse istmikuosale kas eraldi või kasutades T-profiili ja sääreosa. Läbi H-punkti kontrollnuppude kulgev joon peab olema maapinnaga paralleelne ja risti istme piki-sümmeetriatasandiga.4.7. 3-DH-aparaadi jalalaba- ja sääreosa reguleeritakse järgmiselt:4.7.1. Ettenähtud istekoht: juhiiste ja välimine eesmine kaassõitjaiste4.7.1.1. Nii jalalaba- kui sääreosa liigutatakse ettepoole niiviisi, et jalad võtavad põrandal loomuliku asendi – vajaduse korral pedaalide vahel. Vasak jalalaba peab võimaluse korral olema ligikaudu sama kaugel 3-DH-aparaadi sümmeetriatasapinnast vasakul kui parem jalalaba sellest paremal. 3-DH-aparaadi ristkaldelood seatakse horisontaalseks, reguleerides vajadusel uuesti istmikuosa või seades jalalaba- ja sääreosi tahapoole. Läbi H-punkti kontrollnuppude kulgev joon tuleb hoida istme piki-sümmeetriatasandiga risti.4.7.1.2. Kui vasakut jalga ei ole võimalik hoida parema jalaga paralleelsena ja vasakut jalalaba ei saa konstruktsioonile toetada, liigutatakse vasakut jalalaba, kuni see on toetatud asendis. Kontrollnuppude joondatust tuleb hoida endisena.4.7.2. Ettenähtud istekoht: välimine tagaisteTagaistmete või lisaistmete korral asetatakse jalad tootja poolt ettenähtud asendisse. Kui jalalabad on sel juhul erinevail põrandatasapindadel, kasutatakse jalga, mis puudutab esimesena esiistet, etalonina, ja teine jalalaba asetatakse nii, et seadme istmikuosa ristkaldelood näitab horisontaalasendit.4.7.3. Teised ettenähtud istekohad:Järgitakse eespool, punktis 4.7.1 kirjeldatud üldist korda, v.a, et jalalabad tuleb asetada sõidukitootja poolt ettenähtud viisil.4.8. Rakendatakse sääre- ja reieraskused ning looditakse 3-DH-seade.4.9. Seljapaneel kallutatakse ette kõige eesmise võimaliku asendini ja 3-DH-seade tõmmatakse T-profiili kasutades istme seljatoest eemale. 3-DH-seade asetatakse uuesti istmele, kasutades ühte järgmistest meetoditest:4.9.1. Kui 3-DH-seade kipub tahapoole libisema, kasutatakse järgmist menetlust: 3-DH-aparaadil lastakse tahapoole libiseda, kuni T-profiilile ei ole enam vaja rakendada horisontaalset ettepoole suunatud hoidejõudu, st kuni istmikuosa läheb vastu istme seljatuge. Vajadusel asetatakse sääreosa uuesti;4.9.2. Kui 3-DH-seade ei kipu tahapoole libisema, kasutatakse järgmist menetlust: 3-DH-seadet libistatakse tahapoole, rakendades T-profiilile horisontaalset tahapoole suunatud jõudu, kuni istmikuosa puudutab seljatuge (vt käesoleva lisa 1. liite joonist 2).4.10. 3-DH-aparaadi selja- ja istmikuosale rakendatakse 100 ± 10 N suurust jõudu puusa nurgamõõturi ja T-profiili korpuse lõikepunktis. Jõu rakendussuunda hoitakse joone suunalisena, mis kulgeb läbi eespool nimetatud lõikepunkti vahetult reieprofiili korpusest ülalpool asuvasse punkti (vt käesoleva lisa 1. liite joonist 2). Seejärel viiakse seljapaneel ettevaatlikult tagasi vastu istme seljatuge. Kogu ülejäänud menetluse ajal tuleb olla ettevaatlik, et vältida 3-DH-aparaadi libisemist ettepoole.4.11. Paigaldatakse parem- ja vasakpoolne istmikuraskus ja seejärel ükshaaval kaheksa kereraskust. 3-DH-seade hoitakse loodis.4.12. Istme seljatoe survest vabastamiseks kallutatakse seljapaneel ettepoole. 3-DH-aparaati õõtsutatakse kolm korda 10º-se kaarega küljelt küljele (5º vertikaalsest sümmeetriatasandist kummalegi poole), et kõrvaldada võimalik hõõrdumine 3-DH-aparaadi ja istme vahel.Õõtsutamise ajal võib 3-DH-aparaadi T-profiil ettenähtud horisontaal- ja vertikaaljoontest kõrvale kalduda. Seepärast tuleb T-profiili paigal hoida, rakendades sellele õõtsumise ajal piisavat külgsuunalist koormust. T-profiili paigalhoidmisel ja 3-DH-aparaadi õõtsutamisel tuleb olla ettevaatlik tagamaks, et sellele tahtmatult ei rakendu vertikaalset või ette-/tahasuunalist välist koormust.3-DH-aparaadi labajalgu ei tohi sellel etapil tõkestada ega kinni hoida. Kui labajalgade asend muutub, tuleb need hetkel sellesse asendisse jätta.Seljapaneel viiakse ettevaatlikult tagasi istme seljatoele ja kontrollitakse kahe vesiloodiga loodisolekut. Kui jalad on 3-DH-aparaadi õõtsutamisel ükskõik mil viisil liikunud, tuleb need järgmisel viisil uuesti kohale asetada:Kumbki labajalg tõstetakse kordamööda põrandalt üles ainult niipalju, et see ei pääse rohkem liikuma. Tõstmise ajal võivad jalalabad vabalt pöörduda; neile ei tohi rakendada koormust eest ega küljelt. Kui mõlemad jalad on taas alumises asendis, peab kand puudutama selleks ettenähtud konstruktsiooni.Vesiloodiga kontrollitakse külgsuunalist loodisolekut; vajadusel rakendatakse seljapaneeli ülemisele osale piisavat külgsuunalist koormust 3-DH-aparaadi istmikuosa loodimiseks istmel.4.13. Hoides T-profiili kinni, et hoida ära 3-DH-aparaadi ettepoole libisemine istmepadjal, toimitakse edasi järgmiselt:a) viiakse seljapaneel tagasi istme seljatoele;b) kordamööda rakendatakse ja vabastatakse selja nurkprofiilile ligikaudu kerele asetatud raskuste keskme kõrgusel horisontaalset tahapoole suunatud maksimaalselt 25 N koormust, kuni puusa nurgamõõtur näitab, et pärast koormusest vabastamist on saavutatud stabiilne asend. Tuleb hoolitseda selle eest, et 3-DH-aparaadile ei rakenduks välist ülalt-alla- või külgsuunalist koormust. Kui 3-DH-aparaati on vaja uuesti loodida, kallutatakse seljapaneeli ettepoole, korratakse loodimist ja punktis 4.12 kirjeldatud menetlust.4.14. Tehakse kõik järgmised mõõtmised:4.14.1. Mõõdetakse H-punkt koordinaadid kolmemõõtmelise taustsüsteemi suhtes.4.14.2. Kere tegelik kaldenurk loetakse 3-DH-aparaadi selja kaldenurgamõõturilt, kui mõõtepea on kõige tagumises asendis.4.15. Kui soovitakse 3-DH-aparaadi paigaldust korrata, peab iste enne seda olema koormamata vähemalt 30 minutit. 3-DH-seadet ei tohi istmele jätta kauemaks, kui on vaja katse sooritamiseks.4.16. Kui sama istmerea istmeid võib käsitleda sarnastena (nt pikk iste, identsed istmed vmt), määratakse igale istmereale ainult üks H-punkt ja üks kere tegelik kaldenurk. Sellisel juhul asetatakse käesoleva lisa 1. liites kirjeldatud 3-DH-aparaat kogu rea suhtes representatiivsele kohale. See koht on:4.16.1. esimeses reas juhiiste;4.16.2. tagumis(t)es reas/ridades välimine iste.1. liideKOLMEMÕÕTMELISE H-PUNKTI APARAADI [1] (3-DH-aparaadi) KIRJELDUS1. Seljapaneel ja istmikuosaSeljapaneel ja istmikuosa on valmistatud tugevdatud plastist ja metallist; need jäljendavad inimese keret ja reisi ning on H-punktis mehaaniliselt liigendina ühendatud. Mõõtepeale, mis on liigendina paigaldatud H-punkti, kinnitatakse kere tegeliku kaldenurga mõõtmiseks nurgamõõtur. Istmikuosa külge kinnitatud reguleeritava reieprofiiliga määratakse reite sümmeetriajoon ja seda kasutatakse puusa nurgamõõturi nulljoonena.2. Kere- ja jalaosadSääreosad on istmikuosaga ühendatud põlvi ühendava T-profiili kohal, mis on reguleeritava reieprofiili laienduseks külgsuunas. Sääreosadele on põlvede nurga mõõtmiseks kinnitatud nurgamõõturid. Kinga- ja jalalabaosad kalibreeritakse jalalaba nurga mõõtmiseks. Seade orienteeritakse ruumis kahe vesiloodi abil. Kereosa raskused asetatakse vastavatesse raskuskeskmetesse, nii et istmele avaldub 76 kg kaaluvale mehele vastav koormus. Tuleb veenduda, et 3-DH-aparaadi kõik liigendid liiguvad vabalt ilma märgatava hõõrdeta.+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++2. liideKOLMEMÕÕTMELINE TAUSTSÜSTEEM1. Kolmemõõtmeline taustsüsteem on määratud kolme ristuva tasandiga, mis on kindlaks määratud sõiduki tootja poolt (vt joonis) [1].2. Sõiduki mõõteasendi kindlaksmääramiseks on sõiduk paigutatud toetuspinnale, nii et koordinaatmärkide koordinaadid vastavad tootja antud väärtustele.3. R-punkti ja H-punkt koordinaadid määratakse sõiduki tootja antud koordinaatmärkide suhtes.+++++ TIFF +++++3. liide+++++ TIFF +++++"[1] Pädeva organi äranägemisel võib kasutada tootja märgitud R-punkti, mille alusel määratletakse muudele kui esiistmetele H-punkt kolmemõõtmelise DH-mehhanismi või muude operatsioonide abil.[2] Kaldenurk, istme kinnituse kõrguserinevus, pinna omadused jne.[1] Aparaat vastab ISO standardis 6549-1980 kirjeldatule. 3-DH-aparaadi konstruktsiooni üksikasjade kohta teabe saamiseks pöörduda: Society of Automotive Engineers (SAE), 400 Commonwealth Drive, Warrendale, Pennsylvania 15096, USA.[1] Taustsüsteem vastab ISO standardile 4130-1978.--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 2000/74/EÜ, 22. november 2000, millega kohandatakse tehnika arenguga nõukogu direktiivi 93/29/EMÜ, mis käsitleb kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite juhtnuppude, märgulampide ja näidikute määratlemistEMPs kohaldatav tekst.

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32000L0074

Euroopa Liidu Teataja L 300 , 29/11/2000 Lk 0024 - 0027

		Komisjoni direktiiv 2000/74/EÜ,22. november 2000,millega kohandatakse tehnika arenguga nõukogu direktiivi 93/29/EMÜ, mis käsitleb kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite juhtnuppude, märgulampide ja näidikute määratlemist(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 30. juuni 1992. aasta direktiivi 92/61/EMÜ kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite tüübikinnituse kohta, [1] viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2000/7/EÜ, [2] eelkõige selle artiklit 16,võttes arvesse nõukogu 14. juuni 1993. aasta direktiivi 93/29/EMÜ, mis käsitleb kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite juhtnuppude, märgulampide ja näidikute määratlemist, [3] eelkõige selle artiklit 4,ning arvestades järgmist:(1) Direktiiv 93/29/EMÜ onüks mitmest üksikdirektiivist EÜ tüübikinnitusmenetluse kohta, mis kehtestati direktiiviga 92/61/EMÜ. Seetõttu kehtivad kõnealuse direktiivi kohaldamisel sõidukite süsteeme, osi ja eraldi seadiseid käsitleva direktiivi 92/61/EMÜ sätted.(2) Tehnoloogiline areng võimaldab nüüd kohandada direktiivi 93/29/EMÜ tehnika arenguga. Et tagada tüübikinnitussüsteemi igakülgset nõuetekohast toimimist, tuleks asjaomase direktiivi teatavaid nõudeid täpsustada või täiendada.(3) Selleks tuleks teatavate tähiste nimetamise ja määratlemise nõuded ühtlustada nõuetega, mis on sätestatud nõukogu 21. detsembri 1977. aasta direktiivis 78/316/EMÜ mootorsõidukite sisustust (juhtnuppude, märgulampide ja näidikute määratlemist) käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, [4] muudetud komisjoni direktiiviga 93/91/EMÜ, [5] ning täpsustada teatavaid teatises sisalduvaid andmeid.(4) Käesolevas direktiivis ettenähtud meetmed on kooskõlas teaduse ja tehnika arenguga kohandamise komitee arvamusega, mis on asutatud nõukogu 6. veebruari 1970. aasta direktiivi 70/156/EMÜ (mootorsõidukite ja nende haagiste tüübikinnitust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta), [6] viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2000/40/EÜ, [7] artikli 13 alusel,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 93/29/EMÜ I ja II lisa muudetakse kooskõlas käesoleva direktiivi lisaga:Artikkel 21. Alates 1. jaanuarist 2002 ei tohi liikmesriigid juhtnuppude, märgulampide ja näidikute määratlemisega seotud põhjustel:- keelduda andmast EÜ tüübikinnitust kahe- või kolmerattalise mootorsõiduki tüübile või- keelata kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite registreerimist, müüki või kasutuselevõtmist,kui juhtnuppude, märgulampide ja näidikute määratlemine vastab käesoleva direktiiviga muudetud direktiivi 93/29/EMÜ nõuetele.2. Alates 1. juulist 2002 ei anna liikmesriigid EÜ tüübikinnitust ühelegi uuele kahe- või kolmerattalise mootorsõiduki tüübile juhtnuppude, märgulampide ja näidikute määratlemisega seotud põhjustel, kui käesoleva direktiiviga muudetud direktiivi 93/79/EMÜ nõuded ei ole täidetud.Artikkel 31. Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud sätted hiljemalt 31. detsembril 2001. Liikmesriigid teatavad neist viivitamata komisjonile.Liikmesriigid kohaldavad neid sätteid alates 1. jaanuarist 2002.Kui liikmesriigid need sätted vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende sätete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetavate põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.Artikkel 4Käesolev direktiiv jõustub 20. päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.Artikkel 5Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 22. november 2000Komisjoni nimelkomisjoni liigeErkki Liikanen[1] EÜT L 225, 10.8.1992, lk 72.[2] EÜT L 106, 3.5.2000, lk 1.[3] EÜT L 188, 29.7.1993, lk 1.[4] EÜT L 81, 28.3.1978, lk 3.[5] EÜT L 284, 19.11.1993, lk 25[6] EÜT L 42, 23.2.1970, lk 1.[7] EÜT L 203, 10.8.2000, lk 9.--------------------------------------------------LISAI. I lisa muudetakse järgmiselt:1.Punkt 2.1.1 asendatakse järgmisega:"2.1.1. Nimetatud tähised peavad taustast selgesti eristuma."2.————————— Punkti 2.1.5 muudetakse järgmiselt:joonise 3 seletavasse teksti lisatakse järgmine:"Märkus:kui vasak- ja parempoolsel suunatulelaternal on erinevad märgulambid, võib kaht noolt kasutada samuti eraldi."joonis 12 asendatakse järgmisega:+++++ TIFF +++++"Joonis 12Tagumine udutulelatern (3)Märgulambi värv: merevaigukollane"joonise 13 seletav tekst asendatakse järgmisega:""joonise 14 seletav tekst asendatakse järgmisega:""joonis 15 asendatakse järgmisega:+++++ TIFF +++++"Joonis 15Valgustuse lülitiMärgulambi värv: roheline"joonise 16 seletav tekst asendatakse järgmisega:""joonis 17 jäetakse välja;joonised 18 ja 19 nummerdatakse ümber vastavalt joonisteks 17 ja 18;märkus (1) asendatakse järgmisega:"(1) Raamitud alad võivad olla täidetud."II. II lisa muudetakse järgmiselt:1. liide asendatakse järgmisega:"1. liide+++++ TIFF +++++"--------------------------------------------------


title: Komisjoni direktiiv 98/38/EÜ, 3. juuni 1998, millega kohandatakse tehnika arenguga nõukogu direktiivi 74/151/EMÜ põllu- ja metsamajanduslike ratastraktorite teatud osade ja omaduste kohtaEMPs kohaldatav tekst

text:
Avis juridique important

|

31998L0038

Official Journal L 170 , 16/06/1998 P. 0013 - 0014

KOMISJONI DIREKTIIV 98/38/EÜ,3. juuni 1998,millega kohandatakse tehnika arenguga nõukogu direktiivi 74/151/EMÜ põllu- ja metsamajanduslike ratastraktorite teatud osade ja omaduste kohta(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 4. märtsi 1974. aasta direktiivi 74/150/EMÜ põllu- ja metsamajanduse ratastraktorite tüübikinnitust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta,[1] mida viimati muudeti Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 97/54/EÜ,[2] eriti selle artiklit 13,võttes arvesse nõukogu 4. märtsi 1974. aasta direktiivi 74/151/EMÜ põllu- või metsamajanduslike ratastraktorite teatud osi ja omadusi käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta,[3] viimati muudetud direktiiviga 97/54/EÜ, eriti selle artiklit 4,ning arvestades, et:silmas pidades omandatud kogemusi ja praegust tehnika arengut on nüüd sobiv kohandada direktiivi 74/151/EMÜ artiklis 2 viidatud nõudeid osade ja omaduste kohta;käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas direktiiviga 74/150/EMÜ asutatud tehnika arengule kohandamise komitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 74/151/EMÜ I-VI lisa muudetakse kooskõlas käesoleva direktiivi lisaga.Artikkel 21. Alates 1. maist 1999 ei tohi liikmesriigid:- keelduda traktoritüübile EÜ tüübikinnituse andmisest, direktiivi 74/150/EMÜ artikli 10 lõike 1 viimases taandes nimetatud dokumendi väljastamisest, siseriikliku tüübikinnituse andmisest, ega- keelata traktorite kasutuselevõtmist,kui need vastavad käesoleva direktiiviga muudetud direktiivi 74/151/EMÜ nõuetele.2. Alates 1. oktoobrist 1999 liikmesriigid:- ei või enam väljastada direktiivi 74/150/EMÜ artikli 10 lõike 1 viimases taandes nimetatud dokumenti traktoritüübile, kui see ei vasta käesoleva direktiiviga muudetava direktiivi 74/151/EMÜ nõuetele,- võivad keelduda siseriikliku tüübikinnituse andmisest traktoritüübile, kui see ei vasta käesoleva direktiiviga muudetava direktiivi 74/151/EMÜ nõuetele.Artikkel 31. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid enne 1. maid 1999 ja teatavad neist viivitamata komisjonile.Kõnealuste normide vastuvõtmisel lisavad liikmesriigid nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetavate oluliste siseriiklike õigusaktide teksti.Artikkel 4Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.Artikkel 5Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 3. juuni 1998Komisjoni nimelkomisjoni liigeMartin BANGEMANNLISADirektiivi 74/151/EMÜ I-VI lisa muudetakse järgmiselt.a) I lisas asendatakse sõna "kaal" sõnaga "mass".b) II lisas:- punkti 1 kaks taanet asendatakse järgmistega:"- pikkus: 255 või 520 mm,- laius: 165 või 120 mm.Valiku tegemisel tuleb arvestada sihtkoha liikmesriigis kehtivaid mõõtmeid.",- punkt 2.1 asendatakse järgmisega:"2.1. Registreerimisnumbri asukoht traktori laiuse suhtesRegistreerimisnumbri keskkoht ei tohi paikneda traktori sümmeetriatasandist paremal pool.Numbri vasak serv ei tohi paikneda vasemal pool kui vertikaaltasand, mis on paralleelne traktori sümmeetriatasandiga ja on traktori kõige suurima ristlõike puutuja.",- punkti 2.4 tekst asendatakse järgnevaga:"plaadi madalama serva kõrgus maapinnast ei tohi olla väiksem kui 0,3 meetrit; plaadi ülemise serva kõrgus maapinnast ei tohi ületada 4,0 meetrit."c) III lisa punktile 2 lisatakse alljärgnev:"Kütusetorustik ja täitesuue tuleb paigaldada väljapoole kabiini."d) IV lisa asendatakse järgmisega:"IV LISALISARASKUSEDKui muude EÜ tüübikinnitusnõuete täitmiseks peab traktorile asetama lisaraskuse, peab see olema tarnitud traktori tootja poolt, ette nähtud traktorile kinnitamiseks, kandma tootja kaubamärki ning näitama massi kilogrammides täpsusega 5 %. Eesmiste, sagedaseks kinnitamiseks ja eemaldamiseks ettenähtud lisaraskuste korral peab käepidemetele jätma vähemalt 25 mm ohutusruumi. Lisaraskuse paigutamise viis peab välistama selle soovimatu lahtipääsemise (nt traktori ümbermineku korral)."e) V lisa punkt 2.1.4 asendatakse järgmisega:"2.1.4. Helirõhutaseme maksimaalne väärtus peab olema vähemalt 93 dB(A) ja mitte rohkem kui 112 dB(A)."f) VI lisa punktile II. 1 lisatakse alljärgnev:"Väljalasketoru peab asetsema nii, et heitgaasid ei saaks tungida kabiini."[1] EÜT L 84, 28.3.1974, lk 10.[2] EÜT L 277, 10.10.1997, lk 24.[3] EÜT L 84, 28.3.1974, lk 25.


title: Nõukogu direktiiv 92/24/EMÜ, 31. märts 1992, milles käsitletakse kiiruspiirikuid ja samalaadseid teatavate kategooriate mootorsõidukite sisseehitatud kiiruse piiramise süsteeme

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31992L0024

Euroopa Liidu Teataja L 129 , 14/05/1992 Lk 0154 - 0174 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 22 Lk 0195  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 13 Köide 22 Lk 0195

		Nõukogu direktiiv 92/24/EMÜ,31. märts 1992,milles käsitletakse kiiruspiirikuid ja samalaadseid teatavate kategooriate mootorsõidukite sisseehitatud kiiruse piiramise süsteemeEUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100a,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]koostöös Euroopa Parlamendiga, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:tähtis on võtta meetmeid selleks, et siseturu järkjärguline rajamine 31. detsembriks 1992 lõpule viia; siseturg hõlmab sisepiirideta ala, kus on tagatud kaupade, isikute, teenuste ja kapitali vaba liikumine;tehnilised nõuded, millele mootorsõidukid peavad siseriiklike õigusaktide kohaselt vastama, kehtivad muu hulgas ka teatavate kategooriate sõidukite kiiruse piiramise kohta;kõnealused nõuded on liikmesriigiti erinevad; seega on vaja, et kõik liikmesriigid võtaksid vastu kas lisaks siseriiklikele kehtivatele eeskirjadele või nende asemel ühed ja samad nõuded eelkõige selleks, et võimaldada iga sõidukitüübi puhul EMÜ tüübikinnitusmenetluse rakendamist vastavalt direktiivile 70/156/EMÜ [4];selleks et parandada liiklusohutust ja vähendada tõsiseid vigastusi liiklusõnnetustes raskete kaubaveokite ja bussidega, peetakse pakiliseks nende kategooriate sõidukite varustamist kiiruspiirikutega;keskkonna ja säästlikkuse seisukohalt võidakse seeläbi vähendada õhureostust ja kütuse tarbimist;kõikidel juhtudel, kui nõukogu annab komisjonile volitused rakendada mootorsõidukite sektoris sätestatud eeskirju, on vaja ette näha nõuandekomitees peetavate komisjoni ja liikmesriikide eelnevate konsultatsioonide kord;on arukas ja kasulik võtta Drive-programmi raames ette uurimistöid, mis on seotud selliste paindlike kiiruspiirikute arendusega, mis rakenduvad vastavalt valitsevate maantee- ja liiklusoludega põhjendatud kiiruspiirangutele,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:- sõiduk - N2- või M3-kategooria sõiduk, mille lubatud täismass ületab 10 tonni, või direktiivi 70/156/EMÜ I lisas määratletud N3-kategooria sõiduk, mis on mõeldud kasutamiseks maanteel ja millel on vähemalt neli ratast ja maksimaalne valmistajakiirus üle 25 km/h,- kiiruspiirik - kiiruse piiramise seade, millele saab anda eraldi tehnilise seadme tüübikinnituse direktiivi 70/156/EMÜ artikli 9a tähenduses. Algusest peale sõiduki konstruktsiooniga hõlmatud sõiduki maksimaalkiiruse piiramise sisseehitatud süsteemid peavad vastama samadele nõuetele nagu kiiruspiirikud.Artikkel 2Liikmesriigid ei tohi:- keelduda sõidukile EMÜ tüübikinnituse või siseriikliku tüübikinnituse andmisest, keelata või takistada sõiduki müümist, registreerimist, kasutuselevõttu või kasutamist põhjusel, mis tuleneb selle varustatusest kiiruspiirikutega,- keelduda EMÜ tehnilise seadme tüübikinnituse või siseriikliku tüübikinnituse andmisest kiiruspiirikule, keelata kiiruspiiriku müümist või kasutamist,kui käesoleva direktiivi lisades esitatud nõuded on täidetud.Artikkel 3Mis tahes muudatused, mis on vajalikud käesoleva direktiivi lisas esitatud nõuete kohandamiseks tehnika arenguga, võetakse vastu direktiivi 70/156/EMÜ artiklis 13 sätestatud korras.Artikkel 4Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 1. jaanuaril 1993. Liikmesriigid teatavad neist viivitamata komisjonile.Kui liikmesriigid võtavad eelmises lõigus mainitud normid vastu, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Selle viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Artikkel 5Alates 1. jaanuarist 1994 liikmesriigid:- ei anna enam välja direktiivi 70/156/EMÜ artikli 10 lõike 1 kolmandas taandes ettenähtud dokumenti sõidukitüübile, mille kiiruspiirik ei vasta käesoleva direktiivi nõuetele,- võivad keelduda siseriikliku tüübikinnituse andmisest sõidukitüübile, mille kiiruspiirik ei vasta käesoleva direktiivi sätetele.Alates 1. oktoobrist 1994 võivad liikmesriigid keelata sõiduki esmakordse kasutuselevõtu, kui sõiduk ei ole varustatud käesoleva direktiivi sätetele vastava kiiruspiirikuga.Artikkel 6Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 31. märts 1992Nõukogu nimeleesistujaVitor Martins[1] EÜT C 229, 4.9.1991, lk 5.[2] EÜT C 13, 20.1.1992, lk 505; ja EÜT C 67, 16.3.1992.[3] EÜT C 40, 17.2.1992, lk 54.[4] Nõukogu 6. veebruari 1970. aasta direktiiv 70/156/EMÜ mootorsõidukite ja nende haagiste tüübikinnitust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (EÜT L 42, 23.2.1970, lk 1), muudetud direktiiviga 87/403/EMÜ (EÜT L 220, 8.8.1987, lk 44).--------------------------------------------------I LISA1. KOHALDAMISALA1.1. Käesolevat direktiivi kohaldatakse kiiruspiirikutele, mis on EMÜ tüübikinnitusega tunnistatud mootorsõidukitele ettenähtud eraldi tehnilisteks seadmeteks, ning artiklis 1 kirjeldatud mootorsõiduki varustamisele nende heakskiidetud seadmetega või samalaadsete kiiruse piiramise süsteemidega, mis vastavad käesoleva direktiivi lisade nõuetele.Juhul kui mootorsõiduki maksimaalne valmistajakiirus on väiksem kui ettenähtud kiirus, mis on sätestatud nõukogu 10. veebruari 1992. aasta direktiivis 92/6/EMÜ ühenduses teatavate kategooriate mootorsõidukitele kiiruspiirikute paigaldamise ja kasutamise kohta, [1] ei pea sellele sõidukile paigaldama kiiruspiirikut või kiiruse piiramise süsteemi.Käesoleva direktiivi eesmärk on piirata raskete kaubaveokite ja reisijateveoks kasutatavate sõidukite maksimaalset kiirust maanteel kindlaksmääratud väärtusega. See saavutatakse kiiruspiiriku või sisseehitatud kiiruse piiramise süsteemi abil, mille esmaülesanne on mootori kütusetoite reguleerimine.2. MÕISTED2.1. Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid.2.2. Piirkiirus V - sõiduki suurim kiirus, mille puhul sõiduki konstruktsiooni või varustuse tõttu gaasipedaali vajutamisele ei järgne reageeringut.2.3. Ettenähtud kiirus (Vset) - stabiilsetes oludes liikuva sõiduki ettenähtud keskmine kiirus.2.4. Stabiliseeritud kiirus (Vstab) - III lisa punktis 1.1.4.2.3 kindlaksmääratud tingimustes liikuva sõiduki kiirus.2.5. Kiiruspiirik - seade, mille esmaülesanne on reguleerida mootori kütusetoidet selleks, et piirata sõiduki kiirust teatava kindlaksmääratud väärtuseni.2.6. Tühimass - sõiduvalmis sõiduki mass, kaasa arvatud jahutusvedelikud, õlid, kütus, tööriistad ja vajaduse korral tagavararatas.2.7. Sõidukitüüp - sõidukid, mis ei erine sellistes olulistes aspektides nagu:2.7.1. - kiiruse piiramise süsteemi või kiiruspiiriku mark ja tüüp,2.7.2. - kiirusevahemik, mille puhul piirangu võib kehtestada katsetatud sõidukile ettenähtud vahemikus,2.7.3. - mootori maksimumvõimsuse ja tühimassi suhtarv on kas võrdne või väiksem katsetatud sõiduki puhul leitud suhtarvust ning2.7.4. - mootori pöörlemiskiiruse ja kõige suurema ülekandearvuga liikuva sõiduki kiiruse suurim suhtarv on väiksem katsetatud sõiduki puhul leitud suhtarvust.2.8. Kiiruspiiriku tüüp - kiiruspiirikud, mis ei erine selliste oluliste karakteristikute poolest nagu:- kiiruspiiriku mark ja tüüp,- kiirusevahemik, mille piires võib kiiruspiirikut reguleerida,- mootori kütusetoite reguleerimise meetod.3. SÕIDUKI EMÜ TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE3.1. Kiiruse piiramisega seotud sõiduki tüübikinnituse taotluse esitab sõiduki valmistaja või valmistaja nõuetekohaselt volitatud esindaja.3.2. Koos taotlusega tuleb esitada järgmised dokumendid kolmes eksemplaris ning järgmised andmed:3.2.1. sõidukitüübi ja kiiruse piiramisega seotud sõidukiosade üksikasjalik kirjeldus, mis hõlmab II lisa 1. liites mainitud andmeid ja dokumente.3.2.2. Tüübikinnituskatseid tegevale tehnilisele teenistusele esitatakse kinnitatava tüübi representatiivsõiduk.3.2.3. Katsetamiseks võib vastu võtta ka sellise sõiduki, millel ei ole kõiki asjaomasele tüübile vastavaid osi, kui taotleja tõendab pädevale asutusele rahuldaval viisil, et nende osade puudumine ei mõjuta kontrollimiste tulemusi niivõrd, kui see on seotud käesoleva direktiivi nõuetega.3.3. Pädev asutus peab enne EMÜ tüübikinnituse andmist kontrollima toodangu vastavuse tõhusaks jälgimiseks vajalike meetmete olemasolu.4. EMÜ TÜÜBIKINNITUS4.1. Sõidukile antakse tüübikinnitus, kui käesoleva direktiivi kohase tüübikinnituse saamiseks esitatud sõiduk vastab allpool esitatud punkti 7 nõuetele.Teade sõidukile käesoleva direktiivi kohase tüübikinnituse andmise, laiendamise või sellest keeldumise kohta edastatakse liikmesriikidele II lisa 2. liites esitatud näidisele vastaval vormil.4.2. Igale kinnitatud tüübile antakse tüübikinnitusnumber. Üks ja seesama liikmesriik ei või anda sama numbrit teisele sõidukitüübile.5. TEHNILISE SEADME EMÜ TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE KIIRUSPIIRIKULE5.1. Taotluse kiiruspiiriku kui tehnilise seadme EMÜ tüübikinnituse saamiseks peab esitama kiiruspiiriku valmistaja või tema nõuetekohaselt volitatud esindaja.5.2. Iga kiiruspiirikutüübi puhul tuleb taotlusele lisada:5.2.1. kolmes eksemplaris dokumendid, mis kirjeldavad kiiruspiiriku tehnilisi omadusi ja viisi, kuidas see paigaldatakse ühte või mitut tüüpi sõidukitele, millele kiiruspiiriku paigaldamine on ette nähtud;5.2.2. viis kiiruspiirikutüübi näidist; näidistele tuleb selgelt ja kustutamatult märkida taotleja ärinimi või kaubamärk ja tüübimärgistus;5.2.3. tüübikinnituseks mõeldud kiiruspiirikuga varustatud sõiduk või mootor (juhul kui katse tehakse mootoristendil), mille valib välja taotleja kokkuleppel tüübikinnituskatseid tegeva tehnilise teenistusega.5.3. Enne tüübikinnituse andmist teeb pädev asutus kindlaks, kas on olemas rahuldav kord, mis tagab kiiruspiirikute tootmise nõuetelevastavuse tõhusa kontrolli.6. KINNITUS6.1. Kiiruspiirikule antakse tüübikinnitus, kui käesoleva direktiivi kohase tüübikinnituse saamiseks esitatud kiiruspiirik vastab allpool esitatud punkti 7 nõuetele.6.2. Igale kinnitatud kiiruspiirikutüübile antakse tüübikinnitusnumber. Selle kaks esimest numbrit (00, kui tegemist on käesoleva direktiiviga selle algkujul) näitavad kinnituse andmise ajaks käesolevasse direktiivi viimati tehtud peamisi tehnilisi muudatusi hõlmavat muudatuste seeriat. Üks ja seesama liikmesriik ei või anda sama numbrit teisele kiiruspiirikutüübile.6.3. Teade kiiruspiiriku käesoleva direktiivi kohase tüübikinnituse andmise, laiendamise või sellest keeldumise kohta edastatakse liikmesriikidele II lisa 4. liites esitatud näidisele vastaval vormil.6.4. Igale käesoleva direktiivi kohaselt kinnitatud kiiruspiirikutüübile vastavale kiiruspiirikule tuleb kinnitada tüübikinnituse vormil kindlaksmääratud hästi märgatavas ja kergesti juurdepääsetavas kohas rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, mis koosneb:6.4.1. e-tähte ümbritsevast ristkülikust, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi eraldusnumber; ja6.4.2. EMÜ tüübikinnitustunnistuses antud tüübikinnitusnumbrist (vt II lisa, 4. liide) tüübikinnitusmärgi ristküliku lähedal.6.5. Tüübikinnitusmärk peab olema selgesti loetav ja kustumatu.6.6. Tüübikinnitusmärgi konfiguratsiooni näidis on esitatud käesoleva direktiivi II lisa 6. liites.7. NÕUDED7.1. Üldsätted7.1.1. Kiiruspiirang peab olema selline, et hoolimata võimalikust vibratsioonist vastaks sõiduk tavapärasel kasutamisel käesoleva direktiivi nõuetele. Kiiruspiirik peab olema kavandatud, konstrueeritud ja koostatud nii, et kiiruspiirikuga varustatud sõiduki tavapärase kasutamise puhul oleks võimalik järgida käesoleva direktiivi sätteid.7.1.2. Eelkõige peab sõiduki kiiruspiirik olema kavandatud, konstrueeritud ja koostatud vältima korrosiooni ja võimalikke vananemisnähte ning rikkumist.7.1.2.1. Kasutuses oleva sõiduki piiranguläve tõstmine või selle ajutine või püsiv kõrvaldamine ei tohi olla mingil juhul võimalik. Kiiruspiiriku mitterikutavust tõendatakse tehnilisele teenistusele süsteemi tervikkontrollimisel tehtava tõrgete liigi analüüsi dokumentidega.Arvestades erinevaid süsteemi seisundeid, peavad analüüsid näitama sisend- ja väljundseisundi muutmise mõju talitlusele, võimalusi nende muutuste saavutamiseks tõrgete või süsteemi rikkumise abil ning nende esinemise võimalikkust. Kõik analüüsid tehakse esmatõrke tasemel.7.1.2.2. Kiiruse piiramise funktsiooni, kiiruspiirikut ja selle talitluseks vajalikke liiteid, välja arvatud need, mis on olulised sõiduki liikumiseks, peab olema võimalik kaitsta mis tahes loata reguleerimise ning energiatoite katkestamise eest, kinnitades selleks lukustusseadmeid või ette nähes eritööriistade kasutamist.7.1.3. Kiiruse piiramise funktsioon ja kiiruspiirik ei tohi tööle rakendada sõiduki sõidupidurisüsteemi. Püsipiduri (nt kestuspiduri) võib konstruktsiooni lisada üksnes juhul, kui pidur rakendub pärast seda, kui kiiruspiirik on vähendanud kütusetoite miinimumpositsioonini.7.1.4. Kiiruse piiramise funktsioon ja kiiruspiirik peavad olema sellised, et need ei mõjutaks sõiduki liikumiskiirust gaasipedaali vajutamisel, kui sõiduk liigub ettenähtud kiirusega.7.1.5. Kiiruse piiramise funktsioon ja kiiruspiirik peavad võimaldama nõuetekohast gaasipedaali kasutamist käiguvahetusel.7.1.6. Tõrked või seadme rikkumine ei tohi põhjustada mootori võimsuse kasvu üle gaasipedaali asendiga määratud taseme.7.1.7. Kui juhiistmelt on võimalik kasutada mitut gaasipedaali, peab kiiruse piiramise funktsioon toimima olenemata sellest, millist gaasipedaali kasutatakse.7.1.8. Kiiruse piiramise funktsioon ja kiiruspiirik peavad rahuldavalt toimima oma elektromagnetilises keskkonnas, ilma et nad tekitaksid ümbruses lubamatuid elektromagnetilisi häireid.7.1.9. Kõik kiiruse piiramise täielikuks funktsiooniks ja kiiruspiiriku toimimiseks vajalikud osad peavad sõiduki liikumise ajal olema energiaga varustatud.7.2. Erinõuded7.2.1. Piirkiirus V erinevatele mootorsõidukikategooriatele kehtestatakse vastavalt direktiivile 92/6/EMÜ.7.2.2. Selline kiiruse piiramine võidakse saavutada kas mootorsõiduki varustamisega EMÜ tüübikinnitust omava kiiruspiirikuga või sõiduki samalaadsete sisseehitatud süsteemidega, millel on sama kiiruse piiramise funktsioon.7.2.3. Ettenähtud kiirus tuleb märkida iga sõiduki juhikabiinis nähtaval kohal paiknevale tahvlile.8. KATSETAMINEKiiruse piiramise katsed, mille peab läbima EMÜ tüübikinnituseks esitatud sõiduk või kiiruspiirik, ja piirangu toime on kirjeldatud käesoleva direktiivi III lisas.Valmistaja taotlusel ja tüübikinnitusasutuse nõusolekul võib sõidukid, mille arvutuslik piiramata maksimumkiirus ei ületa neile sõidukeile kindlaksmääratud ettenähtud kiirust, vabastada III lisas kirjeldatud katsetamistest, tingimusel et käesoleva direktiivi nõuded on täidetud.9. SÕIDUKI VÕI KIIRUSPIIRIKU TÜÜBI MUUTMINE JA EMÜ TÜÜBIKINNITUSE LAIENDAMINE9.1. Igast sõiduki- või kiiruspiirikutüübi muutmisest tuleb teatada sõidukitüübi kinnitanud ametiasutusele. Kõnesolev asutus võib:9.1.1. leida, et tehtud muudatused tõenäoliselt ei avalda märgatavat kõrvaltoimet ja et sõiduk või kiiruspiirik vastab igal juhul nõuetele; või9.1.2. nõuda tüübikinnituskatseid tegevalt tehniliselt teenistuselt täiendavat katsearuannet.9.2. Tüübikinnituse andmise kinnitus või teade selle andmisest keeldumise kohta edastatakse liikmesriikidele punktis 4.1 täpsustatud korras.9.3. Tüübikinnituse laienduse andnud asutus määrab igale sellise laienduse puhul koostatud teatisevormile seerianumbri.10. TOODETE VASTAVUS NÕUETELE10.1. Iga käesoleva direktiivi kohaselt heakskiidetud sõiduk või kiiruspiirik peab olema valmistatud nii, et ta vastaks punktis 7 sätestatud nõuete kohaselt kinnitatud tüübile.10.2. Punkti 10.1 nõuete täitmises veendumiseks tuleb korraldada tootmise asjakohast kontrollimist.10.3. Tüübikinnituse omanik peab eelkõige:10.3.1. tagama sõiduki või kiiruspiiriku tõhusa kvaliteedikontrolli menetluste olemasolu;10.3.2. pääsema juurde katseseadmetele, mis on vajalikud igale kinnitatud tüübile vastavuse kontrollimiseks;10.3.3. tagama katsetulemuste registreerimise ning lisatud dokumentide kättesaadavuse ajavahemikus, mis määratakse kindlaks kokkuleppel haldusasutusega;10.3.4. analüüsima igat liiki katsete tulemusi, et kontrollida sõiduki või kiiruspiiriku karakteristikuid ja tagada nende vastavus nõuetele, võttes arvesse tööstustoodangu puhul lubatud hajuvust;10.3.5. tagama, et iga sõiduki- ja kiiruspiirikutüübi puhul tehtaks piisavad kontrollid ja katsetused pädeva asutuse poolt kinnitatud korras;10.3.6. tagama, et kui kõnealust liiki katses ilmneb mis tahes näidise või katseeksemplari mittevastavus nõuetele, valitakse uued näidised ja katset korratakse. Tuleb astuda kõik vajalikud sammud, et taastada asjaomase toodangu vastavus nõuetele.10.4. Tüübikinnituse andnud pädev asutus võib igal ajal kontrollida igas tootmisüksuses rakendatavaid nõuetele vastavuse kontrollimise meetodeid.10.4.1. Iga kontrolli puhul tuleb väliskontrollijale esitada andmed katsete ja tootmise kohta.10.4.2. Kontrollija võib pisteliselt valida näidiseid katsetamiseks tootja laboris. Näidiste miinimumarvu võib kindlaks määrata tootja enda tehtud kontrollimiste tulemuste alusel.10.4.3. Kui kvaliteedi tase osutub ebarahuldavaks või kui on vaja kontrollida punkti 10.4.2 alusel tehtud katsete kehtivust, võib kontrollija välja valida näidised, mis saadetakse tüübikatsetusi teinud tehnilisele teenistusele.10.4.4. Pädev asutus võib teha mis tahes käesoleva direktiiviga ettenähtud katseid. Tüübikinnitusasutuse poolt kinnitatud kontrollimiste tavapärane sagedus on kord kahe aasta jooksul. Kui selliste kontrollimiste ajal saadakse ebarahuldavaid tulemusi, peab pädev asutus tagama, et toodangu nõuetele vastavuse võimalikult kiireks taastamiseks astutakse kõik vajalikud sammud.11. SANKTSIOONID TOODANGU NÕUETELE MITTEVASTAVUSE KORRAL11.1. Sõiduki- või kiiruspiirikutüübile käesoleva direktiivi kohaselt antud kinnituse võib tühistada, kui punktis 7 sätestatud nõuded ei ole täidetud.11.2. Kui liikmesriik tühistab tema poolt eelnevalt antud EMÜ tüübikinnituse, teatab ta sellest kohe teistele liikmesriikidele, kasutades selleks II lisa 2. või 4. liites esitatud näidise kohast EMÜ tüübikinnitussertifikaadi koopiat.[1] EÜT L 57, 2.3.1992, lk 27.--------------------------------------------------II LISA--------------------------------------------------III LISAKATSETAMINE JA KARAKTERISTIKUD1. KIIRUSPIIRIKU KATSETAMINETüübikinnitustaotluse esitaja palvel tehakse katsed kas punkti 1.1, 1.2 või 1.3 kohaselt.1.1. Mõõtmised katserajal1.1.1. Sõiduki ettevalmistamine1.1.1.1. Olenevalt asjaoludest esitatakse tehnilisele teenistusele kas kinnitatava sõidukitüübi representatiivsõiduk või kinnitatava kiiruspiirikutüübi representatiivkiiruspiirik.1.1.1.2. Katsetatava sõiduki mootori, eriti kütusetoite (karburaatori või sissepritseseadme) reguleerimine peab vastama sõiduki valmistaja spetsifikaadile.1.1.1.3. Rehvid peavad olema paigaldatud ja nende surve peab vastama sõiduki valmistaja poolt kindlaksmääratule.1.1.1.4. Sõiduki mass peab olema võrdne valmistaja poolt deklareeritud tühimassiga.1.1.2. Katseraja omadused1.1.2.1. Katseraja pind peab võimaldama hoida stabiliseeritud kiirust ja sellel ei tohi olla ebatasasusi. Kalle ei tohi ületada 2 % ja see ei tohi muutuda rohkem kui 1 %, välja arvatud äravoolukumerusest tingitud muut.1.1.2.2. Katserajal ei tohi olla seisvat vett, lund ega jääd.1.1.3. Ilmastikuolud1.1.3.1. 1 meetri kõrgusel maapinnast mõõdetud keskmine tuulekiirus peab olema alla 6 m/s, puhangute puhul alla 10 m/s.1.1.4. Kiirenduskatse meetod1.1.4.1. Ettenähtud kiirusest 10 km/h võrra väiksema kiirusega sõitvat sõidukit kiirendatakse suurimal võimalikul määral, surudes gaasipedaali alumisse piirasendisse.Pärast kiiruse stabiliseerumist hoitakse gaasipedaali alumises piirasendis vähemalt 30 sekundit. Selleks et määrata kiiruse ajakõverat ja kiiruskõverat, registreeritakse olenevalt olukorrast kas kiiruse piiramise funktsiooni või kiiruspiiriku rakendumisel katse kestel sõiduki hetkekiirust. Kiirust mõõdetakse täpsusega ±1 %. Aja mõõtmise täpsus on 0,1 s.1.1.4.2. Kiirenduskatse läbimise kriteeriumKiirenduskatse on läbitud edukalt, kui on täidetud järgmised tingimused.1.1.4.2.1. Sõiduki poolt saavutatud stabiliseeritud kiirus Vstab on võrdne ettenähtud kiirusega Vset või sellest väiksem. Lubatud on siiski tolerants 5 % Vset väärtusest või 5 km/h, olenevalt sellest, kumb väärtus on suurem.1.1.4.2.2. Siirdereageering (vt liide, joonis 2)Pärast stabiliseeritud kiiruse esmakordset saavutamist:a) ei ületa maksimumkiirus stabiliseeritud kiirust enam kui 5 %;b) pikema kui 0,1 s ajavahemiku jooksul mõõdetud kiiruse muutumise kiirus ei ole suurem kui 0,5 m/s2, jac) punktis 1.1.4.2.3 stabiliseeritud kiiruse puhul kindlaks määratud tingimused täidetakse 10 s jooksul pärast stabiliseeritud kiiruse Vstab esmakordset saavutamist.1.1.4.2.3. Stabiliseeritud kiirus (vt liide, joonis 2)Stabiilse reguleeritud kiiruse saavutamisel:a) ei varieeru kiirus üle 4 % stabiliseeritud kiirusest Vstab või üle 2 km/h, olenevalt sellest, kumb väärtus on suurem;b) pikema kui 0,1 s ajavahemiku jooksul mõõdetud kiiruse muutumise kiirus ei ole suurem kui 0,2 m/s2;c) stabiliseeritud kiirus (Vstab) on keskmine kiirus, mis arvutatakse ajavahemiku kohta, mis algab 10 s pärast stabiliseeritud kiiruse saavutamist ja kestab vähemalt 20 s.1.1.4.2.4. Kiirenduskatse tehakse ja katse läbimise kriteeriume kontrollitakse iga jõuülekandearvu puhul, mis võimaldab ettenähtud piirkiirust ületada.1.1.5. Püsikiiruskatse1.1.5.1. Sõidukit kiirendatakse täiskiirendusel püsikiiruseni ja saavutatud kiirust säilitatakse katse tingimusi muutmata vähemalt 400 meetri pikkusel lõigul. Seejärel korratakse sõiduki keskmise kiiruse mõõtmist samal katseraja lõigul ja samal viisil, kuid juhtides sõidukit vastassuunas.Kogu katsele vastav stabiliseeritud kiirus on kõnesoleval katseraja lõigul edasi- ja tagasisuunas tehtud sõitudel mõõdetud kahe keskmise kiiruse keskväärtus. Kogu katset koos stabiliseeritud kiiruse arvutamisega korratakse viis korda. Kiirust mõõdetakse täpsusega ±1 %, aja mõõtmise täpsus on 0,1 s.1.1.5.2. Püsikiiruskatse läbimise kriteeriumPüsikiiruskatse on edukalt läbitud, kui on täidetud järgmised tingimused.1.1.5.2.1. Ükski stabiliseeritud kiiruse Vstab väärtus ei ületa ettenähtud kiirust Vset. Lubatud on siiski tolerants 5 % Vset väärtusest või 5 km/h, olenevalt sellest, kumb väärtus on suurem.1.1.5.2.2. Erinevus katses saadud stabiliseeritud kiiruse kahe äärmise väärtuse vahel ei ületa 3 km/h.1.1.5.2.3. Püsikiiruskatse tehakse ja katse läbimise kriteeriume kontrollitakse iga jõuülekandearvu puhul, mis teoreetiliselt võimaldab ettenähtud piirkiirust ületada.1.2. Katsed šassiidünamomeetril1.2.1. Šassiidünamomeetri karakteristikudSõiduki massi ekvivalentinerts reprodutseeritakse šassiidünamomeetriga täpsusega ±10 %. Sõiduki kiirust mõõdetakse täpsusega ±1 %. Aja mõõtmise täpsus on 0,1 s.1.2.2. Kiirenduskatse meetod1.2.2.1. Katse kestel šassiidünamomeetri piduril neelduv võimsus reguleeritakse vastavaks sõiduki kulgliikumise takistusele katsekiirusel (katsekiirustel). Selle võimsuse saab määrata arvutuslikult ja see reguleeritakse välja täpsusega ±10 %. Tüübikinnituse taotleja ettepanekul ja pädeva asutuse nõusolekul võib neelduva võimsuse reguleerida alternatiivselt väärtusele 0,4 Pmax (Pmax on mootori maksimumvõimsus). Ettenähtud kiirusest 10 km/h võrra väiksema kiirusega sõitvat sõidukit kiirendatakse mootori maksimumvõimsusel, surudes gaasipedaali alumisse piirasendisse. Pärast kiiruse stabiliseerumist hoitakse gaasipedaali alumises piirasendis vähemalt 20 sekundit. Selleks et määrata kiiruse ajakõverat ja kiiruskõverat kiiruspiiriku rakendumisel, registreeritakse katse kestel sõiduki hetkekiirust.1.2.2.2. Kiirenduskatse läbimise kriteeriumKiirenduskatse on läbitud edukalt, kui on täidetud järgmised tingimused.1.2.2.2.1. Sõiduki poolt saavutatud stabiliseeritud kiirus Vstab on võrdne ettenähtud kiirusega Vset või sellest väiksem. Lubatud on siiski tolerants 5 % Vset väärtusest või 5 km/h, olenevalt sellest, kumb väärtus on suurem.1.2.2.2.2. Siirdereageering (vt liide, joonis 2)Pärast stabiliseeritud kiiruse esmakordset saavutamist:a) ei ületa maksimumkiirus stabiliseeritud kiirust enam kui 5 %;b) pikema kui 0,1 s ajavahemiku jooksul mõõdetud kiiruse muutumise kiirus ei ole suurem kui 0,5 m/s2, jac) punktis 1.2.2.2.3 kindlaksmääratud stabiliseeritud kiiruse tingimused saavutatakse 10 s jooksul pärast stabiliseeritud kiiruse Vstab esmakordset saavutamist.1.2.2.2.3. Stabiliseeritud kiirus (vt liide, joonis 2)Stabiilse reguleeritud kiiruse saavutamisel:a) ei varieeru kiirus üle 4 % stabiliseeritud kiirusest Vstab või üle 2 km/h, olenevalt sellest, kumb väärtus on suurem;b) pikema kui 0,1 s ajavahemiku jooksul mõõdetud kiiruse muutumise kiirus ei ole suurem kui 0,2 m/s2.1.2.2.2.4. Kiirenduskatse tehakse ja katse läbimise kriteeriume kontrollitakse iga sellise jõuülekandearvu puhul, mis teoreetiliselt võimaldab ettenähtud piirkiirust ületada.1.2.3. Püsikiiruskatse1.2.3.1. Sõiduk paigaldatakse šassiidünamomeetrile. Kui šassiidünamomeetril neelduv võimsus muutub pidevalt võimsuse maksimumväärtusest Pmax väärtuseni 0,2 Pmax, tuleb täita järgnevas esitatud katse läbimise kriteeriumid. Sõiduki kiirus registreeritakse eespool kindlaksmääratud võimsusevahemiku kogu ulatuses. Sõiduki maksimumkiirus määratakse selles vahemikus. Eespool kirjeldatud katset ja registreerimist korratakse viis korda.1.2.3.2. Püsikiiruskatse läbimise kriteeriumPüsikiiruskatse on edukalt läbitud, kui on täidetud järgmised tingimused.1.2.3.2.1. Ükski stabiliseeritud kiiruse Vstab väärtus ei ületa ettenähtud kiirust Vset. Lubatud on siiski tolerants 5 % Vset väärtusest või 5 km/h, olenevalt sellest, kumb väärtus on suurem.1.2.3.2.2. Erinevus katses saadud stabiliseeritud kiiruse kahe äärmise väärtuse vahel ei ületa 3 km/h.1.2.3.2.3. Püsikiiruskatse tehakse ja katse läbimise kriteeriume kontrollitakse iga sellise jõuülekandearvu puhul, mis teoreetiliselt võimaldab ettenähtud piirkiirust ületada.1.3. Katsetamine mootori katsestendilSeda katseprotseduuri võib kasutada üksnes juhtumil, kui taotleja tõendab tehnilisele teenistusele rahuldaval viisil, et see meetod on samaväärne mõõtmistega katserajal.2. KESTVUSKATSEKiiruspiirikuga tehakse kestvuskatse allpool kehtestatud protseduuri kohaselt. Selle katse võib siiski tegemata jätta, kui taotleja tõendab kiiruspiiriku vananemiskindlust.2.1. Kiiruspiirik sooritab katsestendil töötsüklid, mille puhul modelleeritakse tema asendit ja liikumist sõidukil.2.2. Töötsükli sooritamiseks kasutatakse valmistaja poolt lisatud juhtimisseadet. Töötsükli diagramm on järgmine:+++++ TIFF +++++to — t1 — t2 — t3 — t4 — t5 — t6 — t7: töötsükli aegt1— t2= 2 sekunditt3 — t4 = 1 sekundt5 — t6 = 2 sekunditt7 — t8 = 1 sekundAllpool on kindlaks määratud viis katserežiimi. Tüübikinnituse saamiseks esitatud kiiruspiirikutüübi näidiste puhul rakendatakse järgmises tabelis esitatud katserežiime:| | 1. kiiruspiirik | 2. kiiruspiirik | 3. kiiruspiirik | 4. kiiruspiirik |1. režiim | x | | | | |2. režiim | | x | | | |3. režiim | | x | | | |4. režiim | | | x | | |5. režiim | | | | x | |2.2.1. 1. režiim: katsed välistemperatuuril (293 K ± 2 K); töötsüklite arv: 50000.2.2.2. 2. režiim: katsed kõrgetel temperatuuridel.2.2.2.1. Elektroonilised koostisosadKoostisosi katsetatakse kliimakambris. Katse kestel hoitakse temperatuuri 338 K ± 5 K. Töötsüklite arv: 12500.2.2.2.2. Mehaanilised koostisosadKoostisosi katsetatakse kliimakambris. Katse kestel hoitakse temperatuuri 373 K ± 5 K. Töötsüklite arv: 12500.2.2.3. 3. režiim: katsed madalal temperatuuril.Katse kestel hoitakse 2. režiimi puhul kasutatavas kliimakambris temperatuuri 253 K ± 5 K. Töötsüklite arv: 12500.2.2.4. 4. režiim: katsed soolatatud keskkonnas. Tehakse ainult nende koostisosadega, mis puutuvad kokku väliskeskkonnaga maanteel.Seadet katsetatakse soolatatud keskkonnaga kliimakambris. Naatriumkloriidi kontsentratsioon: 5 %, kliimakambri sisetemperatuur: 308 K ± 2 K, töötsüklite arv: 12500.2.2.5. 5. režiim: vibratsioonikatse2.2.5.1. Kiiruspiirik monteeritakse katsestendile samal viisil, nagu sõidukile.2.2.5.2. Siinusvibratsiooni rakendatakse kolmes koordinaattasandis; logaritmiline sageduslaotus: 1 oktaavi minutis.2.2.5.2.1. Esimene katse: sagedusvahemik: 10-24 Hz, amplituud ±2 mm.2.2.5.2.2. Teine katse: sagedusvahemik: 24-1000 Hz. Šassiile või kabiini paigaldatud tehnilise seadme korral on sisendväärtus 2,5 g, mootorisse paigaldatud tehnilise seadme korral 5 g.2.3. Kestvuskatse läbimise kriteerium2.3.1. Pärast kestvuskatse lõppemist ei tohi esineda täheldatavaid muutusi ettenähtud kiirusega seotud kiiruspiiriku karakteristikutes.2.3.2. Juhul kui kestvuskatse käigus kiiruspiirik puruneb, võib valmistaja taotlusel siiski esitada kõnesolevaks kestvuskatseks teise kiiruspiiriku.--------------------------------------------------