title: Nõukogu direktiiv 2010/12/EL, 16. veebruar 2010 , millega muudetakse direktiive 92/79/EMÜ, 92/80/EMÜ ja 95/59/EÜ tubakatoodete suhtes kohaldatava aktsiisi struktuuri ja määrade osas ning direktiivi 2008/118/EÜ

text:
               27.2.2010

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 50/1

         NÕUKOGU DIREKTIIV 2010/12/EL,
   16. veebruar 2010,
   millega muudetakse direktiive 92/79/EMÜ, 92/80/EMÜ ja 95/59/EÜ tubakatoodete suhtes kohaldatava aktsiisi struktuuri ja määrade osas ning direktiivi 2008/118/EÜ
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 113,
   võttes arvesse komisjoni ettepanekut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust (1),
   võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (2)

   toimides seadusandliku erimenetluse kohaselt
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Vastavalt nõukogu 19. oktoobri 1992. aasta direktiivi 92/79/EMÜ (sigarettidelt makstavate maksude ühtlustamise kohta) (3) artiklile 4 ja nõukogu 19. oktoobri 1992. aasta direktiivi 92/80/EMÜ (muudelt tubakatoodetelt peale sigarettide makstavate maksude ühtlustamise kohta) (4) artiklile 4 vaadati põhjalikult läbi tubakatoodete aktsiisi määrad ja struktuur. Kõnealune läbivaatamine hõlmas ka nõukogu 27. novembri 1995. aasta direktiivi 95/59/EÜ (muude tubakatoodete tarbimist mõjutavate maksude kohta peale käibemaksu) (5) sätteid.

               (2)

               Et tagada siseturu nõuetekohane toimimine ning samal ajal ka aluslepingu artikliga 168 nõutav tervise kõrgetasemeline kaitse, pidades silmas, et tubakatooted võivad tervist tõsiselt kahjustada ning et liit on Maailma Terviseorganisatsiooni (WHO) tubaka tarbimise leviku vähendamise raamkonventsiooni osaline, tuleks tubakatooteid käsitlevate liidu maksualaste õigusnormide osas teha mitmesuguseid muudatusi. Need muudatused peaksid arvesse võtma iga tubakatoote puhul valitsevat olukorda.

               (3)

               Sigarettide puhul tuleks korda lihtsustada, et luua tootjate jaoks neutraalsed konkurentsitingimused, vähendada tubakaturu osadeks jaotatust ning rõhutada tervisega seonduvaid eesmärke. Selleks tuleks loobuda levinuima hinnakategooria põhimõttest, võtta hinnaga seotud miinimumnõude aluseks kaalutud keskmine jaemüügihind ning kohaldada koguselist minimaalset määra kõigi sigarettide suhtes. Samadel põhjustel tuleks kaalutud keskmisest jaemüügihinnast lähtuda ka koguselise aktsiisimäära osakaalu arvutamisel kogu maksukoormuses.

               (4)

               Ilma et see mõjutaks kombineeritud maksustruktuuri ja erikomponendi maksimaalset protsentuaalset osakaalu kogu maksukoormusest, tuleks liikmesriikidele anda tõhusamad vahendid sigarettidele koguselise või minimaalse aktsiisi kehtestamiseks, et tagada vähemalt teatud minimaalse maksustamise kohaldamine kogu liidus.

               (5)

               Sigarettide keeramiseks mõeldud peeneks lõigatud tubaka puhul tuleks hinnapõhised liidu miinimumnõuded kehtestada viisil, mis annab sigarettidele esitatavate nõuetega sarnase mõju, ning nende puhul tuleks võtta aluseks kaalutud keskmine jaemüügihind.

               (6)

               Hindade ja aktsiisimäärade muutusi on analüüsitud eelkõige sigarettide puhul, mis on ülekaalukalt tähtsaim tubakatoodete kategooria, ning samuti sigarettide keeramiseks mõeldud peeneks lõigatud tubaka puhul. See analüüs näitab, et liikmesriikide vahel on endiselt märgatavad erinevused, mis võivad häirida siseturu toimimist. Liikmesriikide maksustamistasemete suurem lähendamine aitaks vähendada pettust ja salakaubandust liidus.

               (7)

               Samuti aitaks maksustamistasemete suurem lähendamine tagada inimeste tervise kõrgetasemelise kaitse. Maksustamistase on tõepoolest oluline aspekt tubakatoodete hinnas, mis omakorda mõjutab tarbijate suitsetamisharjumusi. Pettused ja salakaubandus õõnestavad eelkõige sigarettide ja sigarettide keeramiseks mõeldud peeneks lõigatud tubaka maksudest tulenevaid hinnatasemeid ning ohustavad seega tubakatoodete tarbimise piiramise ja tervisekaitse eesmärgi saavutamist.

               (8)

               Et saavutada maksustamistasemete suurem ühtlus ja vähendada tarbimist, tuleks tõsta sigarettide ja sigarettide keeramiseks mõeldud peeneks lõigatud tubaka maksustamise miinimumtasemeid liidus.

               (9)

               Tuleks lähendada sigarettide keeramiseks mõeldud peeneks lõigatud tubaka maksustamise miinimumtasemeid sigarettide suhtes kohaldatavatele miinimumtasemetele, et võtta paremini arvesse nende kahe toote vahel eksisteeriva konkurentsi ulatust, mida kajastavad täheldatud tarbimismudelid, ning nende võrdselt kahjulikku toimet.

               (10)

               Üleminekuperioodid peaks võimaldama liikmesriikidel sujuvalt kohandada üldise aktsiisi uusi tasemeid, piirates sel viisil võimalikke kõrvamõjusid.

               (11)

               Selleks et vältida saare majandusliku ja sotsiaalse tasakaalu kahjustamist, on nii oluline kui ka põhjendatud pikendada kuni 31. detsembrini 2015 erandit, millega Prantsusmaa võib kohaldada aktsiisimäära, mis on madalam kui Korsikal tarbimisse lubatud sigarettide ja muude tubakatoodete riiklik määr. Selleks kuupäevaks peaks Korsikal tarbimisse lubatud tubakatoodete maksueeskirjad olema viidud täieliku kooskõlla Prantsusmaa mandriosal kehtivate eeskirjadega. Siiski tuleks vältida liiga järsku muutust ning seetõttu tuleks tõsta Korsikal praegu sigarettidele ja sigarettide keeramiseks mõeldud peeneks lõigatud tubakale kehtestatud aktsiisi järk-järgult.

               (12)

               Selleks et vältida konkurentsi moonutamist ja vastuvõetamatuid häireid kauplemisel ning sellest tulenevat kõrget aktsiisi kas oluliseks tuluallikaks olemise tõttu või tervisega seotud põhjustel kohaldavate liikmesriikide tulude vähenemist, on vaja kõnealustel riikidel lubada kehtestada koguseline piirang sigarettidele, mida võib tuua ilma lisaaktsiisi maksmata nende territooriumile teisest üleminekuperioodi kohaldavast liikmesriigist. Sellist piirangute lubamist on asjakohane kohandada, võttes arvesse taset, milleni üldine kohustuslik maksustamise miinimumtase on jõudnud, ja seda, millised raskused võivad tekkida erandit kohaldavatel liikmesriikidel järkjärgulisel üldise kohustusliku miinimumtaseme kohaldamisel madalama maksustamise tõttu teistes liikmesriikides.

               (13)

               Vältimaks sigarite, sigarillode ja muu suitsetamistubaka kui sigarettide keeramiseks mõeldud peeneks lõigatud tubaka suhtes kohaldatavate liidu miinimumtasemete väärtuse langust, tuleb koguselisi miinimummäärasid tõsta.

               (14)

               Ühtse ja õiglase maksustamise huvides tuleks sigarettide, sigarite, sigarillode ja muu suitsetamistubaka määratlust kohandada nii, et tubakarulle, mida vastavalt nende pikkusele saab käsitada kahe või enama sigaretina, koheldaks aktsiisiga maksustamisel kahe või enama sigaretina, et sellist liiki sigarit, mis on paljude omaduste poolest sarnane sigaretiga, koheldaks aktsiisiga maksustamisel sigaretina, et suitsetamistubakat, mis on paljude omaduste poolest sarnane sigarettide keeramiseks mõeldud peeneks lõigatud tubakaga, koheldaks aktsiisiga maksustamisel peeneks lõigatud tubakana, ning et tubakajäätmed oleks selgelt määratletud. Saksamaa Liitvabariigil ja Ungari Vabariigil tuleks lubada sigarite ja sigarillode uue määratluse rakendamist edasi lükata kuni 1. jaanuarini 2015, pidades silmas majandusraskusi, mida kohene rakendamine võib tekitada asjaomastele Saksamaa ja Ungari ettevõtjatele.

               (15)

               Paremat õigusloomet käsitleva institutsioonidevahelise kokkuleppe (6) punkti 34 kohaselt julgustatakse liikmesriike koostama enda jaoks ja liidu huvides oma vastavustabelid, kus on võimalikult suures ulatuses välja toodud vastavus käesoleva direktiivi ja ülevõtmismeetmete vahel, ning tegema need üldsusele kättesaadavaks.

               (16)

               Direktiive 92/79/EMÜ, 92/80/EMÜ, 95/59/EÜ ja nõukogu direktiivi 2008/118/EÜ (mis käsitleb aktsiisi üldist korda) (7) tuleks seetõttu vastavalt muuta,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 92/79/EMÜ muudetakse järgmiselt.

               1)

               Artikkel 2 asendatakse järgmisega:
               „Artikkel 2
               1.   Sigarettide üldine aktsiis (koguseline aktsiis ja väärtuseline aktsiis, välja arvatud käibemaks) moodustab vähemalt 57 % tarbimisse lubatud sigarettide kaalutud keskmisest jaemüügihinnast. Olenemata kaalutud keskmisest jaemüügihinnast ei tohi see aktsiis olla väiksem kui 64 eurot 1 000 sigareti kohta.
               Liikmesriigid, kes kehtestavad kaalutud keskmise jaemüügihinna alusel 1 000 sigareti kohta vähemalt 101 euro suuruse aktsiisi, ei pea esimeses lõigus sätestatud 57 % nõuet täitma.
               2.   Alates 1. jaanuarist 2014 moodustab sigarettide üldine aktsiis vähemalt 60 % tarbimisse lubatud sigarettide kaalutud keskmisest jaemüügihinnast. Olenemata kaalutud keskmisest jaemüügihinnast ei tohi see aktsiis olla väiksem kui 90 eurot 1 000 sigareti kohta.
               Liikmesriigid, kes kehtestavad kaalutud keskmise jaemüügihinna alusel 1 000 sigareti kohta vähemalt 115 euro suuruse aktsiisi, ei pea esimeses lõigus sätestatud 60 % nõuet täitma.
               Bulgaarial, Eestil, Kreekal, Lätil, Ungaril, Poolal ja Rumeenial lubatakse kohaldada üleminekuperioodi kuni 31. detsembrini 2017, et saavutada esimeses ja teises lõigus osutatud nõuete täitmine.
               3.   Kaalutud keskmine jaemüügihind arvutatakse kõigi tarbimisse lubatud sigarettide koguväärtuse alusel, jagades jaemüügihinna, mille hulka arvatakse kõik maksud, tarbimisse lubatud sigarettide koguarvuga. See määratakse kindlaks hiljemalt iga aasta 1. märtsiks kõigi eelmisel kalendriaastal tarbimisse lubamist käsitlevate andmete põhjal.
               4.   Liikmesriigid tõstavad aktsiisi järk-järgult, et saavutada lõikes 2 osutatud nõuete täitmine selles sätestatud kuupäevadeks.
               5.   Komisjon avaldab kord aastas üldise aktsiisi summade suhtes kohaldatava euro väärtuse liikmesriikide vääringutes.
               Kasutatakse oktoobri esimesel tööpäeval kehtinud ja Euroopa Liidu Teatajas avaldatud vahetuskursse. Neid kohaldatakse alates järgmise kalendriaasta 1. jaanuarist.
               6.   Liikmesriigid võivad lõikes 5 sätestatud iga-aastase kohandamise ajal kehtivad aktsiisisummad muutmata jätta, kui eurodes väljendatud aktsiisisummade ümberarvutamise tulemusena suureneks riigi vääringus väljendatud aktsiis vähem kui 5 % või vähem kui 5 eurot, olenevalt sellest, kumb summa on väiksem.”

               2)

               Artikkel 2a asendatakse järgmisega:
               „Artikkel 2a
               1.   Kui liikmesriigis muutub sigarettide kaalutud keskmine jaemüügihind, viies üldise aktsiisi allapoole artikli 2 lõike 1 ja 2 esimeses lauses osutatud vastavat taset, võib asjaomane liikmesriik hoiduda selle aktsiisi kohandamisest kuni sellisele muutumisele järgneva teise aasta 1. jaanuarini.
               2.   Kui liikmesriik suurendab sigarettide käibemaksumäära, võib ta vähendada üldist aktsiisi summani, mis väljendatuna kaalutud keskmise jaemüügihinna protsendina on võrdne samuti kaalutud keskmise jaemüügihinna protsendina väljendatud käibemaksumäära suurenemisega, isegi juhul, kui sellise kohandamise mõjul väheneb üldine aktsiis allapoole artikli 2 lõike 1 ja 2 esimeses lauses sätestatud kaalutud keskmise jaemüügihinna protsendina väljendatud vastavat taset.
               Liikmesriik tõstab siiski asjaomast aktsiisi uuesti, et saavutada vähemalt need tasemed vähendamisele järgneva teise aasta 1. jaanuariks.”

               3)

               Artikli 3 lõige 4 asendatakse järgmisega:
               „4.   Erandina artiklist 2 võib Prantsusmaa jätkata perioodil 1. jaanuarist 2010 kuni 31. detsembrini 2015 vähendatud aktsiisimäära kohaldamist Korsika departemangudes tarbimisse lubatud sigarettide suhtes 1 200 tonni suuruse aastakvoodi piires. Vähendatud maksumäära suurus on järgmine:

                           —

                           kuni 31. detsembrini 2012: vähemalt 44 % sigarettide hinnast nendes departemangudes kõige nõutavama hinnakategooria sigarettide puhul;

                           —

                           alates 1. jaanuarist 2013: vähemalt 50 % tarbimisse lubatud sigarettide kaalutud keskmisest jaemüügihinnast. Olenemata kaalutud keskmisest jaemüügihinnast ei tohi see aktsiis olla väiksem kui 88 eurot 1 000 sigareti kohta;

                           —

                           alates 1. jaanuarist 2015: vähemalt 57 % tarbimisse lubatud sigarettide kaalutud keskmisest jaemüügihinnast. Olenemata kaalutud keskmisest jaemüügihinnast ei tohi see aktsiis olla väiksem kui 90 eurot 1 000 sigareti kohta.”

               4)

               Artikkel 4 asendatakse järgmisega:
               „Artikkel 4
               1.   Iga nelja aasta järel esitab komisjon nõukogule aruande ning vajaduse korral ettepaneku käesolevas direktiivis sätestatud aktsiisimäärade ja nõukogu 27. novembri 1995. aasta direktiivi 95/59/EÜ (muude tubakatoodete tarbimist mõjutavate maksude kohta peale käibemaksu) (8) artiklis 16 sätestatud aktsiiside struktuuri kohta.
               Komisjoni aruandes võetakse arvesse siseturu nõuetekohast toimimist, aktsiisimäärade tegelikku väärtust ja asutamislepingu üldeesmärke.
               2.   Lõikes 1 osutatud aruanne koostatakse eelkõige liikmesriikide esitatud teabe põhjal.
               3.   Komisjon määrab nõukogu 16. detsembri 2008. aasta direktiivi 2008/118/EÜ (mis käsitleb aktsiisi üldist korda) (9) artiklis 43 osutatud korras kindlaks aruande jaoks vajalike statistiliste andmete loetelu, välja arvatud üksikuid füüsilisi või juriidilisi isikuid käsitlevad andmed. Lisaks liikmesriikidele hõlpsasti kättesaadavatele andmetele sisaldab loetelu üksnes selliseid andmeid, mille kogumine ja koondamine ei too liikmesriikidele kaasa ebaproportsionaalselt suurt halduskoormust.
               4.   Komisjon ei avalda neid andmeid ega tee neid muul moel avalikuks, kui see põhjustaks äri-, tööstus- või ametisaladuse avalikustamise.

         Artikkel 2
   Direktiivi 92/80/EMÜ muudetakse järgmiselt.

               1)

               Artikli 3 lõikele 1 lisatakse järgmised lõigud:
               „Alates 1. jaanuarist 2011 moodustab sigarettide keeramiseks mõeldud peeneks lõigatud suitsetamistubaka üldine aktsiis (koguseline ja/või väärtuseline aktsiis, välja arvatud käibemaks) vähemalt 40 % tarbimisse lubatud ja sigarettide keeramiseks mõeldud peeneks lõigatud suitsetamistubaka kaalutud keskmisest jaemüügihinnast või on vähemalt 40 eurot kilogrammi kohta.
               Alates 1. jaanuarist 2013 moodustab sigarettide keeramiseks mõeldud peeneks lõigatud suitsetamistubaka üldine aktsiis (koguseline ja/või väärtuseline aktsiis, välja arvatud käibemaks) vähemalt 43 % tarbimisse lubatud ja sigarettide keeramiseks mõeldud peeneks lõigatud suitsetamistubaka kaalutud keskmisest jaemüügihinnast või on vähemalt 47 eurot kilogrammi kohta.
               Alates 1. jaanuarist 2015 moodustab sigarettide keeramiseks mõeldud peeneks lõigatud suitsetamistubaka üldine aktsiis (koguseline ja/või väärtuseline aktsiis, välja arvatud käibemaks) vähemalt 46 % tarbimisse lubatud ja sigarettide keeramiseks mõeldud peeneks lõigatud suitsetamistubaka kaalutud keskmisest jaemüügihinnast või on vähemalt 54 eurot kilogrammi kohta.
               Alates 1. jaanuarist 2018 moodustab sigarettide keeramiseks mõeldud peeneks lõigatud suitsetamistubaka üldine aktsiis (koguseline ja/või väärtuseline aktsiis, välja arvatud käibemaks) vähemalt 48 % tarbimisse lubatud ja sigarettide keeramiseks mõeldud peeneks lõigatud suitsetamistubaka kaalutud keskmisest jaemüügihinnast või on vähemalt 60 eurot kilogrammi kohta.
               Alates 1. jaanuarist 2020 moodustab sigarettide keeramiseks mõeldud peeneks lõigatud suitsetamistubaka üldine aktsiis (koguseline ja/või väärtuseline aktsiis, välja arvatud käibemaks) vähemalt 50 % tarbimisse lubatud ja sigarettide keeramiseks mõeldud peeneks lõigatud suitsetamistubaka kaalutud keskmisest jaemüügihinnast või on vähemalt 60 eurot kilogrammi kohta.
               Kaalutud keskmine jaemüügihind arvutatakse tarbimisse lubatud ja sigarettide keeramiseks mõeldud peeneks lõigatud suitsetamistubaka koguväärtuse alusel, jagades jaemüügihinna, mille hulka arvatakse kõik maksud, tarbimisse lubatud ja sigarettide keeramiseks mõeldud peeneks lõigatud suitsetamistubaka üldkogusega. See määratakse kindlaks hiljemalt iga aasta 1. märtsiks kõigi eelmisel kalendriaastal tarbimisse lubamist käsitlevate andmete põhjal.
               Alates 1. jaanuarist 2011 peab üldine aktsiis, mis on väljendatud protsendina või summana kilogrammi või kindla arvu ühikute kohta, olema vähemalt võrdne järgmisega:

                           a)

                           sigarite ja sigarillode puhul: 5 % kõiki makse sisaldavast jaemüügihinnast või 12 eurot 1 000 ühiku või ühe kilogrammi kohta;

                           b)

                           muu suitsetamistubaka kui sigarettide keeramiseks mõeldud peeneks lõigatud suitsetamistubaka puhul: 20 % kõiki makse sisaldavast jaemüügihinnast või 22 eurot kilogrammi kohta.”

               2)

               Artikli 3 lõige 4 asendatakse järgmisega:
               „4.   Erandina lõikest 1 võib Prantsusmaa jätkata perioodil 1. jaanuarist 2010 kuni 31. detsembrini 2015 vähendatud maksumäära kohaldamist Korsika departemangudes tarbimisse lubatud sigarettidele. Vähendatud maksumäära suurus on järgmine:

                           a)

                           sigaritele ja sigarillodele:
                           vähemalt 10 % kõiki makse sisaldavast jaemüügihinnast;

                           b)

                           sigarettide keeramiseks mõeldud peenekslõigatud suitsetamistubakale:

                                       —

                                       kuni 31. detsembrini 2012 vähemalt 27 % kõiki makse sisaldavast jaemüügihinnast;

                                       —

                                       alates 1. jaanuarist 2013 vähemalt 30 % kõiki makse sisaldavast jaemüügihinnast;

                                       —

                                       alates 1. jaanuarist 2015 vähemalt 35 % kõiki makse sisaldavast jaemüügihinnast;

                           c)

                           muule suitsetamistubakale:
                           vähemalt 22 % kõiki makse sisaldavast jaemüügihinnast.”

               3)

               Artikkel 4 asendatakse järgmisega:
               „Artikkel 4
               1.   Iga nelja aasta järel esitab komisjon nõukogule aruande ning vajaduse korral ettepaneku käesolevas direktiivis sätestatud aktsiisimäärade ja aktsiiside struktuuri kohta.
               Komisjoni aruandes võetakse arvesse siseturu nõuetekohast toimimist, aktsiisimäärade tegelikku väärtust ja asutamislepingu üldeesmärke.
               2.   Lõikes 1 osutatud aruanne koostatakse eelkõige liikmesriikide esitatud teabe põhjal.
               3.   Komisjon määrab nõukogu 16. detsembri 2008. aasta direktiivi 2008/118/EÜ (mis käsitleb aktsiisi üldist korda) (10) artiklis 43 osutatud korras kindlaks aruande jaoks vajalike statistiliste andmete loetelu, välja arvatud üksikuid füüsilisi või juriidilisi isikuid käsitlevad andmed. Lisaks liikmesriikidele hõlpsasti kättesaadavatele andmetele sisaldab loetelu üksnes selliseid andmeid, mille kogumine ja koondamine ei too liikmesriikidele kaasa ebaproportsionaalselt suurt halduskoormust.
               4.   Komisjon ei avalda neid andmeid ega tee neid muul moel avalikuks, kui see põhjustaks äri-, tööstus- või ametisaladuse avalikustamise.

               4)

               Artikli 5 lõige 1 asendatakse järgmisega:
               „1.   Komisjon avaldab kord aastas üldise aktsiisi summade suhtes kohaldatava euro väärtuse liikmesriikide vääringutes.
               Kasutatakse oktoobri esimesel tööpäeval kehtinud ja Euroopa Liidu Teatajas avaldatud vahetuskursse ja neid kohaldatakse alates järgmise kalendriaasta 1. jaanuarist.”

         Artikkel 3
   Direktiivi 95/59/EÜ muudetakse järgmiselt.

               1)

               Artikkel 3 asendatakse järgmisega:
               „Artikkel 3
               1.   Käesoleva direktiivi mõistes käsitatakse järgmisi tooteid sigarite ja sigarillodena, kui neid saab sellisena suitsetada ja kui need on nende omadusi ja tavalisi tarbijaootusi arvestades eranditult mõeldud sellisena suitsetamiseks:

                           a)

                           looduslikust tubakast ümbrislehega tubakarullid;

                           b)

                           tubakarullid, mille täidissegu koosneb purustatud tubakast, mis on vartest puhastatud, ning mille välimine ümbrisleht on taastatud tubakast ja sigarile omast värvi, kattes täielikult toote, sealhulgas filtri, kuid mitte suuotsa selle olemasolu korral, kusjuures toote ühiku mass ilma filtri või suuotsata on vähemalt 2,3 g ja mitte rohkem kui 10 g ning toote pikkusest vähemalt ühe kolmandiku ümbermõõt on vähemalt 34 mm.

                     2.   Erandina lõikest 1 võivad Saksamaa ja Ungari jätkata kuni 31. detsembrini 2014 direktiivi 95/59/EÜ (muudetud direktiiviga 2002/10/EÜ) artikli 3 kohaldamist.”

               2)

               Artikli 4 lõige 2 asendatakse järgmisega:
               „2.   Lõikes 1 nimetatud tubakarulli, mille pikkus ilma filtri või suuotsata on üle 8 cm, kuid mitte rohkem kui 11 cm, käsitatakse aktsiisiga maksustamisel kahe sigaretina; tubakarulli, mille pikkus ilma filtri või suuotsata on üle 11 cm, kuid mitte rohkem kui 14 cm, käsitatakse kolme sigaretina jne.”

               3)

               Artikli 5 punkt 2 asendatakse järgmisega:

                           „2)

                           jaemüügiks pakendatud tubakajäätmed, mis ei kuulu artiklite 3 ja 4 reguleerimisalasse ja mida on võimalik suitsetada. Käesolevas artiklis tähendab „tubakajäätmed” tubakalehtede jääke ja tubaka töötlemisel või tubakatoodete tootmisel tekkivaid kõrvalsaadusi.”

               4)

               Artiklit 6 muudetakse järgmiselt:

                           a)

                           esimeses lõigus asendatakse sõnad „1 mm” sõnadega „1,5 mm”;

                           b)

                           teises lõigus asendatakse sõnad „üle 1 mm” sõnadega „1,5 mm või suurema”.

               5)

               Artikli 7 lõige 1 asendatakse järgmisega:
               „1.   Tooteid, mis koosnevad osaliselt ainetest, mis ei ole tubakas, aga vastavad muus osas artiklis 3 sätestatud nõuetele, käsitatakse sigarite ja sigarillodena.”

               6)

               Artikli 8 lõige 4 asendatakse järgmisega:
               „4.   Vajaduse korral võib sigarettide aktsiis hõlmata minimaalset maksukomponenti, tingimusel et vastavalt artiklis 16 sätestatule peetakse rangelt kinni kombineeritud maksustruktuurist ja sigarettide aktsiisi erikomponendi vahemikust.”

               7)

               Artikkel 16 asendatakse järgmisega:
               „Artikkel 16
               1.   Sigarettide aktsiisi erikomponendi protsent kogu maksukoormusest määratakse kaalutud keskmise jaemüügihinna alusel.
               2.   Kaalutud keskmine jaemüügihind arvutatakse kõigi tarbimisse lubatud sigarettide koguväärtuse alusel, jagades jaemüügihinna, mille hulka arvatakse kõik maksud, tarbimisse lubatud sigarettide koguarvuga. See määratakse kindlaks hiljemalt iga aasta 1. märtsiks kõigi eelmisel kalendriaastal tarbimisse lubamist käsitlevate andmete põhjal.
               3.   Kuni 31. detsembrini 2013 peab aktsiisi erikomponent moodustama vähemalt 5 % ja mitte rohkem kui 76,5 % kogu maksukoormusest, mille moodustavad järgmised elemendid:

                           a)

                           eriaktsiis;

                           b)

                           proportsionaalne aktsiis ja kaalutud keskmise jaemüügihinna suhtes kehtestatud käibemaks.

                     4.   Alates 1. jaanuarist 2014 peab aktsiisi erikomponent moodustama vähemalt 7,5 % ja mitte rohkem kui 76,5 % kogu maksukoormusest, mille moodustavad järgmised elemendid:

                           a)

                           eriaktsiis;

                           b)

                           proportsionaalne aktsiis ja kaalutud keskmise jaemüügihinna suhtes kehtestatud käibemaks.

                     5.   Erandina lõigetest 3 ja 4 võib liikmesriik juhul, kui selles liikmesriigis muutub sigarettide kaalutud keskmine jaemüügihind, mille tulemusena aktsiisi erikomponent, mis on väljendatud protsendina kogu maksukoormusest, väheneb vastavalt alla 5 % või 7,5 % või suureneb üle 76,5 % taseme kogu maksukoormusest, hoiduda eriaktsiisi summa kohandamisest kuni sellisele muutumisele järgneva teise aasta 1. jaanuarini.
               6.   Olenemata artikli 8 lõikes 1 sätestatust, võivad liikmesriigid jätta sigarettide proportsionaalse aktsiisi arvutamise aluseks olevast summast välja tollimaksu.
               7.   Lõikeid 3, 4, 5 ja 6 arvesse võttes võivad liikmesriigid kehtestada sigarettide minimaalse aktsiisi.”

               8)

               Artikkel 17 jäetakse välja.

         Artikkel 4
   Direktiivi 2008/118/EÜ muudetakse järgmiselt.
   Artiklisse 46 lisatakse järgmine lõige:

      „3.   Ilma et see piiraks artikli 32 kohaldamist, võivad direktiivi 92/79/EMÜ artikli 2 lõike 2 kolmandas lõigus nimetamata liikmesriigid kehtestada vähemalt 300 sigareti suuruse koguselise piirangu sigarettidele, mida võib tuua nende territooriumile ilma lisaaktsiisi maksmata liikmesriigist, kes kohaldab vastavalt kõnealuse direktiivi artikli 2 lõike 2 kolmandale lõikele madalamat aktsiisi, kui on ette nähtud artikli 2 lõike 2 esimeses lõigus.
      Direktiivi 92/79/EMÜ artikli 2 lõike 2 kolmandas lõigus osutatud liikmesriigid, kes kehtestavad olenemata kaalutud keskmisest jaemüügihinnast aktsiisi määraks vähemalt 77 eurot 1 000 sigareti kohta, võivad alates 1. jaanuarist 2014 kohaldada vähemalt 300 sigareti suurust koguselist piirangut sigarettidele, mida võib tuua ilma lisaaktsiisi maksmata tema territooriumile teisest madalamat aktsiisi kohaldavast liikmesriigist vastavalt kõnealuse direktiivi artikli 2 lõike 2 kolmandale lõigule.
      Liikmesriigid, kes kohaldavad koguselist piirangut kooskõlas esimese ja teise lõiguga teavitavad sellest komisjoni. Nad võivad teostada vajalikke kontrolle tingimusel, et need kontrollid ei mõjuta siseturu nõuetekohast toimimist.”

   Artikkel 5
   1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid 1. jaanuariks 2011, kui käesolevas direktiivis ei ole sätestatud teisiti. Nad teavitavad sellest viivitamata komisjoni.
   Kui liikmesriigid need vastu võtavad, lisavad nad nendesse õigusnormidesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastu võetud peamiste siseriiklike õigusnormide teksti.
   Artikkel 6
   Käesolev direktiiv jõustub Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.
   Artikkel 7
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 16. veebruar 2010

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         E. SALGADO

      (1)  24. märtsi 2009. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).

      (2)  ELT C 228, 22.9.2009, lk 130.

      (3)  EÜT L 316, 31.10.1992, lk 8.

      (4)  EÜT L 316, 31.10.1992, lk 10.

      (5)  EÜT L 291, 6.12.1995, lk 40.

      (6)  ELT C 321, 31.12.2003, lk 1.

      (7)  ELT L 9, 14.1.2009, lk 12.

      (8)  EÜT L 291, 6.12.1995, lk 40.

      (9)  ELT L 9, 14.1.2009, lk 12.”

      (10)  ELT L 9, 14.1.2009, lk 12.”


title: Nõukogu direktiiv, 30. oktoober 1979, karpide elukeskkonna vee nõutava kvaliteedi kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31979L0923

Euroopa Liidu Teataja L 281 , 10/11/1979 Lk 0047 - 0052 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 15 Köide 2 Lk 0200  Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 15 Köide 1 Lk 0230  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 15 Köide 2 Lk 0200  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 15 Köide 2 Lk 0156  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 15 Köide 2 Lk 0156

		Nõukogu direktiiv,30. oktoober 1979,karpide elukeskkonna vee nõutava kvaliteedi kohta(79/923/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 100 ja 235,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:keskkonna kaitsmisel ja parandamisel on vaja võtta konkreetseid meetmeid, et kaitsta vett, sealhulgas karpide elukeskkonna vett, reostuse eest;teatavaid karbipopulatsioone on vaja kaitsta saasteainete merevette heitmise mitmesuguste tagajärgede eest;Euroopa ühenduste 1973. aasta keskkonnaalases tegevusprogrammis [4] ja 1977. aasta keskkonnaalases tegevusprogrammis [5] on sätestatud, et kvaliteedieesmärke tuleb seada ühiselt, määrates seejuures kindlaks mitmesugused nõuded, millele keskkond peab vastama, muu hulgas vee ja samuti karpide elukeskkonna vee näitajate määratluse;erinevused sätete vahel, mis mitmes liikmesriigis juba kehtivad või mida välja töötatakse ning mis käsitlevad karpide elukeskkonna vee kvaliteeti, võivad luua ebavõrdseid konkurentsitingimusi ning seega otseselt mõjutada ühisturu toimimist; seepärast tuleks selles valdkonnas kehtivaid õigusakte ühtlustada, nagu on ette nähtud asutamislepingu artikliga 100;õigusaktide ühtlustamine tuleb siduda ühenduse meetmetega, mille eesmärgiks on saavutada ulatuslikemate reeglite abil üks ühenduse eesmärkidest keskkonnakaitse ja elukvaliteedi parandamise vallas; sellega seoses tuleb ette näha teatavad sätted; kuna konkreetselt selleks vajalikke volitusi asutamislepinguga ette nähtud ei ole, tuleb tugineda asutamislepingu artiklile 235;direktiivi eesmärkide saavutamiseks tuleb liikmesriikidel määrata kindlaks veealad, mille suhtes direktiivi kohaldama hakatakse, ning samuti teatavatele näitajatele vastavad piirväärtused; selliselt kindlaksmääratud veealade vesi tuleks nende väärtustega kooskõlla viia kuue aasta jooksul pärast kindlaksmääramist;karpide elukeskkonna vee nõutava kvaliteedi kontrollimiseks tuleks võtta teatav minimaalne arv proove ning teha lisas kirjeldatud näitajate suhtes mõõtmisi; proovide võtmise sagedust tohib mõõtmistulemustest tulenevalt vähendada või selle lõpetada;teatavad loomulikud asjaolud ei olene liikmesriikidest ning seepärast tuleb ette näha võimalus teha teatavatel juhtudel erandeid käesolevast direktiivist;teaduse ja tehnika arengu tõttu võib osutuda vajalikuks kohandada kiiresti teatavaid lisas sätestatud nõudeid; selleks vajalike meetmete kehtestamise hõlbustamiseks tuleks kehtestada kord, millega luuakse tihe koostöö liikmesriikide ja komisjoni vahel; see koostöö peaks toimuma nõukogu 18. juuli 1978. aasta direktiiviga 78/659/EMÜ (kalade elu tagamiseks kaitset ja parandamist vajava magevee kvaliteedi kohta) [6] loodud teaduse ja tehnika arenguga kohandamise komitee raames;karploomasaaduste tarbijatele ei ole võimalik kaitset tagada ainuüksi käesoleva direktiiviga; seepärast peaks komisjon tegema võimalikult kiiresti selle kohta ettepanekuid,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Käesolev direktiiv käsitleb karpide elukeskkonna vee kvaliteeti ning kehtib nende ranniku- ja riimveealade suhtes, mille liikmesriigid on määranud kaitset või parandamist vajavateks, et toetada karpide (kahepoolmeliste karploomade ja kõhtjalgsete) elu ja kasvu ning seeläbi ka inimesele otseselt toiduks ettenähtud karploomasaaduste kõrget kvaliteeti.Artikkel 2Liikmesriikide määratud veealade suhtes kohaldatavad näitajad on loetletud lisas.Artikkel 31. Liikmesriigid määravad määratud veealade vee lisas loetletud näitajatele väärtused, kui nendele näitajatele on väärtused antud G või I veerus. Nad arvestavad mõlemas veerus sisalduvaid märkusi.2. Liikmesriigid ei määra lisa I veerus sisalduvatest leebemaid väärtusi ning püüavad järgida G veerus esitatud väärtusi, arvestades samal ajal artiklis 8 sätestatud põhimõtet.3. Heitveeheidete suhtes, mille kohta kehtivad näitajad "halogeenorgaanilised ained" ja "metallid", kohaldatakse liikmesriikide poolt kooskõlas nõukogu 4. mai 1976. aasta direktiiviga 76/464/EMÜ (teatavate ühenduse veekeskkonda lastavate ohtlike ainete põhjustatava saaste kohta) [7] kehtestatud heitveenorme samal ajal kvaliteedieesmärkide saavutamise ning teiste käesolevast direktiivist tulenevate, eelkõige proovide võtmisega seotud kohustuste täitmisega.Artikkel 41. Liikmesriigid määravad karpide elukeskkonna veega alad kindlaks esimest korda kahe aasta jooksul pärast käesoleva direktiivi teatavakstegemist.2. Edaspidi võivad liikmesriigid kõnealuseid veealasid juurde määrata.3. Liikmesriigid võivad karpide elukeskkonna veega alade nimistu läbi vaadata eelkõige asjaolude tõttu, mida ei olnud võimalik nimistu esimese koostamise ajal ette näha, arvestades artiklis 8 sätestatud põhimõtet.Artikkel 5Liikmesriigid käivitavad programme reostuse vähendamiseks ja eelkõige tagamaks, et karpide elukeskkonna vesi vastab kuue aasta möödudes sellise veega alade nimistu artikli 4 kohasest koostamisest nii väärtustele, mille liikmesriigid määravad kindlaks kooskõlas artikliga 3, kui ka lisa G ja I veergudes sisalduvatele märkustele.Artikkel 61. Artikli 5 kohaldamisel loetakse karpide elukeskkonna vesi käesoleva direktiivi sätetele vastavaks, kui selle proovid, mida on 12 kuu jooksul võetud lisas sätestatud minimaalse sagedusega ühest ja samast proovivõtukohast, vastavad liikmesriikide poolt kooskõlas artikliga 3 kindlaksmääratud väärtustele ning lisa G ja I veergudes sisalduvatele märkustele järgmiselt:- 100 % proovidest näitajate "halogeenorgaanilised ained" ja "metallid" puhul,- 95 % proovidest näitajate "soolsus" ja "lahustunud hapnik" puhul,- 75 % proovidest muude lisas loetletud näitajate puhul.Kui kõikide lisas loetletud näitajate, välja arvatud näitajate "halogeenorgaanilised ained" ja "metallid" kohta võetakse proove kooskõlas artikli 7 lõikega 2 harvemini, kui lisas on sätestatud, peavad kõik proovid vastama eespool osutatud väärtustele ja märkustele.2. Proove, mille näitajad ei vasta liikmesriikide poolt kooskõlas artikliga 3 kindlaksmääratud väärtustele või lisa G ja I veergudes sisalduvatele märkustele, ei arvestata lõikega 1 ettenähtud protsentide arvutamisel, kui selle kõrvalekaldumise on põhjustanud katastroof.Artikkel 71. Proovide võtmisega lisas sätestatud minimaalse sagedusega tegelevad liikmesriikide pädevad asutused.2. Kui pädev asutus tuvastab, et karpide elukeskkonna vee kvaliteet on oluliselt parem kui kvaliteet, mis saavutataks kooskõlas artikliga 3 kindlaksmääratud väärtuste ning lisa G ja I veergudes sisalduvate märkuste kohaldamise teel, tohib proovivõtusagedust vähendada. Kui ei ole reostust ja ohtu, et kõnealuse vee kvaliteet halveneb, võib asjaomane pädev asutus otsustada, et sellest veest ei ole vaja proove võtta.3. Kui proovide võtmisel selgub, et mõni kooskõlas artikliga 3 kindlaksmääratud väärtus on täitmata või lisa G või I veerus sisalduv märkus arvestamata, selgitab pädev asutus välja, kas see on juhuslik või tingitud mõnest loodusnähtusest või reostusest, ning võtab vastu asjakohased meetmed.4. Täpse proovivõtukoha, selle kauguse lähimast saasteainete heitekohast ning proovivõtusügavuse määrab iga liikmesriigi pädev asutus kindlaks eelkõige kohapeal valitsevate keskkonnatingimuste põhjal.5. Kõnealuste näitajate väärtuste arvutamiseks kasutatavad analüüsi võrdlusmeetodid on sätestatud lisas. Muid meetodeid kasutavad laborid tagavad, et nende tulemused on võrdväärsed või võrreldavad lisas määratletutega.Artikkel 8Käesoleva direktiivi järgi võetavate meetmete rakendamine ei tohi mitte mingil juhul ei otseselt ega kaudselt põhjustada ranniku- ja riimvee reostuse suurenemist.Artikkel 9Liikmesriigid võivad alati kehtestada karpide elukeskkonna veele rangemaid väärtusi, kui on sätestatud käesolevas direktiivis. Nad võivad samuti kehtestada sätteid muude näitajate kohta, kui on ette nähtud käesoleva direktiiviga.Artikkel 10Kui liikmesriik soovib karpide elukeskkonna veega alaks määrata ala, mis asub naaberliikmesriigi piiri ääres, konsulteerivad mõlemad liikmesriigid omavahel, et teha kindlaks selle ala käesoleva direktiivi kohaldamisalasse jäävad osad ning järeldused, mida tuleb teha ühiste kvaliteedieesmärkide põhjal; need järeldused teeb kumbki asjaomane liikmesriik pärast formaalseid konsultatsioone naaberliikmesriigiga. Komisjon võib sellest protsessist osa võtta.Artikkel 11Liikmesriigid võivad käesolevast direktiivist erakorraliste ilmastiku- või geograafiliste tingimuste tõttu kõrvale kalduda.Artikkel 12Muudatused, mida on vaja lisas esitatud tabeli G veerus sisalduvate näitajate väärtuste ja analüüsimeetodite kohandamiseks teaduse ja tehnika arenguga, võtab vastu direktiivi 78/659/EMÜ artikli 13 kohaselt moodustatud komitee sama direktiivi artiklis 14 sätestatud korras.Artikkel 13Käesoleva direktiivi kohaldamisel annavad liikmesriigid komisjonile teavet:- kokkuvõtvalt artikli 4 lõigete 1 ja 2 kohaselt kindlaksmääratud veealade kohta,- nende veealade nimistu muutmise kohta kooskõlas artikli 4 lõikega 3,- õigusnormide kohta, mis on kehtestatud uute näitajate kindlaksmääramiseks kooskõlas artikliga 9.Kui liikmesriik kohaldab artikli 11 sätteid, teatab ta sellest kohe komisjonile, selgitades oma põhjusi ning teatades kõnealuste sätete täitmise eeldatava kestuse.Liikmesriigid annavad põhjendatud taotluse korral üldiselt komisjonile kogu käesoleva direktiivi kohaldamiseks vajaliku teabe.Artikkel 141. Liikmesriigid esitavad kuus aastat pärast karpide elukeskkonna veega alade esimest määramist vastavalt artikli 4 lõikele 1 ja pärast seda korrapäraselt komisjonile üksikasjaliku aruande karpide elukeskkonna vee ja selle põhiliste omaduste kohta.2. Liikmesriigi eelneval nõusolekul avaldab komisjon saadud teabe.Artikkel 151. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid kahe aasta jooksul alates direktiivi teatavakstegemisest. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike põhiliste õigusnormide teksti.Artikkel 16Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Luxembourg, 30. oktoober 1979Nõukogu nimeleesistujaM. O'Kennedy[1] EÜT C 283, 30.11.1976, lk 3.[2] EÜT C 133, 6.6.1977, lk 48.[3] EÜT C 114, 11.5.1977, lk 29.[4] EÜT C 112, 20.12.1973, lk 3.[5] EÜT C 139, 13.6.1977, lk 3.[6] EÜT L 222, 14.8.1978, lk 1.[7] EÜT L 129, 18.5.1976, lk 23.--------------------------------------------------LISAKARPIDE ELUKESKKONNA VEE KVALITEETLühendid:G = soovituslik väärtusI = kohustuslik väärtus| Näitaja | G | I | Analüüsi võrdlusmeetodid | Minimaalne proovide võtmise ja mõõtmise sagedus |1. | pH pH ühik | | 7—9 | —ElektromeetriaMõõdetakse proovivõtu kohal | Kord kvartalis |2. | Temperatuur, °C | Karpide elukeskkonna vee temperatuur ei tohi heite tõttu tõusta rohkem kui 2 °C võrra mõjutamata vee temperatuurist | | —TermomeetriaMõõdetakse proovivõtu kohal | Kord kvartalis |3. | Värvus (pärast filtreerimist), mg Pt/l | | Karpide elukeskkonna vee värvus ei tohi heite tõttu erineda rohkem kui 10 mg Pt/l võrra mõjutamata vee värvusest | —Filtreerimine läbi 0,45 μm membraanfiltriFotomeetriline meetod plaatina-koobalti skaalal | Kord kvartalis |4. | Heljum, mg/l | | Karpide elukeskkonna vee heljumisisaldus ei tohi heite tõttu kasvada rohkem kui 30 % võrra mõjutamata vee heljumisisaldusest | Filtreerimine läbi 0,45 μm membraanfiltri, kuivatamine 105 °C juures ja kaalumineTsentrifuugimine (vähemalt 5 min keskmise kiirendusega 2800 kuni 3200 g), kuivatamine 105 oC juures ja kaalumine | Kord kvartalis |5. | Soolsus, | 12—38 | ≤ 40karpide elukeskkonna vee soolsus ei tohi heite tõttu suureneda rohkem kui 10 % võrra mõjutamata vee soolsusest | Konduktomeetria | Kord kuus |6. | Lahustunud hapnik , küllastusaste % | ≥ 80 % | ≥ 70 % (keskmine)kui ühel mõõtmisel saadakse tulemuseks väärtus alla 70 %, tuleb mõõtmisi korrataühel mõõtmisel tohib tulemuseks tulla väärtust alla 60 % üksnes siis, kui sellel pole kahjulikke tagajärgi karpide kolooniate arengule | Winkleri meetodElektrokeemiline meetod | Kord kuus, kusjuures vähemalt üks proov peab olema representatiivne madala hapnikusisalduse suhtes proovivõtupäeval. Kui aga kahtlustatakse suuremaid päevaseid kõikumisi, tuleb päevas võtta vähemalt kaks proovi |7. | Naftapäritolu süsivesinikud | | Süsivesinikke ei tohi karpide elukeskkonna vees olla nii palju, et nad moodustavad veepinnal nähtava kile või ladestuvad karpide koorikule,nad kahjustavad karpe. | Visuaalne kontroll | Kord kvartalis |8. | Halogeenorgaanilised ained | Iga aine sisaldus karpide lihas peab olema niivõrd piiratud, et see toetab kooskõlas artikliga 1karpidest valmistatud toodete kõrget kvaliteeti | Iga aine sisaldus karpide lihas ja elukeskkonna vees ei tohi saavutada ega ületada taset, millest alates see avaldab karpidele ja vastsetele kahjulikku mõju | Gaasikromatograafia pärast sobiva solvendiga ekstraheerimist ja puhastamine | Kord poolaastas |Hõbe | (Ag) |Arseen | (As) |Kaadmium | (Cd) |Kroom | (Cr) |Vask | (Cu) |Elavhõbe | (Hg) |Nikkel | (Ni) |Plii | (Pb) |Tsink | (Zn) |mg/l | Iga aine sisaldus karpide lihas peab olema niivõrd piiratud, et see toetab kooskõlas artikliga 1karpidest valmistatud toodete kõrget kvaliteeti | Iga aine sisaldus karpide lihas ja elukeskkonna vees ei tohi ületada taset, millest alates see avaldab karpidele ja nende vastsetele kahjulikku mõju. Arvestada tuleb nende metallide koostoimeid | Aatomabsorptsioon-spektromeetria, vajaduse korral koos eelneva kontsentreerimise ja/või ekstraheerimisega | Kord poolaastas |10. | Fekaalsete coli-laadsete bakterite arv 100 ml vees | ≤ 300 karploomade lihas ja poolmetevahelises vedelikus [1] | | Lahjendusmeetod koos käärimisega vedelsöötmetel vähemalt kolmes katseklaasis kolme lahjendusega. Positiivsete katseklaaside ümberkülv kinnitussöötmele. Kõige tõenäosema arvu loendamine. Inkubatsioonitemperatuur 44 °C ± 0, 5 °C. | Kord kvartalis |11. | Karpide maitseomadusi mõjutavad ained | | Sisaldus väiksem sellisest, mis rikub karpide maitseomadusi | Maitsmiskontroll nende ainete olemasolu kahtluse korral | |12. | Saksitoksiin (vaguviburiliste eritis) | | | | |--------------------------------------------------