title: Nõukogu direktiiv, 26. oktoober 1983, millega muudetakse direktiivi 65/269/EMÜ, mis käsitleb liikmesriikidevahelise kaupade autoveo lubadega seotud teatavate eeskirjade standardimist, ning esimest nõukogu 23. juuli 1962. aasta direktiivi ühiste eeskirjade kehtestamise kohta liikmesriikidevahelise kaupade autoveo teatavate liikide jaoks

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31983L0572

Euroopa Liidu Teataja L 332 , 28/11/1983 Lk 0033 - 0036 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 7 Köide 3 Lk 0099  Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 07 Köide 3 Lk 0175  Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 7 Köide 3 Lk 0099  Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 07 Köide 3 Lk 0175

		Nõukogu direktiiv,26. oktoober 1983,millega muudetakse direktiivi 65/269/EMÜ, mis käsitleb liikmesriikidevahelise kaupade autoveo lubadega seotud teatavate eeskirjade standardimist, ning esimest nõukogu 23. juuli 1962. aasta direktiivi ühiste eeskirjade kehtestamise kohta liikmesriikidevahelise kaupade autoveo teatavate liikide jaoks(83/572/EMÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 75,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [2]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]ning arvestades, et:mitmepoolsete lubade kasutuselevõtmine ühendusesiseste kolimise maanteevedude puhul peaks tagama selliste kolimisvedude tõhusama korralduse ja sellest tulenevalt peaks tõhustuma kolimisvedudele spetsialiseeritud ettevõtjate tegevus;seepärast tuleks muuta direktiivi 65/269/EMÜ, [4] viimati muudetud direktiiviga 73/169/EMÜ, [5] ja lisada sinna selline luba;ühendusesisest kolimisvedu käsitlevad eeskirjad tuleks koondada ühte direktiivi; seetõttu tuleks muuta 23. juuli 1962. aasta esimest nõukogu direktiivi, [6] viimati muudetud direktiiviga 82/50/EMÜ, [7]ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 65/269/EMÜ muudetakse järgmiselt.1. Artikli 2 esimesest lõigust jäetakse välja sõnad "või muu".2. Artiklile 2 lisatakse järgmised lõigud:"Luba kolimisveoks, mida sooritab selleks mõeldud eritöötajate ja -varustusega varustatud ettevõtja, hõlmab liikmesriikidevahelisi vedusid ja nende territooriumi kaudu toimuvaid transiitvedusid.Sellise veo suhtes ei kohaldata kvoodisüsteemi.Käesolev säte ei muuda tingimusi, mille iga liikmesriik kehtestab oma kodanikele alale pääsemise suhtes."3. Lisale lisatakse käesoleva direktiivi lisas olev loa näidis.Artikkel 223. juuli 1962. aasta esimese nõukogu direktiivi II lisa punkt 4 jäetakse välja.Artikkel 3Liikmesriigid peavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud meetmed võtma hiljemalt 1. jaanuariks 1984. Liikmesriigid teatavad neist viivitamata komisjonile.Artikkel 4Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Luxembourg, 26. oktoober 1983Nõukogu nimeleesistujaG. Moraitis[1] EÜT C 307, 24.11.1982, lk 4.[2] EÜT C 277, 17.10.1983, lk 161.[3] EÜT C 90, 5.4.1983, lk 1.[4] EÜT 88, 24.5.1965, lk 1469/65.[5] EÜT L 181, 4.7.1973, lk 20.[6] EÜT 70, 6.8.1962, lk 2005/62.[7] EÜT L 27, 4.2.1982, lk 22.--------------------------------------------------LISA+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 98/97/EÜ, 22. detsember 1998, millega muudetakse direktiivi 76/116/EMÜ (väetisi käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta) seoses kaadmiumi sisaldavate väetiste turustamisega Austrias, Soomes ja Rootsis

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31998L0097

Euroopa Liidu Teataja L 018 , 23/01/1999 Lk 0060 - 0061

		Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 98/97/EÜ,22. detsember 1998,millega muudetakse direktiivi 76/116/EMÜ (väetisi käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta) seoses kaadmiumi sisaldavate väetiste turustamisega Austrias, Soomes ja RootsisEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eelkõige selle artiklit 100a,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [2]toimides asutamislepingu [3] artiklis 189b sätestatud korrasning arvestades, et:1994. aasta ühinemisakti artiklis 69 ja VIII lisa punktis 4, artiklis 84 ja X lisa punktis 2 ning artiklis 112 ja XII lisa punktis 4, mis käsitlevad vastavalt Austriat, Soomet ja Rootsit, on ette nähtud, et direktiivi 76/116/EMÜ [4] artiklit 7, niivõrd kui see käsitleb väetiste kaadmiumisisaldust, ei kohaldata kõnesolevate liikmesriikide suhtes enne 1. jaanuari 1999 ja et ühinemisakti mainitud sätted vaadatakse uuesti läbi enne 31. detsembrit 1998 vastavalt ühenduse korrale;kõnealust läbivaatamist ei saa lõpetada 31. detsembriks 1998, kuna mitmes liikmesriigis puuduvad andmed, mis on vajalikud väetistes oleva kaadmiumiga kokkupuutest tervisele ja keskkonnale tuleneva ohu hindamiseks; läbivaatamist oleks vaja jätkata, töötades täiendavalt ka pärast nimetatud kuupäeva;täiendavat tööd oleks vaja liikmesriikides eelkõige väetistes olevast kaadmiumist tuleneva ohu hindamiseks tundlike elanikerühmade ja keskkonna puhul; sellist hinnangut on võimalik anda alles mõne aasta pärast;registreeritud kommertskemikaalide ohtlikkuse hindamist ja kontrolli käsitleva nõukogu 23. märtsi 1993. aasta määruse (EMÜ) nr 793/93 [5] raames on alustatud kaadmiumist tuleneva ohu hindamist; selle hindamise tulemused saadakse alles mitme aasta pärast;lisaks 1994. aasta ühinemisaktis ettenähtud läbivaatamiskohustusele võib vastavalt ühenduse korrale igal ajal vastu võtta otsuse ühenduse õigusaktide läbivaatamise kohta; teatavatele liikmesriikidele võib nende olukorra erilisuse tõttu piiratud ajaks ühenduse õigusaktidega ette näha erandeid;ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 76/116/EMÜ artiklisse 7 lisatakse järgmised kaks lõiku:"Austria, Soome ja Rootsi võivad siiski keelata oma territooriumil selliste väetiste turustamise, mis sisaldavad kaadmiumi suuremates kontsentratsioonides, kui need, mis kehtisid riigis liitumise kuupäeval. Erand kehtib 1. jaanuarist 1999 kuni 31. detsembrini 2001.31. detsembriks 2001 vaatab komisjon läbi vajaduse kehtestada ühenduse tasemel väetiste kaadmiumisisaldust käsitlevad sätted, pidades nõu liikmesriikide ja huvitatud pooltega."Artikkel 2Austria Vabariik, Soome Vabariik ja Rootsi Kuningriik võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusaktid hiljemalt 31. detsembriks 1998.Kui esimeses lõigus osutatud liikmesriigid asjakohased normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Selle viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.Artikkel 3Käesolev direktiiv on adresseeritud Austria Vabariigile, Soome Vabariigile ja Rootsi Kuningriigile.Brüssel, 22. detsember 1998Euroopa Parlamendi nimelpresidentJ. M. Gil-roblesNõukogu nimeleesistujaC. Einem[1] EÜT C 108, 7.4.1998, lk 83.[2] EÜT C 214, 10.7.1998, lk 15.[3] Euroopa Parlamendi 16. juuli 1998. aasta arvamus (EÜT C 292, 21.9.1998, lk 117), nõukogu 13. oktoobri 1998. aasta ühine seisukoht (EÜT C 388, 14.12.1998, lk 1) ja Euroopa Parlamendi 3. detsembri 1998. aasta otsus (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata). Nõukogu 14. detsembri 1998. aasta otsus.[4] EÜT L 24, 30.1.1976, lk 21. Direktiivi on viimati muudetud nõukogu direktiiviga 97/63/EÜ (EÜT L 335, 6.12.1997, lk 15).[5] EÜT L 84, 5.4.1993, lk 1.--------------------------------------------------


title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2006/44/EÜ, 6. september 2006 , kalade elu tagamiseks kaitset või parandamist vajava magevee kvaliteedi kohta   (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               25.9.2006

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 264/20

      EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2006/44/EÜ,

   6. september 2006,
   kalade elu tagamiseks kaitset või parandamist vajava magevee kvaliteedi kohta
   (kodifitseeritud versioon)
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 175 lõiget 1,
   võttes arvesse komisjoni ettepanekut,
   võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust, (1)

   pärast konsulteerimist Regioonide Komiteega,
   toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (2)

   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Nõukogu 18. juuli 1978. aasta direktiivi 78/659/EMÜ kalade elu tagamiseks kaitset ja parandamist vajava magevee kvaliteedi kohta (3) on korduvalt oluliselt muudetud (4). Selguse ja otstarbekuse huvides tuleks kõnealune direktiiv kodifitseerida.

               (2)

               Keskkonna kaitsmisel ja parandamisel on vaja võtta konkreetseid meetmeid, et kaitsta vett, sealhulgas kalade elukeskkonnaks sobivat magevett, reostuse eest.

               (3)

               Ökoloogilisest ja majanduslikust seisukohast vaadatuna on vaja kaitsta kalade populatsioone saasteainete vette juhtimise mitmesuguste kahjulike tagajärgede eest, nagu seda on eriti näiteks teatud liikidesse kuuluvate kalade arvu vähenemine ning mõningatel juhtudel isegi nende liikide kadumine.

               (4)

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. juuli 2002. aasta otsus nr 1600/2002/EÜ, millega võetakse vastu kuues keskkonnaalane tegevusprogramm, (5) mille eesmärgiks on saavutada, et pinnavee kvaliteet ei põhjustaks keskkonnale olulist mõju ega riske.

               (5)

               Erinevused liikmesriikides kohaldatavate sätete vahel, mis käsitlevad kalade elu tagamiseks kaitset ja parandamist vajava magevee kvaliteeti, võivad põhjustada ebavõrdseid konkurentsitingimusi ja mõjutada seetõttu otseselt siseturu toimimist.

               (6)

               Käesoleva direktiivi eesmärkide saavutamiseks tuleks liikmesriikidel määrata kindlaks veealad, mille suhtes direktiivi kohaldama hakatakse, ning samuti teatavatele näitajatele vastavad piirväärtused. Kindlaks määratud veealad tuleks viie aasta jooksul pärast kindlaksmääramist nende väärtustega vastavusse viia.

               (7)

               Tuleks sätestada, et kalade elukeskkonnaks sobiv magevesi loetakse teatavatel tingimustel asjakohaste näitajate väärtustele vastavaks, isegi kui teatav protsentuaalne osa sellest veest võetud proovidest ei vasta esitatud piirväärtustele.

               (8)

               Et tagada kalade elukeskkonnaks sobiva magevee kvaliteedi kontrollimine, tuleks võtta teatav minimaalne arv proove ning teha lisas kirjeldatud näitajate suhtes mõõtmisi. Proovide võtmise sagedust tohib kõnealuse vee kvaliteedist tulenevalt vähendada või selle lõpetada.

               (9)

               Teatavad loodusolud ei olene liikmesriikidest ning seepärast tuleks ette näha võimalus teha teatavatel juhtudel erandeid käesolevast direktiivist.

               (10)

               Teaduse ja tehnika arengu tõttu võib osutuda vajalikuks kohandada kiiresti teatavaid lisas I sätestatud nõudeid. Selleks vajalike meetmete rakendamise hõlbustamiseks tuleks ette näha kord vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlus (6).

               (11)

               Käesolev direktiiv ei mõjuta liikmesriikide kohustusi, mis on seotud III lisa B-osas esitatud direktiivide liikmesriigi õigusesse ülevõtmise tähtaegadega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   1.   Käesolevas direktiivis käsitletakse magevee kvaliteeti ja seda kohaldatakse nende veekogude vee suhtes, mille liikmesriigid on määranud kindlaks veekogudena, mis vajavad kalade elu tagamiseks kaitset või parandamist.
   2.   Käesolevat direktiivi ei kohaldata intensiivkalakasvatuseks kasutatavate looduslike või tehiskalatiikide vee suhtes.
   3.   Käesoleva direktiivi eesmärk on kaitsta või parandada selliste voolu- või seisumageveekogude vee kvaliteeti, mis sobivad või veereostuse vähendamise või likvideerimise korral võivad sobida järgmistesse liikidesse kuuluvate kalade elukeskkonnaks:

               a)

               liikide loomulikku mitmekesisust loovad pärismaised liigid või

               b)

               liigid, mille suhtes on liikmesriikide pädevad asutused otsustanud, et nende esinemine kõnealustes veekogudes on veemajanduse tarbeks soovitav.

         4.   Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:

               a)

               lõhelaste elukeskkonna vesi — vesi, mis sobib või võib sobida sellistesse liikidesse nagu lõhe (Salmo salar), forell (Salmo trutta), harjus (Thymallus thymallus) ja siig (Coregonus) kuuluvate kalade elukeskkonna veeks;

               b)

                  karpkalalaste elukeskkonna vesi — vesi, mis sobib või võib sobida karpkalalaste (Cyprinidae) või muudesse liikidesse nagu harilik haug (Esox lucius), ahven (Perca fluviatilis) ja harilik angerjas (Anguilla anguilla) kuuluvate kalade elukeskkonnaks.

         Artikkel 2
   Liikmesriikide määratud veealade suhtes kohaldatavad füüsikalised ja keemilised näitajad on loetletud I lisas.
   Nende näitajate rakendamisel eristatakse lõhelaste elukeskkonna vett karpkalalaste elukeskkonna veest.
   Artikkel 3
   1.   Liikmesriigid omistavad määratud veealade puhul I lisas loetletud näitajatele väärtused, kui nende näitajate kohta on väärtused esitatud kõnealuse lisa tabeli G- või I-veerus. Nad järgivad kummaski veerus esitatud märkusi.
   2.   Liikmesriigid ei määra I lisa tabeli I-veerus sisalduvatest väärtustest leebemaid väärtusi ning püüavad järgida G-veerus esitatud väärtusi, arvestades samal ajal artiklis 8 sätestatud põhimõtet.
   Artikkel 4
   1.   Liikmesriigid määravad lõhelaste elukeskkonna veega ja karpkalalaste elukeskkonna veega alad ja edaspidi võivad liikmesriigid kõnealuseid veealasid juurde määrata.
   2.   Liikmesriigid võivad kõnealuse veega alade nimistu läbi vaadata asjaolude tõttu, mida ei olnud võimalik nimistu esimese koostamise ajal ette näha, arvestades artiklis 8 sätestatud põhimõtet.
   Artikkel 5
   Liikmesriigid käivitavad programme veereostuse vähendamiseks ning tagamaks, et määratud veealade vesi vastab viie aasta möödudes vastava nimistu artikli 4 kohasest koostamisest nii väärtustele, mille liikmesriigid määravad kindlaks kooskõlas artikliga 3, kui ka I lisa G- ja I-veergudes sisalduvatele märkustele.
   Artikkel 6
   1.   Artikli 5 kohaldamisel loetakse määratud veealade vesi käesolevale direktiivile vastavaks, kui selle proovid, mida on 12 kuu jooksul võetud I lisas sätestatud minimaalse sagedusega ühest ja samast proovivõtukohast, vastavad liikmesriikide poolt kooskõlas artikliga 3 kindlaksmääratud väärtustele ning I lisa tabeli G- ja I-veergudes sisalduvatele märkustele järgmiselt:

               a)

               95 % juhtudest proovide puhul, mis on võetud järgmiste näitajate mõõtmiseks: pH, BHT5, nitritid, ioniseerumata ammoniaak, üldammoonium, jääkkloor, üldtsink ja lahustunud vask. Kui proove võetakse alla ühe proovi kuus, peavad kõik proovid vastama nii eespool osutatud väärtustele kui ka märkustele;

               b)

               I lisas loetletud protsentidel juhtudest järgmiste näitajate puhul: temperatuur ja lahustunud hapnik;

               c)

               järgmise näitaja puhul kindlaksmääratud keskmise kontsentratsiooni puhul: heljum.

         2.   Proove, mille näitajad ei vasta liikmesriikide poolt kooskõlas artikliga 3 kindlaksmääratud väärtustele või I lisa tabeli G- ja I-veergudes sisalduvatele märkustele, ei arvestata lõikega 1 ettenähtud protsentide arvutamisel, kui see kõrvalekaldumine on tingitud üleujutusest või mõnest muust loodusõnnetusest.
   Artikkel 7
   1.   Proovide võtmisega I lisas sätestatud minimaalse sagedusega tegelevad liikmesriikide pädevad asutused.
   2.   Kui pädev asutus tuvastab, et määratud veealade vee kvaliteet on oluliselt parem kui kvaliteet, mis saavutataks kooskõlas artikliga 3 kindlaksmääratud väärtuste ning I lisa tabeli G- ja I-veergudes sisalduvate märkuste kohaldamise teel, tohib proovivõtusagedust vähendada. Kui veereostust ei ole või puudub oht, et kõnealuse vee kvaliteet halveneb, võib asjaomane pädev asutus otsustada, et sellest veest ei ole vaja proove võtta.
   3.   Kui proovide võtmisel selgub, et mõni liikmesriigi poolt kooskõlas artikliga 3 kindlaksmääratud väärtus on täitmata või I lisa G- või I-veerus sisalduv märkus arvestamata, selgitab liikmesriik välja, kas see on juhuslik või tingitud mõnest loodusnähtusest või veereostusest, ning võtab vastu asjakohased meetmed.
   4.   Täpse proovivõtukoha, selle kauguse saasteainete lähimast vettejuhtimise kohast ning proovivõtusügavuse määrab iga liikmesriigi pädev asutus kindlaks eelkõige kohapeal valitsevate keskkonnatingimuste põhjal.
   5.   Kõnealuste näitajate analüüsimise võrdlusmeetodid on sätestatud I lisas. Muid meetodeid kasutavad laborid tagavad, et nende tulemused on võrdväärsed või võrreldavad I lisas määratletud meetoditel saavutatavate tulemustega.
   Artikkel 8
   Käesoleva direktiivi järgi võetavate meetmete rakendamine ei tohi mitte mingil juhul ei otseselt ega kaudselt põhjustada mageveereostuse suurenemist.
   Artikkel 9
   Liikmesriigid võivad alati kehtestada määratud veealade veele rangemaid väärtusi, kui on sätestatud käesolevas direktiivis. Nad võivad samuti kehtestada sätteid muude näitajate kohta, kui on ette nähtud käesoleva direktiiviga.
   Artikkel 10
   Kui mageveega veekogud ületavad või moodustavad riigipiire liikmesriikide vahel ja kui mõni nendest liikmesriikidest kaalub mõne sellise veekogu lülitamist oma määratud veealade nimistusse, konsulteerivad need liikmesriigid üksteisega, et selgitada välja selliste veekogude need osad, mille suhtes võidakse käesolevat direktiivi kohaldada, ning et teha järeldused ühiste kvaliteedieesmärkide kohta; need järeldused teeb iga asjaomane liikmesriik pärast formaalseid konsultatsioone naaberliikmesriigiga. Komisjon võib sellest protsessist osa võtta.
   Artikkel 11
   Liikmesriigid võivad käesoleva direktiivi suhtes erandeid teha:

               a)

               teatavate I lisas esitatud nulliga (0) näitajate puhul erakorraliste ilmastiku- või eriliste geograafiliste tingimuste tõttu;

               b)

               kui määratud veealadel esineb looduslikku rikastumist teatavate ainetega, nii et I lisas sätestatud väärtused ei ole täidetud.
               Looduslik rikastumine on protsess, mille käigus veekogu saab ilma inimese sekkumiseta pinnasest teatavaid aineid.

         Artikkel 12
   Muudatused, mida on vaja selleks, et kohandada teaduse ja tehnika arenguga I lisas kirjeldatud näitajate soovituslikke väärtusi ja analüüsimeetodeid, võetakse vastu artikli 13 lõikes 2 osutatud korras.
   Artikkel 13
   1.   Komisjoni abistab teaduse ja tehnika arenguga kohandamise komitee (edaspidi nimetatud “komitee”).
   2.   Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7, võttes arvesse nimetatud otsuse artikli 8 sätteid.
   Otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikes 6 sätestatud tähtajaks kehtestatakse kolm kuud.
   3.   Komitee võtab vastu oma töökorra.
   Artikkel 14
   Käesoleva direktiivi kohaldamisel annavad liikmesriigid komisjonile teavet:

               a)

               kokkuvõtvalt artikli 4 lõike 1 kohaselt määratud veealade kohta;

               b)

               nende veealade nimistu muutmise kohta kooskõlas artikli 4 lõikega 2;

               c)

               õigusnormide kohta, mis on kehtestatud uute näitajate kindlaksmääramiseks kooskõlas artikliga 9;

               d)

               I lisa tabeli I-veerus loetletud väärtuste suhtes tehtud erandite kohta.

         Liikmesriigid annavad põhjendatud taotluse korral üldiselt komisjonile kogu käesoleva direktiivi kohaldamiseks vajaliku teabe.
   Artikkel 15
   Liikmesriigid saadavad iga kolme aasta järel, esimest korda aastaid 1993 kuni 1995 (kaasa arvatud) hõlmava ajavahemiku kohta, komisjonile käesoleva direktiivi rakendamist käsitleva teabe sektori aruande kujul, mis hõlmab ka muid asjaomaseid ühenduse direktiive. Selline aruanne esitatakse kas küsimustiku või vormi alusel, mille komisjon koostab nõukogu 23. detsembri 1991. aasta direktiivi 91/692/EMÜ (teatavate keskkonnaalaste direktiivide rakendamise aruannete ühtlustamise ja ratsionaliseerimise kohta) (7) artiklis 6 osutatud korras. Küsimustik või vorm saadetakse liikmesriikidele kuus kuud enne aruandes käsitletava ajavahemiku algust. Aruanne saadetakse komisjonile üheksa kuu jooksul pärast selles käsitletud kolmeaastase ajavahemiku lõppu.
   Komisjon avaldab ühenduse aruande käesoleva direktiivi rakendamise kohta üheksa kuu jooksul pärast aruannete saamist liikmesriikidelt.
   Artikkel 16
   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.
   Artikkel 17
   Direktiiv 78/659/EMÜ tunnistatakse kehtetuks; see ei mõjuta liikmesriikide kohustusi, mis on seotud III lisa B-osas esitatud direktiivide liikmesriigi õigusesse ülevõtmise tähtaegadega.
   Viiteid kehtetuks tunnistatud direktiivile käsitatakse viidetena käesolevale direktiivile kooskõlas IV lisas esitatud vastavustabeliga.
   Artikkel 18
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 19
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Strasbourg, 6. september 2006

            Euroopa Parlamendi nimel

            president

         J. BORRELL FONTELLES

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         P. LEHTOMÄKI

      (1)  ELT C 117, 30.4.2004, lk 11.

      (2)  Euroopa Parlamendi 21. aprilli 2004. aasta arvamus (ELT C 104 E, 30.4.2004, lk 545) ja nõukogu 25. aprilli 2006. aasta otsus.

      (3)  EÜT L 222, 14.8.1978, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 807/2003 (ELT L 122, 16.5.2003, lk 36).

      (4)  Vt III lisa A-osa.

      (5)  EÜT L 242, 10.9.2002, lk 1.

      (6)  EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.

      (7)  EÜT L 377, 31.12.1991, lk 48. Direktiivi on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1882/2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1).

      I LISA
      NÄITAJATE LOETELU

                  Näitaja

                  Lõhelaste elukeskkonna vesi

                  Karpkalalaste elukeskkonna vesi

                  Analüüsi- või kontrollimeetodid

                  Minimaalne proovide võtmise ja mõõtmise sagedus

                  Märkused

                  G

                  I

                  G

                  I

                              1.

                              Temperatuur (°C)

                  1.

                  Soojaheitekohast allavoolu (segunemispiirkonna servas) mõõdetud temperatuur ei tohi mõjutamata temperatuuri ületada rohkem kui

                  Termomeetria

                  Kord nädalas, soojaheitekohast nii üles- kui ka allavoolu

                  Liigjärske temperatuurikõikumisi tuleb vältida

                  1,5 °C

                  3 °C

                  Liikmesriigid võivad otsustada, et lubavad eritingimustel geograafiliselt piiratud mõjuga erandeid, kui pädev asutus suudab tõendada, et nende erandite tegemine ei kahjusta kalade populatsiooni tasakaalustatud arengut.

                  2.

                  Temperatuur soojaheitekohast allavoolu (segunemispiirkonna servas) ei tohi soojaheidete tõttu ületada:

                  21,5 (0)

                  28 (0)

                  10 (0)

                  10 (0)

                  Temperatuuripiir 10 °C kehtib üksnes nende liikide kudemisperioodidel, millel on paljunemiseks vaja külma vett, ja üksnes nende veekogude kohta, kus sellised liigid võivad eluneda.

                  Temperatuuripiire tohib siiski kahel protsendil juhtudest ajaliselt ületada.

                              2.

                              Lahustunud hapnik
                              (mg/l O2)

                  50 % ≥ 9
                  100 % ≥ 7

                  50 % ≥ 9

                  50 % ≥ 8
                  100 % ≥ 5

                  50 % ≥ 7

                  Winkleri meetod või erielektroodid (elektrokeemiline meetod)

                  Kord kuus, kusjuures vähemalt üks proov peab olema representatiivne madala hapnikusisaldusega tingimuste suhtes proovivõtupäeval.
                  Kui aga kahtlustatakse suuremaid päevaseid kõikumisi, tuleb päevas võtta vähemalt kaks proovi

                  Kui hapnikusisaldus langeb alla 6 mg/l, rakendavad liikmesriigid artikli 7 lõike 3 sätted. Pädev asutus peab tõendama, et selline olukord ei kahjusta kalade populatsiooni tasakaalustatud arengut.

                  Kui hapnikusisaldus langeb alla 4 mg/l, rakendavad liikmesriigid artikli 7 lõike 3 sätted. Pädev asutus peab tõendama, et selline olukord ei kahjusta kalade populatsiooni tasakaalustatud arengut.

                              3.

                              pH

                  6–9 (0) (1)

                  6–9 (0) (1)

                  Elektromeetriline meetod kalibreerimisega kahe lahusega, mille pH väärtus on teada, soovitavalt kummalgi pool mõõdetavat pH väärtust ja selle lähedal

                  Kord kuus

                              4.

                              Heljum
                              (mg/l)

                  ≤ 25 (0)

                  ≤ 25 (0)

                  Filtreerimine läbi 0,45 μm membraanfiltri või tsentrifuugimine (vähemalt 5 min keskmise kiirendusega 2 800–3 200 g), kuivatamine 105 °C juures ja kaalumine

                  Osutatud väärtused esindavad keskmisi kontsentratsioone ja ei kirjelda ohtlike keemiliste omadustega heljumit
                  Üleujutuste järel võivad kontsentratsioonid oluliselt tõusta

                              5.

                              BHT5

                              (mg/l O2)

                  ≤ 3

                  ≤ 6

                  Hapnikusisalduse määramine Winkleri meetodil enne inkubatsiooni täielikus pimeduses 20 ±1 °C juures (nitrifikatsiooniinhibiitorit mitte lisada) ja viis päeva hiljem

                              6.

                              Üldfosfor
                              (mg/l P)

                  Molekulaarne absorptsioonspektrofotomeetria

                  Järvede puhul, mille keskmine sügavus on 18-300 m, võib kasutada järgmist valemit:

                  kus:

                  L

                  =

                  üldfosfori kogus milligrammides järve pinna ruutmeetri kohta ühe aasta jooksul

                  =

                  järve keskmine sügavus meetrites

                  Tw

                  =

                  järvevee teoreetiline taastumisaeg aastates

                  Muudel juhtudel võib eutrofeerumise piiramisel võtta PO4 kontsentratsiooni soovituslikeks piirväärtusteks 0,2 mg/l lõhelaste elukeskkonna vee ja 0,4 mg/1 karpkalalaste elukeskkonna vee puhul

                              7.

                              Nitritid
                              (mg/l NO2)

                  ≤ 0,01

                  ≤ 0,03

                  Molekulaarne absorptsioonspektrofotomeetria

                              8.

                              Fenoolid
                              (mg/l C6H5OH)

                      (2)

                      (2)

                  Maitsekontroll

                  Maitsekontrolli tehakse üksnes juhul, kui oletatakse fenoolide esinemist vees

                              9.

                              Naftapäritolu süsivesinikud

                      (3)

                      (3)

                  Vaatluskontroll
                  Maitsekontroll

                  Kord kuus

                  Vaatluskontrolli tehakse korrapäraselt üks kord kuus, maitsekontrolli aga üksnes juhul, kui oletatakse süsivesinike esinemist vees

                              10.

                              Ioniseerumata ammoniaak
                              (mg/l NH4)

                  ≤ 0,005

                  ≤ 0,025

                  ≤ 0,005

                  ≤ 0,025

                  Molekulaarne absorptsioonspektrofotomeetria indofenoolsinisega või Nessleri meetod koos pH väärtuse ja temperatuuri määramisega

                  Kord kuus

                  Ioniseerumata ammoniaagi piirväärtuste puhul tohib päeva ajal esineda väiksemaid tõuse

                  Vähendamaks ioniseerumata ammoniaagist tulenevat mürgisuse ohtu, nitrifitseerumisest tingitud hapnikukao ohtu ja eutrofeerumise ohtu, ei tohiks üldammooniumi kontsentratsioonid ületada järgmisi piirväärtusi:

                              11.

                              Üldammoonium
                              (mg/l NH4)

                  ≤ 0,04

                  ≤ 1 (4)

                  ≤ 0,2

                  ≤ 1 (4)

                              12.

                              Jääkkloor
                              (mg/l HOCl)

                  ≤ 0,005

                  ≤ 0,005

                  DPD-meetod (dietüül–p – fenüleendiamiin)

                  Kord kuus

                  Normatiivid vastavad pH väärtusele 6.
                  Kui pH väärtus on kõrgem, on aktsepteeritavad üldkloori suuremad kontsentratsioonid

                              13.

                              Üldtsink
                              (mg/l Zn)

                  ≤ 0,3

                  ≤ 1,0

                  Aatomabsorptsioonspektromeetria

                  Kord kuus

                  Normatiivid vastavad veekaredusele 100 mg/l CaCO3

                  Veekaredusele 10–500 mg/l vastavad piirväärtused on esitatud II lisas

                              14.

                              Lahustunud vask
                              (mg/l Cu)

                  ≤ 0,04

                  ≤ 0,04

                  Aatomabsorptsioonspektromeetria

                  Soovituslikud väärtused vastavad veekaredusele 100 mg/l CaCO3

                  Veekaredusele 10–300 mg/l vastavad piirväärtused on esitatud II lisas

            Üldine märkus
      Tuleb märkida, et käesolevas lisas loetletud näitajate väärtuste puhul on eeldatud, et ülejäänud näitajad on olenemata sellest, kas neid on või ei ole käesolevas lisas nimetatud, soodsad. See tähendab eelkõige, et teiste kahjulike ainete kontsentratsioonid on väga madalad.
      Kui ainesegus on kaks või enam kahjulikku ainet, võib nende koostoime (teineteist täiendav, sünergiline või antagonistlik toime) olla märkimisväärne.
      Lühendid

                  G

                  =

                  soovituslik väärtus

                  I

                  =

                  normatiiv

                  (0)

                  =

                  võimalikud erandid vastavalt artiklile 11.

         (1)  Kunstlikult tekitatud pH väärtuse kõikumised mõjutamata väärtuste suhtes ei tohi ületada ±0,5 pH ühikut vahemikus 6,0–9,0 ja ei tohi suurendada teiste vees esinevate ainete kahjulikkust.

         (2)  Fenoole ei tohi olla vees nii palju, et nad hakkavad rikkuma kala lõhna- ja maitseomadusi.

         (3)  Naftasaadusi ei tohi vees olla nii palju, et nad:

                  —

                  moodustavad veepinnal nähtava kile või vooluveekogude ja järvede kallastel nähtava pinnakihi,

                  —

                  annavad kalale märgatava süsivesinikulise maitse,

                  —

                  teevad kaladele kahju.

         (4)  Erakorraliste geograafiliste või kliimatingimuste korral ja eelkõige madalate veetemperatuuride ja vähese nitrifitseerumise puhul või juhtudel, kus pädev asutus suudab tõendada, et mitte miski ei kahjusta kalade populatsiooni tasakaalustatud arengut, võivad liikmesriigid määrata kindlaks 1 mg/l kõrgemaid väärtusi.

      II LISA
      ÜLDTSINGI JA LAHUSTUNUD VASE NÄITAJATE ÜKSIKASJAD
      Üldtsink
      (Vt I lisa punkti 13 veergu “Märkused”)
      Üldtsingi kontsentratsioonid (mg/l Zn) eri veekareduste korral vahemikus 10–500 mg/l CaCO3:

                  Vee karedus (mg/l CaCO3)

                  10

                  50

                  100

                  500

                  Lõhelaste elukeskkonna vesi (mg/l Zn)

                  0,03

                  0,2

                  0,3

                  0,5

                  Karpkalalaste elukeskkonna vesi (mg/l Zn)

                  0,3

                  0,7

                  1,0

                  2,0

            Lahustunud vask
      (Vt I lisa punkti 14 veergu “Märkused”)
      Lahustunud vase kontsentratsioonid (mg/l Cu) eri veekareduste korral vahemikus 10–300 mg/l CaCO3:

                  Vee karedus (mg/l CaCO3)

                  10

                  50

                  100

                  300

                  mg/l Cu

                  0,005 (1)

                  0,022

                  0,04

                  0,112

         (1)  Kalade esinemine kõrgema vasekontsentratsiooniga vees võib viidata lahustunud orgaanilise vase komplekside sagedasele esinemisele vees.

      III LISA
      A-osa
      Kehtetuks tunnistatud direktiiv koos muudatustega
      (osutatud artiklis 17)

                  Nõukogu direktiiv 78/659/EMÜ (EÜT L 222, 14.8.1978, lk 1) (1)

                  Nõukogu direktiiv 91/692/EMÜ (EÜT L 377, 31.12.1991, lk 48)

                  ainult I lisa punkt c

                  Nõukogu määrus (EÜ) nr 807/2003 (ELT L 122, 16.5.2003, lk 36)

                  Ainult III lisa punkt 26

            B-osa
      Liikmesriigi õigusesse ülevõtmise tähtajad
      (osutatud artiklis 17)

                  Direktiiv

                  Ülevõtmise tähtaeg

                  78/659/EMÜ

                  20. juuli 1980

                  91/692/EMÜ

                  1. jaanuar 1993

         (1)  Direktiivi 78/659/EMÜ on muudetud vastavalt järgmiste kehtetuks tunnistamata õigusaktidega:

                  —

                  1979. aasta ühinemisakt,

                  —

                  1985. aasta ühinemisakt,

                  —

                  1994. aasta ühinemisakt.

      IV LISA
      VASTAVUSTABEL

                  Direktiiv 78/659/EMÜ

                  Käesolev direktiiv

                  Artikkel 1 lõiked 1 ja 2

                  Artikkel 1 lõiked 1 ja 2

                  Artikkel 1 lõige 3 sissejuhatav osa

                  Artikkel 1 lõige 3 sissejuhatav osa

                  Artikkel 1 lõige 3 esimene taane

                  Artikkel 1 lõige 3 punkt a

                  Artikkel 1 lõige 3 teine taane

                  Artikkel 1 lõige 3 punkt b

                  Artikkel 1 lõige 4 sissejuhatav osa

                  Artikkel 1 lõige 4 sissejuhatav osa

                  Artikkel 1 lõige 4 esimene taane

                  Artikkel 1 lõige 4 punkt a

                  Artikkel 1 lõige 4 teine taane

                  Artikkel 1 lõige 4 punkt b

                  Artikkel 2 lõige 1

                  Artikkel 2 esimene lõik

                  Artikkel 2 lõige 2

                  Artikkel 2 teine lõik

                  Artikkel 3

                  Artikkel 3

                  Artikkel 4 lõiked 1 ja 2

                  Artikkel 4 lõige 1

                  Artikkel 4 lõige 3

                  Artikkel 4 lõige 2

                  Artikkel 5

                  Artikkel 5

                  Artikkel 6 lõige 1 sissejuhatav osa

                  Artikkel 6 lõige 1 sissejuhatav osa

                  Artikkel 6 lõige 1 esimene taane

                  Artikkel 6 lõige 1 punkt a

                  Artikkel 6 lõige 1 teine taane

                  Artikkel 6 lõige 1 punkt b

                  Artikkel 6 lõige 1 kolmas taane

                  Artikkel 6 lõige 1 punkt c

                  Artikkel 6 lõige 2

                  Artikkel 6 lõige 2

                  Artikkel 7

                  Artikkel 7

                  Artikkel 8

                  Artikkel 8

                  Artikkel 9

                  Artikkel 9

                  Artikkel 10

                  Artikkel 10

                  Artikkel 11

                  Artikkel 11

                  Artikkel 12

                  Artikkel 12

                  Artikkel 13 lõige 1ja artikkel 14

                  Artikkel 13

                  Artikkel 15 esimene lõik sissejuhatav osa

                  Artikkel 14 esimene lõik sissejuhatav osa

                  Artikkel 15 esimene lõik esimene taane

                  Artikkel 14 esimene lõik punkt a

                  Artikkel 15 esimene lõik teine taane

                  Artikkel 14 esimene lõik punkt b

                  Artikkel 15 esimene lõik kolmas taane

                  Artikkel 14 esimene lõik punkt c

                  Artikkel 15 esimene lõik neljas taane

                  Artikkel 14 esimene lõik punkt d

                  Artikkel 15 teine lõik

                  Artikkel 14 teine lõik

                  Artikkel 16

                  Artikkel 15

                  Artikkel 17 lõige 1

                  —

                  Artikkel 17 lõige 2

                  Artikkel 16

                  —

                  Artikkel 17

                  —

                  Artikkel 18

                  Artikkel 18

                  Artikkel 19

                  I lisa

                  I lisa

                  II lisa

                  II lisa

                  —

                  III lisa

                  —

                  IV lisa


title: Komisjoni direktiiv 1999/23/EÜ, 9. aprill 1999, millega kohandatakse tehnika arenguga nõukogu direktiivi 93/33/EMÜ kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite omavolilist kasutamist takistavate kaitseseadeldiste kohtaEMPs kohaldatav tekst.

text:
Tähtis õiguslik teade

|

31999L0023

Euroopa Liidu Teataja L 104 , 21/04/1999 Lk 0013 - 0015

		Komisjoni direktiiv 1999/23/EÜ,9. aprill 1999,millega kohandatakse tehnika arenguga nõukogu direktiivi 93/33/EMÜ kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite omavolilist kasutamist takistavate kaitseseadeldiste kohta(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 30. juuni 1992. aasta direktiivi 92/61/EMÜ kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite tüübikinnituse kohta, [1] muudetud Austria, Soome ja Rootsi ühinemisaktiga, eriti selle artiklit 16,võttes arvesse nõukogu 14. juuni 1993. aasta direktiivi 93/33/EMÜ kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite omavolilist kasutamist takistavate kaitseseadeldiste kohta, [2] eelkõige selle artiklit 4,ning arvestades, et:(1) direktiiv 93/33/EMÜ on üks mitmest üksikdirektiivist EÜ tüübikinnitusmenetluse kohta, mis kehtestati direktiiviga 92/61/EMÜ; sellest tulenevalt kohaldatakse kõnesoleva direktiivi suhtes direktiivi 92/61/EMÜ sätteid, mis kehtivad sõiduki süsteemide, osade ja eraldi seadmestike puhul;(2) tehnoloogia areng võimaldab nüüd kohandada nõukogu direktiivi 93/33/EMÜ tehnika arenguga; seetõttu on vaja selgitada või täiendada asjakohase direktiivi teatavaid sätteid, et tagada tüübikinnitussüsteemi nõuetekohane toimimine;(3) selleks on vaja kohandada sätteid, mis käsitlevad neljarattaliste mootorsõidukite roolipööramisnurka ning sätteid, mis käsitlevad kolme- ja neljarattalistele mootorsõidukitele sobilikest 3. tüübi seadeldisest võtme eemaldamist; lisaks peetakse asjakohaseks lubada paigaldada kahe- ja kolmerattalistele mootorsõidukitele neljarattaliste mootorsõidukite omavolilist kasutamist takistavaid kaitseseadeldisi;(4) käesolevas direktiivis ettenähtud meetmed on kooskõlas teaduse ja tehnika arenguga kohandamise komitee arvamusega, mis on asutatud nõukogu direktiivi 79/156/EMÜ, [3] viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 98/91/EÜ, [4] artikli 13 alusel,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:Artikkel 1Direktiivi 93/33/EMÜ I lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi lisale.Artikkel 21. Alates 1. jaanuarist 2000 ei või liikmesriigid omavolilist kasutamist takistavate kaitseseadeldistega seotud põhjustel:- keelduda EÜ tüübikinnituse andmisest kahe- ja kolmerattalise sõiduki tüübile või selle omavolilist kasutamist takistava kaitseseadeldise tüübile,- keelata kahe- või kolmerattaliste sõidukite registreerimist, müüki, kasutuselevõtmist või omavolilist kasutamist takistavate kaitseseadeldiste müüki või kasutuselevõtmist,kui omavolilise kasutamise takistamiseks ettenähtud kaitseseadeldised vastavad käesoleva direktiiviga muudetud direktiivi 93/33/EMÜ nõuetele.2. Alates 1. juulist 2000 ei anna liikmesriigid EÜ tüübikinnitust ühelegi kahe- või kolmerattalise mootorsõiduki tüübile omavolilist kasutamist takistavate kaitseseadeldistega seotud põhjustel ega ühelegi omavolilist kasutamist takistavale kaitseseadeldise tüübile, kui käesoleva direktiiviga muudetud direktiivi 93/33/EMÜ nõuded ei ole täidetud.Artikkel 31. Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud sätted hiljemalt 31. detsembril 1999. Liikmesriigid teatavad neist viivitamata komisjonile.Liikmesriigid kohaldavad neid sätteid alates 1. jaanuarist 2000.Kui liikmesriigid need sätted vastu võtavad, lisavad nad nendesse sätetesse või nende sätete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetavate põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.Artikkel 4Käesolev direktiiv jõustub 20. päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.Artikkel 5Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 9. aprill 1999Komisjoni nimelkomisjoni liigeMartin Bangemann[1] EÜT L 225, 10.8.1992, lk 72.[2] EÜT L 188, 29.7.1993, lk 32.[3] EÜT L 42, 23.2.1970, lk 1.[4] EÜT L 11, 16.1.1999, lk 25.--------------------------------------------------LISA1. Lisa punkti 3.1 lisatakse järgmine tekst:"Mootorsõidukite omavolilist kasutamist takistavaid kaitseseadeldisi, mida vastavalt direktiivile 74/61/EMÜ on lubatud kasutada M1- ja N1- kategooriatesse kuuluvate mootorsõidukite puhul, võib paigaldada ka kahe- või kolmerattalistele mootorsõidukitele."2. Punkt 3.11 asendatakse järgmisega"3.11. Kaitseseadeldis, mida kasutatakse 1., 2. või 3. tüübil, peab olema projekteeritud nii, et juhtraud on lukustatav üksnes nurga all vähemalt 20o otseasendist vasakule ja/või paremale, v.a kolme- ja neljarattalistele mootorsõidukitele ettenähtud seadeldised."3. Punkt 4.1.2 asendatakse järgmisega:"4.1.2. Kaitseseadeldiste puhul, mida kasutatakse 3. tüübil, ei tohi sõiduki kasutajal olla võimalik lukukeelt peale keerata toiminguga, mis tehakse võtme pööramisega samal ajal, või sellele lisaks. Peale punktis 3.2.3 ettenähtud tingimuste ning v.a kolme- ja neljarattaliste mootorsõidukite puhul, ei saa võtit eemaldada ka juhul, kui lukukeel on peale keeratud."--------------------------------------------------


title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/53/EÜ, 18. juuni 2009 , millega muudetakse direktiivi 2001/82/EÜ ja direktiivi 2001/83/EÜ seoses ravimite müügilubade tingimuste muutmisega (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               30.6.2009

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 168/33

      EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2009/53/EÜ,
   18. juuni 2009,
   millega muudetakse direktiivi 2001/82/EÜ ja direktiivi 2001/83/EÜ seoses ravimite müügilubade tingimuste muutmisega
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 95,
   võttes arvesse komisjoni ettepanekut,
   võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
   toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (2)

   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. novembri 2001. aasta direktiiviga 2001/82/EÜ (veterinaarravimeid käsitlevate ühenduse eeskirjade kohta), (3) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. novembri 2001.aasta direktiiviga 2001/83/EÜ (inimtervishoius kasutatavaid ravimeid käsitlevate ühenduse eeskirjade kohta) (4) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta määrusega (EÜ) nr 726/2004 (milles sätestatakse ühenduse kord inim- ja veterinaarravimite lubade andmise ja järelevalve kohta ning millega asutatakse Euroopa ravimiamet) (5) sätestatakse ühenduse ühtlustatud eeskirjad inim- ja veterinaarravimite müügilubade andmise, järelevalve ja ravimiohutuse kohta.

               (2)

               Nende eeskirjade kohaselt võib müügilube anda ühenduse ühtlustatud korra kohaselt. Müügilubade tingimusi võib hiljem muuta, näiteks kui tootmisprotsess või tootja aadress on muutunud.

               (3)

               Direktiivi 2001/82/EÜ artikliga 39 ja direktiivi 2001/83/EÜ artikliga 35 volitatakse komisjoni vastu võtma rakendusmäärus vastavalt direktiivi 2001/82/EÜ III jaotise 4. peatüki ja direktiivi 2001/83/EÜ III jaotise 4. peatüki sätetele antud müügilubade tingimustes tehtud muudatuste läbivaatamise kohta. Komisjon võttis seega vastu 3. juuni 2003. aasta määruse (EÜ) nr 1084/2003 (mis käsitleb inimtervishoius ja veterinaarias kasutatavate ravimite jaoks liikmesriigi pädeva asutuse poolt antud müügilubade tingimuste muudatuste läbivaatamist) (6).

               (4)

               Enamik praegu turustatavaid inimtervishoius või veterinaarias kasutatavaid ravimeid on müügiloa saanud pelgalt siseriikliku korra alusel, jäädes seega määruse (EÜ) nr 1084/2003 reguleerimisalast välja. Üksnes siseriikliku korra alusel väljastatud müügilubade tingimuste muutmist reguleerivad seega siseriiklikud õigusnormid.

               (5)

               Sellest tuleneb, et kuigi igasuguste ravimite müügilubade andmine toimub ühenduse tasandil ühtlustatud eeskirjade kohaselt, ei kehti sama müügilubade tingimuste muutmise kohta.

               (6)

               Rahvatervise ja õigusliku järjepidevuse huvides ning selleks, et vähendada halduskoormust ja suurendada ettevõtjate jaoks ettearvatavust, tuleks igasuguste müügilubade tingimuste muutmise eeskirjad ühtlustada.

               (7)

               Komisjoni vastu võetud müügilubade tingimuste muutmise eeskirjad peaksid pöörama erilist tähelepanu haldusmenetluse lihtsustamisele. Selleks peaks komisjon asjaomaste eeskirjade vastuvõtmisel ette nägema võimaluse esitada üks ühine taotlus mitme müügiloa tingimustes ühe või mitme samasisulise muudatuse tegemiseks.

               (8)

               Kooskõlas paremat õigusloomet käsitleva institutsioonidevahelise kokkuleppe (7) punktiga 34 julgustatakse liikmesriike koostama endi jaoks ja ühenduse huvides tabeleid, kus on võimalikult suures ulatuses välja toodud vastavus käesoleva direktiivi ja ülevõtmismeetmete vahel, ning tegema need üldsusele kättesaadavaks.

               (9)

               Seepärast tuleks direktiive 2001/82/EÜ ja 2001/83/EÜ vastavalt muuta,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
   Artikkel 1
   Direktiivi 2001/82/EÜ muutmine
   Direktiivi 2001/82/EÜ muudetakse järgmiselt:

               1)

               lisatakse järgmine artikkel:
               „Artikkel 27b
               Komisjon võtab vastu asjakohase korra käesoleva direktiivi kohaselt antud müügilubade tingimustes tehtavate muudatuste läbivaatamiseks.
               Komisjon võtab asjaomase korra vastu rakendusmäärusena. Kõnealune meede, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähemolulisi sätteid, täiendades seda, võetakse vastu vastavalt artikli 89 lõikes 2a osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.”;

               2)

               artikli 39 lõike 1 teine ja kolmas lõik jäetakse välja.

         Artikkel 2
   Direktiivi 2001/83/EÜ muutmine
   Direktiivi 2001/83/EÜ muudetakse järgmiselt:

               1)

               lisatakse järgmine artikkel:
               „Artikkel 23b
               1.   Komisjon võtab vastu asjakohase korra käesoleva direktiivi kohaselt antud müügilubade tingimustes tehtavate muudatuste läbivaatamiseks.
               2.   Komisjon võtab lõikes 1 osutatud korra vastu rakendusmäärusena. Kõnealune meede, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähemolulisi sätteid, täiendades seda, võetakse vastu vastavalt artikli 121 lõikes 2a osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.
               3.   Lõikes 1 osutatud korra vastuvõtmisel peaks komisjon tegema jõupingutusi, et võimaldada esitada üks ühine taotlus mitme müügiloa tingimustes ühe või mitme samasisulise muudatuse tegemiseks.
               4.   Liikmesriik võib jätkuvalt kohaldada rakendusmääruse jõustumise ajal kehtivaid siseriiklikke sätteid müügilubade muudatuste kohta nende müügilubade suhtes, mis on väljastatud enne 1. jaanuari 1998 ravimitele, millel on müügiluba ainult selles liikmesriigis. Kui ravimile, mida reguleerivad siseriiklikud sätted vastavalt käesolevale artiklile, antakse hiljem müügiluba teises liikmesriigis, kohaldatakse sellest kuupäevast kõnealuse ravimi suhtes rakendusmäärust.
               5.   Kui liikmesriik otsustab jätkata siseriiklike sätete kohaldamist lõike 4 kohaselt, teavitab ta sellest komisjoni. Kui komisjoni ei ole teavitatud 20. jaanuariks 2011, kohaldatakse rakendusmäärust.”;

               2)

               artikli 35 lõike 1 teine ja kolmas lõik jäetakse välja.

         Artikkel 3
   Ülevõtmine
   1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 20. jaanuariks 2011. Liikmesriigid edastavad kõnealuste õigusnormide teksti viivitamata komisjonile.
   Kui liikmesriigid need sätted vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
   2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.
   Artikkel 4
   Jõustumine
   Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Artikkel 5
   Adressaadid
   Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 18. juuni 2009

            Euroopa Parlamendi nimel

            president

         H.-G. PÖTTERING

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         Š. FÜLE

      (1)  ELT C 27, 3.2.2009, lk 39.

      (2)  Euroopa Parlamendi 22. oktoobri 2008. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 28. mai 2009. aasta otsus.

      (3)  EÜT L 311, 28.11.2001, lk 1.

      (4)  EÜT L 311, 28.11.2001, lk 67.

      (5)  ELT L 136, 30.4.2004, lk 1.

      (6)  ELT L 159, 27.6.2003, lk 1.

      (7)  ELT C 321, 31.12.2003, lk 1.