title: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/481 af 1. april 2016 om ophævelse af Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks

text:
               2.4.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 87/24

         KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2016/481
   af 1. april 2016
   om ophævelse af Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (1), særlig artikel 247 og 249, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 952/2013 (2) fastlægger EU-toldkodeksen, og den gælder fra 1. maj 2016. Denne forordning træder i stedet for forordning (EØF) nr. 2913/92 med virkning fra 1. maj 2016. Den overdrager også beføjelser til Kommissionen til at vedtage delegerede retsakter for at supplere visse ikkevæsentlige elementer i EU-toldkodeksen og til at vedtage gennemførelsesretsakter for at sørge for ensartede betingelser for dens gennemførelse.

               (2)

               Kommissionen har udøvet sine delegerede beføjelser ved at vedtage delegeret forordning (EU) 2015/2446 (3). Kommissionen har udøvet sine gennemførelsesbeføjelser ved at vedtage gennemførelsesforordning (EU) 2015/2447 (4). Begge disse forordninger gælder også fra 1. maj 2016.

               (3)

               Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 (5) som fastlægger bestemmelser om gennemførelse af forordning (EF) nr. 2913/92 bliver overflødig fra datoen for anvendelsen af delegeret forordning (EU) 2015/2446 og gennemførelsesforordning (EU) 2015/2447 og bør derfor ophæves med virkning fra denne dato.

               (4)

               Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Toldkodeksudvalget —

         VEDTAGET DENNE FORORDNING:
   Artikel 1
   Forordning (EØF) nr. 2454/93 ophæves.
   Artikel 2
   Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Den anvendes fra den 1. maj 2016.

      Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
      Udfærdiget i Bruxelles, den 1. april 2016.

            På Kommissionens vegne

         Jean-Claude JUNCKER

            Formand

      (1)  EFT L 302 af 19.10.1992, s. 1.

      (2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 952/2013 af 9. oktober 2013 om EU-toldkodeksen (EUT L 269 af 10.10.2013, s. 1).

      (3)  Kommissionens delegerede forordning (EU) 2015/2446 af 28. juli 2015 til supplering af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 952/2013 med nærmere regler angående visse bestemmelser i EU-toldkodeksen (EUT L 343 af 29.12.2015, s. 1).

      (4)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/2447 af 24. november 2015 om gennemførelsesbestemmelser til visse bestemmelser i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 952/2013 om EU-toldkodeksen (EUT L 343 af 29.12.2015, s. 558).

      (5)  Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks (EFT L 253 af 11.10.1993, s. 1).


title: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 87/2013 af 31. januar 2013 om berigtigelse af den polske udgave af gennemførelsesforordning (EU) nr. 29/2012 om handelsnormer for olivenolie

text:
               1.2.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 32/7

         KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 87/2013
   af 31. januar 2013
   om berigtigelse af den polske udgave af gennemførelsesforordning (EU) nr. 29/2012 om handelsnormer for olivenolie
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007/EF af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (1), særlig artikel 113, stk. 1, litra a), og artikel 121, stk. 1, litra a) sammenholdt med artikel 4, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Der er konstateret en fejl i den polske udgave af Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 29/2012 af 13. januar 2012 om handelsnormer for olivenolie (2). Teksten til den første af de to mærkninger i henhold til artikel 3, stk. 2, litra d), i denne forordning henviser ukorrekt til »olivenpresserester og olie udvundet direkte af oliven« i stedet for »det produkt, der er fremkommet efter udvinding af olivenolie«. I den polske udgave af denne forordning overlapper betydningen af de to mærkninger dermed hinanden.

               (2)

               Gennemførelsesforordning (EU) nr. 29/2012 bør derfor berigtiges.

               (3)

               For at undgå at skade interesserne for de økonomiske erhvervsdrivende, som har overholdt den ukorrekte forpligtelse i henhold til den polske udgave af gennemførelsesforordning (EU) nr. 29/2012, bør de i en given periode fortsat kunne anvende den ukorrekte mærkning. Med henblik på at begrænse varigheden af denne periode bør denne forordning træde i kraft dagen efter offentliggørelsen.

               (4)

               Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for den Fælles Markedsordning for Landbrugsprodukter —

         VEDTAGET DENNE FORORDNING:
   Artikel 1
   Vedrører kun den polske udgave.
   Artikel 2
   Produkter, som er blevet fremstillet og mærket i Unionen eller importeret til Unionen og bragt i fri omsætning i overensstemmelse med den polske udgave af gennemførelsesforordning (EU) nr. 29/2012, inden denne forordning træder i kraft, kan markedsføres indtil 2. februar 2014.
   Artikel 3
   Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
      Udfærdiget i Bruxelles, den 31. januar 2013.

            På Kommissionens vegne

         José Manuel BARROSO

            Formand

      (1)  EUT L 299 af 16.11.2007, s. 1.

      (2)  EUT L 12 af 14.1.2012, s. 14.


title: Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 78/2013 af 17. januar 2013 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af visse rørfittings af jern eller stål med oprindelse i Rusland og Tyrkiet

text:
               29.1.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 27/1

         RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 78/2013
   af 17. januar 2013
   om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af visse rørfittings af jern eller stål med oprindelse i Rusland og Tyrkiet
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 9,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg, og
   ud fra følgende betragtninger:
   A.   SAGSFORLØB

   1.   Midlertidige foranstaltninger

               (1)

               Den 31. juli 2012 indførte Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) ved forordning (EU) nr. 699/2012 (2) (»forordningen om midlertidig told«) en midlertidig antidumpingtold på importen af visse rørfittings af jern eller stål med oprindelse i Rusland og Tyrkiet.

               (2)

               Proceduren blev indledt ved en indledningsmeddelelse (3) offentliggjort den 1. november 2011 på grundlag af en klage indgivet den 20. september 2011 af Defence Committee of the Steel Butt-Welding Fittings Industry of the European Union (»klageren«) på vegne af producenter, der tegnede sig for mere end 40 % af den samlede EU-produktion af visse rørfittings af jern og stål.

               (3)

               Som anført i betragtning 15 i forordningen om midlertidig told omfattede undersøgelsen af dumping og skade perioden fra 1. oktober 2010 til 30. september 2011 (»undersøgelsesperioden« eller »UP«). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for skadesvurderingen dækkede perioden fra 1. januar 2008 til udgangen af undersøgelsesperioden (»den betragtede periode«).

         2.   Efterfølgende procedure

               (4)

               Efter fremlæggelsen af de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, der lå til grund for beslutningen om at indføre midlertidige antidumpingforanstaltninger (»fremlæggelse af foreløbige konklusioner«), indgav adskillige interesserede parter skriftlige redegørelser for at tilkendegive deres synspunkter vedrørende de foreløbige konklusioner. Parter, der anmodede om det, fik også lejlighed til at blive hørt.

               (5)

               Kommissionen fortsatte med at indhente og analysere alle de oplysninger, som den anså for nødvendige for at træffe endelig afgørelse i sagen.

         3.   Stikprøveudtagning

               (6)

               Da der ikke er fremsat bemærkninger om anvendelsen af stikprøver med hensyn til EU-producenter, ikke-forretningsmæssigt forbundne importører og eksporterende producenter, bekræftes de foreløbige konklusioner i betragtning 5-11 i forordningen om midlertidig told hermed.

         4.   Gældende foranstaltninger over for andre tredjelande

               (7)

               Det skal gentages, at der er indført antidumpingforanstaltninger over for importen af visse rørfittings af jern og stål med oprindelse i Malaysia, Folkerepublikken Kina, Republikken Korea og Thailand, og efter omgåelsespraksis også over for visse rørfittings af jern og stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina, afsendt fra Indonesien, Sri Lanka, Filippinerne og Taiwan (med visse undtagelser) (4). De lande, der er nævnt i foregående sætning, omtales herefter som »lande, der er underlagt antidumpingforanstaltninger«.

         B.   DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE

               (8)

               Som anført i betragtning 17 i forordningen om midlertidig told er den pågældende vare rørfittings (ikke støbte fittings, flanger og fittings med gevind) af jern eller stål (ikke rustfrit stål), med største udvendige diameter på 609,6 mm og derunder, af den art, der anvendes til stuksvejsning eller andre formål i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 og ex 7307 99 80 (»den pågældende vare«).

               (9)

               Da der ikke er fremsat bemærkninger vedrørende den pågældende vare og samme vare bekræftes de foreløbige konklusioner i betragtning 17-20 i forordningen om midlertidig told hermed.

         C.   DUMPING

   1.   Rusland

   1.1.   Normal værdi

               (10)

               En af de russiske eksporterende producenter hævdede, at kun oplysninger fra russiske virksomheder burde være blevet anvendt i beregningen af dumpingmargenen, og at det ikke er korrekt at anvende oplysninger fra tyrkiske virksomheder. Det bør erindres, at i mangel på samarbejdsvilje fra de russiske eksporterende producenter er den normale værdi for Rusland blevet beregnet i henhold til grundforordningens artikel 18, stk. 1 og 5, på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, dvs. oplysninger fra de tyrkiske eksporterende producenter, der anvender russiske sømløse stålrør som bestanddel i produktionen af den pågældende vare. Påstanden afvises derfor.

               (11)

               Da der ikke er fremsat andre bemærkninger om fastsættelsen af den normale værdi, bekræftes de foreløbige konklusioner i betragtning 22-25 i forordningen om midlertidig told hermed.

         1.2.   Eksportpris

               (12)

               Da der ikke er fremsat bemærkninger vedrørende fastsættelsen af eksportprisen, bekræftes de foreløbige konklusioner i betragtning 26 og 27 i forordningen om midlertidig told hermed.

         1.3.   Sammenligning

               (13)

               Da der ikke er fremsat bemærkninger vedrørende sammenligningen mellem eksportprisen og den normale værdi, bekræftes de foreløbige konklusioner i betragtning 28 og 29 i forordningen om midlertidig told hermed.

         1.4.   Dumpingmargen

               (14)

               En af de russiske eksporterende producenter hævdede, at den midlertidige antidumpingtold på 23,8 % ikke er berettiget i lyset af den omstændighed, at virksomheden kun eksporterer stålrørknæ til Unionen, og selv disse i kun meget små mængder. Imidlertid er stålrørknæ en del af den vare, der er genstand for undersøgelsen, og dette er ikke blevet bestridt af nogen interesseret part. Desuden ses kriteriet om at betragte import til Unionen som ubetydelig, der er nævnt i grundforordningens artikel 5, stk. 7, og artikel 9, stk. 3, kun på landsdækkende plan og ikke individuelt pr. virksomhed. Påstanden afvises derfor.

               (15)

               En anden russisk eksporterende producent hævdede, at den ikke har udført dumping, og at dette fremgår af den omstændighed, at den ved flere lejligheder har mistet bud til Unionens konkurrenter om levering af rørknæ og -bøjninger. Som nævnt ovenfor skal det desuden erindres, at ingen russisk eksporterende producent samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen, og derfor foregik dumpingberegningerne for Rusland i henhold til grundforordningens artikel 18, stk. 1 og 5, på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger. Selv hvis påstanden tages i betragtning, bør det bemærkes, at tabet af bud til Unionens konkurrenter ikke er i modstrid med konklusionen om dumping fra den russiske eksporterende producent. Påstanden afvises derfor.

               (16)

               Da der ikke er fremsat andre bemærkninger vedrørende beregningen af dumpingmargenen, bekræftes konklusionerne i betragtning 30 og 31 i forordningen om midlertidig told hermed.

               (17)

               Den landsdækkende endeligt fastlagte dumpingmargen udtrykt i procent af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet, fastsættes til følgende:

                           Virksomhed

                           Dumpingmargen

                           Alle virksomheder

                           23,8 %

         2.   Tyrkiet

   2.1.   Normal værdi

               (18)

               Da der ikke fremsat bemærkninger om fastsættelsen af den normale værdi, bekræftes de foreløbige resultater i betragtning 32-40 i forordningen om midlertidig told hermed.

         2.2.   Eksportpris

               (19)

               En eksporterende producent hævdede, at fortjenstmargenen på søtransport, dvs. forskellen mellem den fragt, der betales af kunderne, og den fragt, der betales af den eksporterende producent til rederiet, bør medtages i eksportprisen. I henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 8, er eksportprisen imidlertid den pris, der faktisk er betalt eller skal betales for varen, når den sælges med henblik på eksport fra eksportlandet til Unionen. En fortjenstmargen fra transport af varen til kunden kan ikke betragtes som en del af eksportprisen for selve varen. Påstanden afvises derfor.

               (20)

               Da der ikke er fremsat andre bemærkninger vedrørende fastsættelsen af eksportprisen, bekræftes de foreløbige konklusioner i betragtning 41-43 i forordningen om midlertidig told hermed.

         2.3.   Sammenligning

               (21)

               The Turkish Steel Exporters' Association (ÇIB) hævdede, at der ikke er blevet taget behørigt hensyn til de store prisforskelle mellem sømløse og svejsede rørfittings i sammenligningen mellem eksportprisen og den normale værdi. Imidlertid har alle samarbejdsvillige virksomheder indsendt oplysninger om de enkelte transaktioner med hensyn til salget af sømløse og svejsede rørfittings. Oplysningerne er blevet udtrykkeligt anvendt til sammenligningen mellem eksportprisen og den normale værdi. Med andre ord er sømløse rørfittings kun blevet sammenlignet med sømløse rørfittings, og svejsede rørfittings er kun blevet sammenlignet med svejsede rørfittings. Påstanden afvises derfor.

               (22)

               Da der ikke er fremsat andre bemærkninger vedrørende sammenligningen, bekræftes konklusionerne i betragtning 44 i forordningen om midlertidig told hermed.

         2.4.   Dumpingmargener

   a)   Dumpingmargen for undersøgte virksomheder

               (23)

               Det skal erindres, at den individuelle dumpingmargen, der blev foreløbigt fastsat for en af de tre samarbejdsvillige eksporterende producenter, blev fastsat på grundlag af en sammenligning mellem den vejede gennemsnitlige normale værdi og virksomhedens vejede gennemsnitlige eksportpris for den pågældende vare til Unionen. Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende fastsættelsen af denne virksomheds dumpingmargen, bekræftes de foreløbige konklusioner i betragtning 46 i forordningen om midlertidig told hermed.

               (24)

               I forbindelse med de to andre samarbejdsvillige virksomheder fremgik det af dumpingberegningerne, at de udførte målrettet dumping i et givet tidsrum samt for forskellige kunder og regioner. Der var rent faktisk et klart mønster i deres eksportpriser, som afveg betydeligt alt efter de forskellige indkøbere og regioner samt tidsperioder (op til 30 % for identiske udgaver af den pågældende vare). Desuden afspejlede dumpingberegningen, der var baseret på sammenligningen mellem en vejet gennemsnitlig normal værdi og et vejet gennemsnit af eksportpriserne i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 11, første del af første punktum, ikke den fulde grad af den dumping, der udførtes af de to pågældende producenter, som vist i nærværende forordnings betragtning 27. Dumpingmargenen kunne desuden ikke fastslås ved at sammenligne de enkelte normale værdier og de enkelte eksportpriser til Unionen for hver transaktion i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 11, anden del af første punktum, i betragtning af manglen på tilstrækkelige indenlandske transaktioner for den normale værdi, der svarer til eksporttransaktionerne, som vist i betragtning 28.

               (25)

               For at vise den fulde dumpingmængde, som blev praktiseret af de to pågældende virksomheder, blev den normale værdi, der var fastsat på et vejet gennemsnitligt grundlag, derfor i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 11, for deres vedkommende sammenlignet med priserne på alle individuelle eksporttransaktioner til Unionen. Da en sådan metode til sammenligning udgør en undtagelse fra de første to metoder, der er omhandlet i grundforordningens artikel 2, stk. 11, undersøgte Kommissionen nøje, hvorvidt betingelserne for at benytte metoden var klart opfyldt i dette tilfælde. De detaljerede dumpingberegninger, herunder de konstaterede mønstre i eksportpriserne, er blevet offentliggjort. Ingen af de tyrkiske eksporterende producenter har anfægtet de underliggende oplysninger.

               (26)

               Begge de samarbejdsvillige virksomheder, ÇIB og den tyrkiske regering hævdede dog, at der var givet en utilstrækkelig forklaring med hensyn til den målrettede dumping, der blev konstateret for de to tyrkiske eksporterende producenter, og at ethvert mønster af eksportpriser under alle omstændigheder var utilsigtet. I en høring med høringskonsulenten, der var bestilt af de to tyrkiske eksportører, blev der givet detaljerede forklaringer til de to virksomheder med hensyn til konstateringen af den målrettede dumping og den underliggende beregning af dumpingmargener. Kommissionen har desuden klarlagt, at selv hvis deres praksis var utilsigtet (5), havde den samme virkning som målrettet dumping. Det skal bemærkes, at grundforordningen ikke kræver, at undersøgelsesmyndigheden identificerer mulige grunde til den målrettede dumping såsom kursudsving, forskellige regionale prispolitikker, osv. Den blotte konstatering af mønstre i eksportpriserne, der varierer meget blandt de forskellige købere, regioner og tidsperioder, er nok (6). Efter høringen er virksomhedsspecifikke forklaringer også blevet fremlagt for de to virksomheder. Endvidere er en verbalnote blevet fremsendt til Unionens faste delegation i Tyrkiet med oplysninger om konstateringen af den målrettede dumping og den metode, der blev anvendt til beregningen af dumpingmargenen. Desuden har ÇIB i en anden høring med høringskonsulenten, der var bestilt af ÇIB, modtaget detaljerede forklaringer med hensyn til konstateringen af den målrettede dumping og den underliggende beregning af dumpingmargener.

               (27)

               I undersøgelsen blev der for hver af de to eksporterende producenter konstateret tre klare mønstre i eksportpriserne, som omfatter langt størstedelen af deres eksportsalg til Unionen, dvs. eksportpriserne varierede meget for forskellige købere og regioner samt tidsperioder, som det blev påvist ved de underliggende oplysninger, der blev offentliggjort for parterne. Dette var resultatet af en grundig undersøgelse af de særlige omstændigheder i denne sag, hvorfor det blev anset for nødvendigt at ty til målrettet dumping. Efter at have konstateret betydelige eksportprisforskelle, og eftersom kun et af disse tre mønstre i eksportpriserne ville være tilstrækkeligt til at anvende det vejede gennemsnit for alle individuelle eksporttransaktioner som sammenligningsmetode, blev denne sammenligningsmetode anset for passende i dette særlige tilfælde. Derudover afviger den samlede mængde dumping, der blev konstateret ved hjælp af en sammenligning mellem den vejede gennemsnitlige normale værdi og den vejede gennemsnitlige eksportpris for den pågældende vare til Unionen (den første symmetriske metode) for hver af de to virksomheder, betydeligt fra den samlede mængde dumping, der blev konstateret ved hjælp af en sammenligning af den normale værdi som fastsat på grundlag af et vejet gennemsnit af priserne for alle individuelle eksporttransaktioner til Unionen (den asymmetriske metode), som det blev påvist ved de underliggende oplysninger, der blev offentliggjort for parterne. Derfor kan det konkluderes, at brugen af den første symmetriske metode ville have bevirket, at den målrettede dumping, som fandt sted i en bestemt tidsperiode, i bestemte regioner og over for bestemte kunder, ville være blevet ubelejligt skjult. Med andre ord ville den dumpingmargen, som ville blive beregnet med den første symmetriske metode, ikke afspejle den fulde grad af den dumping, som de to pågældende virksomheder udførte.

               (28)

               Dumpingmargenen kunne desuden ikke fastslås ved at sammenligne de enkelte normale værdier og de enkelte eksportpriser til Unionen for hver transaktion i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 11, anden del af første punktum (den anden symmetriske metode). Denne metode indebærer identifikation af individuelle indenlandske transaktioner, der er sammenlignelige med individuelle eksporttransaktioner, og tager hensyn til faktorer såsom salgsmængde og transaktionsdato. På grund af manglen på tilstrækkelige indenlandske transaktioner for den normale værdi, der svarer til eksporttransaktionerne, var det ikke muligt at beregne en dumpingmargen på baggrund af den anden symmetriske metode. Da der er konstateret et mønster i eksportpriserne, der varierede betydeligt blandt de forskellige købere, regioner og tidsperioder, og da de to symmetriske metoder ikke ville reflektere den fulde grad af dumpingen, er det derfor blevet bestemt, i henhold til artikel 2, stk. 11, andet punktum, at beregningen af dumpingmargenen skal foregå på baggrund af den asymmetriske metode.

               (29)

               Begge de samarbejdsvillige virksomheder og ÇIB hævdede, at det var uberettiget at sammenligne eksportpriserne omregnet til tyrkiske lira, da salget til Unionen er foretaget i euro, mens den tyrkiske lira kun anvendes af regnskabsmæssige årsager. Det blev hævdet, at udsving i kursomregningen mellem euro og tyrkiske lira har haft en væsentlig virkning på prisfastsættelserne, der uundgåeligt vil påvirke resultatet af sammenligningen af eksportpriserne i de forskellige perioder på en uberettiget måde. Kommissionens faste praksis er imidlertid at foretage sammenligning af eksportpriser og beregning af dumpingmargener i den bogførte valuta fra de samarbejdsvillige eksporterende producenter i eksportlandet. Det skal bemærkes, at de omkostninger og hjemmemarkedspriser, der er anvendt som grundlag for normalværdien, er udtrykt i tyrkiske lira. Derfor er sammenligningen af eksportpriserne med normalværdien udfærdiget i denne valuta. Den eneste logiske fremgangsmåde til konstateringen af et mønster i eksportpriserne, inden for rammerne af den samme dumpingberegning, er således at anvende de samme eksportpriser, der allerede er udtrykt i tyrkiske lira. Derudover, som beskrevet ovenfor, kræver grundforordningen ikke en analyse af mulige årsager til målrettet dumping, såsom valutakurssvingninger (7). Påstanden afvises derfor.

               (30)

               Begge de samarbejdsvillige eksporterende producenter hævdede, at med henblik på at konstatere et mønster i eksportpriser bør der snarere tages hensyn til de vejede gennemsnitlige priser for sammenlignelige varetyper end de aritmetiske gennemsnitspriser. Dog henviser grundforordningens artikel 2, stk. 11, til et mønster i eksportpriser og ikke til et mønster i det vejede gennemsnit af eksportpriserne eller et mønster i eksportværdierne. Anvendelsen af et vejet gennemsnit af eksportpriserne ville fordreje analysen ved at medregne den mængde, der blev eksporteret, i stedet for kun eksportpriserne. Under alle omstændigheder, også hvis der anvendes vejede gennemsnitspriser i stedet for det aritmetiske gennemsnit af eksportpriserne, kunne der stadig konstateres et mønster i eksportpriserne, som varierer betydeligt mellem forskellige købere og regioner samt tidsperioder. To af parterne anfægtede betydningen af eventuelle forskelle i mønstrene af eksportpriser, hvis der anvendes vejede gennemsnit. Det skal bemærkes, at parterne ikke anfægter de faktiske konklusioner, der er baseret på et aritmetisk gennemsnit, hvilket er den passende metode, som forklaret ovenfor. Denne påstand afvises derfor.

               (31)

               ÇIB hævdede, at anvendelsen af nulstilling ikke er berettiget ved at henvise til en rapport fra WTO-appelinstansen (8) (sengelinnedrapporten), hvori nulstillingspraksissen blev anset for at være i strid med WTO's antidumpingaftale. Retten (9) har dog bekræftet, at konklusionerne i sengelinnedrapporten ikke finder anvendelse i en situation med målrettet dumping. Sengelinnedrapporten vedrører kun nulstillingsteknikken som led i den første symmetriske metode og kan ikke anses for at anvende denne mekanisme som led i den asymmetriske metode. Selv hvis, som WTO-appelinstansen fastslog, det er i strid med artikel 2.4.2 i antidumpingkodeksen af 1994 og urimeligt at anvende nulstillingsteknikken som led i den første symmetriske metode, og i særdeleshed ved manglen på et mønster i eksportpriserne, er det imidlertid ikke i strid med den bestemmelse eller med grundforordningens artikel 2, stk. 11, eller urimeligt inden for betydningen af denne forordnings artikel 2, stk. 10, at anvende nulstillingsteknikken som led i den asymmetriske metode, hvor de to betingelser for anvendelsen af denne metode er opfyldt. Nulstillingsteknikken har ydermere vist sig at være matematisk nødvendig for, i forhold til resultaterne, at skelne mellem den asymmetriske metode og den første symmetriske metode. Hvis der ikke foreligger en sådan reduktion, fører den asymmetriske metode altid til samme resultat som den første symmetriske metode. Påstanden afvises derfor.

               (32)

               Desuden hævdede ÇIB, at anvendelsen af nulstilling forårsager en krænkelse af reglen om den lavest mulige told. Det blev fremført, at dumpingmargenerne på grund af anvendelsen af nulstillingspraksissen er beregnet til et højere niveau, end de faktisk burde have været.

               (33)

               Men anvendelsen af nulstilling i den asymmetriske metode er ikke til hinder for anvendelsen af reglen om den lavest mulige told. For alle de tre samarbejdsvillige virksomheder er dumpingmargenerne, uanset hvilken metode der er anvendt, blevet sammenlignet med virksomhedernes skadestærskel for at sikre, at den laveste af de to fastsætter tolden. Påstanden afvises derfor.

               (34)

               Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger vedrørende dumpingmargenerne for de undersøgte virksomheder, bekræftes konklusionerne i betragtning 47 og 48 i forordningen om midlertidig told hermed.

         b)   Dumpingmargen for ikke-samarbejdsvillige virksomheder

               (35)

               Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende dumpingmargenen for virksomheder, der ikke udviste samarbejdsvilje, bekræftes de foreløbige konklusioner i betragtning 49 i forordningen om midlertidig told hermed.

               (36)

               De landsdækkende endeligt fastlagte dumpingmargener udtrykt i procent af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet, fastsættes til følgende:

                           Virksomhed

                           Dumpingmargen (%)

                           RSA

                           9,6

                           Sardogan

                           2,9

                           Unifit

                           12,1

                           Alle andre virksomheder

                           16,7

         D.   SKADE

   1.   EU-produktionen, EU-erhvervsgrenen og EU-forbruget

               (37)

               Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende EU-produktionen, EU-erhvervsgrenen og EU-forbruget bekræftes indholdet af betragtning 51-54 i forordningen om midlertidig told hermed.

         2.   Import fra de pågældende lande

   2.1.   Kumulativ vurdering af virkningerne af den pågældende import

               (38)

               Efter fremlæggelsen af de foreløbige konklusioner hævdede ÇIB, at den kumulative vurdering af dumpingimporten fra de to pågældende lande ikke er berettiget. I princippet gentog ÇIB de bemærkninger, der blev fremsat af de tyrkiske eksporterende producenter efter indledningen og hævdede, at importen fra hhv. Rusland og Tyrkiet viser forskellige tendenser i form af mængde og priser.

               (39)

               Det skal i den forbindelse gentages, som allerede anført i betragtning 59 i forordningen om midlertidig told, at undersøgelsen konstaterede, at mens importen fra Tyrkiet er forholdsvis stabil målt i mængde, steg importen fra Rusland i absolutte tal. I betragtning af den faldende efterspørgsel i den betragtede periode stiger markedsandelen imidlertid for importen fra begge lande.

               (40)

               Samtidig synes deres priser ikke at være væsentligt forskellige, hvor de russiske gennemsnitspriser er noget lavere men meget tæt på de gennemsnitlige tyrkiske priser. Det skal også i den forbindelse gentages, at undersøgelsen for virksomhederne i begge lande konstaterede et betydeligt underbud på op til ca. 30 % (jf. betragtning 65 i forordningen om midlertidig told). Påstanden afvises derfor.

               (41)

               ÇIB fremførte også, at importen fra Tyrkiet bør anses for ubetydelig, og påpegede, at i en tidligere sag vedrørende en lignende vare, nemlig i »rørfittings fra Folkerepublikken Kina, Kroatien, Slovakiet, Taiwan og Thailand (10)«, blev importen fra Slovakiet og Taiwan anset for at være ubetydelig (selv om den lå over bagatelgrænsen) og kunne derfor ikke kumuleres med dumpingimporten fra andre lande.

               (42)

               Det skal bemærkes i denne forbindelse, at i rørfittings fra Folkerepublikken Kina, Kroatien, Slovakiet, Taiwan og Thailand fandtes importen fra Slovakiet og Taiwan faktisk at være dumping, og selv om den var over markedsandelstærsklen på 1 %, blev den ikke kumuleret med anden dumpingimport. Situationen i denne sag var imidlertid meget forskellig fra den foreliggende, da importen fra Slovakiet og Taiwan faktisk mistede en stor del af markedsandelen og ikke blev betragtet som væsentlig i forhold til importen fra de øvrige lande, og den blev derfor ikke anset for at forvolde skade. I den foreliggende sag derimod øges markedsandelen gennem importen fra både Tyrkiet og Rusland, og de to landes import er indbyrdes sammenlignelige med hensyn til mængde. Påstanden afvises derfor.

               (43)

               ÇIB fremførte også, at importen fra Tyrkiet og Rusland ikke kan sidestilles med hensyn til konkurrencevilkårene, da der er »forskelle i den geografiske koncentration af salget«. De har fremlagt statistiske oplysninger, der viser, at Tyrkiet i undersøgelsesperioden har koncentreret over 70 % af sit salg i Spanien, Frankrig, Italien og Polen, mens Rusland koncentrerede næsten al sit salg i Tjekkiet og Tyskland.

               (44)

               Det skal i den forbindelse bemærkes, at forskelle i den geografiske koncentration af salget ikke anses for at være en angivelse af forskellige konkurrencevilkår. Da Unionen er et indre marked, vil indgangsstedet for enhver import normalt ikke være afgørende for konkurrenceevnen for disse importvarer over for hinanden og over for samme vare. Det skal endvidere gentages med hensyn til konkurrencevilkårene, at prismæssigt er den russiske og den tyrkiske import sammenlignelig, og de blev begge fundet at underbyde EU-erhvervsgrenens priser, og at deres salgskanaler er sammenlignelige. Påstanden afvises derfor.

               (45)

               Da der ikke er fremsat andre bemærkninger vedrørende kumulativ vurdering af dumpingimporten fra de pågældende lande, bekræftes indholdet af betragtning 55-60 i forordningen om midlertidig told hermed.

         2.2.   Importmængde, markedsandel af den pågældende dumpingimport, dens importpriser og underbud.

               (46)

               Da der ikke er fremsat bemærkninger vedrørende mængde og markedsandel af den pågældende dumpingimport, dens importpriser og underbud, bekræftes indholdet af betragtning 61-65 i forordningen om midlertidig told hermed.

               (47)

               Det skal gentages, at den pågældende dumpingvare med oprindelse i de pågældende lande, som blev solgt i Unionen, underbød EU-erhvervsgrenens priser med op til omtrent 30 %.

         3.   EU-erhvervsgrenens situation

               (48)

               Efter fremlæggelsen af de foreløbige konklusioner hævdede ÇIB og den tyrkiske regering, at eftersom EU-erhvervsgrenen øgede sin markedsandel med ca. 3 % mellem 2008 og UP, skulle Kommissionen have konkluderet, at EU-erhvervsgrenen ikke har lidt væsentlig skade i den betragtede periode.

               (49)

               Det bemærkes i denne forbindelse, at for det første blev det klart erkendt i forordningen om midlertidig told (jf. f.eks. betragtning 72, 86 og 91 i forordningen om midlertidig told), at der var en svag stigning i EU-erhvervsgrenens markedsandel. For det andet præciseres det i betragtning 72 i forordningen om midlertidig told, at den øgede markedsandel afspejler, at EU-producenternes salgsmængde faldt en smule mindre end forbruget i den betragtede periode.

               (50)

               Bortset fra de faldende lagerbeholdninger, som anført nedenfor, er det desuden den eneste skadesindikator, der viser en positiv udvikling i den betragtede periode. Påstanden afvises derfor.

               (51)

               Den tyrkiske regering hævdede også, at de faldende ultimolagre for de EU-producenter, der indgik i stikprøven, er et tegn på en situation uden skade for EU-erhvervsgrenen.

               (52)

               Det skal i den forbindelse bemærkes, at som nævnt i betragtning 79 i forordningen om midlertidig told faldt ultimolagrene hos de EU-producenter, der indgik i stikprøven, med 18 % mellem 2008 og UP.

               (53)

               Samtidig erkendes det, at et fald i lagerbeholdningerne kan opfattes som et positivt tegn, men kun i en situation, hvor salget stiger i et hurtigere tempo end produktionen. Dette er dog ikke tilfældet i den foreliggende undersøgelse. Tværtimod afspejler faldet i lagerbeholdningerne i dette tilfælde kun, at produktionsmængderne faldt i et hurtigere tempo end salget. I denne situation kan faldet i lagerbeholdningerne ikke ses som en positiv udvikling. Påstanden afvises derfor.

               (54)

               Da der ikke er fremsat andre påstande eller bemærkninger, bekræftes indholdet af betragtning 66-88 i forordningen om midlertidig told, herunder den konklusion, at EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 5, hermed.

         E.   ÅRSAGSSAMMENHÆNG

   1.   Dumpingimportens virkninger

               (55)

               Da der ikke er fremsat nogen specifikke bemærkninger, bekræftes betragtning 90-93 i forordningen om midlertidig told hermed.

         2.   Andre faktorers indvirkning

               (56)

               Efter fremlæggelsen af de foreløbige konklusioner hævdede ÇIB og den tyrkiske regering, at den faktiske årsag til enhver skade, som EU-erhvervsgrenen måtte lide, ville være lavprisimport fra andre tredjelande, især fra lande, der er underlagt antidumpingforanstaltninger.

               (57)

               I denne forbindelse bemærkes det, at som nævnt i betragtning 96 i forordningen om midlertidig told fortsatte importen fra de otte lande, der er underlagt antidumpingforanstaltninger, med at komme ind på EU-markedet, selv om deres markedsandel faldt fra 21 % i 2008 til 17 % i UP. Gennemsnitsprisen af denne import er generelt lavere end prisen for dumpingimportvarerne fra de pågældende lande. Selv om der tages højde for den relevante antidumpingtold, forbliver priserne på denne import lave og kan sammenlignes med priserne på den russiske og den tyrkiske import, og de er langt under EU-producenternes gennemsnitspriser.

               (58)

               Det skal dog bemærkes, at der for de lande, der er underlagt antidumpingforanstaltninger (som for tredjelandene) kun findes begrænsede statistiske oplysninger og gennemsnitspriser, og den beregnede prisforskel er ikke nødvendigvis afgørende og kan skyldes et forskelligt varesortiment. Derudover viser importen fra de lande, som er underlagt antidumpingforanstaltninger, en klar nedadgående tendens. Derfor er konklusionen, at de ikke bryder årsagssammenhængen mellem skade for EU-erhvervsgrenen og den øgede dumpingimport fra Tyrkiet og Rusland.

               (59)

               Med hensyn til importen fra andre tredjelande faldt dens markedsandel i den betragtede periode fra 7 % i 2008 til 6 % i UP, mens markedsandelen for Rusland og Tyrkiet steg. Gennemsnitspriserne for denne import var generelt højere end for dumpingimporten fra de pågældende lande og tæt på EU-producenternes gennemsnitspriser og anses som sådan ikke for at bryde årsagssammenhængen mellem den skade, der er forvoldt EU-erhvervsgrenen, og den øgede mængde dumpingimport fra Tyrkiet og Rusland. Påstanden afvises derfor, og den foreløbige konklusion, at importen fra tredjelande ikke bryder årsagssammenhængen, bekræftes.

               (60)

               Den tyrkiske regering fremførte også, at den skade, som EU-erhvervsgrenen eventuelt har lidt, skyldes øgede produktionsomkostninger som følge af en nedgang i efterspørgslen.

               (61)

               Det bemærkes i denne forbindelse, at som allerede nævnt i betragtning 101 i forordningen om midlertidig told er den finansielle og økonomiske krise i 2008/2009 med overvejende sandsynlighed årsagen til det faldende forbrug af rørfittings. Forbruget faldt med mere end 40 % mellem 2008 og 2009 og forblev på dette lave niveau i resten af den betragtede periode (selv om det steg en anelse i UP). Da de faste omkostninger udgør op til 40 % af EU-producenternes produktionsomkostninger, medfører den faldende efterspørgsel og det faldende salg og output betydeligt højere enhedsproduktionsomkostninger. Dette har i sagens natur haft stor indvirkning på EU-erhvervsgrenens rentabilitet.

               (62)

               Samtidig blev enhver negativ virkning af højere produktionsomkostninger klart forværret af den omstændighed, at EU-erhvervsgrenens priser var faldende grundet et kraftigt pristryk og et betydeligt underbud som følge af dumpingimporten fra Tyrkiet og Rusland. I en normal markedssituation burde EU-erhvervsgrenen have mulighed for at minimere virkningen af eventuelt øgede enhedsomkostninger ved i det mindste at holde det normale prisniveau, hvilket tydeligvis ikke var muligt i en situation, hvor der blev udøvet pristryk fra en dumpingimport til kunstigt lav pris fra de pågældende lande.

               (63)

               Påstanden afvises derfor, og det konkluderes endeligt, at enhver negativ virkning af en nedgang i efterspørgslen ikke er af en sådan art, at den bryder årsagssammenhængen mellem den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt, og dumpingimporten fra Rusland og Tyrkiet.

               (64)

               Da der ikke er fremsat andre påstande eller bemærkninger, bekræftes indholdet af betragtning 94-106 i forordningen om midlertidig told, herunder den konklusion, at dumpingimporten fra de pågældende lande har forvoldt EU-erhvervsgrenen væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 6, hermed.

         F.   UNIONENS INTERESSER

               (65)

               Efter fremlæggelsen af de foreløbige konklusioner hævdede ÇIB, at en indførelse af foranstaltninger ville føre til en situation, hvor ERNE Fittings, en af klagerne, vil få en monopolagtig stilling på EU-markedet.

               (66)

               Det bemærkes i denne forbindelse, at ERNE kun er én af de to klagere, og at den anden — INTERFIT — er lige så stor som ERNE. Hertil kommer, at oplysningerne i den midlertidige forordning vedrørende EU-producenterne i stikprøven også omfattede en tredje EU-producent — Virgilio CENA & Figli. Desuden findes der et stort antal mindre virksomheder i Unionen, der producerer og sælger den pågældende vare, og der kommer en betydelig import fra andre kilder. På baggrund af ovenstående anses der ikke at være nogen risiko for en monopolisering af ERNE's stilling.

               (67)

               Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 107-117 i forordningen om midlertidig told, herunder den konklusion, at der ikke findes nogen tvingende årsager til ikke at indføre foranstaltninger over for dumpingimporten fra de pågældende lande, hermed.

         G.   ENDELIGE FORANSTALTNINGER

   1.   Skadestærskel

               (68)

               Da der ikke er fremsat nogen specifikke bemærkninger, bekræftes indholdet af betragtning 118-120 i forordningen om midlertidig told hermed.

         2.   Endelige foranstaltninger

               (69)

               I betragtning af konklusionerne vedrørende dumping, skade, årsagssammenhæng og EU's interesser og i overensstemmelse med grundforordningens artikel 9 fastslås det, at der bør indføres en endelig antidumpingtold på importen af den pågældende vare med oprindelse i Rusland og Tyrkiet ved den laveste fundne dumpingmargen og skadestærskel, i henhold til reglen om den lavest mulige told, hvilket i alle tilfælde er dumpingmargenen.

               (70)

               For Ruslands vedkommende blev der som følge af den manglende samarbejdsvilje fra de russiske eksporterende producenters side beregnet en landsdækkende dumpingmargen, jf. betragtning 21-31 i forordningen om midlertidig told, som hermed bekræftes.

               (71)

               Da samarbejdsniveauet blev anset for relativt lavt for Tyrkiets vedkommende, blev restdumpingmargenen baseret på en fornuftig metode, der førte til en margen, som er højere end den højeste af de individuelle margener for de tre samarbejdsvillige virksomheder, jf. betragtning 49 i forordningen om midlertidig told, som hermed bekræftes.

               (72)

               På grundlag af ovenstående er den foreslåede told som følger:

                           Land

                           Virksomhed

                           Endelig antidumpingtold (%)

                           Rusland

                           Alle virksomheder

                           23,8

                           Tyrkiet

                           RSA

                           9,6

                           Sardogan

                           2,9

                           Unifit

                           12,1

                           Alle andre virksomheder

                           16,7

               (73)

               De individuelle antidumpingtoldsatser, der er anført i denne forordning, blev fastsat ud fra konklusionerne i denne undersøgelse. De afspejler derfor den situation, der i forbindelse med undersøgelsen blev konstateret for disse virksomheder. Disse toldsatser finder (i modsætning til den landsdækkende told for »alle andre virksomheder«) udelukkende anvendelse på importen af varer med oprindelse i de pågældende lande og fremstillet af virksomhederne og således af de nævnte specifikke retlige enheder. Importerede varer, der er fremstillet af andre virksomheder, som ikke udtrykkeligt er nævnt i den dispositive del af denne forordning med navn og adresse, herunder enheder, der er forretningsmæssigt forbundet med de specifikt nævnte, kan ikke drage fordel af disse satser og vil blive omfattet af toldsatsen for »alle andre virksomheder«.

               (74)

               Alle anmodninger om anvendelse af en individuel antidumpingtoldsats for virksomheder (f.eks. efter ændring af den pågældende enheds navn eller oprettelse af nye produktions- eller salgsenheder) bør omgående indgives til Kommissionen (11) med alle relevante oplysninger, især om ændringer i virksomhedens aktiviteter med hensyn til produktion, hjemmemarkeds- og eksportsalg i tilknytning til f.eks. den pågældende navneændring eller den pågældende ændring i produktions- og salgsenheder. Forordningen vil i givet fald blive ændret i overensstemmelse hermed gennem en ajourføring af listen over virksomheder, der er omfattet af individuelle toldsatser.

               (75)

               Alle parter blev underrettet om de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, der lå til grund for, at det påtænktes at anbefale, at der indføres en endelig antidumpingtold på importen af visse rørfittings af jern og stål med oprindelse i Rusland og Tyrkiet, og at der skulle foretages en endelig opkrævning af de beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig told (»den endelige fremlæggelse«). De fik også en frist, inden for hvilken de kunne fremsætte bemærkninger til disse oplysninger.

               (76)

               Efter den endelige fremlæggelse blev der fremsat bemærkninger fra klageren og fra to samarbejdende eksporterende producenter fra Tyrkiet samt fra ÇIB. Både de tyrkiske producenter og ÇIB krævede og er blevet indrømmet høringer.

               (77)

               Klageren var enig i alle de konklusioner, der var fremlagt. De mundtlige og skriftlige bemærkninger, som de to tyrkiske eksportører og ÇIB fremsatte, var en gentagelse af de bemærkninger, der allerede var blevet fremsat efter fremlæggelsen af de foreløbige konklusioner. Det skal bemærkes, at ingen af de interesserede parter anfægtede de underliggende oplysninger.

               (78)

               En begrundelse for og et svar på klagen om anvendelsen af den asymmetriske metode, herunder nulstilling, til dumpingberegningen er angivet i betragtning 24-31. Der er givet forklaring på anvendelsen af tyrkiske lira til konstateringen af mønstre i eksportpriserne, og den tilhørende påstand er taget op i betragtning 29. Der er givet forklaring på anvendelsen af aritmetiske gennemsnitspriser i stedet for vejede gennemsnitspriser til konstateringen af mønstre i eksportpriserne, og den tilhørende påstand er taget op i betragtning 30. Påstanden om at inkludere fortjenstmargenen på søtransport i eksportpriserne er beskrevet og afvist i betragtning 19. Påstanden om, at en kumulativ vurdering af importen fra Tyrkiet og Rusland ikke er berettiget på grund af forskelle i den geografiske koncentration af det tyrkiske og det russiske salg er beskrevet og afvist i betragtning 43 og 44. Påstanden om, at EU-erhvervsgrenen ikke har lidt væsentlig skade, da den øgede sin markedsandel, er beskrevet og afvist i betragtning 48-50.

               (79)

               Da der efter fremlæggelsen af de endelige konklusioner ikke blev fremført nogen nye argumenter, der ville ændre udfaldet af vurderingen af sagen, er en ændring af konklusionerne, som beskrevet ovenfor, ikke berettiget.

         H.   ENDELIG OPKRÆVNING AF DEN MIDLERTIDIGE TOLD

               (80)

               I betragtning af størrelsen af de dumpingmargener, der er konstateret, og den skade, der er forvoldt EU-erhvervsgrenen, anses det for nødvendigt, at de beløb, der er stillet sikkerhed for i form af midlertidig antidumpingtold, indført ved forordningen om midlertidig told, opkræves endeligt med et beløb svarende til den endelige told —

         VEDTAGET DENNE FORORDNING:
   Artikel 1
   1.   Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af rørfittings (undtagen støbte fittings, flanger og fittings med gevind) af jern eller stål (undtagen rustfrit stål), med største udvendige diameter på 609,6 mm og derunder, af den art der anvendes til stuksvejsning eller andre formål, med oprindelse i Rusland og Tyrkiet, i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 og ex 7307 99 80 (Taric-kode 7307931191, 7307931193, 7307931194, 7307931195, 7307931199, 7307931991, 7307931993, 7307931994, 7307931995, 7307931999, 7307998092, 7307998093, 7307998094, 7307998095 og 7307998098).
   2.   Den endelige antidumpingtold fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Unionens grænse, ufortoldet, for den i stk. 1 omhandlede vare fremstillet af følgende virksomheder:

               Land

               Virksomhed

               Antidumpingtold (%)

               Taric-tillægskode

               Rusland

               Alle virksomheder

               23,8

               —

               Tyrkiet

               RSA Tesisat Malzemeleri San ve Ticaret AȘ, Küçükköy, Istanbul

               9,6

               B295

               SARDOĞAN Endüstri ve Ticaret, Kurtköy Pendik, Istanbul

               2,9

               B296

               UNIFIT BORU BAĞLANTI ELEM. END. MAM. SAN. VE TİC. AȘ, Tuzla, Istanbul

               12,1

               B297

               Alle andre virksomheder

               16,7

               B999

         3.   De gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
   Artikel 2
   De beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold i henhold til forordning (EU) nr. 699/2012 om importen af visse rørfittings af jern eller stål med oprindelse i Rusland og Tyrkiet, opkræves endeligt.
   Artikel 3
   Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
      Udfærdiget i Bruxelles, den 17. januar 2013.

            På Rådets vegne

         E. GILMORE

            Formand

      (1)  EUT L 343 af 22.12.2009, s. 51.

      (2)  EUT L 203 af 31.7.2012, s. 37.

      (3)  EUT C 320 af 1.11.2011, s. 4.

      (4)  EUT L 275 af 16.10.2008, s. 18 og EUT L 233 af 4.9.2009, s. 1.

      (5)  Sag T-274/02, Ritek Corp. og Prodisc Technology Inc. mod Rådet, Sml. 2006 II, s. 4305, præmis 57.

      (6)  Sag T-274/02, Ritek Corp. og Prodisc Technology Inc. mod Rådet, Sml. 2006 II, s. 4305, præmis 60.

      (7)  Sag T-274/02, Ritek Corp. og Prodisc Technology Inc. mod Rådet, Sml. 2006 II, s. 4305, præmis 51, sidste punktum.

      (8)  WTO-appelinstansens rapport »De Europæiske Fællesskaber — antidumpingtold på importen af sengelinned af bomuld fra Indien«.

      (9)  Sag T-274/02, Ritek Corp. og Prodisc Technology Inc. mod Rådet, Sml. 2006 II, s. 4305, præmis 98-103.

      (10)  EFT L 234 af 3.10.1995, s. 4.

      (11)  Europa-Kommissionen, Generaldirektoratet for Handel, Direktorat H, kontor N105 08/20, 1049 Bruxelles/Bryssel, Belgien.


title: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 160/2013 af 21. februar 2013 om ændring af forordning (EF) nr. 162/2003, (EF) nr. 971/2008, (EU) nr. 1118/2010, (EU) nr. 169/2011 og gennemførelsesforordning (EU) nr. 888/2011 for så vidt angår navnet på indehaveren af godkendelsen af diclazuril i foder  EØS-relevant tekst

text:
               22.2.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 49/50

         KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 160/2013
   af 21. februar 2013
   om ændring af forordning (EF) nr. 162/2003, (EF) nr. 971/2008, (EU) nr. 1118/2010, (EU) nr. 169/2011 og gennemførelsesforordning (EU) nr. 888/2011 for så vidt angår navnet på indehaveren af godkendelsen af diclazuril i foder
   (EØS-relevant tekst)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1831/2003 af 22. september 2003 om fodertilsætningsstoffer (1), særlig artikel 13, stk. 3, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Janssen Pharmaceutica NV har indgivet en ansøgning i henhold til artikel 13, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1831/2003 med anmodning om at ændre navnet på indehaveren af godkendelsen i Kommissionens forordning (EF) nr. 162/2003 af 30. januar 2003 om tilladelse til et tilsætningsstof til foderstoffer (2), (EF) nr. 971/2008 af 3. oktober 2008 om en ny anvendelse af et coccidiostatikum som tilsætningsstof til foderstoffer (3), (EU) nr. 1118/2010 af 2. december 2010 om godkendelse af diclazuril som tilsætningsstof til foder til slagtekyllinger (indehaver af godkendelsen er Janssen Pharmaceutica N.V.) og om ændring af forordning (EF) nr. 2430/1999 (4) og (EU) nr. 169/2011 af 23. februar 2011 om godkendelse af diclazuril som tilsætningsstof til foder til perlehøns (indehaver af godkendelsen er Janssen Pharmaceutica N.V.) (5) samt Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 888/2011 af 5. september 2011 om godkendelse af diclazuril som fodertilsætningsstof til slagtekalkuner (indehaver af godkendelsen er Janssen Pharmaceutica N.V.) og om ændring af forordning (EF) nr. 2430/1999 (6).

               (2)

               Sagsøgeren har oplyst, at Janssen Animal Health, som er en del af Janssen Pharmaceutica NV, med virkning fra 7. juli 2011 blev opkøbt af Eli Lilly and Company Ltd., som nu ejer markedsføringsrettighederne for tilsætningsstoffet diclazuril. Ansøgeren har fremlagt data til støtte for sin anmodning.

               (3)

               Den foreslåede ændring af godkendelsesbetingelserne er af rent administrativ art og indebærer ikke en ny vurdering af det pågældende tilsætningsstof. Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet er blevet underrettet om ansøgningen.

               (4)

               For at give Eli Lilly and Company Ltd. mulighed for at udnytte sine markedsføringsrettigheder er det nødvendigt at ændre godkendelsesbetingelserne.

               (5)

               Forordning (EF) nr. 162/2003, (EF) nr. 971/2008, (EU) nr. 1118/2010, (EU) nr. 169/2011 og gennemførelsesforordning (EU) nr. 888/2011 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

               (6)

               Da der ikke er sikkerhedsmæssige forhold, der nødvendiggør øjeblikkelig gennemførelse af de ændringer, som ved nærværende forordning foretages i forordning (EF) nr. 162/2003, (EF) nr. 971/2008, (EU) nr. 1118/2010, (EU) nr. 169/2011 og gennemførelsesforordning (EU) nr. 888/2011, bør der indrømmes en overgangsperiode, hvori de eksisterende lagre kan afvikles.

               (7)

               Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed —

         VEDTAGET DENNE FORORDNING:
   Artikel 1
   Ændring af forordning (EF) nr. 162/2003
   I kolonne 2 i bilaget til forordning (EF) nr. 162/2003 ændres »Janssen Pharmaceutica NV« til »Eli Lilly and Company Ltd.«
   Artikel 2
   Ændring af forordning (EF) nr. 971/2008
   I kolonne 2 i bilaget til forordning (EF) nr. 971/2008 ændres »Janssen Pharmaceutica N.V.« til »Eli Lilly and Company Ltd.«
   Artikel 3
   Ændring af forordning (EU) nr. 1118/2010
   I kolonne 2 i bilaget til forordning (EU) nr. 1118/2010 ændres »Janssen Pharmaceutica N.V.« til »Eli Lilly and Company Ltd.«
   Artikel 4
   Ændring af forordning (EU) nr. 169/2011
   I kolonne 2 i bilaget til forordning (EU) nr. 169/2011 ændres »Janssen Pharmaceutica N.V.« til »Eli Lilly and Company Ltd.«
   Artikel 5
   Ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 888/2011
   I kolonne 2 i bilaget til gennemførelsesforordning (EU) nr. 888/2011 ændres »Janssen Pharmaceutica N.V.« til »Eli Lilly and Company Ltd.«
   Artikel 6
   Overgangsbestemmelser
   Eksisterende lagre af dette tilsætningsstof, som er i overensstemmelse med de bestemmelser, der var gældende før denne forordnings ikrafttræden, kan fortsat markedsføres og anvendes, indtil de er opbrugt.
   Artikel 7
   Ikrafttræden
   Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
      Udfærdiget i Bruxelles, den 21. februar 2013.

            På Kommissionens vegne

         José Manuel BARROSO

            Formand

      (1)  EUT L 268 af 18.10.2003, s. 29.

      (2)  EFT L 26 af 31.1.2003, s. 3.

      (3)  EUT L 265 af 4.10.2008, s. 3.

      (4)  EUT L 317 af 3.12.2010, s. 5.

      (5)  EUT L 49 af 24.2.2011, s. 6.

      (6)  EUT L 229 af 6.9.2011, s. 9.


title: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 94/2013 af 1. februar 2013 om ændring af forordning (EU) nr. 162/2011 for så vidt angår interventionscentrene for ris i Spanien

text:
               2.2.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 33/17

         KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 94/2013
   af 1. februar 2013
   om ændring af forordning (EU) nr. 162/2011 for så vidt angår interventionscentrene for ris i Spanien
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (1), særlig artikel 41 sammenholdt med artikel 4, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Bilaget til Kommissionens forordning (EU) nr. 162/2011 af 21. februar 2011 om udpegning af interventionscentre for ris (2) indeholder en liste over interventionscentrene for ris.

               (2)

               I overensstemmelse med artikel 55, stk. 1, i Kommissionens forordning (EU) nr. 1272/2009 af 11. december 2009 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår opkøb og salg af landbrugsprodukter ved offentlig intervention (3) har Spanien sendt Kommissionen den ændrede liste over sine interventionscentre for ris og listen over de lageranlæg (4), der er knyttet til disse centre, og som er godkendt, idet de opfylder de minimumsbetingelser, der er fastsat i EU-lovgivningen.

               (3)

               Forordning (EU) nr. 162/2011 bør ændres i overensstemmelse hermed, og listen over de tilknyttede lageranlæg bør offentliggøres på internettet med alle de oplysninger, der er nødvendige for de erhvervsdrivende, der er berørt af den offentlige intervention.

               (4)

               Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for den Fælles Markedsordning for Landbrugsprodukter —

         VEDTAGET DENNE FORORDNING:
   Artikel 1
   Bilaget til forordning (EU) nr. 162/2011 ændres som angivet i bilaget til nærværende forordning.
   Artikel 2
   Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
      Udfærdiget i Bruxelles, den 1. februar 2013.

            På Kommissionens vegne

         José Manuel BARROSO

            Formand

      (1)  EUT L 299 af 16.11.2007, s. 1.

      (2)  EUT L 47 af 22.2.2011, s. 11.

      (3)  EUT L 349 af 29.12.2009, s. 1.

      (4)  Adresserne på interventionscentrenes lageranlæg findes på Europa-Kommissionens webside EUROPA/agriculture http://ec.europa.eu/agriculture/cereals/legislation/index_en.htm

      BILAG
      I bilaget til forordning (EU) nr. 162/2011 affattes afsnittet med overskriften »Spanien« således:

         »SPANIEN

                     Andalucía

                     Aragón

                     Castilla y León

                     Castilla La Mancha

                     Extremadura

                     Navarra«


title: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1380/2011 af 21. december 2011 om ændring af forordning (EF) nr. 798/2008 for så vidt angår de særlige betingelser for avls- og brugsstrudsefugle  EØS-relevant tekst

text:
               23.12.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 343/25

         KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 1380/2011
   af 21. december 2011
   om ændring af forordning (EF) nr. 798/2008 for så vidt angår de særlige betingelser for avls- og brugsstrudsefugle
   (EØS-relevant tekst)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Rådets direktiv 2009/158/EF af 30. november 2009 om dyresundhedsmæssige betingelser for samhandelen inden for Fællesskabet med fjerkræ og rugeæg samt for indførsel heraf fra tredjelande (1), særlig artikel 25, stk. 1, litra b), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I bilag VIII til Kommissionens forordning (EF) nr. 798/2008 af 8. august 2008 om fastlæggelse af en liste over tredjelande, områder, zoner og segmenter, hvorfra fjerkræ og fjerkræprodukter kan importeres til og sendes i transit gennem Fællesskabet, og krav vedrørende udstedelse af veterinærcertifikat (2) er der fastsat særlige betingelser for import af avls- og brugsfjerkræ, bortset fra strudsefugle, samt for import af rugeæg og daggamle kyllinger, dog ikke af strudsefugle.

               (2)

               I henhold til del II, punkt 2, i nævnte bilag skal daggamle kyllinger, som ikke opdrættes i den medlemsstat, hvortil rugeæggene blev importeret, transporteres direkte til det endelige bestemmelsessted og holdes der i en periode på mindst tre uger fra udklækningsdatoen. Dette krav fremgår af del I af det relevante standardveterinærcertifikat for daggamle kyllinger, der findes i bilag IV til direktiv 2009/158/EF.

               (3)

               I bilag IX til forordning (EF) nr. 798/2008 er der fastsat særlige betingelser for import af avls- og brugsstrudsefugle samt rugeæg og daggamle kyllinger heraf. Disse særlige betingelser omfatter ikke for øjeblikket en bestemmelse vedrørende strudsefugle svarende til den, der er fastsat for fjerkræ i del II, punkt 2, i bilag VIII til forordningen.

               (4)

               Erfaringerne med anvendelsen af bestemmelsen vedrørende fjerkræ viser, at den bør udvides til også at omfatte daggamle kyllinger af strudsefugle.

               (5)

               Forordning (EF) nr. 798/2008 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

               (6)

               Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed —

         VEDTAGET DENNE FORORDNING:
   Artikel 1
   I bilag IX til forordning (EF) nr. 798/2008 affattes punkt 3 i del II således:

                  »3.

                  Strudsefugle klækket af importerede rugeæg skal holdes på rugeriet i mindst tre uger fra udklækningsdatoen, eller de skal holdes på de(n) virksomhed(er), hvortil de er sendt efter klækning, i mindst tre uger.
                  Hvis de daggamle kyllinger af strudsefugle ikke opdrættes i den medlemsstat, hvortil rugeæggene blev importeret, skal de transporteres direkte til det endelige bestemmelsessted (som anført i rubrik I.10 og I.11 i sundhedscertifikatet, standardformular 2 i bilag IV til Rådets direktiv 2009/158/EØF (3)), og holdes der i en periode på mindst tre uger fra udklækningsdatoen.

   Artikel 2
   Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Den anvendes fra den 1. februar 2012.

      Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
      Udfærdiget i Bruxelles, den 21. december 2011.

            På Kommissionens vegne

         José Manuel BARROSO

            Formand

      (1)  EUT L 343 af 22.12.2009, s. 74.

      (2)  EUT L 226 af 23.8.2008, s. 1.

      (3)  EUT L 343 af 22.12.2009, s. 74«


title: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 131/2013 af 15. februar 2013 om ekstraordinære foranstaltninger med hensyn til at bringe sukker og isoglucose uden for kvoten i omsætning på EU's marked med nedsat overskudsafgift i produktionsåret 2012/13

text:
               16.2.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 45/1

         KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 131/2013
   af 15. februar 2013
   om ekstraordinære foranstaltninger med hensyn til at bringe sukker og isoglucose uden for kvoten i omsætning på EU's marked med nedsat overskudsafgift i produktionsåret 2012/13
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (1), særlig artikel 64, stk. 2, og artikel 186 sammenholdt med artikel 4, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I sukkerproduktionsåret 2011/12 nåede EU-gennemsnitsprisen for sukker i løs ladning ab fabrik et niveau på 175 % af referenceprisen på 404 EUR/ton, og den var ca. 275 EUR højere pr. ton end prisen på verdensmarkedet. Prisen ligger nu stabilt på et niveau omkring 700 EUR/ton, hvilket er det højeste niveau siden reformen af den europæiske markedsordning for sukker og forhindrer en optimal smidighed i forsyningen på EU's sukkermarked. Den forventede stigning i dette allerede høje prisniveau i produktionsåret 2012/13 udgør en risiko for alvorlige markedsforstyrrelser, hvilket der bør træffes de fornødne foranstaltninger for at forhindre.

               (2)

               På grundlag af estimeret udbud og efterspørgsel for 2012/13 forventes sukkermarkedets slutlagre at blive mindst 0,5 mio. tons mindre end i 2011/12. I dette tal er importen fra tredjelande, der har indgået visse præferenceaftaler, allerede medregnet.

               (3)

               På den anden side fører forventningerne om en god høst til en estimeret sukkerproduktion på næsten 5,4 mio. tons ud over den kvote, der er fastsat i artikel 56 i forordning (EF) nr. 1234/2007. Under hensyntagen til skøn over sukkerproducenternes kontraktlige forpligtelser for så vidt angår bestemte former for industriel anvendelse, jf. artikel 62 i den nævnte forordning og eksportforpligtelser for 2012/13 for sukker uden for kvoten, vil der stadig være store mængder sukker uden for kvoten på mindst 2 mio. tons til rådighed. For at afhjælpe det begrænsede udbud på EU's sukkermarked og undgå omfattende prisstigninger kunne man stille en del af dette sukker til rådighed.

               (4)

               For at sikre et smidigt marked er det nødvendigt at frigive sukker uden for kvoten. Det bør være muligt at iværksætte en sådan foranstaltning, hver gang behovet opstår i løbet af produktionsåret 2012/13.

               (5)

               I henhold til artikel 186 og 188 i forordning (EF) nr. 1234/2007 kan der iværksættes foranstaltninger, når dette er nødvendigt for at modvirke markedsforstyrrelser eller risikoen for markedsforstyrrelser, særligt i tilfælde, hvor disse er en konsekvens af kraftige prisstigninger i EU, forudsat at dette mål ikke kan nås ved hjælp af andre foranstaltninger i denne forordning. Forordning (EF) nr. 1234/2007 fastsætter imidlertid ingen specifikke foranstaltninger, der under de nuværende markedsforhold kan reducere de høje priser på sukkermarkedet og muliggøre en sukkerforsyning til rimelige priser, ud over de foranstaltninger, der er baseret på forordningens artikel 186.

               (6)

               Ved artikel 64, stk. 2 i forordning (EF) nr. 1234/2007 bemyndiges Kommissionen til for sukker og isoglucose, som produceres ud over kvoten, at fastsætte en overskudsafgift, der er så høj, at der ikke ophobes overskud. Ved artikel 3, stk. 1, i Kommissionens forordning (EF) nr. 967/2006 af 29. juni 2006 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 318/2006 for så vidt angår produktion ud over kvoterne inden for sukkersektoren (2) fastsættes afgiften til 500 EUR/ton.

               (7)

               Der bør fastsættes en nedsat overskudsafgift på et givet niveau pr. ton for en begrænset mængde sukker, der produceres uden for kvoten, for at sikre en rimelig behandling af EU's sukkerproducenter, og at markedet fungerer smidigt samt for at bidrage til at reducere forskellene mellem sukkerpriserne i EU og på verdensmarkedet uden at skabe risiko for ophobning af overskud i EU.

               (8)

               Da forordning (EF) nr. 1234/2007 fastsætter kvoter for både sukker og isoglucose, bør der anvendes en tilsvarende foranstaltning for en passende mængde isoglucose, der er produceret ud over kvoten, fordi sidstnævnte produkt i et vist omfang kommercielt erstatter sukker.

               (9)

               For at få udbuddet til at stige bør sukker- og isoglucoseproducenterne ansøge medlemsstaternes ansvarlige myndigheder om attester, som giver dem mulighed for at sælge bestemte mængder, der er fremstillet ud over kvoten, på EU's marked med en nedsat overskudsafgift.

               (10)

               Den nedsatte overskudsafgift udbetales efter, at ansøgningen er imødekommet, og før attesten udstedes.

               (11)

               Attesternes gyldighed bør være tidsbegrænset for at tilskynde til, at der hurtigt rettes op på udbudssituationen.

               (12)

               Det forhold, at der fastsættes lofter over de mængder, som hver producent kan ansøge om i en ansøgningsperiode, og at attesterne kun udstedes for ansøgerens egen produktion, skulle forhindre spekulation i den ordning, som indføres med denne forordning.

               (13)

               Sukkerproducenterne bør med deres ansøgning forpligte sig til at betale minimumsprisen for de sukkerroer, der anvendes til at producere den mængde sukker, som de ansøger om. Minimumsbetingelserne for at kunne ansøge bør fastsættes.

               (14)

               Medlemsstaternes myndigheder bør give Kommissionen meddelelse om de ansøgninger, som de modtager. For at forenkle og standardisere disse anmeldelser, stilles der forlæg til rådighed.

               (15)

               Kommissionen bør sørge for, at der kun udstedes attester for de maksimumsmængder, der er fastsat i denne forordning. Derfor bør Kommissionen om nødvendigt kunne fastsætte en tildelingskoefficient for de ansøgninger, der modtages.

               (16)

               Medlemsstaterne bør straks underrette ansøgerne om, hvorvidt den mængde, der er ansøgt om, er helt eller delvis efterkommet.

               (17)

               Myndighederne giver Kommissionen meddelelse om de mængder, for hvilke der er udstedt attester med en nedsat overskudsafgift. Med henblik herpå stiller Kommissionen forlæg til rådighed.

               (18)

               Hvis der på EU's marked bringes større mængder i omsætning end dem, der er udstedt attest for, skal der for disse mængder opkræves overskudsafgift, jf. artikel 64, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1234/2007. Det bør derfor fastsættes, at ansøgere, der ikke opfylder deres forpligtelse til på EU's marked at bringe den mængde i omsætning, de har fået udstedt attest for, også skal betale 500 EUR/ton. Denne sammenhængende tilgang skal forebygge misbrug af den mekanisme, der indføres ved denne forordning.

               (19)

               Med henblik på at fastsætte gennemsnitspriser for kvotesukker og sukker uden for kvoten på markedet i EU i henhold til artikel 13, stk. 1, i Kommissionens forordning (EF) nr. 952/2006 af 29. juni 2006 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 318/2006 for så vidt angår forvaltning af det indre marked for sukker og kvoteordningen (3), vil sukker, der er omfattet af en attest udstedt i henhold til denne forordning, blive betragtet som kvotesukker.

               (20)

               I artikel 2, stk. 1, litra a), i Rådets afgørelse 2007/436/EF, Euratom af 7. juni 2007 om ordningen for De Europæiske Fællesskabers egne indtægter (4) er fastsat, at bidrag og andre afgifter, der er fastsat inden for rammerne af den fælles markedsordning for sukker, udgør egne indtægter. Der bør derfor fastsættes en frist for bestemmelsen af de pågældende beløb, jf. artikel 2, stk. 2, og artikel 6, stk. 3, litra a), i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 af 22. maj 2000 om gennemførelse af afgørelse 2007/436/EF, Euratom om ordningen for De Europæiske Fællesskabers egne indtægter (5).

               (21)

               Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for den Fælles Markedsordning for Landbrugsprodukter —

         VEDTAGET DENNE FORORDNING:
   Artikel 1
   Midlertidig nedsættelse af overskudsafgiften
   1.   Uanset artikel 3, stk. 1, i forordning (EF) nr. 967/2006 fastsættes overskudsafgiften til 224 EUR/ton for højst 150 000 ton sukker udtrykt i hvidt sukker og 8 000 ton isoglucose udtrykt i tørstof, som er produceret ud over den kvote, som er fastsat i bilag VI til forordning (EF) nr. 1234/2007, og som afsættes på EU's marked i produktionsåret 2012/13.
   2.   Den nedsatte overskudsafgift, der er omhandlet i stk. 1, udbetales efter, at den ansøgning, der er omhandlet i artikel 2 er imødekommet, og før at den attest, der er nævnt i artikel 6 udstedes.
   Artikel 2
   Ansøgning om attest
   1.   Sukker- og isoglucoseproducenter skal ansøge om en attest for at kunne gøre brug af betingelserne i artikel 1.
   2.   Der modtages kun ansøgninger fra virksomheder, der producerer roe- og rørsukker eller isoglucose, og som er godkendt i henhold til artikel 57 i forordning (EF) nr. 1234/2007 og har fået tildelt en produktionskvote for produktionsåret 2012/13 i henhold til samme forordnings artikel 56.
   3.   Hver ansøger kan højst indgive én ansøgning for sukker og én for isoglucose i en ansøgningsperiode.
   4.   Ansøgninger om attest sendes pr. fax eller e-mail til myndighederne i den medlemsstat, hvor virksomheden er godkendt. Medlemsstaternes myndigheder kan kræve, at elektroniske ansøgninger ledsages af en avanceret elektronisk signatur, jf. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/93/EF (6).
   5.   Ansøgningerne skal for at kunne antages opfylde følgende betingelser:

               a)

               De skal indeholde:

                           i)

                           ansøgerens navn, adresse og momsnummer, og

                           ii)

                           hvor mange tons der ansøges om, udtrykt i hvidt sukker for sukker og i tørstof for isoglucose, angivet uden decimaler.

               b)

               De mængder, der ansøges om i denne ansøgningsperiode, udtrykt i tons af hvidt sukker og isoglucose udtrykt i tørstof, må ikke overstige 50 000 tons, for så vidt angår sukker, og 2 500 tons, for så vidt angår isoglucose.

               c)

               Vedrører ansøgningen sukker, skal ansøgeren forpligte sig til at betale den minimumspris for sukkerroer, der er fastsat i artikel 49 i forordning (EF) nr. 1234/2007, for den mængde sukker, som der udstedes attester for i henhold til artikel 6 i denne forordning.

               d)

               Ansøgningen skal udfærdiges på det eller et af de officielle sprog i den medlemsstat, hvor den indsendes.

               e)

               Ansøgningen skal indeholde en henvisning til denne forordning og sidste frist for indgivelse af ansøgninger.

               f)

               Ansøgeren må ikke indføje andre betingelser end dem, der er fastsat i denne forordning.

         6.   Ansøgninger, der ikke er indgivet i henhold til stk. 1-5, tages ikke i betragtning.
   7.   En ansøgning kan ikke trækkes tilbage eller ændres, efter at den er indsendt, selv om der kun tildeles en del af den mængde, der ansøges om.
   Artikel 3
   Indgivelse af ansøgninger
   Ansøgningsperioden udløber den 26. februar 2013 kl. 12.00 (belgisk tid).
   Artikel 4
   Medlemsstaternes fremsendelse af ansøgninger
   1.   Medlemsstaternes ansvarlige myndigheder træffer beslutning om, hvorvidt ansøgningerne kan antages, på grundlag af betingelserne i artikel 2. Beslutter myndighederne, at en ansøgning ikke kan antages, underretter de straks ansøgeren herom.
   2.   Myndighederne giver senest fredag pr. fax eller e-mail Kommissionen meddelelse om de ansøgninger, der kan antages, og som er indsendt i den foregående ansøgningsperiode. Meddelelsen skal ikke indeholde de oplysninger, der er omhandlet i artikel 2, stk. 5, litra a), nr. i). Også medlemsstater, der ikke har modtaget nogen ansøgninger, men som har fået tildelt sukker- eller isoglucosekvoter i produktionsåret 2012/13, giver inden for samme frist Kommissionen meddelelse om, at de ikke har modtaget nogen ansøgninger.
   3.   Meddelelsernes form og indhold fastsættes på grundlag af forlæg, som Kommissionen stiller til rådighed for medlemsstaterne.
   Artikel 5
   Overskridelse af lofter
   Hvis det af de oplysninger, medlemsstaternes ansvarlige myndigheder har sendt i henhold til artikel 4, stk. 2, fremgår, at de mængder, der er ansøgt om, overstiger lofterne i artikel 1, gør Kommissionen følgende:

               a)

               fastsætter en tildelingskoefficient, som medlemsstaterne anvender på de mængder, som er omfattet af de attestansøgninger, der er givet meddelelse om

               b)

               afviser ansøgninger, som der endnu ikke er givet meddelelse om.

         Artikel 6
   Udstedelse af attester
   1.   Fra den tiende arbejdsdag efter den uge, hvor en ansøgningsperiode udløber, udsteder den ansvarlige myndighed uagtet artikel 5 attester på grundlag af de ansøgninger, som Kommissionen har fået meddelelse om, i henhold til artikel 4, stk. 2.
   2.   Hver mandag giver medlemsstaterne Kommissionen meddelelse om, hvor store mængder sukker og/eller isoglucose de har udstedt attester for i den foregående uge.
   3.   I bilaget findes et forlæg til, hvordan attesten skal se ud.
   Artikel 7
   Attesternes gyldighed
   Attesterne er gyldige indtil udgangen af den anden måned, der følger efter udstedelsesmåneden.
   Artikel 8
   Attesternes overdragelighed
   De rettigheder eller forpligtelser, der er forbundet med attesterne, kan ikke overdrages.
   Artikel 9
   Indberetning af priser
   Med henblik på artikel 13, stk. 1, i forordning (EF) nr. 952/2006 skal den solgte mængde sukker, som der er udstedt en attest for i henhold til denne forordning, betragtes som kvotesukker.
   Artikel 10
   Overvågning
   1.   Ansøgerne tilføjer til deres månedlige meddelelser, jf. artikel 21, stk. 1, i forordning (EF) nr. 952/2006, de mængder, som de har modtaget attest for i henhold til denne forordnings artikel 6.
   2.   Inden den 31. oktober 2013 indgiver hver indehaver af en attest i henhold til denne forordning til medlemsstatens kompetente myndigheder bevis for, at alle de mængder, der er udstedt attest for, er bragt i omsætning på EU's marked. For hvert ton, der er udstedt attest for, men som ikke er bragt i omsætning på EU's marked af andre årsager end force majeure, skal der betales 276 EUR/ton.
   3.   Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om, hvor store mængder der ikke er bragt i omsætning på EU's marked.
   4.   Medlemsstaterne beregner og giver Kommissionen meddelelse om forskellen mellem den samlede mængde sukker og isoglucose, som hver producent har produceret ud over kvoten, og de mængder, producenterne har afsat i henhold til artikel 4, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 967/2006. Hvis en producents resterende mængder sukker eller isoglucose uden for kvoten er mindre end de mængder, der er tildelt producenten i henhold til nærværende forordning, betaler producenten 500 EUR/ton for forskellen.
   5.   De meddelelser, der er omhandlet i stk. 3 og 4, indsendes senest den 30. juni 2014.
   Artikel 11
   Dato for fastlæggelse af EU's fordring
   Med henblik på artikel 2, stk. 2, og artikel 6, stk. 3, litra a), i forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 er datoen for fastlæggelse af EU's fordring den dato, hvor overskudsafgiften betales af ansøgerne i henhold til artikel 1, stk. 2.
   Artikel 12
   Ikrafttræden
   Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Den udløber den 30. juni 2014.

      Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
      Udfærdiget i Bruxelles, den 15. februar 2013.

            På Kommissionens vegne

         José Manuel BARROSO

            Formand

      (1)  EUT L 299 af 16.11.2007, s. 1.

      (2)  EUT L 176 af 30.6.2006, s. 22.

      (3)  EUT L 178 af 1.7.2006, s. 39.

      (4)  EUT L 163 af 23.6.2007, s. 17.

      (5)  EFT L 130 af 31.5.2000, s. 1.

      (6)  EFT L 13 af 19.1.2000, s. 12.

      BILAG

         Forlæg til attest, jf. artikel 6, stk. 3

      ATTEST
      for nedsættelse af afgiften i artikel 3 i forordning (EF) nr. 967/2006 for produktionsåret 2012/13

                  Medlemsstat:

                  Kvoteindehaver:

                  Produkt

                  Mængder, der er ansøgt om:

                  Tildelte mængder:

                  Betalt afgift (EUR/ton):

                  224

                  For produktionsåret 2012/13 gælder den afgift, der er omhandlet i artikel 3 i forordning (EF) nr. 967/2006, ikke for de mængder, der tildeles denne attest, forudsat at reglerne i gennemførelsesforordning (EU) nr. 131/2013, særlig artikel 2, stk. 5, litra c), overholdes

                  Medlemsstatens myndigheds underskrift

                  Udstedelsesdato

                  Denne attest er gyldig indtil udgangen af den anden måned, der følger efter udstedelsesmåneden.