title: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1379/2014 af 16. december 2014 om indførelse af en endelig udligningstold på importen af visse varer af glasfiberfilamenter med oprindelse i Folkerepublikken Kina og om ændring af Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 248/2011 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse endeløse filamenter af glasfibervarer med oprindelse i Folkerepublikken Kina

text:
               23.12.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 367/22

         KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 1379/2014
   af 16. december 2014
   om indførelse af en endelig udligningstold på importen af visse varer af glasfiberfilamenter med oprindelse i Folkerepublikken Kina og om ændring af Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 248/2011 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse endeløse filamenter af glasfibervarer med oprindelse i Folkerepublikken Kina
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 597/2009 af 11. juni 2009 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), særlig artikel 15, og Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (2), særlig artikel 9, stk. 4, og artikel 11, stk. 3, og
   ud fra følgende betragtninger:
   A.   PROCEDURE

   1.   Gældende foranstaltninger

               (1)

               Ved Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 248/2011 (3) indførte Rådet en endelig antidumpingtold på importen af visse endeløse filamenter af glasfibervarer, i øjeblikket henhørende under KN-kode 7019 11 00, ex 7019 12 00 og 7019 31 00, med oprindelse i Folkerepublikken Kina.

         2.   Indledning af antisubsidieundersøgelsen

               (2)

               Den 12. december 2013 offentliggjorde Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) en meddelelse (»meddelelsen om indledning af antisubsidieundersøgelsen«) (4) i Den Europæiske Unions Tidende om indledningen af en antisubsidieprocedure vedrørende importen til Den Europæiske Union af visse filamenter af glasfibervarer med oprindelse i Folkerepublikken Kina (»Kina« eller »det pågældende land«).

               (3)

               Undersøgelsen blev indledt af Kommissionen på grundlag af en klage indgivet den 28. oktober 2013 af European Glass Fibre Producers Association (»APFE«) (»klageren«) på vegne af producenter, der tegner sig for over 25 % af den samlede EU-produktion af visse varer af glasfiberfilamenter. Klagen indeholdt umiddelbare beviser for, at der fandt subsidiering sted af visse varer af glasfiberfilamenter, og for væsentlig skade som følge heraf, hvilket Kommissionen anså for tilstrækkeligt til at berettige indledningen af en undersøgelse.

               (4)

               I overensstemmelse med artikel 10, stk. 7, i forordning (EF) nr. 597/2009 (»antisubsidiegrundforordningen«) underrettede Kommissionen før indledningen af undersøgelsen den kinesiske regering om, at den havde modtaget en behørigt dokumenteret klage med påstand om, at subsidieret import af visse varer af glasfiberfilamenter med oprindelse i Kina forvoldte EU-erhvervsgrenen væsentlig skade. Kommissionen indbød den kinesiske regering til konsultationer med henblik på at klarlægge situationen med hensyn til klagens indhold og nå til en gensidigt acceptabel løsning.

               (5)

               Den kinesiske regering tog imod tilbuddet om konsultationer, som efterfølgende blev gennemført den 5. december 2013. Det var ikke muligt at nå frem til en gensidigt acceptabel løsning i forbindelse med konsultationerne. Kommissionen noterede sig imidlertid de bemærkninger, der blev fremsat af den kinesiske regering vedrørende de ordninger, som er opført i klagen. Efter konsultationerne modtog Kommissionen den 9. december 2013 et skriftligt indlæg fra den kinesiske regering.

               (6)

               Den kinesiske regering blev tilbudt yderligere konsultationer i forbindelse med yderligere ordninger, der blev konstateret i løbet af undersøgelsen. Den kinesiske regering accepterede dog ikke tilbuddet, idet den hævdede, at den ikke have modtaget tilstrækkelige oplysninger vedrørende disse ordninger.

         3.   Parallel anmodning om en delvis interimsundersøgelse af de gældende antidumpingforanstaltninger

               (7)

               Kommissionen har modtaget en anmodning om indledning af en delvis interimsundersøgelse af de gældende antidumpingforanstaltninger (5), begrænset til en undersøgelse af spørgsmålet om skade, i henhold til artikel 11, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 (»antidumpinggrundforordningen«). Anmodningen blev indgivet den 28. oktober 2013, også af APFE, på vegne af EU-producenter, der tegner sig for mere end 25 % af den samlede EU-produktion af visse varer af glasfiberfilamenter.

               (8)

               Kommissionen fastslog, at der forelå tilstrækkelige beviser til at berettige indledningen af en delvis interimsundersøgelse, og offentliggjorde den 18. december 2013 en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (»meddelelse om indledning af en delvis interimsundersøgelse«) (6) om, at den havde indledt en delvis interimsundersøgelse i henhold til antidumpinggrundforordningens artikel 11, stk. 3.

               (9)

               En eksporterende producent hævdede, at de eksisterende foranstaltninger, der blev indført ved Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 248/2011, er ugyldige for dens vedkommende, og at den nuværende fornyede undersøgelse vedrørende de gældende foranstaltninger, der blev indført ved nævnte forordning, derfor bør afsluttes. Producenten fremførte, at de gældende foranstaltninger er i strid med WTO's antidumpingaftale, da denne eksporterende producent blev nægtet individuel behandling i henhold til bestemmelserne i antidumpinggrundforordningens artikel 9, stk. 5, således som de forelå på tidspunktet for vedtagelsen af nævnte forordning. Til støtte for sin påstand henviste producenten til WTO-appelorganets rapport af 28. juli 2011 i sag DS397 (7).

               (10)

               Efter WTO-appelorganets rapport af 28. juli 2011 i sag DS397 blev antidumpinggrundforordningens artikel 9, stk. 5, ændret (8). Denne ændring gælder for alle undersøgelser, der er indledt efter forordningens ikrafttræden, som var den 6. september 2012. Med hensyn til de eksporterende producenter, der er underlagt foranstaltninger, der allerede var i kraft før den dato, offentliggjorde Kommissionen en meddelelse den 23. marts 2012 (9), hvor den opfordrede alle eksporterende producenter i lande uden markedsøkonomi til at anmode om en fornyet undersøgelse, hvis de mente, at de foranstaltninger, som de er underlagt, bør tages op til fornyet undersøgelse i lyset af appelorganets rapport, jf. ovenstående. Gennemførelsesforordning (EU) nr. 248/2011 blev specifikt nævnt i meddelelsen. Kommissionen har ikke modtaget en sådan anmodning om en fornyet undersøgelse fra denne eksporterende producent, og den eksporterende producent har heller ikke anmodet om en interimsundersøgelse i overensstemmelse med grundforordningens artikel 11, stk. 3.

               (11)

               Gyldigheden af de gældende foranstaltninger er derfor ikke på spil, og påstanden afvises.

         4.   Undersøgelsesperiode og betragtet periode for begge undersøgelser

               (12)

               Undersøgelsen af subsidiering og skade omfattede perioden fra den 1. oktober 2012 til den 30. september 2013 (»undersøgelsesperioden« eller »UP«). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af skade omfattede perioden fra den 1. januar 2010 til udgangen af UP (»den betragtede periode«).

               (13)

               Skadesanalysen i både antisubsidieundersøgelsen og den delvise interimsundersøgelse bygger på samme definition af EU-erhvervsgrenen, de samme repræsentative EU-producenter og den samme undersøgelsesperiode og førte til identiske konklusioner, medmindre andet er angivet. Dette blev fundet hensigtsmæssigt for at ensarte skadesanalysen og nå frem til konsekvente konklusioner i begge undersøgelser. Derfor blev de bemærkninger om skadesaspekter, der blev fremsat i en af disse procedurer, taget i betragtning i begge undersøgelser.

         5.   Parter, som er berørt af undersøgelserne

               (14)

               I indledningsmeddelelserne opfordrede Kommissionen alle interesserede parter til at kontakte den for at deltage i begge undersøgelser. Kommissionen underrettede endvidere specifikt klageren, de øvrige kendte EU-producenter, de kendte eksporterende producenter og myndighederne i Kina, kendte importører, leverandører og brugere, forhandlere og sammenslutninger, som den vidste var berørt af indledningen af begge undersøgelser, og opfordrede dem til at deltage.

               (15)

               De interesserede parter fik lejlighed til at fremsætte bemærkninger til indledningen af begge undersøgelser og til at anmode om at blive hørt af Kommissionen og/eller af høringskonsulenten i handelsprocedurer.

         6.   Stikprøveudtagning

               (16)

               Kommissionen meddelte i begge indledningsmeddelelser, at den måske ville begrænse antallet af eksporterende producenter i Kina, ikke forretningsmæssigt forbundne importører og EU-producenter, der ville blive undersøgt, til et rimeligt antal ved at udtage stikprøver i overensstemmelse med antidumpingrundforordningens artikel 17 og antisubsidiegrundforordningens artikel 27.

         6.1.   Stikprøveudtagning af EU-producenter for begge undersøgelser

               (17)

               I begge indledningsmeddelelser meddelte Kommissionen, at den foreløbigt havde udtaget en stikprøve af EU-producenter. Kommissionen udtog stikprøven ud fra produktionen i Unionen, salgsmængden på EU-markedet for den samme vare i løbet af UP og den geografiske spredning. Stikprøven bestod af produktionsanlæg tilhørende tre EU-producenter i Belgien, Frankrig og Slovakiet (10), der tegner sig for 52 % af den samlede EU-produktion og 49 % af det samlede salg på EU-markedet. Stikprøven blev derfor anset for at være repræsentativ for EU-erhvervsgrenen. Kommissionen opfordrede alle interesserede parter til at fremsætte bemærkninger til den foreløbige stikprøve.

               (18)

               I løbet af undersøgelserne hævdede den kinesiske regering, at der uden begrundelse var anvendt en anden stikprøvemetode for EU-producenterne i den oprindelige antidumpingundersøgelse end i den aktuelle undersøgelse. Den kinesiske regering hævdede, i) at Kommissionen allerede havde udtaget en stikprøve før indledningen af undersøgelserne, og derfor besluttede Kommissionen før indledningen, at en stikprøve var nødvendig, ii) at i den oprindelige undersøgelse skulle alle parter, der ønskede at indgå i stikprøven, forelægge oplysninger for Kommissionen senest 15 dage efter indledningen, mens de producenter, der allerede indgår i stikprøven, i forbindelse med den aktuelle sag ikke behøver gøre dette, iii) at parter, der ønskede at indgå i stikprøven, ikke i de to indledningsmeddelelser fik at vide, hvilke oplysninger de skulle fremlægge for at kunne indgå i stikprøven, og at der ikke var givet oplysninger om produktions- og salgsmængder vedrørende de producenter, der indgår i stikprøven, iv) at det anvendte udvælgelseskriterium »denne stikprøve udgør den største repræsentative mængde af eksportører, som med rimelighed kan undersøges inden for den tid, der er til rådighed« ikke indgår i antidumpinggrundforordningens artikel 17, og at en stikprøve udvalgt på dette grundlag, ikke var i overensstemmelse med denne bestemmelse.

               (19)

               I begge indledningsmeddelelser forklarede Kommissionen, at den havde valgt at anvende stikprøver på grund af det store antal EU-producenter og for at kunne gennemføre undersøgelserne inden for tidsfristerne, og foreslog samtidig en foreløbig stikprøve. Den metode, der blev anvendt til stikprøveudtagningen, var den samme som ved den tidligere undersøgelse. Anvendelsen af en foreløbig stikprøve ændrede ikke metoden, men øgede blot effektiviteten, da det sparede tid, samtidig med at retten til forsvar blev overholdt. Kommissionen gav andre EU-producenter, der er af den opfattelse, at de bør indgå i stikprøven, mulighed for at kontakte Kommissionen; alle andre interesserede parter fik mulighed for at fremlægge relevante oplysninger med hensyn til stikprøven. Den endelige stikprøve bør tage højde for alle modtagne bemærkninger. Da der ikke blev modtaget nogen bemærkninger om den foreslåede stikprøve, blev den foreløbige stikprøve bekræftet. Hvad angår den anden påstand havde de producenter, der blev foreløbigt udtaget til stikprøven, udfyldt den formular, der indeholdt de oplysninger, Kommissionen have brug for til at udvælge en foreløbig stikprøve. Formularen og svarene har været tilgængelige i det ikke-fortrolige dossier. Hvad angår den tredje påstand blev parter, der ønskede at indgå i stikprøven, opfordret til at kontakte Kommissionen senest 15 dage efter offentliggørelsen af begge indledningsmeddelelser, og de havde adgang til det ikke-fortrolige dossier, hvor formularerne kunne ses. Disse formularer indeholdt oplysninger om produktions- og salgsmængder. Den fjerde påstand er også grundløs, da antidumpinggrundforordningens artikel 17, stk. 1, klart henviser til den største mængde, der kan anses for repræsentativ, og som med rimelighed kan undersøges inden for den tid, der er til rådighed.

               (20)

               Efter den endelige fremlæggelse gentog den kinesiske regering sine påstande om de påståede proceduremæssige uoverensstemmelser i udvælgelsen af stikprøven af EU-producenterne forud for begge indledninger og fremhævede, at i) Kommissionens begrundelse om at overholde undersøgelsestidsfrister er uholdbar, da antidumpinggrundforordningens artikel 17, stk. 2, og antisubsidiegrundforordningens artikel 27, stk. 2, klart tager sigte på, at prøveudtagningen finder sted efter begge indledninger og i henhold til bemærkninger senest tre uger efter begge indledninger, at ii) en foreløbig stikprøve er diskriminerende eller ikke-objektiv og ikke havde motiveret de øvrige EU-producenter til at give sig til kende, og at iii) Kommissionen ikke gav de øvrige EU-producenter tre uger til at give sig til kende.

               (21)

               I antidumpinggrundforordningens artikel 17, stk. 2, og antisubsidiegrundforordningens artikel 27, stk. 2, står der, at udvælgelsen »så vidt muligt foretages i samråd med de berørte parter og med disses samtykke, forudsat at sådanne parter giver sig til kende og fremlægger tilstrækkelige oplysninger senest tre uger efter indledningen af undersøgelsen«. Med hensyn til den første påstand forhindrer antidumpinggrundforordningen og antisubsidiegrundforordningen ikke Kommissionen i på indledningstidspunktet at foreslå en foreløbig stikprøve, som parterne opfordres til at fremsætte bemærkninger til. Da EU-producenterne (eller i hvert fald en stor del af dem) endvidere støtter klagen, og under hensyntagen til de oplysninger, der blev indhentet i formularerne, havde Kommissionen de nødvendige oplysninger med hensyn til EU-erhvervsgrenen, til at kunne udtage en foreløbig stikprøve i indledningsfasen. Denne viden adskiller stikprøveudtagningen af EU-producenter fra den, der gælder for eksporterende producenter. Med hensyn til den anden og tredje påstand blev det i indledningsmeddelelserne anført, at EU-producenter af den opfattelse, at de burde indgå i stikprøven, skulle kontakte Kommissionen inden for 15 dage. Kommissionen finder derfor ikke, at dette er en overtrædelse af grundforordningen, eller at det kan opfattes som diskriminerende eller ikke-objektivt, endsige demotiverende.

               (22)

               Den kinesiske regering hævdede, at stikprøven ikke er repræsentativ, da ingen virksomhed med en væsentlig bunden produktion indgik i den, og derfor var en del af den indenlandske erhvervsgren ganske enkelt ikke blevet vurderet.

               (23)

               Påstanden afvises, da EU-producenterne i stikprøven faktisk havde bundne salg. Desuden angav den kinesiske regering ikke, hvilke EU-producenter der burde have indgået i stikprøven, og hvilke EU-producenter der ikke burde.

               (24)

               En eksporterende producent påstod, at stikprøven af EU-producenter ikke var repræsentativ, da ingen af EU-producenterne i stikprøven producerede/solgte måtter af afhuggede tråde.

               (25)

               De tre EU-producenters stikprøveudvalgte enheder fremstillede ikke måtter af afhuggede tråde, men de producerede måtter af filamenter såvel som de andre hovedvaretyper. Enhederne i stikprøven blev derfor anset for at være repræsentative, også fordi de tegnede sig for ca. 52 % af den samlede EU-produktion, og 49 % af det samlede salg på EU-markedet, og fordi de afspejlede en god geografisk spredning. Den omstændighed, at en af de mange sorter af varetyper ikke blev fremstillet af EU-producenterne i stikprøven, ændrer ikke denne konklusion.

         6.2.   Stikprøveudtagning af importører for begge undersøgelser

               (26)

               For at kunne afgøre, om det var nødvendigt at udtage stikprøver, anmodede Kommissionen ikke forretningsmæssigt forbundne importører om de i begge indledningsmeddelelser angivne oplysninger.

               (27)

               Eftersom kun to ikke forretningsmæssigt forbundne importører besvarede stikprøveskemaet, var det ikke nødvendigt at udtage stikprøver.

         6.3.   Stikprøveudtagning af eksporterende producenter i Kina for begge undersøgelser

               (28)

               For at afgøre, om det var nødvendigt med stikprøveudtagning, og i bekræftende fald at foretage denne, anmodede Kommissionen alle eksporterende producenter i Kina om at indgive de i indledningsmeddelelserne angivne oplysninger. Kommissionen anmodede endvidere Kinas faste repræsentation ved Unionen om at identificere og/eller kontakte eventuelle andre eksporterende producenter, der kunne have interesse i at deltage i undersøgelsen.

               (29)

               Otte eksporterende producenter i det pågældende land afgav de ønskede oplysninger og indvilligede i at indgå i stikprøven. I overensstemmelse med antisubsidiegrundforordningens artikel 27, stk. 1, og antidumpinggrundforordningens artikel 17, stk. 1, udtog Kommissionen en stikprøve bestående af tre eksporterende producenter på grundlag af den største repræsentative eksportmængde, der med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed. I overensstemmelse antisubsidiegrundforordningens artikel 27, stk. 2, og antidumpinggrundforordningens artikel 17, stk. 2, blev alle kendte berørte eksporterende producenter og myndighederne i det pågældende land opfordret til at fremsætte bemærkninger til den foreløbige stikprøve. Der blev ikke fremsat nogen bemærkninger. Kommissionen besluttede derfor at fastholde den foreslåede stikprøve, og alle interesserede parter blev informeret om den endelige stikprøve.

               (30)

               Stikprøven af eksporterende producenter eller grupper af eksporterende producenter er som følger:

                           —

                           Chongqing Polycomp International Corporation (»CPIC«)

                           —

                           Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (»OCH«) og dens forretningsmæssigt forbundne virksomheder; Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd (»NCH«) og Changzhou Tianma Group Co., Ltd (»Tianma«). Disse tre virksomheder betegnes som »Jiangsu Changhai Group«

                           —

                           Jushi Group Co., Ltd, og dens forretningsmæssigt forbundne virksomheder; Jushi Group Chengdu Co., Ltd og Jushi Group Jiujiang Co., Ltd. Disse tre virksomheder betegnes som »Jushi Group«.

               (31)

               Stikprøven repræsenterede 78 % af det samlede eksportsalg fra Kina til Unionen i løbet af UP ud fra svarene på stikprøveskemaerne at dømme.

         7.   Spørgeskemabesvarelser og kontrolbesøg

               (32)

               Kommissionen sendte spørgeskemaer til den kinesiske regering, alle kinesiske eksporterende producenter, der havde anmodet herom, samt til EU-producenterne i stikprøven, brugere og erhvervssammenslutninger, der gav sig til kende inden for de frister, der var fastsat i begge indledningsmeddelelser.

               (33)

               Der blev modtaget spørgeskemabesvarelser fra regeringen, 3 kinesiske eksporterende producenter i stikprøven, fra de 3 EU-producenter i stikprøven, fra 14 brugere og fra 2 ikke forretningsmæssigt forbundne importører. Besvarelsen fra en af brugerne var dog utilstrækkelig, og Kommissionen kunne derfor ikke foretage en anvendelig analyse af disse oplysninger, selv om den sendte adskillige påmindelser.

               (34)

               Derudover gav en sammenslutning, der repræsenterer glasindustrien, »Glass Alliance Europe«, sig til kende som interesseret part på vegne af dens medlemmer og indgav en holdningserklæring.

               (35)

               Der blev også modtaget skriftlige bemærkninger fra flere brugersammenslutninger, bl.a. den danske brancheorganisation »Vindmølleindustrien«, den danske brancheforening »Plastindustrien« og »Groupement de la Plasturgie Industrielle et des Composites (GPIC)« samt fra Siemens Wind Power AG.

               (36)

               Det kinesiske handelskammer (CCCLA — China Chamber of Commerce for Import/Export of Light Industrial products & Arts-Crafts) indsendte også bemærkninger.

               (37)

               Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på at træffe en afgørelse om subsidiering, skade og Unionens interesser. Der blev aflagt kontrolbesøg i henhold til antidumpinggrundforordningens artikel 16 og antisubsidiegrundforordningens artikel 26 hos den kinesiske regering og hos følgende virksomheder:

                              EU-producenter:

                                       —

                                       3B Fibreglass SPRL, Belgien

                                       —

                                       Owens Corning Fibreglass France, Frankrig

                                       —

                                       Johns Manville Slovakia a.s., Slovakiet.

                              Eksporterende producenter i Kina:

                                       —

                                       Chongqing Polycomp International Corporation

                                       —

                                       Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd

                                       —

                                       Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd

                                       —

                                       Changzhou Tianma Group Co., Ltd

                                       —

                                       Jushi Group Co., Ltd

                                       —

                                       Jushi Group Chengdu Co., Ltd

                                       —

                                       Jushi Group Jiujiang Co., Ltd.

                              Handlende, der er forretningsmæssigt forbundet med eksporterende producenter i Kina:

                                       —

                                       China National Building Materials and Equipment Import and Export Corporation (»CMBIE«)

                                       —

                                       China National Building Materials International Corporation (»CNBMIC«).

                              Handlende, der er forretningsmæssigt forbundet med eksporterende producenter i Unionen:

                                       —

                                       Jushi Italia Srl

                                       —

                                       Jushi Spain SA

                                       —

                                       Jushi France SAS.

                              Ikke forretningsmæssigt forbundne importører:

                                       —

                                       Helm AG, Tyskland.

                              Brugere:

                                       —

                                       Basell Polyolefine, Tyskland

                                       —

                                       DSM, Nederlandene

                                       —

                                       DuPont de Nemours, Belgien

                                       —

                                       Exel Composites, Belgien

                                       —

                                       Fiberline Composites, Danmark

                                       —

                                       Formax, Det Forenede Kongerige

                                       —

                                       Polyone, Tyskland

                                       —

                                       Vestas Wind Systems, Danmark.

               (38)

               Kort sagt hævdede den kinesiske regering, at dens ret til forsvar i forbindelse med adgangen til det dossier, som de interesserede parter havde adgang til, var blevet krænket, da der manglede oplysninger i det ikke-fortrolige dossier, uden at der var givet »vægtig grund« eller tilstrækkeligt detaljerede sammendrag eller undtagelsesvis en begrundelse for, at der ikke forelå et ikke-fortroligt sammendrag.

               (39)

               Kommissionen fandt, at det ikke-fortrolige dossier, som de interesserede parter havde adgang til, indeholdt tilstrækkelige oplysninger, således at de interesserede parter kunne se de oplysninger, som Kommissionen anvendte i sin analyse, og påstanden blev derfor fundet ubegrundet. Regeringen blev underrettet om, hvorfor Kommissionen fandt påstandene ubegrundede.

               (40)

               Efter den endelige fremlæggelse gentog den kinesiske regering og en eksporterende producent påstanden om, at bestemmelsen om fortrolighed blev anvendt i for høj grad og anmodede om oplysninger om de varetyper, som EU-producenterne solgte, samt om de samlede mængder pr. varekodenummer (PCN).

               (41)

               Kommissionen mener ikke, at retten til forsvar blev krænket, da alle eksporterende producenter specifikt fik oplyst de varekodenumre, der blev fremstillet af EU-producenterne i stikprøven, og for hvilke der var konkurrence med Kina. Påstanden blev derfor afvist.

         B.   DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE

   1.   Den pågældende vare

               (42)

               Den pågældende vare i begge undersøgelser er den samme som den vare, der er defineret i Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 248/2011 og beskrevet i begge indledningsmeddelelser, nemlig afhuggede glasfibertråde, af længde 50 mm og derunder; glasfiberrovings, undtagen glasfiberrovings, der er imprægneret og belagt, med et glødetab på over 3 % (som fastsat i henhold til ISO-standard 1887), og måtter af glasfiberfilamenter, undtagen måtter af glasuld (»den pågældende vare« eller »varer af glasfiberfilamenter«), i øjeblikket henhørende under KN-kode 7019 11 00, ex 7019 12 00 og 7019 31 00 (sidstnævnte kode erstattede 7019 31 10 den 1.1.2014), med oprindelse i Kina.

               (43)

               Den pågældende vare er den råvare, der oftest anvendes til at forstærke termoplastisk og termohærdet harpiks i kompositindustrien. De resulterende kompositmaterialer (plast forstærket med glasfiberfilamenter) anvendes inden for en lang række områder: automobilindustrien, den elektriske og elektroniske sektor, vindmøllevinger, byggeri, beholdere og rørledninger, forbrugsvarer, luftfart og militær osv.

               (44)

               Proceduren omfatter tre grundlæggende varetyper af glasfiberfilamenter, nemlig afhuggede tråde (11), rovings (12) og måtter (13) (undtagen måtter af glasuld). Undersøgelsen har vist, at de forskellige typer af den pågældende vare — trods forskelle i fremtoning og mulige forskelle i endelig anvendelse — alle har samme grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber og grundlæggende anvendes til samme formål.

         2.   Anmodninger om udelukkelse af varer

   2.1.   KN-kode 7019 31 90

               (45)

               Efter offentliggørelsen af begge indledningsmeddelelser bemærkede CCCLA, at begge indledningsmeddelelser henviste til KN-kode 7019 31 10, mens klageren henviste til KN-kode 7019 31 00 , og at sidstnævnte kode ikke længere eksisterer. CCCLA anførte, at varer, der tidligere henhørte under KN-kode 7019 31 00, nu tariferes under to forskellige KN-koder: 7019 31 10 (glasfibermåtter af filamenter) og 7019 31 90 (glasfibermåtter i andre tilfælde). Da de aktuelle undersøgelser omfatter visse varer af glasfiberfilamenter, er CCCLA af den opfattelse, at varer henhørende under KN-kode 7019 31 90, nemlig »måtter fremstillet af glasfiber uden filamenter«, ikke bør være omfattet af definitionen af den pågældende vare.

               (46)

               Denne påstand er irrelevant, da sådanne varer slet ikke er en pågældende vare.

               (47)

               Klageren henviste til KN-kode ex 7019 31 00 og anførte udtrykkeligt, at glasuldmåtter (dvs. andre måtter eller måtter fremstillet af glasfiber uden filamenter) ikke er omfattede. Det er derfor, der står »ex« før KN-koden.

               (48)

               Begge indledningsmeddelelser blev offentliggjort i december 2013 og indeholdt oplysningen »i øjeblikket henhørende under KN-kode […] 7019 31 10«. Eftersom de varer, der tidligere henhørte under KN 7019 31 00, fra den 1. januar 2012 blev opdelt i KN-kode 7019 31 10 og 7019 31 90, indeholder indledningsmeddelelsen ikke »måtter fremstillet af glasfiber uden filamenter«, da »i øjeblikket henhørende under KN-kode […] 7019 31 10« er anført.

               (49)

               I den nuværende forordning står der dog »i øjeblikket henhørende under KN-kode […] 7019 31 00«, da de to KN-koder 7019 31 107019 31 107019 31 107019 31 10 og 7019 31 90 igen blev slået sammen fra den 1. januar 2014, eftersom KN-kode 7019 31 90 i praksis forblev tom (da glasfibermåtter i andre tilfælde, nemlig glasuldmåtter, snarere blev tariferet under KN-kode 7019 39 00).

               (50)

               Påstanden om, at KN-kode 7019 31 90 skal udelukkes, er derfor ikke relevant.

         2.2.   Teksturerede rovings

               (51)

               En af brugerne anmodede om, at teksturerede rovings (14) skulle udelukkes fra varedækningen, da EU-producenterne af glasfiberfilamenter ikke fremstiller dem.

               (52)

               Imidlertid blev tre virksomheder i Unionen identificeret som producenter af teksturerede rovings med tilstrækkelig kapacitet til at dække markedsbehovet. Undersøgelserne har vist, at de forskellige typer af den pågældende vare — trods mulige forskelle i endelig anvendelse — alle har samme grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber og grundlæggende anvendes til samme formål. Anmodningen om at udelukke teksturerede rovings fra varedækningen afvises derfor.

               (53)

               Efter den endelige fremlæggelse hævdede den kinesiske regering, at teksturerede rovings burde udelukkes, da i) kun én EU-producent leverede teksturerede rovings til markedet i begrænsede mængder, og yderligere import af sådanne produkter derfor ikke kunne skade EU-erhvervsgrenen, ii) teksturerede rovings er forskellige fra direkte rovings, idet sidstnævnte har større tværstyrke på grund af en pultruderet kompositprofil og en anden fremstillingsproces, og iii) Kommissionen i modsætning til i den oprindelige antidumpingundersøgelse i forbindelse med garn ikke mener, at den begrænsede substituerbarhed er en væsentlig faktor for udelukkelsen af teksturerede rovings.

               (54)

               Hvad angår den første påstand påpeger Kommissionen igen, at der findes flere producenter i Unionen, der har kapacitet til at opfylde markedets behov for teksturerede rovings, men kun én producent sælger i øjeblikket denne varetype. Den kinesiske regerings påstand om, at kun én EU-producent faktisk sælger produktet, er nærmere et tegn på skade, da dette betyder, at brugerne er gået over til at benytte andre leverandører uden for Unionen, især fra Kina.

               (55)

               Hvad angår den anden påstand er fremstillingsprocessen for teksturerede rovings identisk med den for »normale« rovings, bortset fra at der er et ekstra trin, hvor der blæses luft ind i rovingen, og dette kræver kun relativt billigt ekstra udstyr og ændrer ikke varens grundlæggende tekniske og fysiske egenskaber. Teksturerede rovings fremstår blot mere »lodne« end »normale« rovings.

               (56)

               Hvad angår den tredje påstand har Kommissionen fulgt samme fremgangsmåde som i den tidligere undersøgelse, hvor teksturerede rovings også var omfattet af den pågældende vare og en anmodning om at udelukke dem blev afvist. Der blev ikke fremsat argumenter, som kunne føre til en anden konklusion.

               (57)

               Anmodningen om at udelukke teksturerede rovings fra varedækningen afvises derfor.

         2.3.   Produkter, for hvilke EU-erhvervsgrenen ikke er udsat for konkurrence fra Kina

               (58)

               Den kinesiske regering anmodede om, at varer, for hvilke EU-erhvervsgrenen ikke er udsat for konkurrence fra importen fra Kina (som anført i den ikke-fortrolige udgave af antisubsidieklagen), fjernes fra varedækningen. De omhandlede varer var de såkaldte »wet use chopped strands« (afhuggede tråde til våd anvendelse — WUCS) og måtter.

               (59)

               WUCS har begrænset holdbarhed og højere transportomkostninger på grund af den ekstra vægt, der skyldes vandindholdet. Ikke desto mindre handles der med WUCS i hele verden. Undersøgelsen har vist, at de forskellige typer af den pågældende vare — trods forskelle i fremtoning og mulige forskelle i endelig anvendelse — alle har samme grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber og grundlæggende anvendes til samme formål. WUCS og måtter anvendes, som alle andre varetyper af den pågældende vare, som forstærkningsmateriale. Den kinesiske regerings påstand om, at nogle typer varer af glasfiberfilamenter endnu ikke forekommer i store mængder på EU-markedet, udelukker heller ikke, at handelsmønstrene for eksporten af netop disse typer i fremtiden vil ændre sig. Anmodningen om at udelukke disse varer fra varedækningen afvises derfor.

               (60)

               Efter den endelige fremlæggelse hævdede den kinesiske regering, i) at kun én EU-producent fremstiller WUCS, og at import af sådanne produkter derfor ikke kunne skade EU-erhvervsgrenen, ii) at EU-producenterne ikke lider nogen skade i forbindelse med ovennævnte produkter, da EU-erhvervsgrenen i den ikke-fortrolige udgave af klagen anførte, at den kan opnå en fortjeneste på over 8-10 % på de nævnte varer, iii) at WUCS har et højere vandindhold, begrænset holdbarhed og en anden fremstillingsproces, og derfor adskiller sig både fysisk og kemisk fra de normale afhuggede tråde, og iv) at Kommissionen i modsætning til i den tidligere undersøgelse i forbindelse med garn ikke mener, at den begrænsede substituerbarhed er en væsentlig faktor for udelukkelsen af teksturerede WUCS og måtter.

               (61)

               Den første påstand afvises, da flere EU-producenter sælger WUCS, og EU-erhvervsgrenen er derfor ikke udelukket fra skade i forbindelse med denne varetype.

               (62)

               Hvad angår den anden påstand er den omstændighed, at visse varetyper på visse tidspunkter er rentable, ikke tilstrækkelig grund til at udelukke disse produkttyper. Desuden importeres WUCS til Unionen i meget mindre mængder end de andre varer af glasfiberfilamenter. Fortjenstmargenen for denne ene varetype er derfor ikke repræsentativ for den pågældende vare.

               (63)

               Hvad angår den tredje påstand er den pågældende vare ikke defineret med henvisning til dens vandindhold. Vandindholdet i WUCS berettiger derfor ikke til udelukkelse. Desuden er fremstillingsprocessen for WUCS den samme som for afhuggede tråde til tør anvendelse (DUCS), med ét fremstillingstrin mindre: tørrefasen.

               (64)

               Hvad angår den fjerde påstand har Kommissionen fulgt samme fremgangsmåde som i den tidligere antidumpingundersøgelse, hvor WUCS også var omfattet af den pågældende vare. Der blev ikke fremsat argumenter, som kunne føre til en anden konklusion.

               (65)

               Anmodningen om at udelukke WUCS fra varedækningen afvises derfor.

         3.   Samme vare

               (66)

               Som i den tidligere antidumpingundersøgelse fandt man, at den pågældende vare og de varer af glasfiberfilamenter, der fremstilles og sælges på hjemmemarkedet i Kina, samt de varer af glasfiberfilamenter, der fremstilles og sælges i Unionen af EU-erhvervsgrenen, havde de samme grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber og anvendelser. De anses derfor for at være samme vare i forbindelse med de aktuelle undersøgelser, jf. antidumpinggrundforordningens artikel 1, stk. 4, og antisubsidiegrundforordningens artikel 2, litra c).

         C.   SUBSIDIERING

   1.   Indledning

               (67)

               I den 12. femårsplan for Folkerepublikken Kinas nationaløkonomi og sociale udvikling (»12th Five Year Plan for National Economic and Social Development of the PRC«) fremhæves den kinesiske regerings strategiske vision for forbedring og fremme af nøgleindustrier, der bl.a. omfatter fremstilling af glasfibervarer. I kapitel 9 i den 12. femårsplan, som vedrører omdannelsen og opgraderingen af fremstillingsindustrien, er følgende anført:

                  »Vi vil fokusere på at udvikle nye materialer som f.eks. solcelleglas, ultratyndt substratglas, særlige glasfibre og særlige keramiske materialer.«

               (68)

               I kapitel 9, afsnit 3, i ovennævnte plan vedrørende den teknologiske opgradering af virksomheder står der specifikt, at den kinesiske regering »… vil tilskynde virksomhederne til at blive bedre til at udvikle nye produkter, forbedre produkternes teknologiske indhold og merværdi samt opdatere og opgradere produkterne hurtigere.«

               (69)

               Endvidere står der i kapitel 10, afsnit 1, i samme plan følgende:

                  »Fokus for udviklingen i erhvervsgrenen for nye materialer vil være på nye funktionelle materialer, avancerede strukturelle materialer, højtydende fibre og kompositmaterialer fremstillet deraf samt på basismaterialer til almen brug«

               (70)

               Vigtigheden af innovation og nye materialer generelt fremgår tydeligt af både »12th Five Year Industrial Technology Innovation Programme« og »National Long-term Science and Technology Development Plan (2006-2020)«.

               (71)

               Endvidere nævner »The Industrial Restructuring Guidance Catalogue 2011« (afgørelse nr. 9) udtrykkeligt »trådtrækning i E-glasfiberovn […], udvikling og fremstilling af højtydende fiberglas og varer deraf« som en tilskyndet erhvervsgren. »Guideline Catalogue For Foreign Investment Industries«, der angiver erhvervsgrene, hvor udenlandske investeringer tilskyndes (15), henviser udtrykkeligt til fremstillingen af glasfibervarer og særligt fiberglas.

               (72)

               Den kinesiske regering hævdede, at disse planer kun er vejledende og ikke er bindende. Men som der tydeligt står i den 12. femårsplan, er den juridisk bindende:

                  »Denne plan har efter at have været drøftet og godkendt af Den Nationale Folkekongres, retsgyldighed.«

               (73)

               Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede den kinesiske regering, at den pågældende vare kun er standardglasfibervarer (E-glas) og ikke de mere teknologisk avancerede højtydende glasfibre (glasfibre til særlige formål eller S-glas). Derfor falder den pågældende vare i denne undersøgelse uden for dækningsområdet for tilskyndede erhvervsgrene, da kun særlige glasfibre eller højtydende fibre er blandt de tilskyndede erhvervsgrene. Den kinesiske regering henviser bl.a. til den 12. femårsplan, som kun nævner »højtydende fibre« og »særligt fiberglas«.

               (74)

               For det første er den pågældende vare visse filamenter af endeløse glasfibervarer. Ved anvendelse af varedefinitionen skelnes der ikke mellem, hvorvidt varerne er fremstillet af standardglasfibre (»E-glas«) eller særlige glasfibre (»S-glas«). For det andet anmodede ingen interesserede parter om, at særligt fiberglas burde udelukkes fra varedækningen. For det tredje bestred den kinesiske regering heller ikke, at regeringen tilskynder til udvikling af »særlige glasfibre«. Selv standardglasfibervarer omtales som en erhvervsgren, hvor udenlandske investeringer tilskyndes (jf. betragtning 71).

               (75)

               Under alle omstændigheder og selv om man måtte medgive, at det kun er udviklingen af højtydende fiberglas (f.eks. S-glas) der tilskyndes af den kinesiske regering, fandt undersøgelsen ikke nogen sondring mellem en standardfiberglaserhvervsgren på den ene side og en erhvervsgren for særligt fiberglas på den anden side. Tværtimod fremstilles glasfibervarer, uanset om de er fremstillet af E-glas eller af højtydende glasfibre, såsom S-glas, alle af den samme fiberglaserhvervsgren. I denne henseende fandt Kommissionen navnlig, at alle de kinesiske eksporterende producenter i stikprøven anvender både standardfiberglas (E-glas) og højtydende glasfibre (f.eks. S-glas) i fremstillingsprocessen, og at der ikke er nogen mekanisme til at begrænse den støtte, der ydes — det være sig i form af præferencelån eller indrømmelse af brugsrettigheder til jord, til en del af produktionen. Det følger heraf, at en eksplicit tilskyndelse til udvikling af højtydende glasfibervarer ikke, retligt eller faktisk, kan udelukke erhvervsgrenen for basisfiberglasvarer fra den overordnede strategiske politik om at tilskynde virksomhederne til at blive bedre til at udvikle nye produkter, forbedre produkternes teknologiske indhold og merværdi samt opdatere og opgradere produkterne hurtigere.

               (76)

               Det følger af ovenstående, at påstanden om, at den pågældende vare ikke er en del af den tilskyndede erhvervsgren er ubegrundet, og den afvises derfor.

               (77)

               Det fremgår endvidere af »Decision No 40 of the State Council on Promulgating and Implementing the »Temporary Provisions on Promoting the Industrial Structure Adjustment««, som sammen med »Temporary Provisions on Promoting the Industrial Structure Adjustment« benævnes »afgørelse nr. 40«, at den kinesiske regering aktivt vil støtte udviklingen af forskellige typer erhvervsgrene (16).

               (78)

               Selv om afgørelse nr. 40 ikke udtrykkeligt henviser til erhvervsgrenen for varer af glasfiberfilamenter eller mere generelt til erhvervsgrenen for nye materialer, pålægger den alle finansieringsinstitutter kun at yde kreditstøtte til tilskyndede projekter og lægger op til, at der gennemføres »andre præferentielle politikker for tilskyndede projekter« (17). Det kan derfor konkluderes, at bestemmelserne i afgørelse nr. 40 fandt anvendelse på erhvervsgrenen for varer af glasfiberfilamenter.

               (79)

               Den kinesiske regering hævdede, at afgørelse nr. 40 kun indebærer, at tilskyndede erhvervsgrene bør modtage kreditstøtte »ifølge kreditprincipperne«, og at det ikke kan udledes, at sådan støtte skal gives på et præferentielt grundlag.

               (80)

               Undersøgelsen har vist, at virksomhederne i stikprøven var omfattet af præferencelånepolitikkerne. Nogle af de tabsgivende virksomheder modtog endog fortsat finansiering på præferencevilkår. Kommissionen afviser derfor den kinesiske regerings påstand om, at udlån til erhvervsgrenen for varer af glasfiberfilamenter skete »ifølge kreditprincipperne«. Det vigtigste er fortsat, at alle finansieringsinstitutter ifølge afgørelse nr. 40 skal yde kredit til tilskyndede erhvervsgrene, der omfatter erhvervsgrenen for varer af glasfiberfilamenter, og at støtten faktisk ydes på præferencevilkår.

               (81)

               Endvidere giver »The National Outline for the Medium and Long-term Science and Technology Development (2006–2020)« tilsagn om at »give førsteprioritet til politikfinansiering«, »tilskynde de finansielle institutter til at yde præferentiel kreditstøtte til store nationale videnskabelige og teknologiske industrialiseringsprojekter«, at »tilskynde de finansielle institutter til at forbedre og styrke de finansielle tjenester for højteknologiske virksomheder« og at »gennemføre præferentielle beskatningspolitikker til fremme af højteknologiske virksomheder«.

               (82)

               Fremstilling af varer af glasfiberfilamenter falder ind under beskrivelsen af en højteknologisk virksomhed, hvilket fremgår af antallet af producenter med status af højteknologisk virksomhed og virksomhed med ny teknologi i Kina. Undersøgelsen viste faktisk, at nogle af virksomhederne i stikprøven fik certifikatet for højteknologiske virksomheder og virksomheder med ny teknologi, som kunne drage fordel af præferencebehandlingen i ovennævnte »National Outline for the Medium and Long-term Science and Technology Development (2006-2020)«.

         2.   Manglende samarbejdsvilje og brug af de foreliggende faktiske oplysninger

   2.1.   Anvendelsen af bestemmelserne i antisubsidiegrundforordningens artikel 28, stk. 1, på en eksporterende producent

               (83)

               Ved kontrolbesøget hos en af virksomhederne i Kina blev det afsløret, at virksomheden havde ændret det reviderede regnskab, der oprindeligt var blevet indgivet til Kommissionen i virksomhedens svar på antisubidiespørgeskemaet. Virksomheden oplyste ikke dette frivilligt, og det blev først afsløret, at der fandtes et andet revideret regnskab, da virksomheden blev anmodet om at forelægge et originalt eksemplar af regnskabet. Endvidere forelå det nye regnskab kun på kinesisk. Da det er i strid med de internationale revisionsstandarder (nr. 560: vedrørende »efterfølgende begivenheder«) at udsende to sæt regnskaber, fremhævede kontrolholdet, at dette vakte alvorlig bekymring, da det såede tvivl om de indsendte regnskabers troværdighed. Virksomheden forklarede, at det reviderede regnskab, der oprindeligt var blevet indsendt i svaret på spørgeskemaet, indeholdt fejl, og det var derfor blevet udskiftet med en ny version udstedt af det samme revisionsfirma samt tilbagedateret og genudstedt med samme løbenummer som det oprindelige regnskab, der var blevet destrueret.

               (84)

               Efter kontrolbesøget, og efter at det »andet« regnskab var blevet oversat, sendte Kommissionen et brev til virksomheden, hvori den anførte de specifikke og detaljerede grunde til, at den mente, at nogle af de oplysninger, der var angivet i spørgeskemaet, ikke kunne anses for verificerede. Virksomheden fik at vide, at Kommissionen kunne beslutte at basere sine konklusioner på de foreliggende faktiske oplysninger i henhold til antisubsidiegrundforordningens artikel 28, stk. 1, og fik lejlighed til at fremsætte bemærkninger.

               (85)

               Virksomheden fremsatte bemærkninger både skriftligt og ved en høring med høringskonsulenten. Dens svar antydede, at der fandtes endnu et (tredje) revideret regnskab (i det format, der anvendes for børsnoterede selskaber). Selv om der tilsyneladende ikke var væsentlige forskelle mellem det »andet« og det »tredje« regnskab, var sidstnævnte dog langt mere detaljeret og omfattende. Det var allerede blevet udstedt, og selv om det var tilgængeligt for virksomheden ved kontrolbesøget (18), blev Kommissionen heller ikke rettidigt oplyst om eksistensen af dette regnskab i forbindelse med kontrollen. I modsætning til de andre regnskaber indeholdt denne »tredje« udgave udtrykkeligt og detaljeret alle de subsidier (herunder deres retsgrundlag), som virksomheden havde modtaget i løbet af UP. Det havde derfor været yderst nyttigt at kunne undersøge dette regnskab ved kontrolbesøget for at efterkontrollere alle de indsendte oplysninger vedrørende de enkelte subsidieordninger, som virksomheden har benyttet sig af.

               (86)

               De reviderede regnskaber er nødvendige for en korrekt kontrol af de oplysninger, virksomheden har givet Kommissionen, om bl.a. tilskud, lån, brugsret til jord, skatteudsættelser osv.

               (87)

               Som beskrevet ovenfor udviste virksomheden manglende samarbejdsvilje, og skabte en alvorlig hindring for en korrekt kontrol af de oplysninger, der var indgivet til Kommissionen, som derfor ikke tilfredsstillende kunne kontrollere de modtagne oplysninger om bl.a. omfanget af de subsidier, som virksomheden havde modtaget. Følgelig kunne Kommissionen ikke nå til rimeligt nøjagtige resultater, særlig med hensyn til omfanget af modtagne subsidier.

               (88)

               Det vurderes, at virksomheden forelagde vildledende oplysninger og ikke samarbejdede tilstrækkeligt. Kommissionen besluttede derfor at anvende bestemmelserne i antisubsidiegrundforordningens artikel 28, stk. 1. Da virksomheden var del en del af en gruppe, fandt antisubsidiegrundforordningens artikel 28, stk. 1, anvendelse på hele gruppen.

               (89)

               Med henblik på at fastslå omfanget af subsidier for gruppen anvendte Kommissionen imidlertid de faktiske oplysninger fra de to virksomheder i gruppen, der havde samarbejdet fuldt ud i forbindelse med begge undersøgelser, og hvis oplysninger ansås for at være pålidelige med hensyn til omfanget af subsidier til de to virksomheder. Med hensyn til den virksomhed i gruppen, der fremlagde vildledende oplysninger, blev omfanget af subsidier fastslået på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger. For at fastslå omfanget af subsider for den retlige enhed var de foreliggende faktiske oplysninger, som Kommissionen gjorde brug af, det højeste subsidieringsniveau i hver subsidieordning for enhver af de retlige enheder, der tilhører virksomhederne eller gruppen af virksomheder i stikprøven, jf. betragtning 30, og som havde samarbejdet fuldt ud i undersøgelsen.

               (90)

               Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede klageren, at den metode, der blev anvendt til at beregne omfanget af subsidieringen for gruppen, ikke var korrekt. Klageren fremførte, at da subsidiemargenen for gruppen er summen af de højeste konstaterede subsidiemargener for de enkelte subsidieordninger for de samarbejdsvillige virksomheder, bør den være langt højere.

               (91)

               Denne påstand er baseret på en misforståelse. Den metode, der anvendes til at beregne subsidieringens omfang, jf. betragtning 89, blev kun anvendt på den virksomhed (inden for gruppen), som fremlagde vildledende oplysninger, og ikke for gruppen som helhed. Påstanden blev derfor afvist.

               (92)

               Den virksomhed, der gav vildledende oplysninger, eksporterede ikke den pågældende vare. Inden for gruppen var det en af de forretningsmæssigt forbundne virksomheder, der eksporterede den pågældende vare. Denne virksomhed samarbejdede dog fuldt ud i forbindelse med begge undersøgelser og forelagde pålidelige oplysninger om gruppens eksportpris. De indsendte oplysninger blev derfor brugt til Kommissionens endelige konklusioner i den undersøgelse.

               (93)

               Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede den eksporterende producent, at Kommissionen fejlagtigt havde anvendt bestemmelserne i antisubsidiegrundforordningens artikel 28, stk. 1.

               (94)

               For det første hævdede producenten, at Kommissionen i det brev, der blev sendt til virksomheden, hvori den redegjorde for den nærmere begrundelse for den foreslåede anvendelse af bestemmelserne i antisubsidiegrundforordningens artikel 28, stk. 1, ikke nævnte, at den ikke kunne verificere oplysningerne om subsidier. Kommissionen kan derfor ikke påberåbe sig denne argumentation i sine endelige konklusioner, da virksomheden ikke havde fået lejlighed til at udtale sig om argumentet.

               (95)

               Denne påstand kan ikke godtages. I skrivelsen anførte Kommissionen klart, at den »ikke kan konkludere, at oplysningerne om omfanget af de subsidier, [virksomheden] havde modtaget, var verificerede«. Under alle omstændigheder blev virksomheden fuldt ud informeret om begrundelsen for at anvende de bedste foreliggende faktiske oplysninger i det endelige fremlæggelsesdokument og fik mulighed for at fremsætte bemærkninger hertil, hvilket den også gjorde.

               (96)

               For det andet hævdede den eksporterende producent, at selv hvis Kommissionen anvendte bestemmelserne i antisubsidiegrundforordningens artikel 28, stk. 1, burde Kommissionen ikke bruge oplysninger fra andre virksomheder som grundlag for at fastsætte subsidieringens omfang, men burde snarere basere sig på virksomhedens faktiske reviderede regnskaber, da de stadig giver de »bedst egnede« og »mest hensigtsmæssige« oplysninger om omfanget af virksomhedens subsidiering.

               (97)

               Som forklaret i betragtning 83-88 nærer Kommissionen alvorlig tvivl om troværdigheden af de fremlagte regnskaber og kunne derfor ikke forlade sig på dem for at kontrollere omfanget af subsidiering for forskellige ordninger og/eller subsidieprogrammer, såsom præferencelån og brugsrettigheder til jord mod utilstrækkeligt vederlag. Pålidelige reviderede regnskaber er af afgørende betydning for at verificere nøjagtigheden og fuldstændigheden af de fremlagte oplysninger. Kommissionen måtte derfor gøre brug af de bedste foreliggende faktiske oplysninger for at fastsætte subsidieringens omfang, og det var i dette tilfælde de verificerede oplysninger om relevante subsidieordninger fra andre samarbejdsvillige enheder. Påstanden afvises derfor.

               (98)

               Virksomheden hævdede også, at Kommissionen fejlagtigt anvendte de internationale regnskabsstandarder (»IAS«) som et kriterium for at afvise de reviderede regnskaber. Der bør ifølge virksomheden skelnes mellem reviderede regnskabers funktion og relevansen af IAS i en vurdering af markedsøkonomisk behandling i antidumpingsager på den ene side og antisubsidiesager på den anden side. En overtrædelse af IAS kan derfor ikke begrunde anvendelsen af bestemmelserne i antisubsidiegrundforordningens artikel 28, stk. 1.

               (99)

               Kommissionen bemærker, at den overtrædelse af IAS, der blev konstateret i løbet af undersøgelsen, ikke i sig selv lå til grund for anvendelsen af bestemmelserne i antisubsidiegrundforordningens artikel 28, stk. 1. Årsagen var det forhold, at forskellige versioner af de reviderede regnskaber blev fremsendt til Kommissionen, hvilket rejste tvivl om deres troværdighed, og dette førte Kommissionen til den konklusion, at andre oplysninger om subsidieringens omfang, ikke kunne verificeres. Påstanden afvises derfor.

               (100)

               Virksomheden hævdede også, at Kommissionens metode til beregning af subsidiemargenen, der bestod i at anvende den højeste udligningstoldsats for hver ordning som beregnet for hver samarbejdsvillig retlig enhed (og ikke hver gruppe) var uberettiget. Virksomheden påstod, at denne metode er fejlbehæftet, da virksomheder inden for samme gruppe kan beslutte at samle subsidier i en specifik enhed til fordel for hele gruppen.

               (101)

               Som forklaret i betragtning 89 anvendte Kommissionen ved beregningen af subsidieringens omfang inden for gruppen de faktiske oplysninger fra de to andre virksomheder i gruppen, som var samarbejdsvillige i forbindelse med begge undersøgelser, da den beregnede subsidieringens omfang for hele gruppen. De foreliggende faktiske oplysninger blev kun anvendt på én retlig enhed i gruppen, der gav vildledende oplysninger. For at fastlægge subsidieringens omfang for en retlig enhed inden for gruppen fandt Kommissionen, at det var mest hensigtsmæssigt at basere beregningerne på samme niveau i selskabsstrukturen og tage det højeste subsidieniveau, der blev konstateret for enhver af de retlige enheder (inden for gruppen, hvis relevant), der tilhører virksomhederne eller grupperne af virksomheder i stikprøven. Påstanden afvises derfor.

         2.2.   Anvendelsen af bestemmelserne i antisubsidiegrundforordningens artikel 28, stk. 1, på statsejede banker

               (102)

               Ingen af de statsejede banker i Kina samarbejdede med Kommissionen. De blev opfordret til at forelægge de nødvendige oplysninger med henblik på antisubsidieundersøgelsen ved at udfylde et spørgeskema. Kommissionen underrettede derfor den kinesiske regering om, at den ville overveje at basere sine konklusioner på de foreliggende faktiske oplysninger i henhold til antisubsidiegrundforordningens artikel 28, stk. 1, for så vidt angik oplysningerne om de statsejede banker.

               (103)

               I svaret på Kommissionens skrivelse og senere efter fremlæggelsen af oplysninger gjorde den kinesiske regering indsigelser mod anvendelsen af antisubsidiegrundforordningens artikel 28, stk. 1, for så vidt angik de oplysninger, der blev anmodet om fra de statsejede banker. Den fremførte, at den kinesiske regering havde fremlagt en stor mængde oplysninger i denne undersøgelse. Kommissionen var imidlertid af den opfattelse, at oplysningerne ikke fuldstændig kunne gøre det ud for et svar fra de statsejede banker på de specifikke spørgeskemaer. Den kinesiske regering bestred ikke, at bankerne ikke havde indsendt svar på spørgeskemaet, ej heller at bankerne var statsejede. Kommissionen måtte derfor gøre brug af de foreliggende faktiske oplysninger vedrørende de statsejede banker for at drage sine konklusioner.

         3.   Undersøgte ordninger

               (104)

               Kommissionen sendte spørgeskemaer til den kinesiske regering, der omfattede spørgeskemaer til de statsejede banker, og de eksporterende producenter i stikprøven og udbad sig oplysninger om ordninger, som angiveligt indebar ydelse af subsidier til erhvervsgrenen for varer af glasfiberfilamenter: Nedenstående ordninger blev undersøgt:

                           a)

                           Præferencelån, garantier og forsikringer til erhvervsgrenen for varer af glasfiberfilamenter:

                                       —

                                       Præferencelån

                                       —

                                       Eksportkreditstøtteordninger

                                       —

                                       Eksportgarantier og forsikringer for nye materialer

                                       —

                                       Fordele i form af adgang til offshore-holdingselskaber og regeringens tilbagebetaling af lån

                           b)

                           Tilskudsprogrammer:

                                       —

                                       Subsidier til udvikling af »Famous Brands« og »China World Top Brands«

                                       —

                                       Tilskud fra centralregeringen

                                       —

                                       Tilskud fra regeringsorganer på subcentralt niveau

                                       —

                                       »Funds for outward expansion of industries in Guangdong Province«

                           c)

                           Statslig tilvejebringelse af ressourcer mod utilstrækkeligt vederlag:

                                       —

                                       Statslig levering af elektricitet

                                       —

                                       Statslig levering af vand

                                       —

                                       Statslig levering af råstoffer

                                       —

                                       Statslig indrømmelse af jord mod utilstrækkeligt vederlag

                           d)

                           Skattefritagelses- og skattenedsættelsesprogrammer for indkomstskat og andre direkte skatter:

                                       —

                                       »Two Free/Three Half«-programmet for virksomheder med udenlandsk kapital (FIE'er)

                                       —

                                       Nedsættelse af indkomstskat for eksportorienterede FIE'er

                                       —

                                       Indkomstskattefordele for FIE'er baseret på geografisk beliggenhed

                                       —

                                       Programmer med lokal indkomstskattefritagelse og -lempelse for »produktive« FIE'er

                                       —

                                       Skattelempelser for FIE'er, der køber kinesisk udstyr

                                       —

                                       Skattefradrag for forskning og udvikling gennemført af FIE'er

                                       —

                                       Skattegodtgørelse for geninvestering af overskud fra FIE'er i eksportorienterede virksomheder

                                       —

                                       Præferenceskat for FIE'er, der anerkendes som virksomheder med højteknologi eller ny teknologi

                                       —

                                       Skattenedsættelser for højteknologiske virksomheder og virksomheder med ny teknologi, som deltager i bestemte projekter

                                       —

                                       Præferentiel indkomstbeskatning for virksomheder i den nordøstlige region

                                       —

                                       Guangdong-provinsens skatteprogrammer

                                       —

                                       Skattefritagelse af dividende mellem kvalificerede kinesiske virksomheder

                                       —

                                       Nedsatte selskabsskattesatser

                           e)

                           Programmer vedrørende indirekte skatter og importtold:

                                       —

                                       Momsfritagelse for anvendelse af importeret udstyr

                                       —

                                       Momsnedsættelse for FIE'er, der køber udstyr produceret i Kina

                                       —

                                       Fritagelse for moms og told på køb af anlægsaktiver under »Foreign Trade Development«-programmet

         4.   Præferencelån, anden finansiering, garantier og forsikringer

   4.1.   Præferencelån

   a)   Indledning

               (105)

               Konklusioner vedrørende statsejede banker blev truffet på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, jf. antisubsidiegrundforordningens artikel 28, stk. 1, som forklaret i afsnit C.2.2.

         b)   Retsgrundlag

               (106)

               Følgende love indeholder bestemmelser om begunstigede låneordninger i Kina: The Law of the PRC on Commercial Banks (»bankloven«) [2003], The General Rules on Loans udstedt af People's Bank of China (den kinesiske nationalbank) den 28. juni 1996 og statsrådets afgørelse nr. 40.

         c)   Resultater af undersøgelsen

         Tilstedeværelse af et subsidie

               (107)

               Selv om de kinesiske myndigheder kun har forelagt begrænsede oplysninger om aktiebesiddelse/ejerskab for bankerne i Kina, er det i undersøgelsen fastslået, på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, at det kinesiske finansmarked er kendetegnet ved betydelig påvirkning og kontrol fra regeringens side. I forbindelse med analysen af, hvorvidt bankerne har fået overdraget eller udøver statslig myndighed (dvs. de er offentlige organer), anvendte Kommissionen alle tilgængelige oplysninger om ikke bare statens ejerskab af bankerne, men også andre kendetegn som statslig tilstedeværelse i bestyrelserne, statslig påvirkning af og kontrol med bankernes aktiviteter, gennemførelsen af statens politikker eller interesser, samt hvorvidt enhederne er oprettet som følge af lovgivningen.

               (108)

               På grundlag af de foreliggende oplysninger kan det konkluderes, at de helt statsejede banker med en bestyrelse, der domineres af den kinesiske regering, har den største markedsandel og er de dominerende aktører på det kinesiske finansmarked. Statsejede banker er underkastet retlige regler, som bl.a. forudsætter, at de udøver deres udlånsvirksomhed i henhold til behovene i den nationale økonomi, yder kreditstøtte til tilskyndede projekter (19) eller prioriterer udviklingen af erhvervsgrene med højteknologi og ny teknologi (20).

               (109)

               Et andet tegn på den kinesiske regerings involvering i det kinesiske finansmarked er den rolle, som den kinesiske nationalbank spiller ved fastlæggelsen af de specifikke begrænsninger for fastsættelsen af rentesatserne og deres udsving (21). De finansielle institutter anmodes om at indrømme rentesatser inden for et vist interval i forhold til den kinesiske nationalbanks referencerentesats. For præferencelån må rentesatserne ikke bevæge sig opad. Begrænsninger på lånerentesatser og de lofter, der blev indført på indlånsområdet, skaber en situation, hvor bankerne har garanteret adgang til billig kapital (på grund af reguleringen af indlånsrenter) og er i stand til at yde lån til udvalgte erhvervsgrene på gunstige vilkår i overensstemmelse med den statslige politik om at instruere bankerne i at yde særlig støtte til visse tilskyndede og/eller højteknologiske erhvervsgrene, såsom erhvervsgrenen for varer af glasfiberfilamenter.

               (110)

               Kommissionen anmodede den kinesiske regering om at uddybe definitionen og ordlyden i cirkulære 251 og i den tidligere lovgivning (Circular of the PBOC concerning expansion of Financial Institution's Loan Interest Rate Float Range — YinFa [2003] No. 250). Som beskrevet i afsnit C.2.2 forelagde den kinesiske regering imidlertid ikke disse cirkulærer. Den kinesiske regering hævdede imidlertid, at cirkulære 250 blev ophævet ved cirkulære 251, og at den nedre udlånsrente blev afskaffet med virkning fra juli 2013, og at staten derfor ikke er involveret i banksektoren.

               (111)

               Afskaffelsen af den nedre udlånsrente indtraf dog i undersøgelsesperioden. Den kinesiske nationalbank påvirkede altså de statsejede bankers fastsættelse af rentesatser i størstedelen af undersøgelsesperioden. I forbindelse med undersøgelsen blev der desuden ikke konstateret nogen umiddelbar virkning af afskaffelsen af lånene til producenterne i stikprøven. Under alle omstændigheder er den nedre rente, der var gældende i undersøgelsesperioden, ikke den eneste grund til, at Kommissionen anser statsejede banker for offentlige organer.

               (112)

               Resultaterne af antisubsidieundersøgelserne vedrørende solcellepaneler (22) og solcelleglas (23), hvor det blev konstateret, at statsejede banker i Kina optræder som offentlige organer (jf. betragtning 158-168 i forordningen om solcellepaneler og betragtning 73 i forordningen om solcelleglas), er også foreliggende faktiske oplysninger i denne undersøgelse med hensyn til de statsejede bankers status som offentlige organer. Disse faktiske omstændigheder kan sammenfattes som følger.

                           —

                           Statsejede banker har den største markedsandel og er de dominerende aktører på markedet i Kina.

                           —

                           Ud fra de foreliggende faktiske oplysninger er statsejede banker kontrolleret af regeringen i form af ejerskab og administrativ kontrol af deres kommercielle adfærd, herunder grænserne for de rentesatser, de kan tilbyde.

                           —

                           Bankloven og andre love og forskrifter pålægger banker at yde lån i henhold til behovene i den nationale økonomi, yde kreditstøtte til tilskyndede projekter og prioritere højteknologiske virksomheder og virksomheder, der anvender ny teknologi.

               (113)

               På baggrund af ovenstående konkluderes det, at de statsejede banker udøver offentlige funktioner på vegne af den kinesiske regering, nemlig obligatorisk fremme af visse økonomiske sektorer i tråd med statslig planlægning og politiske dokumenter. Det omfattende statslige ejerskab i de statsejede banker bekræfter, at bankerne er under statens kontrol i forbindelse med udøvelsen af deres offentlige hverv. Den kinesiske regering udøver væsentlig kontrol over statsejede banker via regeringens allestedsnærværende indgriben i den finansielle sektor og kravet om, at statsejede banker skal følge regeringens politik. De statsejede banker anses derfor for at være offentlige organer, da de ejer, besidder og udøver offentlig myndighed.

               (114)

               Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede den kinesiske regering denne konklusion, idet den hævdede, at Kommissionen ikke havde anført grundene til, at den anså statsejede banker for offentlige organer. Kommissionen finder det godtgjort, at de faktiske omstændigheder, der er anført i ovenstående betragtninger, begrunder den konklusion, at statsejede banker er offentlige organer.

               (115)

               Mens langt størstedelen af lånene til de eksporterende producenter i stikprøven stammer fra statsejede banker, viste undersøgelsen, at en mindre mængde lån ydes af privatejede banker. Kommissionen analyserede derfor, hvorvidt den kinesiske regering overdrager til og/eller pålægger privatejede banker i Kina at yde præferencelån til producenter af varer af glasfiberfilamenter. jf. antisubsidiegrundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iv).

               (116)

               I banklovens artikel 34 instrueres bankerne også i at »udøve deres lånevirksomhed i henhold til nationaløkonomiens og samfundsudviklingens behov og i samme ånd som statens industripolitikker« (24).

               (117)

               Undersøgelsen viste, at de rentesatser, der blev anvendt af statsejede og private banker, generelt var meget ens for så vidt angår de eksporterende producenter i stikprøven. Dette tyder på, at statsejede banker, som er de dominerende aktører på bank- og lånemarkedet i Kina, fastsætter rentesatsen, og at private banker blot følger de satser, der fastsættes af de statsejede banker (offentlige organer).

               (118)

               Under disse omstændigheder konkluderes det, at de private banker ikke fastsætter deres satser uafhængigt af statslig indgriben, og at privatejede bankers lånestrategi er pålagt af den kinesiske regering.

               (119)

               Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede den kinesiske regering Kommissionens fortolkning af banklovens artikel 34, idet den fremførte, at »Kommissionen i artikel 34a indfortolker en mening, som tydeligvis ikke kan tilskrives den«. Den kinesiske regering har henledt Kommissionens opmærksomhed på andre artikler i bankloven, nemlig artikel 4, 5 og 7, som skal sikre, at lån ydes uden indblanding og efter en kreditvurdering.

               (120)

               Kommissionen erkender, at disse artikler findes, men mener, at de bør forstås og læses i lyset af bestemmelserne i artikel 34. Der mindes i denne forbindelse om, at hverken den kinesiske regering, bankerne eller de berørte virksomheder i stikprøven kunne påvise, at lån blev ydet uden indblanding eller med en reel kreditvurdering. Tværtimod fremgik det af undersøgelsen, at en af de eksporterende producenter led tab, men den havde ikke desto mindre været i stand til at opnå lån fra banker til normale rentesatser uden noget tillæg for risiko i forbindelse med dens vanskelige finansielle situation.

               (121)

               Kommissionen konkluderer derfor, at staten overdrager det til og pålægger privatejede banker at indrømme præferentiel finansiering på samme måde som de statsejede banker, og dette betyder derfor, at der foreligger et finansielt bidrag som omhandlet i antisubsidiegrundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iv).

         Specificitet

               (122)

               Størstedelen af de banker, der ydede lån til de samarbejdsvillige eksporterende producenter, er statsejede banker og kontrolleres i sidste instans af den kinesiske regering. Disse omfatter de store forretningsbanker og politisk styrede banker i Kina såsom China Development Bank, EXIM Bank, Agricultural Bank of China, Bank of China, China Construction Bank og Industrial and Commercial Bank of China.

               (123)

               Kommissionen bemærker endvidere, at den kinesiske regering retter præferencelåneordninger mod et begrænset antal erhvervsgrene. Eksempelvis fremgår det af afgørelse nr. 40, at den kinesiske regering aktivt vil støtte udviklingen af erhvervsgrenen for nye materialer, og erhvervsgrenen for varer af glasfiberfilamenter anses for at være en erhvervsgren for nye materialer. Alle finansieringsinstitutter instrueres også i kun at yde kreditstøtte til tilskyndede projekter, som er den kategori, hvortil projekterne vedrørende glasfiberfilamenter hører. Nævnte afgørelse lover også gennemførelse af »andre præferencepolitikker vedrørende de tilskyndede projekter«.

               (124)

               Den kinesiske regering hævdede, at Kommissionen fejlagtigt har påberåbt sig afgørelse nr. 40, da den pågældende vare ikke er klassificeret som en tilskyndet erhvervsgren. Selv hvis det antages, at erhvervsgrenen er en tilskyndet erhvervsgren, hævdede regeringen endvidere, at påberåbelsen af afgørelse nr. 40 ikke kan udvides til at omfatte en industri, som ikke er opført i afgørelse nr. 9 (»Industrial Restructuring Guidance Catalogue 2011«).

               (125)

               De eksporterende producenter i stikprøven tilhører kategorien af tilskyndede erhvervsgrene, jf. betragtning 67-76, og erhvervsgrene med højteknologi og ny teknologi. Særligt fiberglas og varer deraf samt ovne til E-glasfremstilling er i modsætning til regeringens påstand desuden udtrykkeligt opført i kapitel XII, punkt 6, i afgørelse nr. 9 (25). Påstanden er derfor ubegrundet.

         Fordel

               (126)

               Der foreligger en fordel i den udstrækning, at de statslige lån eller lån fra private organer, der har fået overdraget statslige funktioner eller er under statslig kontrol, ydes på mere favorable vilkår, end låntageren ellers kunne opnå på markedet.

         Behovet for en referencesats

               (127)

               Kommissionen søgte at efterprøve de kreditrisikovurderinger, der var foretaget af banker, der lånte penge til de eksporterende producenter i stikprøven i undersøgelsesperioden. Nogle af de eksporterende producenter led tab. Ikke desto mindre kunne de opnå banklån til referencesatsen uden nogen opjustering på grund af risikoen i forbindelse med forværringen af deres finansielle situation. Kommissionen har derfor grund til at anfægte, hvorvidt lån til virksomheder for glasfiberfilamenter var baseret på en indgående risikovurdering, og til at anfægte den rentesats, der blev fastsat i den forbindelse.

               (128)

               Da de kinesiske bankers udlån afspejler væsentlig statslig indgriben i banksektoren og ikke afspejler rentesatserne på et fungerende bankmarked, blev der beregnet en egnet markedsreferencesats ud fra den nedenfor beskrevne metode. Som følge af den kinesiske regerings manglende samarbejdsvilje har Kommissionen endvidere måttet gøre brug af de foreliggende faktiske oplysninger for at beregne en egnet referencerentesats.

               (129)

               Ved beregningen af en passende reference for lån i RMB anses det for rimeligt at anvende de kinesiske rentesatser, som justeres, så de afspejler en normal markedsrisiko. I en situation, hvor eksportørernes aktuelle finansielle tilstand er blevet konstateret på et forvredet marked for banklån, og der ikke foreligger nogen pålidelige oplysninger fra de kinesiske banker om målingen af risikoen og udarbejdelsen af kreditvurderinger, anses det for nødvendigt ikke at tage de kinesiske eksportørers kreditværdighed for pålydende, men at foretage en opjustering, som afspejler det forvredne kinesiske markeds potentielle indvirkning på deres finansielle situation.

               (130)

               Det samme gælder for lån denomineret i udenlandsk valuta. BB-forrentede erhvervsobligationer med relevante pålydender, der er udstedt i UP, blev benyttet som referenceværdi.

               (131)

               Som forklaret ovenfor blev både den kinesiske regering og de samarbejdsvillige eksporterende producenter anmodet om at fremlægge oplysninger om de kinesiske bankers udlånspolitik og om, hvordan lånene blev indrømmet de eksporterende producenter. Sådanne oplysninger blev dog ikke forelagt. I lyset af den manglende samarbejdsvilje, de foreliggende faktiske oplysninger og i henhold til antisubsidiegrundforordningens artikel 28, stk. 6, skønnes det korrekt at antage, at alle virksomheder i Kina kun tildeles den højeste rating for »non-investment grade«-obligationer (BB hos Bloomberg), og at anvende den »merpræmie«, der normalt er forbundet med obligationer udstedt af virksomheder med denne rating, på den kinesiske nationalbanks almindelige udlånssats.

               (132)

               Til beregning af referencerentesatsen for lån til virksomhederne i stikprøven i UP blev en risikopræmie derfor beregnet ved at anvende forskellen mellem rentesatserne for obligationer udstedt af virksomheder med BB-rating og obligationer udstedt af virksomheder med AAA-rating (som er kreditvurderingen for obligationer udstedt af den kinesiske regering), som registreret af Bloomberg. Denne risikopræmie blev derefter lagt til PBOC's offentliggjorte udlånsrenter for BB-ratede obligationer under hensyn til lånenes løbetid.

               (133)

               Fordelen for de eksporterende producenter blev derefter beregnet som forskellen mellem den faktisk betalte rente i UP af virksomhederne og den rente, der ville være blevet betalt, hvis referencerentesatsen var blevet anvendt på lånene. Fordelen blev derefter udtrykt som en procentdel af hver af de samarbejdsvillige eksporterende producenters samlede omsætning.

               (134)

               Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede den kinesiske regering, at Kommissionen ikke burde have brugt en referencesats til beregningen af fordelen, idet den hævdede, at lånene blev ydet på markedsvilkår, og der blev derfor ikke givet nogen fordel.

               (135)

               Som forklaret i betragtning 127-130, er det kinesiske marked for banklån forvredet, og Kommissionen mener derfor, at anvendelsen af en referencesats er fuldt berettiget.

               (136)

               Desuden hævdede den kinesiske regering, at Kommissionens valg af netop denne referencesats ikke var tilstrækkeligt begrundet.

               (137)

               Ved beregningen af en passende reference for lån mener Kommissionen, at det er rimeligt at anvende de kinesiske rentesatser, som justeres, så de afspejler en normal markedsrisiko. I en situation, hvor eksportørernes aktuelle finansielle tilstand er blevet konstateret på et forvredet marked, og der ikke foreligger nogen pålidelige oplysninger fra de kinesiske banker om målingen af risikoen og udarbejdelsen af kreditvurderinger, anses det for nødvendigt at foretage en opjustering, som afspejler det forvredne kinesiske markeds potentielle indvirkning på deres finansielle situation.

         d)   Konklusion

               (138)

               Ud fra undersøgelsens resultater konkluderer Kommissionen, at erhvervsgrenen for varer af glasfiberfilamenter i Kina nød godt af præferencelån i UP både fra statsejede banker og fra private banker. Finansieringen af erhvervsgrenen for varer af glasfiberfilamenter udgør et subsidie i henhold til antisubsidiegrundforordningen, da

                           a)

                           staten yder et finansielt bidrag, jf. artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i),

                           b)

                           staten overdrager eller pålægger varetagelse af funktioner, jf. artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iv), og

                           c)

                           der derved opnås en fordel, jf. artikel 3, stk. 2.

               (139)

               Da der er tale om et finansielt bidrag, en fordel for eksporterende producenter og specificitet, betragtes dette subsidie som udligningsberettiget.

         e)   Beregning af subsidiebeløbet

               (140)

               Ifølge antisubsidiegrundforordningens artikel 6, litra b), bør fordelen ved præferencelån beregnes som forskellen mellem den rente, der er betalt, og den rente, der ville skulle betales for et tilsvarende lån på markedsvilkår, som virksomheden faktisk kunne opnå på markedet. Som anført fastsatte Kommissionen i mangel af en anvendelig risikovurdering en markedsreferencesats for sammenlignelige lån på markedsvilkår.

               (141)

               Fordelen blev beregnet for UP som forskellen mellem den faktisk betalte rente i UP og den rente, der ville skulle betales ifølge referencesatsen.

               (142)

               En af de eksporterende producenter hævdede, at Kommissionen havde anvendt en forkert rentesats for virksomhedens faktiske betaling for et lån ved beregningen af fordelen. Påstanden blev accepteret, og Kommissionen reviderede beregningen. Den reviderede beregning havde dog ingen virkning for den konstaterede subsidiemargen.

               (143)

               De subsidiemargener, der blev beregnet for de eksporterende producenter i stikprøven ud fra denne metode, er følgende:

                           Præferencelån

                           Virksomhedens navn

                           Subsidiemargen

                           Chongqing Polycomp International Corporation

                           6,3 %

                           Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (26)

                           2,6 %

                           Jushi Group Co., Ltd Jushi Group Chengdu Co., Ltd Jushi Group Jiujiang Co., Ltd

                           7,4 %

         4.2.   Andre præferencelåneordninger

               (144)

               I UP modtog de eksporterende producenter i stikprøven ingen finansielle bidrag i henhold til de øvrige præferentielle låneordninger, der er anført i afsnit C.3.

         5.   Tilskudsprogrammer

               (145)

               I undersøgelsesperioden modtog virksomhederne i stikprøven ingen finansielle bidrag fra »Famous Brands«, »China World Top Brands« eller »Funds for Outward Expansion of Industries in Guangdong Province«.

         5.1.   Særlige tilskudsprogrammer og tilskud

   a)   Indledning

               (146)

               Virksomhederne i stikprøven modtog engangstilskud fra forskellige offentlige myndigheder på forskellige niveauer, hvilket medførte en fordel i UP. Disse tilskud anses for at falde ind under påstanden om tilskudsprogrammer i klagen, da det i klagen hævdedes, at producenterne af varer af glasfiberfilamenter modtog engangstilskud fra de regionale og lokale myndigheder, og at de herved opnåede en fordel, da midlerne blev modtaget uden behørig undersøgelse.

               (147)

               Kommissionen tilbød høringer med den kinesiske regering vedrørende disse specifikke tilskud.

               (148)

               Den kinesiske regering modsatte sig høringerne, idet den hævdede, at det ikke ville være i overensstemmelse med aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger, da sådanne høringer bør finde sted, før undersøgelsen indledes, og at det ville medføre en uforholdsmæssig stor byrde for de kinesiske myndigheder at kontrollere oplysningerne for hver enkel ordning.

               (149)

               De fleste tilskud drejede sig om ubetydelige beløb. Kommissionen undersøgte dem derfor ikke yderligere.

               (150)

               Kommissionen undersøgte dog et bestemt, forholdsvist stort beløb til at bygge sovesale til virksomhedens ansatte, der var ydet til en af virksomhederne i stikprøven, og som den mente var forbundet med påstandene vedrørende programmer i klagen.

         b)   Konklusion

               (151)

               Det ovenfor omhandlede tilskud var et ad hoc-tilskud, hvilket tydeligt viste, at det ikke var tilgængeligt for andre virksomheder, og det var derfor et specifikt tilskud som defineret i antisubsidiegrundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a). Ud fra den dokumentation, der blev indsamlet om modtagelsen af dette tilskud, og i mangel af andre oplysninger anser Kommissionen tilskuddet for at være et subsidie, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), og artikel 3, stk. 2, og at den eksporterende producent derved opnåede en fordel.

               (152)

               Efter fremlæggelsen af oplysningerne hævdede den virksomhed, der modtog tilskuddet, at det blev tildelt virksomheden for renovering af anlægsaktiver, som afskrives over 50 år. Derfor bør subsidiet fordeles over en periode på 50 år, og kun den del på 1/50, som svarer til den fordel, der er opnået i UP, bør tages i betragtning i forbindelse med beregningen af subsidiemargenen.

               (153)

               Virksomheden fremlagde ingen beviser, der berettiger en afskrivningsperiode på 50 år for investeringer i anlægsaktiver, i dette tilfælde en bygning, der anvendes som sovesal for personalet. Den faktiske afskrivningsperiode for en virksomheds anlægsaktiver er normalt meget kortere og udgør en periode på 10 til 20 år. På dette grundlag er den fordel, der er opnået ved dette tilskud, ubetydelig og bør derfor ikke udlignes.

         6.   Fritagelses- og Nedsættelsesprogrammer for direkte skatter

   6.1.   Programmet »Two Free/Three Half« for virksomheder med udenlandsk kapital (FIE'er)

   a)   Indledning

               (154)

               Programmet »Two Free/Three Half« giver FIE'er ret til ikke at betale selskabsskat de to første år og til kun at betale 12,5 % i stedet for 25 % de næste tre år.

         b)   Retsgrundlag

               (155)

               Retsgrundlaget for dette program er artikel 8 i Income Tax Law of the People's Republic of China for Enterprises with Foreign Investment and Foreign Enterprises (»FIE Tax Law«) og artikel 72 i Rules for the Implementation of the Income Tax Law of the People's Republic of China on Enterprises with Foreign Investment and Foreign Enterprises. Ifølge den kinesiske regering blev dette program indstillet i henhold til artikel 57 i Enterprise Income Tax Law (»EIT Law«) af 2008, med en overgangsperiode indtil udgangen af 2012. Loven gør det derfor klart, at der ville være en fordel ved dette program i skatteåret 2012.

         c)   Resultater af undersøgelsen

               (156)

               Programmet »Two Free/Three Half« medførte fordele for virksomhederne i regnskabsåret 2012, hvorefter programmet ifølge den kinesiske regering er blevet trukket tilbage. Under alle omstændigheder var ingen af virksomhederne i stikprøven en udenlandsk ejet virksomhed, der kunne være omfattet af denne ordning i UP.

         d)   Konklusion

               (157)

               Virksomhederne i stikprøven modtog ingen finansielle bidrag under dette program i UP. Det fremgik endvidere af undersøgelsen, at ordningen er blevet trukket tilbage af den kinesiske regering.

         6.2.   Højteknologiske virksomheder og virksomheder med ny teknologi (High and New Technology Enterprises)

   a)   Indledning

               (158)

               Dette program gør det muligt for virksomheder, der kan påvise, at de opfylder et bestemt sæt kriterier for at blive anerkendt som en »High and New Technology Enterprise«, at opnå en nedsættelse af selskabsskatten til 15 % i forhold til normalsatsen på 25 %.

         b)   Retsgrundlag

               (159)

               Retsgrundlaget for dette program er artikel 28, stk. 2, i Enterprise Income Tax Law af 2008 (»EIT-loven«) sammenholdt med »Administrative Measures for the Determination of High and New Technology Enterprises« (Guo Ke Fa Huo [2008] No. 172), og artikel 93 i Regulations on the Implementation of Enterprise Income Tax Law sammenholdt med Notice of the State Administration of Taxation on the issues concerning the Payment of Enterprise Income Tax by High and New Technology Enterprises (Guo Shui Han [2008] No. 985).

         c)   Resultater af undersøgelsen

               (160)

               Dette program gælder for High and New Technology Enterprises, der er anerkendt som sådan af den kinesiske regering. For at være berettiget til at benytte dette program skal virksomhederne have centrale uafhængige intellektuelle ejendomsrettigheder og opfylde følgende krav, der er fastlagt i retsgrundlaget, og som kan sammenfattes som følger:

                           a)

                           Deres produktion skal være omfattet af varedækningen for varer inden for »High-Tech Fields with Key State Support«.

                           b)

                           Deres samlede udgifter til FoU skal tegne sig for 3-6 % af de samlede salgsindtægter.

                           c)

                           Deres indtægter fra højteknologiske varer og varer baseret på ny teknologi skal tegne sig for over 60 % af de samlede salgsindtægter.

                           d)

                           Det personale, der beskæftiger sig med FoU, skal tegne sig for 10 % af det samlede personale.

                           e)

                           De øvrige krav i »2008 Administrative Measures for High and New Tech Enterprises« skal være opfyldt.

               (161)

               Det konstateredes, at nogle af de eksporterende producenter i stikprøven anvendte dette program og dermed kun betalte 15 % i selskabsskat i stedet for 25 %. Disse virksomheder havde ansøgt om at være New and High Technology Enterprises og modtaget officiel meddelelse om, at de opfyldte programmets kriterier og derfor havde ret til at udfylde deres selvangivelser i overensstemmelse hermed.

         d)   Konklusion

               (162)

               Kommissionen er af den opfattelse, at denne ordning er et subsidie, jf. antisubsidiegrundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2, fordi der ydes et finansielt bidrag i form af indtægter, der ikke opkræves af den kinesiske regering, og hvorved de berørte virksomheder opnår en fordel. Fordelen for modtagerne svarer til skattebesparelsen.

               (163)

               Dette subsidie er specifikt, jf. antisubsidiegrundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), da det er begrænset til virksomheder, der modtager certificering som High and New Tech Enterprises og opfylder alle kravene i de administrative foranstaltninger fra 2008. De berørte eksporterende producenter i stikprøven havde modtaget en sådan certificering. Der er ikke fastlagt nogen objektive kriterier for støtteberettigelsen i lovgivningen eller af den støttetildelende myndighed.

               (164)

               Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede den kinesiske regering Kommissionens konklusioner og fastholdt, at kriterierne for støtteberettigelse er objektive og gælder for alle virksomheder i Kina. De opfylder derfor ikke kriteriet om specificitet.

               (165)

               Kommissionen kan ikke acceptere denne påstand. Tilskuddet er kun til rådighed for virksomheder med særlige karakteristika (High and New Technology Enterprises), og ikke for alle virksomheder og alle sektorer. Støtteberettigelsen er heller ikke automatisk, men afhænger af udstedelse af et certifikat for High and New Technology Enterprise, som tildeles efter en skønsmæssig procedure af den kompetente myndighed. Ordningen er derfor specifik.

               (166)

               Kommissionen betragter derfor dette subsidie som udligningsberettiget.

         e)   Beregning af subsidiebeløbet

               (167)

               Kommissionen har beregnet det udligningsberettigede subsidiebeløb som forskellen mellem det skattebeløb, der normalt skulle betales i UP, og det skattebeløb, der faktisk er betalt i UP af de berørte virksomheder.

                           Højteknologiske virksomheder og virksomheder med ny teknologi (High and New Technology Enterprises)

                           Virksomhedens navn

                           Subsidiemargen

                           Chongqing Polycomp International Corporation

                           0,0 %

                           Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (27)

                           1,3 %

                           Jushi Group Co., Ltd Jushi Group Chengdu Co., Ltd Jushi Group Jiujiang Co., Ltd

                           0,8 %

         6.3.   Indkomstskattenedsættelser for FIE'er, der køber udstyr fremstillet i Kina

   a)   Indledning

               (168)

               Programmet giver en virksomhed mulighed for at kræve skattelettelser for køb af indenlandsk fremstillet produktionsudstyr, hvis et projekt er foreneligt med den kinesiske regerings industripolitikker. En skattelempelse på op til 40 % af købsprisen for indenlandsk fremstillet udstyr kan anvendes på den gradvise forhøjelse af skattetilsvaret i forhold til forrige år.

         b)   Retsgrundlag

               (169)

               Retsgrundlaget for dette program er Provisional measures on enterprise income tax credit for investment in domestically produced equipment for technology renovation projects af 1. juli 1999 og Notice of the State Administration of Taxation on Stopping the Implementation of the Enterprise Income Tax Deduction and Exemption Policy of the Investments of an Enterprise in Purchasing Home-made Equipment, No. 52 [2008] of the State Administration of Taxation, som trådte i kraft pr. 1. januar 2008.

         c)   Resultater af undersøgelsen

               (170)

               Den kinesiske regering hævdede, at dette program blev afsluttet fra januar 2008 i overensstemmelse med nævnte notat nr. 52. Undersøgelsen viste dog, at en af virksomhederne i stikprøven fik støtte fra programmet i UP.

         d)   Konklusion

               (171)

               Dette program er et subsidie, eftersom det medfører et finansielt bidrag i form af indtægter, som den kinesiske regering giver afkald på, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Dette program giver modtagerne en fordel svarende til størrelsen af skattegodtgørelsen i henhold til betydningen i antisubsidiegrundforordningens artikel 3, stk. 2. Dette subsidie er specifikt, jf. antisubsidiegrundforordningens artikel 4, stk. 4, litra b), idet skattegodtgørelsen er betinget af brugen af indenlandske frem for importerede varer.

         e)   Beregning af subsidiebeløbet

               (172)

               Kommissionen har beregnet det udligningsberettigede subsidiebeløb som forskellen mellem det skattebeløb, der normalt skulle betales i UP, og det skattebeløb, der faktisk er betalt i UP af de berørte virksomheder.

               (173)

               Den subsidiesats, der blev fastsat i undersøgelsesperioden for Jiangsu Changhai Group i forbindelse med dette subsidie, er på 0,2 %.

               (174)

               Efter fremlæggelsen af oplysninger påstod en eksporterende producent, at den ikke var berettiget til finansielle bidrag i henhold til ordningen »Indkomstskattenedsættelser for FIE'er, der køber udstyr fremstillet i Kina«, da den ikke er en virksomhed med udenlandsk kapital. Kommissionen har derfor fejlagtigt tilskrevet den en fordel i henhold til denne ordning på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger. Den hævdede også, at der var mindre regnefejl. Begge påstande blev accepteret, og beregningen af subsidiemargenen blev justeret i overensstemmelse hermed.

         6.4.   Andre fritagelsesordninger og nedsættelsesprogrammer for direkte skatter

               (175)

               Skattefradraget for udgifter til FoU blev også undersøgt. Denne foranstaltning omfattede dog ubetydelige beløb. Kommissionen undersøgte den derfor ikke yderligere.

               (176)

               I UP modtog de eksporterende producenter i stikprøven ingen finansielle bidrag i henhold til de i afsnit C.3 anførte øvrige fritagelsesordninger for indirekte skatter.

         7.   Ordninger vedrørende indirekte skat og importtold

   7.1.   Momsfritagelse og nedsættelse af importtold for brug af importeret udstyr

   a)   Indledning

               (177)

               Dette program medfører fritagelse for moms og importtold til fordel for FIE'er eller nationale virksomheder ved import af kapitaludstyr, de bruger i deres produktion. For at få adgang til fritagelsen må udstyret ikke være opført på en liste over ikke-berettiget udstyr, og den ansøgende virksomhed skal indhente et certifikat som statstilskyndet projekt udstedt af de kinesiske myndigheder eller NDRC i overensstemmelse med den relevante lovgivning om investering, skat og told.

         b)   Retsgrundlag

               (178)

               Retsgrundlaget for denne ordning er Circular of the State Council on Adjusting Tax Policies on Imported Equipment, Guo Fa No. 37/1997, Notice of the Ministry of Finance, the General Administration of Customs and the State Administration of Taxation on the Adjustment of Certain Preferential Import Duty Policies, Announcement of the Ministry of Finance, the General Administration of Customs and the State Administration of Taxation [2008] No. 43, Notice of the NDRC on the relevant issues concerning the Handling of Confirmation letter on Domestic or Foreign-funded Projects encouraged to develop by the State, No. 316 2006 of 22 February 2006 og Catalogue on Non-duty-exemptible Articles of importation for either FIEs or domestic enterprises, 2008.

         c)   Resultater af undersøgelsen

               (179)

               Alle virksomheder i stikprøven var omfattet af denne ordning.

         d)   Konklusion

               (180)

               Denne ordning betragtes som et tilskud i form af indtægter, som den kinesiske regering giver afkald på, i henhold til artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), da FIE'er og andre subsidieberettigede nationale virksomheder var fritaget for moms og/eller andre skyldige afgifter. Det medfører derfor en fordel for de modtagende virksomheder, jf. antisubsidiegrundforordningens artikel 3, stk. 2. Ordningen er specifik, jf. antisubsidiegrundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), da den lovgivning, i henhold til hvilken den subsidieydende myndighed udøver sin virksomhed, begrænser adgangen til virksomheder, der investerer i bestemte aktivitetskategorier, som er nærmere bestemt i lovgivningen, og som hører til den tilskyndede kategori eller den begrænsede kategori B i Catalogue for the guidance of industries for foreign investment and technology transfer, eller som er på linje med Catalogue of key industries, products and technologies the development of which is encouraged by the State.

               (181)

               Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede den kinesiske regering Kommissionens konklusioner og fastholdt, at kriterierne for støtteberettigelse er objektive og gælder for alle virksomheder i Kina. De opfylder derfor ikke kriteriet om specificitet. Den kinesiske regering oplyste imidlertid ikke nogen særlige bestemmelser i lovgivningen, der underbyggede dens synspunkter, og fremlagde ingen afgørende beviser for, at støtteberettigelsen er automatisk.

               (182)

               Den kinesiske regering og en af de eksporterende producenter hævdede også, at Kommissionen ikke kan udligne eventuelle momsfordele, som de tre virksomheder i stikprøven måtte have modtaget, da tidligere momsfritagelser ikke længere kunne udlignes med virkning fra 2009. Selv om der antages en gennemsnitlig afskrivningsperiode på 5-10 år for det pågældende importerede udstyr, ville den påståede fordel enten udløbe før indførelsen af foranstaltningerne eller sandsynligvis ikke fortsætte i hele den femårige periode for foranstaltningerne.

               (183)

               Kommissionen bemærker, at afskrivningsperioden for en del af det importerede udstyr er meget længere end 10 år og i nogle tilfælde kan vare 15 eller 20 år. Kommissionen har under alle omstændigheder ikke udlignet fordele, der følger af køb efter 2009 af importeret udstyr. Desuden anerkender den kinesiske regering, at virksomhederne stadig kunne drage fordel af ordningen »kort tid efter« indførelsen af foranstaltningerne. Påstanden afvises derfor.

         e)   Beregning af subsidiebeløbet

               (184)

               Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet ud fra den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Den fordel, som modtagerne har opnået, anses for at bestå i den fritagne moms og told for importeret udstyr. For at sikre, at det udligningsberettigede beløb kun dækkede UP, blev fordelen afskrevet over udstyrets levetid efter den eksporterende producents normale regnskabsprocedurer.

               (185)

               Den subsidiesats, der blev fastsat i UP for de eksporterende producenter i stikprøven i forbindelse med denne ordning, er på:

                           Momsfritagelse og nedsættelse af importtold for brug af importeret udstyr

                           Virksomhed/gruppe

                           Subsidiesats

                           Chongqing Polycomp International Corporation

                           0,5 %

                           Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (28)

                           0,1 %

                           Jushi Group Co., Ltd Jushi Group Chengdu Co., Ltd Jushi Group Jiujiang Co., Ltd

                           0,5 %

         7.2.   Andre fritagelsesordninger og nedsættelsesprogrammer for indirekte skatter

               (186)

               I UP modtog de eksporterende producenter i stikprøven ingen finansielle bidrag i henhold til de øvrige skattefritagelsesordninger, der er anført i afsnit C.3.

         8.   Statslig levering af varer og tjenester mod utilstrækkeligt vederlag

   8.1.   Levering af råstoffer, levering af elektricitet, levering af vand

               (187)

               Der blev ikke konstateret nogen subsidier forbundet med køb af råstoffer, vand eller elektricitet fra de stikprøveudvalgte eksporterende producenters side i UP.

         8.2.   Indrømmelse af brugsret til jord

   a)   Indledning

               (188)

               Virksomheder kan ikke købe jord direkte i Kina, men kun købe en brugsret til jord af de lokale myndigheder.

         b)   Retsgrundlag

               (189)

               Ifølge Kinas lov om administration af jord tilhører al jord folket og kan ikke købes eller sælges, men loven fastsætter, på hvilke vilkår brugsretten til jord kan sælges til virksomheder ved budrunder eller auktioner.

         c)   Resultater af undersøgelsen

               (190)

               I princippet ville et auktionssystem tillade markedet at vurdere prisen på brugsretten til et bestemt stykke jord, og derfor ville prisen blive fastsat uafhængigt. Den kinesiske regering anførte imidlertid, at den under alle omstændigheder fastsætter minimumspriser for hver jordklasse (jord klassificeres fra 1 til 15 ud fra kvaliteten af jordstykket), under hvilke prisen på brugsretten til jord ikke kan falde.

               (191)

               Den kinesiske regering kontrollerer også udbuddet af jordstykker ved at fastsætte kvoter for de jordarealer, for hvilke der kan sælges brugsret til jord til industrielle formål eller boligformål pr. provins pr. år.

               (192)

               Under alle omstændigheder fandt Kommissionen intet bevis for, at der var blevet afholdt en auktion, hvor der uafhængigt var blevet fastsat en pris på brugsretten til jorden for hver enkelt brugsret til jord, der var blevet erhvervet af de eksporterende producenter i stikprøven. Den eksporterende producent, der fik tildelt jorden, afgav bud på startprisen, og da producenten var den eneste bydende, blev denne tildelt brugsretten til jorden. Efter fremlæggelsen af oplysninger erklærede den kinesiske regering, at den er uenig i Kommissionens konklusion om, at der ikke findes et fungerende marked for salg af brugsret til jord i Kina. Den fremlagde dog ikke nye argumenter til støtte for dette synspunkt.

               (193)

               Resultaterne af undersøgelsen bekræfter, at situationen vedrørende salg og køb af jord i Kina er uklar og ugennemsigtig, og at priserne ofte fastsættes vilkårligt af myndighederne. Myndighederne fastsætter priserne i henhold til vurderingssystemet for jord i byområder, hvor det kræves, at de blandt andre kriterier også skal tage hensyn til industripolitikken ved prissætning af industrigrunde (29).

               (194)

               Uafhængige offentligt tilgængelige oplysninger viser også, at jord i Kina stilles til rådighed til priser, der ligger under de normale markedspriser (30).

               (195)

               Virksomhederne i stikprøven betalte derfor rent faktisk den pris, der fastsættes af den kinesiske regering. Brugsretten til jord leveres mod utilstrækkeligt vederlag sammenlignet med en markedsreferencesats, jf. afsnit e).

               (196)

               Situationen vedrørende jord i Kina er også behandlet i et arbejdsdokument fra IMF, som bekræfter, at indrømmelse af brugsrettigheder til jord til kinesiske virksomheder ikke overholder markedsvilkårene (31).

         d)   Konklusion

               (197)

               Kommissionen konkluderer, at den kinesiske regerings indrømmelse af brugsret til jord bør betragtes som et subsidie, jf. antisubsidiegrundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iii), og artikel 3, stk. 2, i form af levering af varer, hvorved virksomhederne opnår en fordel. Da det ikke fremgik af undersøgelsen, at der findes et fungerende marked for salg af brugsret til jord i Kina, viser brugen af en ekstern referencepris (jf. litra e)), at det beløb, som eksportørerne i stikprøven har betalt for brugsretten til jord, ligger under markedsprisen.

               (198)

               Subsidiet er specifikt, jf. antisubsidiegrundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a) og c), fordi statsrådets afgørelse nr. 40 kræver, at de offentlige myndigheder sikrer, at der indrømmes jord til tilskyndede erhvervsgrene, som varer af glasfiberfilamenter tilhører, som forklaret nærmere i betragtning 67-82. Artikel 18 i afgørelse nr. 40 gør det klart, at erhvervsgrene, der er begrænset (»restricted«), ikke får adgang til brugsret til jord.

         e)   Beregning af subsidiemargenen

               (199)

               Fordelen beregnes som forskellen mellem den pris, der blev betalt for brugsretten til jord, og en passende ekstern referencepris.

               (200)

               Kommissionen betragter Kinesisk Taipei som en egnet ekstern reference af følgende årsager:

                           a)

                           det sammenlignelige niveau for økonomisk udvikling, BNP og den økonomiske struktur i Kinesisk Taipei og de fleste provinser og byer i Kina, hvor de eksporterende producenter i stikprøven er beliggende

                           b)

                           den fysiske nærhed mellem Kina og Kinesisk Taipei

                           c)

                           den høje grad af industriel infrastruktur i både Kinesisk Taipei og mange provinser i Kina

                           d)

                           de stærke økonomiske bånd og den omfattende grænseoverskridende handel mellem Kinesisk Taipei og Kina

                           e)

                           den store befolkningstæthed i mange af provinserne i Kina og Kinesisk Taipei

                           f)

                           ligheden mellem typen af jord og transaktioner, som anvendes til at beregne den relevante reference i Kinesisk Taipei og Kina, samt

                           g)

                           de fælles demografiske, sproglige og kulturelle særtræk ved Kinesisk Taipei og Kina.

               (201)

               Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede den kinesiske regering anvendelsen af Kinesisk Taipei som reference og påstod, at befolkningstætheden i Kinesisk Taipei er mange gange højere end i Kina, hvilket bevirker, at jordsituationen og priserne i de to lande ikke er sammenlignelige. Af de mange grunde, der er redegjort for i den foregående betragtning, mener Kommissionen dog, at referencen er blevet valgt på et rimeligt grundlag.

               (202)

               Efter fremlæggelsen af oplysninger indvendte en af de eksporterende producenter i stikprøven, at anvendelsen af Kinesisk Taipei ikke var egnet til de økonomiske vilkår i den pågældende provins, hvor den var beliggende, men foreslog ikke et alternativ. Den hævdede også, at den fysiske nærhed mellem Kina og Taipei ikke bør betragtes som et gyldigt kriterium for valget af netop denne reference, men underbyggede ikke sin påstand. Da der ikke blev foreslået alternative referencer, bekræftes anvendelsen af Kinesisk Taipei.

               (203)

               Alle disse faktorer taget i betragtning konkluderede Kommissionen, at priserne på brugsret til jord i Kina, hvis der herskede markedsvilkår, for de eksporterende producenter i stikprøven ville være meget lig priserne på jord i Kinesisk Taipei.

               (204)

               Gennemsnitlige jordpriser i Kinesisk Taipei for 2012 blev taget fra Industrial Bureau of the Ministry of Economic Affairs og justeret bagud for inflation og vækst i BNP for at fastsætte en referencepris på jord i hvert kalenderår. Da brugsretten til jord gælder i 50 år og afskrives på dette grundlag, bliver fordelen i UP 1/50 af forskellen mellem referenceprisen og den pris, der faktisk er betalt.

               (205)

               Den subsidiesats, der blev fastlagt for indrømmelse af jord mod utilstrækkeligt vederlag, er som følger:

                           Indrømmelse af jord mod utilstrækkeligt vederlag

                           Virksomhedens navn

                           Subsidiemargen

                           Chongqing Polycomp International Corporation

                           2,9 %

                           Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (32)

                           1,6 %

                           Jushi Group Co., Ltd Jushi Group Chengdu Co., Ltd Jushi Group Jiujiang Co., Ltd

                           1,6 %

         9.   Konklusion vedrørende subsidiering

               (206)

               Kommissionen har beregnet det udligningsberettigede subsidiebeløb i henhold til antisubsidiegrundforordningens bestemmelser for de undersøgte virksomheder ordning for ordning og lagt disse tal sammen med henblik på at beregne et samlet subsidiebeløb for hver eksporterende producent i UP.

               (207)

               Til beregning af de samlede subsidiemargener beregnede Kommissionen først den procentvise subsidiering, nemlig subsidiebeløbet i forhold til virksomhedens samlede omsætning. Denne procentsats blev derefter anvendt til at beregne det subsidie, der blev ydet til eksport af den pågældende vare til Unionen i UP.

               (208)

               Derefter blev subsidiebeløbet pr. ton af den pågældende vare, som blev eksporteret til Unionen i UP, beregnet og nedenstående margener beregnet som en procentdel af cif-værdien af samme eksport pr. ton.

               (209)

               I overensstemmelse med antisubsidiegrundforordningens artikel 15, stk. 3, beregnes den samlede subsidiemargen for de samarbejdsvillige virksomheder, der ikke indgik i stikprøven, på grundlag af den vejede gennemsnitlige subsidiemargen for de samarbejdsvillige virksomheder i stikprøven med undtagelse af den gruppe, som den eksporterende producent, der er omfattet af bestemmelserne i artikel 28, stk. 1, tilhører.

                           Virksomhedens navn

                           Subsidiemargen

                           Chongqing Polycomp International Corporation

                           9,7 %

                           Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (33)

                           5,8 %

                           Jushi Group Co., Ltd Jushi Group Chengdu Co., Ltd Jushi Group Jiujiang Co., Ltd

                           10,3 %

                           Andre samarbejdsvillige virksomheder

                           10,2 %

         D.   SKADE

   1.   EU-produktion og EU-erhvervsgren

               (210)

               Samme vare blev fremstillet af otte EU-producenter i undersøgelsesperioden. De udgør »EU-erhvervsgrenen«, jf. antidumpinggrundforordningens artikel 4, stk. 1, og antisubsidiegrundforordningens artikel 9, stk. 1.

               (211)

               Den samlede EU-produktion i undersøgelsesperioden blev fastsat til at være mellem 530 000 og 580 000 ton. Kommissionen fastsatte tallet på grundlag af alle de foreliggende oplysninger om EU-erhvervsgrenen, som den havde modtaget fra APFE. Tre EU-producenters produktionsanlæg blev udtaget til at indgå i stikprøven, jf. betragtning 17, og de tegnede sig for 52 % af den samlede EU-produktion af samme vare.

               (212)

               Da oplysningerne i klagen/anmodningen om en fornyet undersøgelse indeholdt de faktiske makroøkonomiske indikatorer for klagerne/ansøgerne, og da kun et meget begrænset antal af EU-producenter ikke var blandt klagerne/ansøgerne, forekommer det hensigtsmæssigt ikke at oplyse de faktiske aggregerede makroøkonomiske indikatorer for alle EU-producenterne, da det så ville være muligt for en berørt part at udlede de manglende virksomhedsspecifikke tal for de producenter, der ikke var blandt klagerne/ansøgerne.

               (213)

               Efter den endelige fremlæggelse gjorde den kinesiske regering indsigelse mod den fortrolige behandling og oplysningerne af intervaller for det samlede EU-forbrug og de andre makroøkonomiske skadesindikatordata.

               (214)

               Efter anmodning derom, og når der gives en god begrundelse, har Kommissionen pligt til at respektere de fortrolige data fra de producenter, som ikke var klagere. Fremlæggelsen af de nøjagtige makroøkonomiske indikatorer ville gøre det muligt at identificere fortrolige data fra sådanne producenter og ville skade deres interesser. Påstanden afvises derfor.

         2.   EU-forbruget

               (215)

               Kommissionen fastsatte EU-forbruget på grundlag af i) EU-erhvervsgrenens salgsmængde på EU-markedet ud fra oplysninger fra APFE og ii) importen fra tredjelande ud fra oplysninger fra Eurostat (Comext).

               (216)

               EU-forbruget udviklede sig således:

                  Tabel 1

                  EU-forbrug (i ton)

                           2010

                           2011

                           2012

                           Undersøgelsesperiode

                           Samlet EU-forbrug

                           700 000-750 000

                           680 000-730 000

                           710 000-760 000

                           720 000-770 000

                              Indeks (2010 = 100)

                              100

                              97

                              101

                              103

                              Kilde: Oplysninger fra APFE, Eurostat (Comext)

               (217)

               Mellem 2010 og UP faldt EU-forbruget med 3 %.

               (218)

               Efter den endelige fremlæggelse hævdede en bruger, at EU-forbruget faldt med næsten 30 % i 2009. I den sammenhæng hævder brugeren, at en stigning på 3 % fra 2010 ikke er væsentlig. Kommissionen betegnede imidlertid ikke denne stigning som væsentlig, men bemærkede, at forbruget steg i den betragtede periode.

         3.   Import fra det pågældende land

   3.1.   Den dumpede og subsidierede imports omfang og markedsandel

               (219)

               Nedenstående analyse omfatter både den dumpede og subsidierede import, hvor de samme producenter i Kina og den samme UP er anvendt.

               (220)

               Importmængden fra Kina af den pågældende vare udviklede sig som følger:

                  Tabel 2

                  Importmængde (ton), markedsandel

                           2009

                           2010

                           2011

                           2012

                           Undersøgelsesperiode

                           Importmængde (ton)

                           98 916

                           152 514

                           109 172

                           125 781

                           130 958

                              Indeks (2010 = 100)

                              65

                              100

                              72

                              82

                              86

                              Indeks (2009 = 100)

                              100

                              154

                              110

                              127

                              132

                           Markedsandel

                           13-18 %

                           19-24 %

                           13-18 %

                           15-20 %

                           15-20 %

                              Indeks (2010 = 100)

                              87

                              100

                              73

                              81

                              83

                              Indeks (2009 = 100)

                              100

                              115

                              84

                              93

                              97

                              Kilde: Eurostat (Comext)

               (221)

               Importmængden fra Kina faldt med 14 % i den betragtede periode, og markedsandelen faldt med 17 %. Imidlertid er 2010 ikke et egnet referenceår, og der kan foretages en mere nøjagtig analyse af importtendenserne ved også at tage det foregående år, 2009, i betragtning, jf. ovenstående tabel. 2010 var præget af, at EU-importører foretog omfattende lageropkøb af kinesiske varer af glasfiberfilamenter, før der blev indført midlertidig told i september 2010. Undersøgelsen viste, at der i de første ni måneder af 2010 blev importeret langt større mængder end sædvanligt fra Kina. Importen fra Kina beløb sig til ca. 99 000 ton i 2009, mens den i 2010 lå på over 152 000 ton og derefter faldt i 2011 til ca. 109 000 ton. Der er en klar stigning i importen fra 2009 og frem. Fra 2011 steg importen fra Kina med 20 % med hensyn til mængde, hvilket medførte en genvundet markedsandel på 2 procentpoint.

               (222)

               Adskillige parter gentog deres påstande om, at importen fra Kina og dens markedsandel faldt mellem 2010 og udgangen af UP, og at der derfor ikke er påvist en mærkbar stigning i importen som krævet i antidumpingaftalens artikel 3, stk. 2, og SCM-aftalens artikel 15, stk. 2. De hævder desuden, at 2009 ikke er et egnet referenceår af følgende grunde: i) Der er intet retsgrundlag i antidumpinggrundforordningen og antisubsidiegrundforordningen, og Mexico-Steel Pipes and Tubes Panel fastslog, at »en undersøgelsesmyndighed ikke må benytte tidsmæssige underinddelinger inden for en periode«, ii) der er ikke belæg for påstanden om, at importen i 2010 var resultatet af lageropkøb, og iii) data for 2009 er ikke blevet taget i betragtning i forbindelse med andre aspekter af skadesvurderingen, og vurderingen er derfor ikke objektiv.

               (223)

               For så vidt angår den første og den tredje påstand fastsætter antidumpinggrundforordningen og antisubsidiegrundforordningen, som er den gældende lovgivning, ikke nærmere, hvilken periode der skal tages i betragtning for at kunne analysere tendenser. Intet forhindrer derfor, at 2009 kan tages i betragtning for at analysere tendenserne i importen fra Kina. Dette betyder ikke, at analysen ikke er objektiv; det fuldender tværtimod analysen af EU-erhvervsgrenens situation. Kun med hensyn til de specifikke skadesindikatorer for importen fra Kina blev 2009 taget i betragtning ud over den betragtede periode som forklaret i betragtning 219. For de øvrige skadesindikatorer var der ingen objektiv grund til ikke at tage alle år i den betragtede periode fuldt ud i betragtning.

               (224)

               For så vidt angår den anden påstand ses virkningen af lageropkøb meget klart i de månedlige importoplysninger fra den database, der er oprettet i overensstemmelse med antidumpinggrundforordningens artikel 14, stk. 6 (jf. figur 1) (34). Inden indførelsen af de midlertidige foranstaltninger steg importen af den pågældende vare fra Kina kraftigt i andet og tredje kvartal af 2010 (til forbrug inden udgangen af 2010/begyndelsen af 2011 på grund af den begrænsede holdbarhed). Dette indtraf ikke sammen med en tilsvarende stigning i forbruget, hvilket tyder på, at denne import skete med henblik på oplagring i afventning af de foranstaltninger, der skulle indføres. Den kinesiske regering gav ikke en anden forklaring på denne forhøjelse, og Kommissionen kan derfor med rimelighed antage, at lageropkøb fandt sted før indførelsen af midlertidige foranstaltninger ved udgangen af 2010. Dette understreges yderligere af det forhold, at den månedlige import fra Kina i perioden mellem de midlertidige og endelige foranstaltninger (fjerde kvartal 2010 og første kvartal af 2011) var meget lav. Da foranstaltningerne blev sat ned i den endelige fase (i marts 2011), steg den månedlige import igen til et stabilt niveau.

                  Figur 1

                  Import af den pågældende vare fra Kina (månedlig mængde)

                  Kilde: Databasen i henhold til artikel 14, stk. 6.

         3.2.   Priser på dumpingimporten og den subsidierede import

               (225)

               Priserne på importen fra Kina (ekskl. gældende antidumpingtold) udviklede sig som følger:

                  Tabel 3

                  Importpriser

                           2010

                           2011

                           2012

                           Undersøgelsesperiode

                           Gennemsnitlig cif-pris i EUR/ton

                           911

                           877

                           892

                           834

                              Indeks (2010 = 100)

                              100

                              96

                              98

                              92

                              Kilde: Eurostat (Comext)

               (226)

               Cif-priserne på importen fra Kina (ekskl. gældende antidumpingtold) gik fra 911 EUR/ton til 834 EUR/ton i den betragtede periode. Dette udgør et fald på 8 % i løbet af den betragtede periode.

               (227)

               Den kinesiske regering og en bruger hævdede, at det var misvisende at sammenligne de gennemsnitlige importpriser uden at analysere varesammensætningen. Den kinesiske regering hævdede endvidere, at størstedelen af importen fra Kina bestod af den billigste varetype, dvs. rovings.

               (228)

               I modsætning til påstanden blev der taget fuldt hensyn til varesammensætningen i analysen, da Kommissionen sammenlignede de kinesiske eksporterende producenters salgspriser med de stikprøveudvalgte EU-producenters salgspriser for hver varetype. Den samme fremgangsmåde blev fulgt i den oprindelige undersøgelse.

               (229)

               Efter den endelige fremlæggelse anmodede den kinesiske regering om, at der blev anvendt priser på importen fra Kina pr. varetype i tabel 3, eftersom der blev anvendt data pr. varetype til underbuds- og skadesberegningerne.

               (230)

               Den gennemsnitlige pris på importen fra Kina fra tabel 3 anvendes til at vise tendensen i den betragtede periode. Til dette formål (at vise tendenser) er det passende at anvende gennemsnitlige priser. Til bestemmelsen af underbuds- og skadesmargenerne blev der anvendt data pr. varetype.

               (231)

               For at bestemme prisunderbuddet i UP blev de vejede gennemsnitlige salgspriser for hver varetype, som EU-producenterne i stikprøven solgte til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet, justeret til ab fabrik, sammenlignet med de tilsvarende vejede gennemsnitlige priser pr. varetype for import fra de kinesiske producenter i stikprøven ved salg til den første uafhængige kunde på EU-markedet, som fastsat på cif-basis, med passende justeringer for told, antidumpingtold og omkostninger efter import. Prissammenligningen blev foretaget for de enkelte varetyper for transaktioner i samme handelsled. Resultatet af sammenligningen blev udtrykt som en procentdel af de stikprøveudvalgte EU-producenters vejede gennemsnitspris ab fabrik i undersøgelsesperioden. Det viste, at en kinesisk storeksportør til Unionen havde en underbudsmargen på 2 % på trods af de gældende antidumpingforanstaltninger (og toldafgifter), der blev lagt til importprisen. Langt størstedelen af den øvrige import blev foretaget til priser, der svarede til EU-priserne.

               (232)

               Efter den endelige fremlæggelse hævdede en af de eksporterende producenter, at der var visse unøjagtigheder vedrørende cif-værdien af 3 varekodenumre.

               (233)

               Påstanden var korrekt, og Kommissionen har justeret cif-værdierne, hvilket førte til en mindre ændring af underbuds- og målprisunderbudsmargenerne for denne eksporterende producent (jf. betragtning 440).

               (234)

               Flere parter hævdede, at der ikke var noget væsentligt prisunderbud i UP. De anførte, at en underbudsmargen på 2 % for en enkelt eksportør er tæt på bagatelgrænsen og ikke kan betragtes som væsentligt. De henviser også til Kommissionens praksis, hvor begrænsede prisunderbud eller prisunderbud på 6 % vurderedes ikke at have nogen virkning på det generelle prisniveau i Unionen på grund af den begrænsede eksportmængde.

               (235)

               På trods af den nuværende antidumpingtold forekommer underbud stadig. Henvisningen til Kommissionens praksis er vildledende. I tilfældet med »svært natriumcarbonat« (35) fandt man, at prisunderbuddet på 6 % næsten ingen indvirkning havde haft på det generelle prisniveau på grund af den begrænsede importmængde kombineret med en markedsandel på 1,4 % for eksportlandet. Til sammenligning er Kinas markedsandel i UP på mellem 15 % og 20 %. Sagen om »visse optiske laserbaserede læsesystemer« (36) drejede sig om begrænsede prisunderbud for den pågældende import i betragtning af i) en større stigning i EU-forbruget (129 %) og ii) den pågældende vares art, en ikke-homogen vare med mange forskellige egenskaber og tekniske forskelle og præget af en hastig teknologisk udvikling. I de aktuelle undersøgelser er markedet for den pågældende vare af en helt anden art, og omfanget af prisunderbuddet skal derfor betragtes i denne særlige markedssammenhæng. Den pågældende vare er en homogen basisvare, der bruges til forstærkning, på et marked, som er ret stabilt. Et sådant marked er mere følsomt over for prisforskelle, og selv en mindre prisforskel kan have stor indvirkning på markedet. Den omstændighed, at ingen større underbud fandt sted, ændrer derfor ikke Kommissionens konklusioner. Dette aspekt blev tværtimod fuldt ud taget i betragtning ved vurderingen. Under alle omstændigheder vurderes hver enkelt sag individuelt, skadesbilledet består af mange faktorer, og ingen kan have en afgørende betydning.

         4.   EU-erhvervsgrenens økonomiske situation

               (236)

               I overensstemmelse med antidumpinggrundforordningens artikel 3, stk. 5, og antisubsidiegrundforordningens artikel 8, stk. 4, omfattede undersøgelsen af indvirkningen af dumpingimporten og den subsidierede import på EU-erhvervsgrenen en vurdering af alle de økonomiske forhold, der havde indflydelse på EU-erhvervsgrenens situation i den betragtede periode.

               (237)

               Der blev, jf. betragtning 17-25, anvendt stikprøveudtagning i undersøgelsen af den eventuelle skade, der er forvoldt EU-erhvervsgrenen.

               (238)

               I forbindelse med skadesundersøgelsen skelnede Kommissionen mellem makroøkonomiske og mikroøkonomiske skadesindikatorer. Kommissionen evaluerede de makroøkonomiske indikatorer på grundlag af oplysningerne i klagen og i anmodningen om en fornyet undersøgelse samt i de efterfølgende indsendelser og krydstjekkede, hvor det var muligt, med statistikker. Oplysningerne vedrørte alle EU-producenter. Kommissionen evaluerede de mikroøkonomiske indikatorer på grundlag af oplysningerne i de stikprøveudvalgte EU-producenters svar på spørgeskemaet. Begge datasæt vurderedes at være repræsentative for EU-erhvervsgrenens økonomiske situation.

               (239)

               De makroøkonomiske indikatorer er: produktion, produktionskapacitet, kapacitetsudnyttelse, salgsmængde, markedsandel, vækst, beskæftigelse, produktivitet, dumping- og subsidiemargenens størrelse og genrejsning efter tidligere dumping eller subsidiering.

               (240)

               De mikroøkonomiske indikatorer er: gennemsnitlige enhedspriser, enhedsomkostninger, lønomkostninger, lagerbeholdninger, rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evne til at rejse kapital.

         5.   Makroøkonomiske indikatorer

   5.1.   Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse

               (241)

               Der er almindeligvis udsving i EU-erhvervsgrenens årlige produktion, da ovnene skal genopbygges hvert 7. til 10. år, hvilket giver en større produktionsmængde i det forudgående år for at opbygge lagrene og en mindre produktionsmængde i det år, hvor ovnen ude af drift på grund af genopbygningen. Når en ovn er ude af drift på grund af genopbygning, vil produktionskapaciteten i det pågældende år også være mindre.

               (242)

               Med disse forbehold for øje udviklede den samlede EU-produktion, produktionskapaciteten og kapacitetsudnyttelsen sig således i den betragtede periode:

                  Tabel 4

                  Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse

                           2010

                           2011

                           2012

                           Undersøgelsesperiode

                           Produktionsmængde (i ton)

                           560 000-610 000

                           580 000-630 000

                           510 000-560 000

                           530 000-580 000

                              Indeks

                              100

                              103

                              92

                              95

                           Produktionskapacitet (i ton)

                           670 000-720 000

                           680 000-730 000

                           650 000-700 000

                           640 000-690 000

                              Indeks

                              100

                              101

                              97

                              96

                           Kapacitetsudnyttelse

                           84 %

                           86 %

                           81 %

                           84 %

                              Indeks

                              100

                              102

                              95

                              99

                              Kilde: Oplysninger fra APFE

               (243)

               Inden for rammerne af en stigning i EU-forbruget (på 3 %) faldt EU-erhvervsgrenens produktion af samme vare mellem 2010 og UP med 5 %. Produktionskapaciteten faldt også mellem 2010 og UP med ca. 4 %. Kapacitetsudnyttelsen forblev relativt stabil i den betragtede periode bortset fra et fald i 2012.

               (244)

               Mellem 2011 og 2012 faldt produktionen med 11 procentpoint og produktionskapaciteten med 4 procentpoint. Det skyldtes omstruktureringen af EU-erhvervsgrenen og lukning af nogle af dens produktionsanlæg. Producenten af varer af glasfiberfilamenter Ahlstrom indstillede produktionen ved udgangen af 2011, og Owens Corning lukkede sit anlæg i Vado Ligure i Italien i 2012, da denne ikke var i stand til at overvinde følgerne af dumpingimporten. EU-erhvervsgrenen mener dog, at den efter omstruktureringen, og når der igen er lige konkurrencevilkår, fortsat kan være en levedygtig erhvervsgren, og af den grund investerer EU-erhvervsgrenen stadig i genopbygning af de eksisterende ovne.

               (245)

               Efter den endelige fremlæggelse hævdede den kinesiske regering, at Kommissionen anvendte en levetid for ovnene, der var kortere end gennemsnittet, og at der derfor er en betydelig ineffektivitet i EU-producenternes investeringer og/eller anvendelse af ovnene.

               (246)

               Det blev påvist, at EU-erhvervsgrenens afgørelser om genopbygning af ovne blev truffet ud fra hensyn til produktionen og energieffektiviteten. Der var ingen tegn på, at den ovnlevetid, som EU-producenterne i stikprøven anvendte, ikke var god praksis i erhvervsgrenen og i overensstemmelse med behovene i varesammensætningen.

               (247)

               Flere parter hævdede, at det var nødvendigt at tage en længere periode end 2010 frem til UP i betragtning, navnlig på grund af udgifterne til genopbygning af ovne, der ville påvirke alle de makro- og mikroøkonomiske indikatorer. Den kinesiske regering anførte, at der ikke blev givet nogen data eller oplysninger om de år, hvor EU-producenterne foretog genopbygning af ovnene.

               (248)

               Genopbygning af ovne er normale for erhvervsgrenen og foretages regelmæssigt. Det er vigtigt for at sikre kontinuiteten i driften og opretholde kapaciteten. FoU-investeringer er direkte knyttet til driftskapaciteten og gør det muligt at udvikle skræddersyede produkter til kundernes behov. Disse investeringer kan derfor ikke betragtes som usædvanlige for den betragtede periode. Uanset det betragtede tidsrum vil ovnreparation eller -genopbygning altid påvirke produktionsmængden. Virksomhedsspecifikke oplysninger, om hvornår der er foretaget genopbygning, betragtes som fortrolige.

               (249)

               En bruger hævdede også, at EU-erhvervsgrenen var i stand til at undgå eventuelle skadelige virkninger (fra subsidieret import og dumpingimport), da kapacitetsudnyttelsen forblev relativt stabil i perioden fra 2010 til udgangen af UP.

               (250)

               Produktionen af den samme vare er en kontinuerlig proces, der ikke kan tilpasses til kortsigtede udsving i efterspørgslen. Den forholdsvis stabile kapacitetsudnyttelse skal ses på baggrund af en faldende produktionskapacitet. Påstanden afvises derfor.

         5.2.   Salgsmængde og markedsandel

               (251)

               EU-erhvervsgrenens frie markedssalg på EU-markedet og bundne markedssalg på EU-markedet, og de respektive markedsandele udviklede sig således i den betragtede periode:

                  Tabel 5

                  Salgsmængde og markedsandel

                           2010

                           2011

                           2012

                           Undersøgelsesperiode

                           Frit markedssalg på EU-markedet (i ton)

                           420 000-470 000

                           390 000-440 000

                           400 000-450 000

                           420 000-470 000

                              Indeks

                              100

                              94

                              96

                              99

                           Markedsandel på det frie marked

                           58-63 %

                           56-61 %

                           55-60 %

                           56-61 %

                              Indeks

                              100

                              96

                              95

                              97

                           Bundet markedssalg på EU-markedet (i ton)

                           20 000-70 000

                           30 000-80 000

                           30 000-80 000

                           30 000-80 000

                              Indeks

                              100

                              114

                              123

                              121

                           Markedsandel på det bundne marked

                           4-9 %

                           5-10 %

                           5-10 %

                           5-10 %

                              Indeks

                              100

                              117

                              122

                              118

                              Kilde: Oplysninger fra APFE

               (252)

               I den betragtede periode var der et mindre fald på 1 % i EU-erhvervsgrenens frie markedssalg af varer af glasfiberfilamenter (dvs. til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder). I en situation med en stigning i EU-forbruget på 3 % medførte dette imidlertid et fald i EU-erhvervsgrenens markedsandel fra 58-63 % i 2010 til 56-61 % i UP. Den mindre salgsmængde i 2011 skyldes lageropkøbet af importerede varer fra Kina i 2010, der gradvist kom på markedet i 2011.

               (253)

               I den betragtede periode tegnede EU-erhvervsgrenens salg på det bundne marked sig for mellem 11 % og 14 % af EU-erhvervsgrenens samlede salg (det frie marked og det bundne marked) på EU-markedet. Salget på det bundne marked steg mellem 2010 og 2012, hvorefter det blev stabilt i UP. Stigningen i salget på det bundne marked mellem 2010 og 2011 er begrænset målt i absolutte tal.

         5.3.   Beskæftigelse og produktivitet

               (254)

               EU-producenternes beskæftigelse og produktivitet udviklede sig således i den betragtede periode:

                  Tabel 6

                  Beskæftigelse og produktivitet

                           2010

                           2011

                           2012

                           Undersøgelsesperiode

                           Antal ansatte

                           3 450-3 950

                           3 350-3 850

                           3 200-3 700

                           3 000-3 500

                              Indeks

                              100

                              97

                              95

                              89

                           Produktivitet (enhed/ansat)

                           153

                           163

                           150

                           164

                              Indeks

                              100

                              106

                              98

                              107

                              Kilde: Oplysninger fra APFE

               (255)

               Antallet af ansatte hos EU-producenterne viser, at EU-erhvervsgrenen forsøgte at rationalisere produktionen i hele den betragtede periode med det formål at mindske produktionsomkostningerne. I løbet af den betragtede periode faldt antallet af ansatte faktisk med 11 %.

               (256)

               Den kombinerede virkning af ændringer i antallet af ansatte og i produktionsmængden i den samme betragtede periode har medført en stigning i produktiviteten hos EU-producenternes arbejdsstyrke målt som årlig produktion (ton) pr. ansat med 7 % mellem 2010 og UP.

         5.4.   Vækst

               (257)

               Som anført i betragtning 217 steg EU-forbruget i den betragtede periode med 3 %. I lyset af den samme vares mange anvendelser forventer EU-erhvervsgrenen og brugerne, at dette vækstmønster vil fortsætte i den nærmeste fremtid.

         5.5.   Dumping- og subsidiemargenens størrelse og genrejsning fra tidligere dumping og subsidiering

               (258)

               EU-erhvervsgrenen led skade som følge af dumpingimport fra Kina frem til 2011, hvor der blev indført told. Den gældende told over for importen fra Kina havde til formål at skabe lige vilkår, således at EU-erhvervsgrenen kunne konkurrere loyalt med denne import og komme sig over den skade, den havde lidt.

               (259)

               Det er imidlertid ikke sket. EU-erhvervsgrenen lider nu igen tab og har fortsat mistet markedsandele, selv om EU-forbruget er steget. Importen fra Kina kom fortsat til meget lave priser og vandt markedsandele. Markedsandelen for importen fra Kina var i undersøgelsesperioden 3 procentpoint over niveauet før indførelsen af tolden (37). EU-erhvervsgrenen omstrukturerede og lukkede nogle af sine produktionsanlæg (jf. betragtning 244). Det er åbenlyst, at der ikke er sket en genrejsning efter tidligere dumping.

               (260)

               I lyset af omfanget af den kinesiske dumpingimports og den subsidierede imports mængde, markedsandel og priser og i betragtning af de eksisterende dumpingmargener (9,6 % og 29,7 %) (38) kan virkningen på EU-erhvervsgrenens situation anses for at være betydelig.

               (261)

               Da dette er den første antisubsidieundersøgelse vedrørende den pågældende vare, er genrejsning efter tidligere subsidiering ikke relevant i forbindelse med undersøgelsen.

         6.   Mikroøkonomiske indikatorer

   6.1.   Priser

               (262)

               De vejede gennemsnitlige enhedssalgspriser hos EU-producenterne i stikprøven i Unionen udviklede sig således i den betragtede periode:

                  Tabel 7

                  Salgspriser på det frie marked og det bundne marked i Unionen

                           2010

                           2011

                           2012

                           Undersøgelsesperiode

                           Gennemsnitlig enhedssalgspris ab fabrik på det frie marked i Unionen (EUR/ton)

                           1 061

                           1 144

                           1 070

                           1 035

                              Indeks (2010 = 100)

                              100

                              108

                              101

                              98

                           Gennemsnitlig enhedssalgspris ab fabrik på det bundne marked i Unionen (EUR/ton)

                           1 006

                           1 031

                           1 027

                           989

                              Indeks (2010 = 100)

                              100

                              103

                              102

                              98

                              Kilde: Oplysninger fra EU-producenterne i stikprøven

               (263)

               Enhedssalgspriserne på det frie marked faldt med 2 % i den betragtede periode. I september 2010 trådte den midlertidige told i kraft, og EU-erhvervsgrenen kunne derfor hæve priserne i 2011. Fra 2011 faldt enhedssalgspriserne imidlertid med 10 %.

               (264)

               Med hensyn til enhedssalgspriserne på det bundne marked (dvs. afregningspriser) fulgte de samme tendens som enhedssalgspriserne på det frie marked, således at EU-erhvervsgrenen øgede sine salgspriser på det bundne marked i 2011, hvorefter disse enhedssalgspriser faldt med 4 %.

         6.2.   Gennemsnitlige produktionsomkostninger pr. enhed

               (265)

               Produktionsomkostningerne pr. enhed udviklede sig således i den betragtede periode:

                  Tabel 8

                  Produktionsomkostninger pr. enhed

                           2010

                           2011

                           2012

                           Undersøgelsesperiode

                           Enhedsproduktionsomkostninger (EUR/ton)

                           964

                           990

                           1 032

                           976

                              Indeks (2010 = 100)

                              100

                              103

                              107

                              101

                              Kilde: Oplysninger fra EU-producenterne i stikprøven

               (266)

               De gennemsnitlige produktionsomkostninger pr. enhed steg mellem 2010 og 2012. Efter 2012 faldt de gennemsnitlige produktionsomkostninger pr. enhed igen næsten til niveauet i 2010. Højdepunktet i 2012 tilskrives en særlig investeringssituation hos én af EU-producenterne i stikprøven. I hele den betragtede periode steg de gennemsnitlige produktionsomkostninger pr. enhed kun med 1 %.

               (267)

               En række brugere anførte, at en bestemt virksomhedssituation ikke burde danne grundlag for generelle konklusioner. Konklusionen vedrørende produktionsomkostningerne pr. enhed var, at de er forholdsvis stabile. Højdepunktet i 2012 ændrede ikke de generelle konklusioner.

               (268)

               Produktionsomkostningerne pr. enhed er baseret på de stikprøveudvalgte EU-producenters samlede produktionsmængde. Enhedssalgsprisen i tabel 7 er baseret på EU-salg til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder. De to indikatorer har således forskellige grundlag og er ikke direkte sammenlignelige.

               (269)

               Efter den endelige fremlæggelse hævdede CCCLA, at det er yderst vigtigt, at Kommissionen at oplyser tilstrækkelige sammenlignelige data, for at det skal være muligt at vurdere, om variationen i produktionsomkostningerne kan forklare det lille fald i salgspriserne på EU-markedet.

               (270)

               Disse to indikatorer har et andet grundlag, og mens de absolutte tal ikke er direkte sammenlignelige, er udviklingen det.

         6.3.   Lønomkostninger

               (271)

               De gennemsnitlige lønomkostninger hos EU-producenterne i stikprøven udviklede sig således i den betragtede periode:

                  Tabel 9

                  Gennemsnitlige lønomkostninger pr. ansat

                           2010

                           2011

                           2012

                           Undersøgelsesperiode

                           Gennemsnitsløn pr. ansat (EUR)

                           40 518

                           41 590

                           42 310

                           42 917

                              Indeks (2010 = 100)

                              100

                              103

                              104

                              106

                              Kilde: Oplysninger fra EU-producenterne i stikprøven

               (272)

               De gennemsnitlige lønomkostninger pr. ansat steg gradvist (+ 6 %) i den betragtede periode. Det var i overensstemmelse med lønomkostningsindekset i de lande, hvor producenterne i stikprøven befinder sig (39).

         6.4.   Lagerbeholdninger

               (273)

               De stikprøveudvalgte EU-producenters lagerbeholdninger udviklede sig således i den betragtede periode:

                  Tabel 10

                  Lagerbeholdninger

                           2010

                           2011

                           2012

                           Undersøgelsesperiode

                           Slutlagre (i ton)

                           18 539

                           46 585

                           50 198

                           52 805

                              Indeks (2010 = 100)

                              100

                              251

                              271

                              285

                              Kilde: Oplysninger fra EU-producenterne i stikprøven

               (274)

               Slutlagrene steg først markant i 2011 og fortsatte så med at stige i den betragtede periode.

               (275)

               Den kinesiske regering hævdede, at de lagervariationer, der fremgik af oplysningerne fra APFE, viste salg, der ikke var indberettet, og ikke var tegn på skade sammenlignet med importen fra Kina.

               (276)

               Påstanden bør afvises. Kommissionen foretag analysen af de mikroøkonomiske indikatorer såsom lagerbeholdninger på baggrund af faktiske oplysninger fra EU-producenterne i stikprøven. Undersøgelsen af EU-producenterne i stikprøven afslørede ingen salg, der ikke var indberettet.

               (277)

               Efter den endelige fremlæggelse påstod en bruger, at 2010 ikke er et egnet referenceår, da lagerbeholdningerne var unormalt lave sammenlignet med perioden fra 2006 til oktober 2009 (undersøgelsesperioden i den oprindelige antidumpingundersøgelse).

               (278)

               Påstanden afvises, da enhederne i stikprøven i de aktuelle undersøgelser er forskellige fra stikprøven i den tidligere undersøgelse, og dermed er oplysningerne ikke sammenlignelige. Kommissionen begrænsede sin undersøgelse til den betragtede periode, især med hensyn til mikroøkonomiske data, og råder ikke over data vedrørende lagerbeholdningerne hos EU-producenterne i stikprøven i perioden forud for den betragtede periode. Den kinesiske regering erklærede, at lagerbeholdningerne i 2011 også er højere i betragtning af et fald på 3 % i EU-forbruget i det år. Imidlertid har dette forhold ingen indvirkning på tendensen i den betragtede periode.

         6.5.   Rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evne til at rejse kapital

               (279)

               De stikprøveudvalgte EU-producenters rentabilitet, likviditet, investeringer og investeringsafkast udviklede sig således i den betragtede periode:

                  Tabel 11

                  Rentabilitet, likviditet, investeringer og investeringsafkast

                           2010

                           2011

                           2012

                           Undersøgelsesperiode

                           Rentabilitet ved salg i Unionen til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder (% af salgsomsætningen)

                           3 %

                           2 %

                           - 6 %

                           - 4 %

                              Indeks (2010 = 100)

                              100

                              66

                              - 200

                              - 134

                           Likviditet (EUR)

                           32 847 910

                           10 978 839

                           - 1 297 704

                           14 660 203

                              Indeks (2010 = 100)

                              100

                              33

                              - 4

                              45

                           Investeringer (EUR)

                           7 729 022

                           9 721 478

                           30 738 820

                           32 511 238

                              Indeks (2010 = 100)

                              100

                              126

                              398

                              421

                           Investeringsafkast

                           2 %

                           2 %

                           - 4 %

                           - 3 %

                              Indeks (2010 = 100)

                              100

                              69

                              - 184

                              - 137

                              Kilde: Oplysninger fra EU-producenterne i stikprøven

               (280)

               Kommissionen beregnede de stikprøveudvalgte EU-producenters rentabilitet som overskuddet før skat ved salg af samme vare til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i Unionen udtrykt i procent af omsætningen i forbindelse med dette salg. I den betragtede periode faldt de stikprøveudvalgte EU-producenters rentabilitet betydeligt fra 3 % til -4 %.

               (281)

               Nettolikviditeten er et udtryk for EU-producenternes evne til at selvfinansiere deres aktiviteter. Likviditeten er faldet betydeligt i den betragtede periode (-55 %).

               (282)

               Omfanget af de stikprøveudvalgte EU-producenters investeringer steg i den betragtede periode. Stigningen var større i 2012 og i UP. De høje investeringsomkostninger skyldtes genopbygningen af ovnene. I denne kapitalintensive industri er det nødvendigt at genopbygge ovnene hvert 7. til 10. år, og omkostningerne hertil kan beløbe sig til 8-13 mio. EUR (angivet som et interval af fortrolighedshensyn). Investeringerne omfatter også væsentlige strukturelle investeringsomkostninger i forbindelse med forbruget af legeringer til bøsningerne og den tilbagevendende genopbygning.

               (283)

               Investeringsafkastet er fortjenesten i procent af den bogførte nettoværdi af investeringerne. Investeringsafkastet fulgte tydeligt samme negative udvikling som rentabiliteten. Forringelsen af investeringsafkastet er et tydeligt tegn på forværringen af EU-erhvervsgrenens økonomiske situation i den betragtede periode.

               (284)

               Ovennævnte sårbare finansielle situation opstod til trods for det stigende forbrug i den betragtede perioden som beskrevet i betragtning 217 og EU-erhvervsgrenens bestræbelser på at rationalisere produktionsomkostningerne som beskrevet i betragtning 244 og 337.

               (285)

               Undersøgelsen viste, at EU-producenterne i stikprøven ikke havde alvorlige vanskeligheder med at rejse kapital.

               (286)

               Efter den endelige fremlæggelse bemærkede flere parter, at investeringsniveauet var så højt for 2012 og UP, at disse høje investeringsomkostninger kunne være årsagen til, at EU-erhvervsgrenen ikke var rentabel i UP. Den kinesiske regering påstod desuden, at den nedsatte rentabilitet er direkte forbundet med stigningen i produktionsomkostningerne og faldet i produktionen som følge af genopbygningen af ovne.

               (287)

               Hertil skal for det første siges, at de 32 mio. EUR i investeringer i UP fra 1. oktober 2012 til 30. september 2013 delvis overlapper med 30 mio. EUR i 2012. For det andet var investeringerne i disse perioder nødvendige for ovngenopbygningerne, der foretages regelmæssigt i erhvervsgrenen, og de anses for at være foretaget i forbindelse med den almindelige virksomhed som anført i betragtning 241-250. For det tredje havde størrelsen af investeringerne indvirkning på EU-erhvervsgrenens resultater, fordi investeringerne genererer yderligere omkostninger. De største virkninger af investeringerne afspejles dog i balancen og ikke i resultatopgørelsen, hvor de tilbagevendende faste afskrivningsomkostninger fremgår, og kan derfor ikke i sig selv forklare den tabsgivende situation. Med hensyn til den kinesiske regerings påstand planlægges ovngenopbygninger omhyggeligt i forvejen. Kontinuiteten i forsyningen til kunderne sikres ved at opbygge stødpudelagre. Endelig fordeles disse investeringers indvirkning på omkostninger og virksomhedens resultater over flere år.

               (288)

               Flere parter påstod endvidere, at i) de højere investeringsomkostninger er afspejlet i lavere investeringsafkast for 2012 og UP (da nogle af investeringerne ikke giver øjeblikkelige afkast), og at ii) det ikke er rimeligt at tage et øjebliksbillede af en toårig periode, der er tynget af omfattende investeringer, og på dette grundlag konkludere, at EU-erhvervsgrenens situation er forringet.

               (289)

               Investeringerne i ovnene er ikke usædvanlige for den betragtede periode. Undersøgelsen viste, at EU-erhvervsgrenen siden 2004 har investeret i ovne næsten hvert år. Uanset det betragtede tidsrum vil ovnreparation eller -genopbygning derfor altid påvirke produktionsmængden og investeringsafkastet. Forværringen af rentabiliteten for EU-producenterne i stikprøven tydede på, at de ikke kunne fastsætte priser for den samme vare, der muliggjorde væsentlige investeringer for virksomhedens kontinuitet.

               (290)

               Den kinesiske regering hævdede, at en erhvervsgren først vil anvende tilgængelige midler, før den anvender lånte midler, og at det derfor er normalt, at likviditeten forværredes, da EU-producenterne i stikprøven investerede kraftigt i 2012 og UP. Den hævder endvidere, at en tabsgivende erhvervsgren ikke kunne have investeret så meget, som virksomhederne i stikprøven gjorde.

               (291)

               Erhvervsgrenen for varer af glasfiberfilamenter er en verdensomspændende industri med finansieringsmekanismer, som rækker ud over det finansielle aktionsområde for EU-producenterne i stikprøven. Investeringssituationer påvirker ikke nødvendigvis likviditeten. Derfor afvises disse påstande.

         7.   Konklusion om EU-erhvervsgrenens situation

               (292)

               Resultaterne af undersøgelserne bekræfter, at EU-erhvervsgrenen led væsentlig skade som defineret i antidumpinggrundforordningens artikel 3, stk. 5, og antisubsidiegrundforordningens artikel 8, stk. 4.

               (293)

               Indførelsen af antidumpingforanstaltninger gjorde det muligt for EU-erhvervsgrenen at hæve priserne i 2011. Samtidig bestræbte den sig på at forbedre effektiviteten og produktiviteten. Selv om EU-forbruget har været stigende, var EU-erhvervsgrenen nødt til at sænke enhedssalgspriserne igen fra 2012 for at bevare sin markedsandel.

               (294)

               Analysen af prisunderbuddet, jf. betragtning 231, og EU-producenternes stadigt faldende salgspriser, jf. betragtning 263, viser tydeligt, at EU-producenterne har forsøgt at konkurrere på prisen med importen fra Kina og har indhentet prisforskellen. Dette har imidlertid medført en kraftig forringelse af EU-producenternes finansielle resultater, idet EU-erhvervsgrenen har meldt om tab siden 2012. Situationen er ikke holdbar på kort og mellemlang sigt.

               (295)

               Andre indikatorer udviklede sig også negativt, selv efter indførelsen af foranstaltninger mod Kina, f.eks. produktionen, produktionskapaciteten, beskæftigelsen, lagerbeholdningerne og likviditeten.

               (296)

               Resultaterne af begge undersøgelser bekræfter også, at de ændrede omstændigheder, der berettigede indledningen af den delvise antidumpinginterimsundersøgelse, nemlig omstruktureringen og lukningen af nogle af produktionsanlæggene i Unionen, jf. betragtning 244, er væsentlige og langvarige. Når et anlæg lukkes, demonteres det fuldstændigt. Endvidere er det yderst kapital- og tidskrævende at installere en ny ovn, og det kan ikke gøres på kort sigt. Den tid og de udgifter, det kræver at bygge et nyt anlæg med ovne, må derfor ikke undervurderes. Omstrukturering og nedlukning af nogle af anlæggene kan derfor anses for at være en omfattende og langvarig proces.

               (297)

               Flere parter hævdede, at der var tydelige tegn på, at erhvervsgrenen ikke led skade. Påstandene behandles i de følgende betragtninger.

               (298)

               CCCLA anførte, at en af EU-producenterne, 3B Fibreglass, i 2012 blev opkøbt af Binanigruppen, og at EU-erhvervsgrenen overordnet set måtte klare sig godt, da ingen rationel erhvervsdrivende ville investere i en erhvervsgren, der ikke klarede sig godt. De citerer også Braj Binanis årsrapport fra 2013, hvori der står at, »De to fremstillingsenheder i Belgien og Norge vurderes generelt at have gode resultater«. Ydermere anførte CCCLA, at to EU-producenters omsætning steg mellem 2010 og undersøgelsesperioden, og at EU-erhvervsgrenen derfor tydeligvis ikke lider nogen skade.

               (299)

               Det er korrekt, at den indiske Binanigruppe opkøbte 3B Fibreglass i 2012. Uanset hvilke bevæggrunde Binanigruppen har haft, henviser Kommissionen dog til resultaterne af undersøgelsen, der viser, at EU-erhvervsgrenen har mistet markedsandele og rentabilitet. Citatet bør ses i sammenhæng, og den fulde ordlyd er: »De to fremstillingsenheder i Belgien og Norge vurderes generelt at have gode resultater, og kapaciteten blev til dels begrænset af hensyn til den mindre efterspørgsel på markedet. Øgningen af produktionen til normal effektivitet forløb fint. Den gennemsnitlige fortjeneste var dog forholdsvis lav på grund af billig import fra Asien.«

               (300)

               Påstanden om, at EU-erhvervsgrenen ikke lider skab, fordi to EU-producenter havde en stigende omsætning mellem 2010 og UP, er misvisende og ikke korrekt. I sin analyse tog CCCLA udgangspunkt i omsætningen udtrykt i kg. Der kan imidlertid ikke drages nøjagtige konklusioner ved kun at se på større salgsmængder, da der ikke tages højde for prisniveauet for dette salg og derfor heller ikke for virkningen for virksomhedens rentabilitet.

               (301)

               Den kinesiske regering hævdede, at eftersom APFE-medlemmerne investerer i kapacitetsforøgelser i og uden for Unionen (f.eks. Kina, Rusland, Indien og Tunesien), er der tydelige tegn på, at de ikke lider skade.

               (302)

               Denne skadesundersøgelse drejer sig om, hvor godt EU-producenterne klarer sig på EU-markedet. Som det fremgår af tabel 4, var der en mindre kapacitetsforøgelse på 1 % i EU-erhvervsgrenen i 2011, hvorefter kapaciteten faldt med 5 procentpoint mod udgangen af UP. Der er derfor ingen kapacitetsforøgelse i Unionen. Da mange producenter af glasfiberfilamenter er multinationale virksomheder, er det imidlertid ikke overraskende, at disse virksomheder også investerer uden for Unionen, når der er en forretningsmulighed. Der investeres i ekstra kapacitet uden for Unionen for at opfylde behovene på nye markeder og med udsigten til at skabe en fortjeneste. Der oprettes også anlæg i disse områder for at være tæt på kunderne. Den forretningsmæssige beslutning om, hvorvidt der skal oprettes anlæg uden for Unionen eller ej, er dog på ingen måde forbundet med det forhold, at EU-producenterne lider skade. Lignende påstande om store investeringer foretaget af EU-erhvervsgrenen behandles i nedenstående afsnit om selvforskyldt skade.

               (303)

               Flere parter har hævdet, at der ikke foreligger skade, eftersom nogle EU-producenter har meddelt, at deres priser på den samme vare vil stige fra januar 2014 for at kompensere for de vedvarende stigninger i udgifterne til råmaterialer, energi og transport.

               (304)

               For det første vedrører prisniveauer i 2014 begivenheder efter UP. For det andet har EU-erhvervsgrenen i løbet af de seneste år absorberet de fleste sådanne prisstigninger gennem øget produktivitet. Der kommer dog et tidspunkt, hvor det er langt vanskeligere at øge produktiviteten yderligere på kort sigt. Eftersom EU-erhvervsgrenen led tab i UP, og da det ikke længere er muligt at absorbere disse prisstigninger, kan det ikke undgås, at sådanne stigninger væltes over på kunderne, hvilket medfører en risiko for yderligere tab af markedsandele. På grundlag af ovenstående blev påstandene afvist.

         E.   ÅRSAGSSAMMENHÆNG

   1.   Indledning

               (305)

               I overensstemmelse med antidumpinggrundforordningens artikel 3, stk. 6 og 7, og antisubsidiegrundforordningens artikel 8, stk. 6 og 7, blev det undersøgt, om dumpingimporten og den subsidierede import fra Kina havde forvoldt EU-erhvervsgrenen skade i et omfang, der kan betragtes som væsentligt.

               (306)

               Andre kendte faktorer end dumpingimporten, der samtidig kunne have forvoldt EU-erhvervsgrenen skade, blev også undersøgt for at sikre, at eventuel skade forårsaget af disse andre faktorer ikke blev tilskrevet dumpingimporten og den subsidierede import.

         1.1.   Virkningerne af dumpingimporten og den subsidierede import

               (307)

               Undersøgelserne viste, at dumpingimporten og den subsidierede import fra Kina på trods af de gældende antidumpingforanstaltninger steg i mængde (32 %) i den betragtede periode, når 2009 anvendes som referenceår. Det medførte, at Kinas markedsandel steg fra 13-18 % i 2009 til 15-20 % ved udgangen af UP.

               (308)

               Samtidig og på trods af stigningen i forbruget faldt EU-erhvervsgrenens markedsandel med tre procentpoint i den betragtede periode.

               (309)

               Gennemsnitspriserne for dumpingimporten og den subsidierede import faldt med 8 % mellem 2010 og UP og var lavere end EU-erhvervsgrenens priser i samme periode.

               (310)

               EU-erhvervsgrenen var stadig rentabel i 2010 og 2011 og kom til at lide tab senere, hvilket faldt sammen med stigningen i dumpingimporten og den subsidierede import fra Kina. Selv efter at have sænket salgsprisen lykkedes det ikke EU-erhvervsgrenen at bevare sin markedsandel. Prisfaldet skete på bekostning af rentabiliteten, hvilket førte til en tabsgivende situation.

               (311)

               På grundlag af ovenstående konkluderes det, at prisniveauet for dumpingimporten og den subsidierede import fra Kina sammen med den større mængde havde en væsentlig negativ indvirkning på EU-erhvervsgrenens økonomiske situation og derfor spillede en afgørende rolle i den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt.

               (312)

               Efter den endelige fremlæggelse påstod flere parter, at der mangler en analyse, der dokumenterer, at importen fra Kina forvoldte EU-erhvervsgrenens faldende priser og den skade, EU-erhvervsgrenen har lidt, og at Kommissionen blot forlader sig på tidsmæssige sammenfald i sin analyse. Parterne henviser til panelberetningen i sagen Kina/røntgenudstyr: »Panelet anerkender, at en overordnet sammenhæng mellem dumpingimporten og skaden for den nationale erhvervsgren kan tyde på, at der foreligger en årsagssammenhæng. En sådan sammenfaldsanalyse kan imidlertid ikke afgøre spørgsmålet om årsagssammenhæng; årsagssammenhæng og sammenhæng er to forskellige begreber. Under omstændighederne i denne sag […] løses spørgsmålet om årsagssammenhæng ikke ved en sådan generel konklusion om sammenfald« (40).

               (313)

               Konklusionerne er imidlertid baseret på en analyse af en omfattende liste over indikatorer. Som beskrevet i afsnit D omfattede undersøgelsen af indvirkningen af dumpingimporten og den subsidierede import en vurdering af alle de relevante økonomiske faktorer og forhold, der havde indflydelse på EU-erhvervsgrenens situation. Mange indikatorer pegede på en skadelig situation. I en sådan situation var EU-erhvervsgrenens eneste grund til at sænke priserne at bevare markedsandele eller i det mindste ikke at tabe yderligere markedsandele, når den er udsat for konkurrence på prisen. Efter indførelsen af de oprindelige foranstaltninger var EU-erhvervsgrenen i stand til at øge sine priser i 2011, men blev i de følgende år nødt til at sænke priserne, mens produktionsomkostningerne ikke faldt. Som nærmere beskrevet i betragtning 320-335 skete eksporten fra tredjelande hovedsagelig til høje priser i hele den betragtede periode, og tredjelandenes markedsandel forblev ret stabil og faldt endda fra 2011. EU-erhvervsgrenen sænkede derfor ikke sine priser på grund af importen fra tredjelande, men på grund af dumpingimporten og den subsidierede import fra Kina til lave priser. Siden 2011 er kun importen fra Kina steget betydeligt, kun importen fra Kina har taget markedsandele fra EU-erhvervsgrenen, og kun priserne på importen fra Kina er faldet. På dette grundlag konkluderede Kommissionen, at EU-erhvervsgrenens faldende priser og den skade, EU-erhvervsgrenen har lidt, var forårsaget af stigningen i dumpingimporten og den subsidierede import fra Kina. Andre faktorer, der kunne bryde denne årsagssammenhæng, analyseres nedenfor.

               (314)

               CCCLA og den kinesiske regering hævdede, at der ikke foreligger pristryk eller prisdæmpning, eftersom »EU-producenternes salgsprisnedsættelse ikke er betydelig, da den toppede med kun 2 % i løbet af den betragtede periode«. En række parter hævdede også, at et fald på 1 % i EU-salget, en stigning på 2 % i markedsandelen for importen fra Kina og et fald på 3 % i EU-erhvervsgrenens markedsandel ikke berettiger til de foreslåede drastiske foranstaltninger.

               (315)

               Kommissionen gentager som anført ovenfor, at EU-erhvervsgrenen efter den midlertidige told i september 2010 kunne hæve priserne i 2011. Fra 2011 faldt enhedssalgspriserne imidlertid med 10 %. Der er derfor klart et væsentligt fald i salgspriserne. Selv om der er antidumpingforanstaltninger i kraft led EU-erhvervsgrenen fortsat under faldende salgsmængder, priser og markedsandele, samtidig med at importen fra Kina steg i salgsmængde og markedsandele til et niveau, der er væsentligt højere end i undersøgelsesperioden i den oprindelige undersøgelse. Når der er indført foranstaltninger, forventes EU-erhvervsgrenen sædvanligvis at komme sig efter virkningerne af tidligere dumping eller subsidiering. Dette var tydeligvis ikke tilfældet. Efter tegn på genopretning umiddelbart efter indførelsen af foranstaltninger forværredes EU-erhvervsgrenens situation yderligere i løbet af den betragtede periode.

               (316)

               En ikke forretningsmæssigt forbundet importør anførte, at EU-producenterne ikke behøvede at sænke priserne i det omfang, de har gjort det, da efterspørgslen var større end udbuddet på EU-markedet. Den kinesiske regering hævdede, at faldet i EU-erhvervsgrenens salgspriser samt faldet i priserne på importen fra Kina ikke kan ses isoleret fra den globale prisudvikling for den pågældende vare, og at de nævnte forhold er i overensstemmelse med de normale markedsvilkår. Desuden hævdede den kinesiske regering, at Kommissionen ikke undersøgte, om markedet ville tillade prisforhøjelser i 2011 (efter indførelsen af foranstaltninger i den tidligere undersøgelse) på baggrund af de globale forhold, og i givet fald i hvilket omfang. Desuden har Kommissionen fejlagtigt afvist at acceptere dokumentation om EU-producenters prisstigninger efter UP, og regeringen henviser i denne sammenhæng til sagerne om solcelleglas og telefaxapparater til privat brug (41).

               (317)

               Kommissionen fandt, at påstanden om, at efterspørgslen oversteg udbuddet, var ubegrundet. De tabte markedsandele og større lagerbeholdninger viser ikke, at efterspørgslen var større end udbuddet, snarere det modsatte. Med hensyn til den kinesiske regerings påstand er den betragtede prisudvikling relateret til salget på EU-markedet og ikke på globalt plan. På EU-markedet sker konkurrencen mellem den samme vare og den pågældende vare på prisniveau. Som påvist ovenfor kan prisfaldet ikke tilskrives andre faktorer end denne priskonkurrence (i lyset af de relativt stabile produktionsomkostninger og EU-forbruget). Desuden har den kinesiske regering ikke fremlagt yderligere oplysninger om den globale prisudvikling. Denne påstand blev derfor anset for at være ubegrundet. Med hensyn til påstanden om prisstigninger efter UP er hændelser efter UP ikke omfattet af denne undersøgelse. Under alle omstændigheder er der ikke blevet forelagt vægtig dokumentation for faktiske prisstigninger, der skulle have fundet sted efter UP. Derfor afvises denne påstand.

               (318)

               Endvidere hævdede CCCLA, at der vedrørende faldet på 8 % i de gennemsnitlige priser på importen fra Kina, jf. betragtning 226, burde tages hensyn til priserne justeret for told og håndtering, antidumpingtold, importørernes fortjenstmargen samt salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger, der bæres af importørerne. De justerede priser ville i så fald være på niveau med EU-erhvervsgrenens salgspriser som anført i tabel 7 og kunne derfor ikke have haft en afgørende indflydelse på den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt.

               (319)

               Ved indikatoranalysen sammenlignes cif-værdien af de eksporterende producenters salg, jf. tabel 3, med EU-producenternes priser ab fabrik, jf. tabel 7. Denne metode er nøjagtig til at analysere udviklingstendenser. Hvad angår beregningerne af underbuds- og skadesmargenerne blev der faktisk anvendt justerede priser som nævnt i betragtning 231. I denne forbindelse understreger Kommissionen, at underbud blot er én indikator, der skal undersøges, men at alle skadesindikatorer bør ses samlet med henblik på analysen. Derfor afvises påstanden.

         1.2.   Virkningerne af andre faktorer

   1.2.1.   Import fra andre lande

               (320)

               Mængden af import fra tredjelande, de gennemsnitlige enhedspriser og markedsandelen i den betragtede periode fremgår af tabellen.

                  Tabel 12

                  Importmængde (ton), gennemsnitlige enhedspriser (EUR/ton)

                           2010

                           2011

                           2012

                           Undersøgelsesperiode

                           Tredjelande i alt

                           Mængde (ton)

                           128 378

                           182 601

                           183 446

                           174 553

                              Indeks (2010 = 100)

                              100

                              142

                              143

                              136

                           Markedsandel

                           14-19 %

                           22-27 %

                           21-26 %

                           20-25 %

                           Malaysia

                           Mængde (ton)

                           37 919

                           70 847

                           60 931

                           60 841

                           Gennemsnitspris pr. ton (EUR)

                           980

                           1 029

                           998

                           958

                           Markedsandel

                           2-7 %

                           7-12 %

                           5-10 %

                           5-10 %

                           Norge

                           Mængde (ton)

                           25 204

                           30 496

                           33 277

                           30 781

                           Gennemsnitspris pr. ton (EUR)

                           1 167

                           1 044

                           1 006

                           944

                           Markedsandel

                           0-5 %

                           1-6 %

                           1-6 %

                           1-6 %

                           Tyrkiet

                           Mængde (ton)

                           18 430

                           20 017

                           23 235

                           19 233

                           Gennemsnitspris pr. ton (EUR)

                           1 199

                           1 231

                           1 064

                           1 067

                           Markedsandel

                           0 % -5 %

                           0-5 %

                           0 % -5 %

                           0-5 %

                              Kilde: Eurostat (Comext)

               (321)

               Den pågældende vare importeres ud over fra Kina hovedsageligt fra Malaysia, Norge og Tyrkiet. En mindre mængde importeres også fra Mexico, USA og Taiwan. Tredjelandenes samlede marked var kendetegnet ved en markant stigning mellem 2010 og 2011. Derefter faldt markedsandelen i UP.

               (322)

               Priserne på størstedelen af importen fra tredjelande (med undtagelse af nogle små mængder fra Taiwan) var væsentlig højere end prisen på importen fra Kina. Endvidere var de samlede gennemsnitspriser på importen fra andre lande højere end eller på niveau med EU-erhvervsgrenens priser.

               (323)

               Malaysia tegnede sig for den største andel af import fra tredjelande til Unionen (40 %). Importen fra Malaysia var dog begrænset til én type varer af glasfiberfilamenter, nemlig afhuggede tråde. Malaysias markedsandel på EU-markedet steg i den betragtede periode. Importpriserne på afhuggede tråde fra Malaysia var i gennemsnit også højere end dem fra Kina og næsten lige så høje som priserne hos EU-erhvervsgrenen. Malaysias priser forhindrede heller ikke EU-producenternes priser i at stige mellem 2010 og 2011, hvor der blev indført midlertidig told mod Kina. Hvis Malaysias priser virkelig forvoldte EU-erhvervsgrenen væsentlig skade, kunne EU-producenterne ikke have hævet priserne, da den foreløbige antidumpingtold på importen fra Kina blev indført. Importen fra Malaysia konkurrerer med EU-erhvervsgrenens produktion, men har været stabil i hele den betragtede periode hvad angår pris, varetype og mængder.

               (324)

               Importen fra Norge udgjorde den andenstørste andel af importen fra tredjelande til Unionen. Norges markedsandel på EU-markedet var stabil i den betragtede periode. De gennemsnitlige importpriser pr. varetype fra Norge har været højere end priserne fra Kina. Importen fra Norge består mest af rovings, der fremstilles af en enkelt virksomhed tilhørende samme gruppe som en af EU-producenterne. Desuden sælges hele den norske produktion gennem EU-producenten. Derfor anses Norge ikke for at være et konkurrerende tredjeland.

               (325)

               Importen fra Tyrkiet udgjorde den tredjestørste andel af importen fra tredjelande til Unionen. Tyrkiets markedsandel på EU-markedet var stabilt i den betragtede periode. I gennemsnit har importpriserne pr. varetype af den samme vare også været væsentligt højere end priserne fra Kina.

               (326)

               Den kinesiske regering påstod endvidere, at EU-lagrene blev større i 2011 efter en kraftig stigning i importen fra tredjelande, mens importen fra Kina faldt i det samme år.

               (327)

               Det stemmer, at importen fra Kina faldt mellem 2010 og 2011, og at importen fra tredjelande steg i samme periode. EU-erhvervsgrenen var imidlertid stadig rentabel i 2010 og 2011 og kom til at lide tab senere, hvilket faldt sammen med stigningen i dumpingimporten og den subsidierede import fra Kina. Importen fra tredjelande faldt efter 2011 og kan derfor ikke være grunden til, at EU-erhvervsgrenen senere blev tabsgivende. Af ovennævnte grunde er det rimeligt at konkludere, at selv om importen fra andre lande kan have påvirket EU-erhvervsgrenen negativt, har det ikke været i et sådant omfang, at den kunne bryde årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den subsidierede import fra Kina og skaden for EU-erhvervsgrenen.

               (328)

               Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede flere parter, at den varesammensætning, som blev anvendt i underbudsanalysen (prissammenligninger mellem producenter fra Kina og EU-producenter), ikke blev anvendt for importen fra tredjelande. Den kinesiske regering anmodede udtrykkeligt om oplysninger om varesammensætningen i importen fra tredjelande, som ikke fremgår af Eurostats statistikker.

               (329)

               Kommissionen tog fuldt ud højde for varesammensætningen i analysen af importen fra tredjelande ved at sammenligne tredjelandenes priser pr. varetype med de tilsvarende EU-priser pr. varetype. Da der for de tre tredjelande kun er én producent kunne ingen specifikke oplysninger offentliggøres af fortrolighedshensyn.

               (330)

               Den kinesiske regering påstod, at Kommissionens konklusion om, at en del af importen fra tredjelande kan have påvirket situationen for EU-producenterne, men ikke brød årsagssammenhængen, ikke er objektiv eller baseret på en begrundet analyse.

               (331)

               De tre vigtigste tredjelande, der eksporterede den samme vare til Unionen, var Malaysia, Norge og Tyrkiet. Som allerede anført ovenfor var den malaysiske import begrænset til én varetype til ca. samme priser som EU-erhvervsgrenens priser. Den norske producent betragtes ikke som konkurrence fra et tredjeland af de ovenfor anførte grunde. Markedsandelen for importen fra Tyrkiet er forblevet stabil og relativt lav i mængde i løbet af den betragtede periode. Påstanden om, at importen fra tredjelande brød årsagssammenhængen, afvises.

               (332)

               Den kinesiske regering påstod også, at Kommissionen så bort fra virkningerne af importen fra Taiwan og Mexico, hvis priser og mængder er ændret betydeligt.

               (333)

               I betragtning af de begrænsede importmængder fra Taiwan og Mexico kunne denne import ikke have brudt årsagssammenhængen.

               (334)

               Den kinesiske regering hævdede desuden, at Kommissionen i sin analyse af lageropkøbet af kinesiske varer så bort fra det forhold, at importen fra tredjelande mellem 2010 og 2011 steg med mere end 40 %.

               (335)

               Statistikkerne viser (jf. betragtning 224), at lageropkøbet af kinesiske varer fandt sted i andet og tredje kvartal af 2010 (til forbrug inden udgangen af 2010/begyndelsen af 2011 på grund af den begrænsede holdbarhed). Stigningen i importen fra tredjelande blev registreret i 2011, hvor virkningen af lageropkøbet var ophørt, og hvor foranstaltningerne mod importen fra Kina trådte i kraft, hvilket viste sig at være til gavn for producenterne fra tredjelande. Derfor blev denne påstand afvist.

         1.2.2.   Produktionsomkostninger

               (336)

               Flere parter anførte, at stigningen i EU-erhvervsgrenens produktionsomkostninger, der hovedsageligt skyldtes stigningen i udgifterne til råmaterialer, energi, transport og personale, påvirkede EU-erhvervsgrenens rentabilitet negativt. En part fremhævede også det forhold, at kunderne ikke returnerede spoler, som en væsentlig omkostningsfaktor, uden at uddybe de omkostningsmæssige følger nærmere. De understøttede disse påstande med udtalelser fra EU-producenterne om, at de rent faktisk oplevede øgede udgifter.

               (337)

               Det er korrekt, at EU-erhvervsgrenen oplevede øgede udgifter til råmaterialer, energi, transport og personale. Som det fremgår af tabel 8 steg EU-erhvervsgrenens produktionsomkostninger pr. ton dog i gennemsnit kun med 1 % mellem 2010 og UP. Det betyder, at EU-erhvervsgrenen kunne udligne de fleste omkostningsstigninger gennem effektivitetsforbedringer og større produktivitet. Det konkluderes derfor, at stigningen i produktionsomkostningerne ikke medvirkede til skaden og derfor ikke kunne bryde årsagssammenhængen.

               (338)

               Efter den endelige fremlæggelse gentog en række parter deres påstande uden at fremkomme med nye argumenter.

         1.2.3.   Udviklingen i forbruget

               (339)

               Som nævnt ovenfor steg EU-forbruget med 3 % mellem 2010 og UP. Forbruget forventes at stige yderligere på grund af de nye anvendelser, hvortil den samme vare benyttes, som anført af både EU-erhvervsgrenen og mange brugere. EU-erhvervsgrenen kunne dog ikke opretholde sin markedsandel og mistede en del af den, mens dumpingimporten og den subsidierede import fra Kina har fået en stadig større markedsandel siden 2011. Derfor kunne ændringer i EU-forbruget ikke have brudt årsagssammenhængen mellem skaden og dumpingimporten og den subsidierede import fra Kina.

         1.2.4.   Utilstrækkelig produktionskapacitet og utilstrækkelige lagre i Unionen

               (340)

               Den kinesiske regering hævdede, at eventuel skade skyldtes EU-producenternes utilstrækkelige produktionskapacitet. Den kinesiske regering henviste til en række regnskaber fra EU-producenter. I 3B Fibreglass' regnskab for 2010 står der: vo»res begrænsede produktionskapacitet har ikke gjort det muligt at få yderligere markedsandele« og »har tvunget os til at håndtere vores kunders efterspørgsel med begrænsede beholdninger«. I 3B Fibreglass' regnskab for 2011 står der: »Tegnene på den økonomiske genopretning i 2010 blev bekræftet i første halvår af 2011, men da virksomhedens produktionsresultater var lavere end forventet i det første kvartal, kunne vi ikke drage fuld fordel af den øgede aktivitet, og vi måtte derfor begrænse vores kontraktmæssige aftaler i 2011«. I Lanxess' regnskab for 2011 står der: »I 2011 kørte glasfiberproduktionen hos Lanxess på fuld kapacitet« og »I andet kvartal af 2012 vil den planlagte afbrydelse af ovn 1 vare næsten 10 uger, og den årlige produktion vil derfor være 14 % lavere i 2012«.

               (341)

               Lagerbeholdningerne i 2010 var faktisk lave, jf. tabel 10. Det skyldtes en nedsættelse af produktionsniveauet i 2009, da flere produktionslinjer blev afviklet, midlertidigt lukket eller indskrænket på grund af prisfaldet og tabet af markedsandele, som var forårsaget af dumpingimporten fra Kina (42). EU-erhvervsgrenen øgede dog sine lagerbeholdninger med mere end 150 % i 2011 og har fortsat øget dem lige siden. Det er ikke retvisende at henvise til nogle knappe lagerbeholdninger, der kun vedrører 2010; man bør i stedet se på tendenserne for hele den betragtede periode.

               (342)

               Ydermere henviser nogle af citaterne til lavere produktionsresultater som følge af reparation/genopbygning af ovne. Som forklaret i betragtning 241 er sådanne reparationer/genopbygninger en naturlig del af denne erhvervsgren, og det er almindelig praksis at opbygge lagerbeholdningen forud for en reparation/genopbygning for at kunne fortsætte leveringen til vigtige kunder.

               (343)

               EU-erhvervsgrenen kunne desuden investere i mere kapacitet, hvis der var lige konkurrencevilkår, der gjorde det muligt for EU-erhvervsgrenen at opnå en fortjeneste, der berettiger til og muliggør kapacitetsudvidelse.

               (344)

               EU's produktionskapacitet og lagre vurderes ikke at være utilstrækkelige og kunne derfor ikke have medvirket til skaden og kunne følgelig ikke have brudt årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den subsidierede import og den skade, EU-erhvervsgrenen har lidt.

         1.2.5.   Virkningen af den økonomiske krise

               (345)

               Flere parter hævdede, at den skade, EU-erhvervsgrenen havde lidt, skyldtes den økonomiske krise, som havde medført et kraftigt fald i efterspørgslen fra brugerindustrierne (såsom bilindustrien og vindenergimarkedet).

               (346)

               Den kinesiske regering citerede udtalelser fra flere EU-producenter, bl.a. regnskabet for 2010 fra European Owens Corning Fibreglass SPRL (»EOCF«), hvor der står: »Faldet forklares til dels af denne aktivitets store afhængighed af vindenergimarkedet, hvis situation fortsat forværres, da de involverede aktører har vanskeligt ved at finansiere nye projekter«, og i Lanxess' regnskab for 2011, står der: »Efter indførelsen af antidumpingforanstaltninger mod import fra Kina var Lanxess i stand til at hæve sine salgspriser. I andet halvår af 2011 ser vi dog en nedgang på 16 % sammenlignet med 2010 på grund af den økonomiske afmatning«, og i EOFC's regnskab for 2012 står der, at omsætningen i 2012 »hovedsageligt skyldes den fortsatte økonomisk krise, der forhindrede dem i at udnytte kapaciteten fuldt ud«.

               (347)

               Der var faktisk et fald på 3 % i EU-forbruget af varer af glasfiberfilamenter mellem 2010 og 2011. Ved udgangen af UP var EU-forbruget dog igen steget med 6 procentpoint.

               (348)

               Udtalelsen om, at en af virksomhederne måtte sænke sine priser med 16 % i andet halvår af 2011 sammenlignet med 2010, giver kun et delvist billede af situationen i 2011. Undersøgelsen afslørede, at enhedsprisen var steget med 8 % i hele 2011 (sammenlignet med 2010).

               (349)

               Endvidere var EU-erhvervsgrenen stadig rentabel i 2010 og 2011 og kom til at lide tab senere, hvilket faldt sammen med stigningen i dumpingimporten og den subsidierede import fra Kina, der underbød EU-erhvervsgrenens priser.

               (350)

               Den økonomiske afmatning mellem 2010 og 2011 kan anses for at have medvirket til at forringe EU-erhvervsgrenens økonomiske situation. Den økonomiske afmatning forklarer imidlertid ikke, hvorfor EU-erhvervsgrenen var tabsgivende mellem 2012 og UP. De største tab skete først efter den økonomiske afmatning på et tidspunkt, hvor forbruget igen var stigende.

               (351)

               Med hensyn til citatet fra Owens Corning fra 2011 er det vigtigt at bemærke, at citatet kommer fra EOCF, som er Owens Cornings handelsenhed for alle virksomhedens handelsaktiviteter i Europa og Mellemøsten. Ud over den samme vare solgte EOCF i perioden også ikke-vævede varer, stof, tagdækningsprodukter (»shingles«) og isoleringsprodukter, som ikke er omfattet af sagen. Citatet drejer sig derfor ikke specifikt om den samme vare på EU-markedet.

               (352)

               Med hensyn til citatet fra Owens Corning fra 2012 drejer det sig specifikt om de tekstilaktiviteter, som EOCF udfører på et af sine anlæg. Da tekstiler ikke er en del af den samme vare, er citatet ikke relevant.

               (353)

               I betragtning af ovenstående forhold kunne den økonomiske afmatning have påvirket EU-erhvervsgrenen negativt, men ikke i et sådant omfang, at den kunne bryde årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den subsidierede import og den skade, der er forvoldt EU-erhvervsgrenen.

         1.2.6.   Konkurrenceevne for dumpingimporten og den subsidierede import fra Kina

               (354)

               Nogle parter hævdede, at det var EU-erhvervsgrenens forældede teknologi sammenlignet med den moderne teknologi, der anvendes af de kinesiske eksporterende producenter, der forvoldte skade, snarere end dumping eller subsidiering af den pågældende vare.

               (355)

               Undersøgelsen bekræftede imidlertid, at EU-erhvervsgrenen også har tidssvarende produktionsprocesser. Påstanden om, at EU-erhvervsgrenens teknologi ville bryde årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den subsidierede import og den skade, EU-erhvervsgrenen har lidt, afvises derfor.

         1.2.7.   Selvforskyldt skade

               (356)

               Flere parter hævdede, at skaden kunne være selvforskyldt, da i) EU-erhvervsgrenens priser i 2014 var lavere end de priser, sådanne parter fik oplyst af kinesiske eksporterende producenter, da ii) investeringer foretaget af ansøgerne i de senere år strider mod, at der skulle være forvoldt skade, da store investeringer er vanskeligt forenelige med en erhvervsgren, der lider tab, og da investeringerne ikke førte til en større markedsandel for EU-erhvervsgrenen, da iii) investeringer foretaget af ansøgerne kunne være foretaget i omstrukturering og installation af ekstra kapacitet til produktion af »forkerte« varer af glasfiberfilamenter, f.eks. varer, på hvilke der er mindre efterspørgsel, og ikke f.eks. på afhuggede tråde, som parterne hævder, der var betydelig efterspørgsel og faktisk en eventuel forsyningsmangel på i Unionen.

               (357)

               Med hensyn til den første påstand om EU-producenternes lavere priser bør det bemærkes, at denne påstand vedrører en hændelse efter UP, og prisniveauet i 2014 kunne ikke tages i betragtning. Eftersom ovnene er i drift døgnet rundt, og det er meget dyrt at bremse produktionen, har EU-erhvervsgrenen endvidere forsøgt at bevare markedsandele ved at sælge til lavere priser og er derfor stadig ved at dække en del af sine faste omkostninger.

               (358)

               Hvad angår EU-erhvervsgrenens store investeringer de senere år bør man huske, at det i denne kapitalintensive erhvervsgrenen er nødvendigt at genopbygge ovnene hvert 7. til 10. år, og omkostningerne hertil kan beløbe sig til 8-13 mio. EUR (angivet som et interval af fortrolighedshensyn). En stor del af de øvrige, mere strukturelle, høje investeringsomkostninger er forbundet med forbruget af legeringer i bøsningerne og den følgende genopbygning af bøsningerne. Disse investeringer er derfor en naturlig del af erhvervsgrenen og er nødvendige for at bevare den aktuelle kapacitet. Det er også nødvendigt at investere i FoU for at kunne blive på markedet og opfylde kundernes behov.

               (359)

               Hvad angår den tredje påstand om angiveligt »forkerte« investeringer i andre varer end afhuggede tråde bør det bemærkes, at i) EU-erhvervsgrenen omstrukturerede for at kunne udbyde en bred vifte af varer. Der blev ikke forelagt beviser for, at denne type omstrukturering ikke var økonomisk rentabel, og at ii) den indstillede produktion af afhuggede tråde, der skete på grund af omstruktureringen i de senere år, blev overført til et andet produktionsanlæg, der blev ombygget.

               (360)

               Den kinesiske regering påstod, at EU-producenterne oplagrede importen fra tredjelande, og citerede en EU-producents regnskab for 2011, hvor der stod: »Varelagrene (21,4 mio. EUR pr. 31. december 2011) bliver større på grund af den globale afmatning i vores forretninger i årets andet halvår, idet lagerbeholdningen består af op til 75 % færdigvarer importeret fra virksomheder i […][vores] gruppe uden for Europa, mens resten hovedsageligt er materialer og varer, der er nødvendige for tekstilaktiviteterne«.

               (361)

               Forøgelsen af denne EU-producents rapporterede lagerbeholdninger i 2011 skyldes, at denne oplagrer for at kunne forsyne et af sine anlæg uden for Unionen, da det pågældende anlæg genopbyggede en ovn i 2012. Der ville ikke være blevet importeret fra andre anlæg uden for Unionen, hvis varerne til anlægget uden for Unionen kunne være blevet fremstillet i Unionen.

               (362)

               Efter den endelige fremlæggelse anmodede den kinesiske regering om, at det blev gjort klart, om denne import kom fra Kina eller andre steder, og i hvor store mængder. Imidlertid købte EU-producenterne i stikprøven ikke den pågældende vare fra Kina i den betragtede periode.

               (363)

               Den kinesiske regering påstod også, at skaden kunne være selvforskyldt, da EU-producenten 3B Fibreglass besluttede at genopbygge lagerbeholdningen for BASF i 2011 på et tidspunkt, hvor produktionen var utilstrækkelig. Regeringen citerer følgende fra 3B Fibreglass' regnskab for 2011: »for at genopbygge vores lagerbeholdning for BASF og for at gå i gang med koldreparationen af ovn nr. 2.«.

               (364)

               Det er imidlertid normal forretningspraksis at sikre en tilstrækkelig lagerbeholdning til at kunne opfylde kontraktmæssige forpligtelser med vigtige kunder. Endvidere henviser citatet også til en planlagt ovngenopbygning, der kræver lageropbygning, så der kan leveres til kunderne (og så 3B's kontraktmæssige leveringsaftaler kan overholdes), mens reparationen står på.

               (365)

               I betragtning af ovenstående afvises påstanden om selvforskyldt skade, der ville bryde årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den subsidierede import og den skade, EU-erhvervsgrenen har lidt.

         1.2.8.   EU-producenternes eksportsalg og udflytninger for at være tættere på markederne

               (366)

               Den kinesiske regering hævder, at den påståede skade, hvis den findes, blev forårsaget af beslutningen om at flytte tættere på brugerindustrierne. Den tilføjer, at dette ikke kun sker på EU-plan, men også på globalt plan. Den kinesiske regering anfører, at EU-producenten P+D udvidede sine aktiviteter i Rusland og Indien, EU-producenten 3B i Tunesien, EU-producenten PPG i Kina og EU-producenten Ahlstrom flyttede sin produktion fra Europa til Kina først i 2011 for bedre at tjene behovene på de voksende vindenergimarkeder i Asien og især i Kina.

               (367)

               Da mange producenter af glasfiberfilamenter er multinationale virksomheder, er det ikke overraskende, at disse virksomheder også investerer uden for Unionen, når der er en forretningsmulighed. Der investeres i ekstra kapacitet uden for Unionen for at opfylde behovene på nye markeder og med udsigten til at skabe en fortjeneste. Der oprettes anlæg i disse områder for at være tæt på kunderne. Den forretningsmæssige beslutning om, hvorvidt der skal oprettes anlæg uden for Unionen eller ej, er dog på ingen måde forbundet med det forhold, at EU-producenterne lider skade.

               (368)

               Efter den endelige fremlæggelse gentog den kinesiske regering sin påstand om, at store oversøiske investeringer har flyttet produktionen, beskæftigelsen og eksportsalg væk fra Unionen og dermed forvoldt skade.

               (369)

               Denne påstand er ikke dokumenteret. Producenter af glasfiberfilamenter arbejder ud fra en model om regional nærhed, hvor kunder modtager leverancer fra produktionsanlæg i deres respektive regioner. Indikatorerne for kapacitet og beskæftigelse viser ikke, at der blev foretaget potentielle store oversøiske investeringer til skade for Unionens aktiviteter.

               (370)

               Den kinesiske regering hævdede også, at faldet i EU-erhvervsgrenens eksportsalg havde alvorlige negative virkninger, som ikke blev analyseret af Kommissionen.

               (371)

               I de aktuelle undersøgelser tegnede EU-erhvervsgrenens eksportsalg (til forretningsmæssigt forbundne og ikke forretningsmæssigt forbundne kunder) sig for mellem 11 % og 13 % af EU-erhvervsgrenens samlede salg (til forretningsmæssigt forbundne og ikke forretningsmæssigt forbundne kunder) fra 2010 til udgangen af UP. Under den oprindelige antidumpingundersøgelse svingede denne andel ligeledes mellem 10 % og 14 % fra 2006 til september 2009. I betragtning af, at udsvingene i eksportmængderne ikke er væsentlige, og i overensstemmelse med eksportmængderne i den tidligere antidumpingundersøgelse havde eksportsalgets udvikling ikke alvorlige negative virkninger som påstået ovenfor.

               (372)

               I lyset af ovenstående medvirkede EU-producenternes eksportsalg og udflytninger ikke til skaden og kunne følgelig ikke bryde årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den subsidierede import og den skade, EU-erhvervsgrenen har lidt.

         1.2.9.   EUR/USD-vekselkurs

               (373)

               Den kinesiske regering hævdede, at kinesiske leverancer indebærer risici forbundet med en mere kompleks logistik og valutakurssvingninger, og at kunderne derfor ikke ønsker at blive for eksponerede over for sådanne risici. En bruger anførte, at de kinesiske priser på varer af glasfiberfilamenter er stærkt afhængige af vekselkursen mellem EUR og USD. Da USD er blevet gradvist svagere sammenlignet med EUR siden 2000, kunne dette angiveligt have brudt årsagssammenhængen.

               (374)

               I starten af 2000 var EUR faktisk svagere sammenlignet med USD end i dag. Det bør dog bemærkes, at EUR/USD-vekselkursen var forholdsvis stabil i den betragtede periode. I den betragtede periode faldt de stikprøveudvalgte EU-producenters rentabilitet ikke desto mindre betydeligt fra 3 % til -4 %. Selv om EUR/USD-vekselkursen kan anses for at have bidraget til den skade, som blev forvoldt, kan dette dog på ingen måde formindske de skadevoldende virkninger af dumpingimporten fra Kina til lave priser på EU-markedet fra 2011 til udgangen af UP.

               (375)

               EUR/USD-vekselkursen medvirkede derfor ikke til skaden og kunne ikke bryde årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den skade, EU-erhvervsgrenen led.

         1.3.   Konklusion om årsagssammenhæng

               (376)

               Ovenstående analyse har vist, at dumpingimporten og den subsidierede import fra Kina steg i mængde og markedsandel. Presset fra stigningen i dumpingimporten og den subsidierede import på EU-markedet gav ikke EU-erhvervsgrenen mulighed for at fastsætte sine salgspriser i overensstemmelse med normale markedsvilkår og de registrerede omkostningsstigninger. Selv efter at have sænket salgsprisen lykkedes det ikke EU-producenterne i stikprøven at bevare deres markedsandel. Prisfaldet skete på bekostning af rentabiliteten, hvilket førte til en uholdbar tabsgivende situation.

               (377)

               I ovennævnte analyse blev der behørigt skelnet mellem virkningerne af alle kendte faktorer på EU-erhvervsgrenens situation og de skadevoldende virkninger af dumpingimporten. På grundlag af denne analyse konkluderes det, at dumpingimporten og den subsidierede import fra Kina har forvoldt EU-erhvervsgrenen væsentlig skade, jf. antidumpinggrundforordningens artikel 3, stk. 6, og antisubsidiegrundforordningens artikel 8, stk. 5.

               (378)

               Andre kendte faktorer end dumpingimporten og den subsidierede import er blevet vurderet i overensstemmelse antidumpinggrundforordningens artikel 3, stk. 7, og antisubsidiegrundforordningens artikel 8, stk. 6. Ingen af disse faktorer, analyseret både individuelt og kumulativt, var af en sådan art, at de kunne bryde årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den subsidierede import fra Kina og den væsentlige skade, EU-erhvervsgrenen led.

               (379)

               Efter den endelige fremlæggelse hævdede den kinesiske regering, at Kommissionen blot afviste de interesserede parters argumenter i stedet for at undersøge alle andre kendte faktorer end dumpingimporten, som forvolder EU-erhvervsgrenen skade.

               (380)

               Kommissionen har undersøgt virkningen af følgende andre faktorer: importen fra andre lande, produktionsomkostningerne, forbrugets udvikling, produktionskapaciteten og lagerbeholdningerne, den økonomiske krise, konkurrenceevnen for importen fra Kina, selvforskyldt skade, EU-producenternes eksportsalg og udflytninger samt EUR/USD-vekselkursen. Undersøgelsen afslørede ikke andre faktorer, der kunne bryde årsagssammenhængen.

         F.   UNIONENS INTERESSER

               (381)

               Kommissionen undersøgte i overensstemmelse med antisubsidiegrundforordningens artikel 31, om der til trods for konklusionerne om skadevoldende subsidiering er tvingende årsager til at konkludere, at det ikke er i Unionens interesse at indføre foranstaltninger i dette tilfælde. Unionens interesser blev fastlagt på grundlag af en vurdering af alle de forskellige involverede parters interesser, dvs. EU-erhvervsgrenens, importørernes og brugernes interesser.

               (382)

               I henhold til antisubsidiegrundforordningens artikel 31, stk. 2, fik alle interesserede parter mulighed for at fremsætte bemærkninger. Kommissionen sendte spørgeskemaer til 5 uafhængige importører og 34 brugere. 2 importører og 13 brugere indsendte fuldstændige besvarelser inden for tidsfristen. Desuden gav flere brugere og brugersammenslutninger sig til kende i løbet af undersøgelsen og fremsendte redegørelser, hvori de gjorde indsigelser imod indførelsen af eventuelle foranstaltninger i dette tilfælde. Den kinesiske regering og CCCLA indsendte også indlæg med indsigelser mod indførelsen af eventuelle foranstaltninger i dette tilfælde.

               (383)

               I den oprindelige antidumpingundersøgelse blev det fastslået, at det ikke var i strid med Unionens interesser at indføre foranstaltninger. Da interimsundersøgelsen er begrænset til at omfatte skade, er resultaterne om Unionens interesse dengang stadig gyldige. Nedenstående analyse vedrører derfor antisubsidieundersøgelsen.

         1.   EU-erhvervsgrenens interesser

               (384)

               De eksisterende antidumpingforanstaltninger har ikke medført mindre dumpingimport fra Kina og har ikke aflastet EU-erhvervsgrenen. Som nævnt ovenfor led EU-erhvervsgrenen fortsat væsentlig skade efter det prisfald, som dumpingimporten fra Kina forårsagede. Hvis der ikke træffes foranstaltninger, vil det højst sandsynligt medføre, at den negative tendens for EU-erhvervsgrenens finansielle situation fortsætter. De stikprøveudvalgte EU-producenters situation var især præget af et fald i rentabilitet fra +3 % i 2010 til -4 % ved udgangen af UP. En yderligere nedgang i resultaterne ville i sidste ende føre til produktionsnedskæringer og flere lukninger af produktionsanlæg, hvilket således ville true beskæftigelsen og investeringerne i Unionen.

               (385)

               Hvis der indføres foranstaltninger, genskabes der loyal konkurrence på markedet. EU-erhvervsgrenens faldende rentabilitet skyldes de vanskeligheder, den har i konkurrencen med den subsidierede billige import med oprindelse i Kina. Det forventes derfor, at indførelsen af antisubsidieforanstaltninger vil bringe pristrykket og tabet af markedsandele til ophør, og at EU-erhvervsgrenens priser vil begynde at komme sig og dermed forbedre EU-erhvervsgrenens rentabilitet i retning af de niveauer, der vurderes nødvendige for denne kapitalintensive erhvervsgren.

               (386)

               Foranstaltningerne ville give EU-erhvervsgrenen mulighed for at komme sig efter den skadevoldende dumping, der blev konstateret i undersøgelsen.

               (387)

               Det konkluderes derfor, at det klart ville være i EU-erhvervsgrenens interesse, at der indføres antisubsidieforanstaltninger.

               (388)

               Efter den endelige fremlæggelse hævdede en brancheforening, at skærpede foranstaltninger ikke ville være til nogen hjælp for EU-erhvervsgrenen, da de oprindelige foranstaltninger i 2011 tilsyneladende ikke havde haft nogen virkning.

               (389)

               Kommissionen afviser denne påstand og henviser til ovenstående betragtninger, hvor det konkluderes, at det højst sandsynligt vil føre til en videreførelse af den negative tendens i EU-erhvervsgrenens finansielle situation, hvis der ikke indføres skærpede foranstaltninger.

         2.   Importørernes interesser

               (390)

               Som anført ovenfor blev der ikke foretaget stikprøveudtagning af de ikke forretningsmæssigt forbundne importører, og to ikke forretningsmæssigt forbundne importører samarbejdede i undersøgelsen ved at indgive en spørgeskemabesvarelse. Aktiviteterne vedrørende den pågældende vare udgør kun en mindre del af de to importørers samlede omsætning (under 0,5 %). De var begge imod en eventuel indførelse af antidumpingforanstaltninger, da de var af den opfattelse, at det kunne føre til et ophør af importen af den pågældende vare fra Kina.

               (391)

               Samlet set udgjorde den af disse to importører indberettede import en væsentlig andel af hele importen fra Kina i UP og anses følgelig for at være repræsentativ for EU-importørerne. Ingen andre importører har samarbejdet ved at indgive en spørgeskemabesvarelse eller uddybende bemærkninger. På det grundlag konkluderes det, at indførelsen af foranstaltningerne, i betragtning af den pågældende vares begrænsede andel af importørernes samlede aktivitet, ikke vil have væsentlige negative virkninger for EU-importørernes overordnede interesser

         3.   Brugernes interesser

               (392)

               Den samme vare anvendes til en lang række formål, herunder til bilindustrien, vindmøller, søfart, transport, luftfart og infrastrukturelle anvendelser. Mange forskellige brugere samarbejdede, og disse blev inddelt efter erhvervsgren: producenter af sammensatte materialer, producenter af kompositmaterialer, fleraksiale tekstilvævere og vindmølleproducenter. Det gjorde det muligt for Kommissionen at vurdere virkningerne af skærpede foranstaltninger på forskellige typer brugere.

               (393)

               De samarbejdsvillige brugere købte ca. 13 % af den pågældende vare fra Kina i UP. Langt størstedelen af den samme vare blev købt fra andre kilder, såsom tredjelande og EU-erhvervsgrenen. Kun nogle enkelte købte udelukkende den pågældende vare fra Kina.

               (394)

               En lang række aftagerindustrier anvender den samme vare, og de varierer også i størrelse, fra virksomheder med verdensomspændende aktiviteter til SMV'er. Det fremgår yderligere af de oplysninger, der blev indgivet i løbet af undersøgelsen, at EU-brugerindustrien beskæftiger et betydeligt antal personer, anslået til 100 000, selv om der dog ikke er forelagt detaljerede og dokumenterede oplysninger.

         3.1.   Mulige virkninger af foranstaltningerne for brugernes rentabilitet

               (395)

               Ud fra spørgeskemabesvarelserne vurderedes brugerindustrierne af glasfiberfilamenter at være relativt godt kørende. De fleste samarbejdsvillige brugere indberettede indtjening på salg af deres produkter, hvortil den pågældende vare var anvendt, i hele den betragtede periode. Mens kun få brugere indberettede tab på disse aktiviteter i UP, havde de fleste andre brugere en indtjening på mellem 2 % og 22 %. Brugerindustrierne kunne således, selv med de nuværende foranstaltninger, opnå indtjening.

               (396)

               På grundlag af de modtagne oplysninger blev der foretaget en analyse af konsekvenserne for hver brugergruppe.

               (397)

               Undersøgelsen viste, at brugerindustriernes evne til at vælte højere told over på kunderne afhænger af deres karakteristika, og derfor vil virkningerne af en højere told på fortjenstmargenen være forskellig for hver brugerindustri.

               (398)

               Indførelsen af kombinerede foranstaltninger ville altså medføre et tab i brugernes fortjeneste på under et procentpoint for langt de fleste brugerindustriers vedkommende, med undtagelse af erhvervsgrenen for fleraksial vævning. For denne er den pågældende vares andel af produktionsomkostningerne større end for de andre betragtede brugerindustrier. Følgelig vil disse brugere blive påvirket i højere grad end de andre undersøgte brugere.

               (399)

               Ud fra ovenstående analyse er det yderst sandsynligt, at brugerne i industrierne for sammensatte materialer, kompositmaterialer og vindmøller kan absorbere en del af eller hele omkostningsstigningen. Endvidere kan de eventuelt også vælte en del af de øgede omkostninger over på kunderne. I denne forbindelse bemærkede en større bruger, der er aktiv i vindmølleindustrien, at virksomheden har affundet sig med resultaterne af undersøgelsen, og at den vil absorbere tolden.

               (400)

               Denne overordnede set begrænsede virkning for rentabiliteten betyder også, at beskæftigelsen i brugerindustrien ikke bringes i fare på grund af den foreslåede forøgelse af tolden, i det omfang som flere brugere har påstået.

               (401)

               Under alle omstændigheder ville eventuelle negative virkninger blive afbødet af brugernes fortsatte adgang til import fra tredjelande. Indførelsen af foranstaltninger forhindrer ikke brugerne i at købe fra forskellige leverandører.

               (402)

               Efter den endelige fremlæggelse påstod en række brugere, at brugernes argumenter blev afvist udelukkende på grundlag af kvalitative udsagn. De hævdede også, at nedgangen i deres fortjenstmargen er langt højere end ét procentpoint som nævnt i betragtning 398, især hvis man bedømmer den for hver enkel vare.

               (403)

               Disse påstande blev afvist af følgende grunde: På grundlag af oplysninger fra brugerne foretog Kommissionen detaljerede beregninger for at vurdere, hvilke kvantitative virkninger skærpede foranstaltninger ville have for brugerens rentabilitet. De erhvervsgrene, der bruger den pågældende vare, er forskelligartede og adskiller sig væsentligt fra hinanden med hensyn til størrelse (fra SMV'er til multinationale virksomheder), deres afhængighed af den pågældende vare og anvendelserne af deres endelige produkt og deres kundegrundlag (fra små til store virksomheder, salg i Unionen eller eksportsalg). Som allerede forklaret i betragtning 398 erkender Kommissionen, at nogle brugersegmenter vil blive mere berørt end andre. Ud fra oplysningerne fra de samarbejdsvillige brugere at dømme var andelen af den forbrugte pågældende vare, der blev købt fra Kina, begrænset (mindre end 13 % — jf. betragtning 393). Endvidere var andelen af den pågældende vare fra Kina i de samlede produktionsomkostninger i gennemsnit også begrænset, dvs. under 4 %. Sidstnævnte er dog væsentligt højere for erhvervsgrenen for fleraksial vævning. Virkningen af en forhøjelse af tolden blev beregnet under den antagelse, at en lignende mængde glasfiber ville blive købt fra Kina som den registreret i UP, og at priserne på den kinesiske import ville være undergivet told på 30 %, selv om størstedelen af de kinesiske eksporterende producenter vil være omfattet af lavere toldsatser. Ud fra disse antagelser viste beregningerne, at virkningerne på rentabiliteten af en stigning i priserne på den pågældende vare med oprindelse i Kina i gennemsnit for alle samarbejdsvillige brugere vil være mindre end ét procentpoint som nævnt ovenfor.

         3.2.   Manglende udskiftelighed

               (404)

               En række brugere gjorde gældende, at mange af de varer af glasfiberfilamenter, som brugerindustrien havde behov for, ikke kunne købes direkte fra lager. Det var derimod nødvendigt for leverandører at gennemgå en langvarig og kompliceret kvalifikationsprocedure på mellem 6 og 12 måneder, uden nogen garanti for succes. At skifte leverandør for at undgå at betale told ville derfor medføre en del omkostninger, være umuligt på kort sigt og alt for risikabelt ud fra et teknologisk synspunkt.

               (405)

               Det anerkendes i denne henseende, at den pågældende vares egenskaber med hensyn til bestemte anvendelser kan medføre en langvarig kvalifikationsprocedure, der omfatter prøvning. Det kan på grundlag af bemærkningerne fra adskillige brugere imidlertid konstateres, at der på nuværende tidspunkt i de fleste tilfælde findes forskellige forsyningsmuligheder. Undersøgelsen fandt endvidere, at brugerne sædvanligvis har flere leveringsmuligheder som en nødløsning og ofte har godkendt varen fra flere leverandører for ikke at være afhængige af blot én leverandør. Det skal ligeledes bemærkes, at hensigten med foranstaltningerne ikke er at forhindre visse leverandører i at få adgang til EU-markedet, eftersom eventuelle foranstaltninger kun har til formål at genskabe redelige handelsvilkår og rette op på en forvredet markedssituation.

               (406)

               Det er derfor usandsynligt, at indførelsen af foranstaltninger for den pågældende vare fra Kina vil medføre et midlertidigt ophør af leveringen af råmaterialer til brugerindustrien.

         3.3.   Manglende mulighed for at overvælte kostprisstigninger og øget konkurrence fra ikke-EU-varer i efterfølgende produktionsled

               (407)

               Flere brugere hævdede, at de er udsat for hård konkurrence fra ikke-EU-producenter og derfor ikke vil kunne vælte prisstigningerne på den pågældende vare over på kunderne, da det vil medføre fald i salgsmængden. I betragtning af den store mangfoldighed blandt brugervirksomhederne vil evnen til at vælte eventuelle omkostningsstigninger over på kunderne variere mellem de forskellige typer brugere. Det konkluderes ikke desto mindre på grundlag af oplysningerne i spørgeskemabesvarelserne, at for brugere, der ikke kan overvælte de fleste omkostningsstigninger, vil deres omsætning og rentabilitet i de fleste tilfælde kun i begrænset omfang blive negativt påvirket.

               (408)

               Flere brugere udtrykte bekymring for, at indførelsen af antisubsidietold ville give ikke-EU-leverandører en konkurrencemæssige fordel, da disse har adgang til den pågældende vare uden foranstaltninger. Brugerne hævder, at de konkurrerer med import fra Kina på deres efterfølgende markeder. Indførelsen af kombinerede foranstaltninger ville forværre konkurrencesituationen yderligere. I lyset af disse omstændigheder hævder brugerne, at det ikke ville være muligt at vælte en prisstigning på råmaterialer over på kunderne. Det blev yderligere fremført, at dette ville føre til, at produktionen blev flyttet uden for Unionen, hvilket ville medføre et væsentligt fald i beskæftigelsen.

               (409)

               Det bør bemærkes, at det forhold, at indførelsen af antisubsidieforanstaltninger kunne give mere konkurrence, ikke kan være grund til ikke at indføre foranstaltninger, hvis det er berettiget. Disse undersøgelser vedrører en specifik vare. Enhver brugerindustri er i sin fulde ret til at påberåbe sig EU's handelslovgivning og anmode om en antidumpingundersøgelse for sine varer. Desuden afhænger forretningsmæssige beslutninger om udflytning af en lang række faktorer. Det er usandsynligt, at en beslutning om udflytning udelukkende afhænger af tolden på ét råmateriale.

               (410)

               En række parter hævdede, at EU-producenterne er globale udenlandsk ejede virksomheder, og at de fleste sammensatte virksomheder imidlertid er små eller mellemstore og lokalt ejede. Disse SMV'er hævdede, at en forhøjelse af tolden vil medføre tab af arbejdspladser. CCCLA påstod også, at der mistes arbejdspladser i Unionen, når brugerne flytter som følge af forhøjelsen af tolden. Derudover anførte en bruger også, at det også vil føre til lavere salg for EU-erhvervsgrenen, hvis brugerne flytter.

               (411)

               Kommissionen vurderer alle job i Unionen ligeligt, uanset virksomhedens ejerskab og størrelse. I denne forbindelse henviser Kommissionen også til betragtning 400 og 403. Derudover mener Kommissionen, at påstandene om flytning, potentielle tab af arbejdspladser og lavere salg for EU-erhvervsgrenen er spekulative og ubegrundede.

               (412)

               Flere parter fremførte, at der på nuværende tidspunkt fremstilles varer i Unionen til det globale marked i konkurrence med tredjelande. En bruger anførte, at den kan importere den pågældende vare under ordningen for aktiv forædling uden at betale antidumpingtold, så længe den færdige vare, som brugeren fremstiller, derefter eksporteres uden for Unionen. Imidlertid er resultatet af dette, at denne bruger kan tilbyde sine kunder uden for Unionen mere konkurrencedygtige priser, end den kan tilbyde sine EU-kunder.

               (413)

               Faktisk kan brugerne importere den pågældende vare under ordningen for aktiv forædling uden at betale antidumpingtold, så længe den færdige vare, som de fremstiller, derefter eksporteres uden for Unionen. Dette ændrer dog ikke Kommissionens konklusioner i denne undersøgelse.

         3.4.   Forsyningsmangel

               (414)

               En bruger anførte, at EU-erhvervsgrenen ikke er i stand til at opfylde efterspørgslen i Unionen, særlig hvad angår visse typer af store ordrer på skræddersyede varer af glasfiberfilamenter. Brugeren hævder endvidere, at på grund af Unionens begrænsede produktionskapacitet ville ingen EU-producent sandsynligvis være villig til at afsætte en stor del af sin kapacitet til at levere til en enkelt kunde. En anden bruger anførte, at der ikke er et for stort udbud af afhuggede tråde, og at det ville give alvorlige leveringsproblemer på EU-markedet, hvis Kina udelukkes fra EU-markedet, især i forbindelse med en stigning i efterspørgslen. Den kinesiske regering henviser til udtalelsen fra EU-producenten 3B om, at der ikke er blevet monteret yderligere smeltekapacitet i erhvervsgrenen siden 2002, og at der for at opfylde markedets behov, især i Europa, er brug for ekstra produktionskapacitet på 200 000 ton.

               (415)

               Det skal i denne henseende først og fremmest bemærkes, at formålet med eventuelle antisubsidieforanstaltninger er at afskaffe enhver form for uredelig handelspraksis, der har en skadelig virkning på EU-erhvervsgrenen, og genetablere effektive konkurrenceforhold på EU-markedet, men ikke at fjerne importen. De foranstaltninger, der foreslås, er ikke af en sådan art, at de vil lukke EU-markedet af for eksporterende producenter fra Kina, hvis priserne ikke er skadevoldende, og de vil således fortsat tillade importen af afhuggede tråde og andre varer af glasfiberfilamenter fra Kina til EU-markedet.

               (416)

               Hvad angår EU-erhvervsgrenens evne til at dække en potentiel mangel på afhuggede tråde giver EU-erhvervsgrenens aktuelle kapacitetsudnyttelsesgrad mulighed for, at erhvervsgrenen kan øge produktionen yderligere.

               (417)

               Afhuggede tråde kunne, ligesom alle andre varetyper af den pågældende vare, importeres til Unionen fra tredjelande såsom Malaysia.

               (418)

               Desuden har kinesiske producenter af glasfiberfilamenter oprettet anlæg i nærheden af Unionen (Egypten og Bahrain) som grundlag for levering til EU-markedet.

               (419)

               I lyset af ovenstående kan det konkluderes, at en eventuel mangel i udbuddet af afhuggede tråde kan løses ved at udvide EU-erhvervsgrenens kapacitetsudnyttelse, ved at importere fra andre lande samt ved at fortsætte importen fra Kina til ikke-skadevoldende priser.

               (420)

               På grundlag af ovenstående afsnit konkluderes det, at de samlede virkninger af indførelsen af kombinerede foranstaltninger for EU-aftagerindustrierne er begrænsede og ikke ville opveje foranstaltningernes positive virkninger for EU-erhvervsgrenen.

               (421)

               Efter den endelige fremlæggelse anførte en brancheforening, at det er vanskeligt at forstå, at EU-producenterne har ledig kapacitet, når der er mangel på glasfibre, og priserne stiger på EU-markedet. En række parter gentog deres påstande om, at indførelsen af yderligere foranstaltninger vil føre til mangel på leverancer fra EU-producenter.

               (422)

               For den betragtede periode har undersøgelsen ikke afsløret nogen forsyningsproblemer. Med hensyn til potentielle fremtidige forsyningsmangler mener Kommissionen ikke, at en forhøjelse af tolden forhindrer importen til Unionen fra Kina og fra tredjelande som beskrevet ovenfor.

         4.   Konklusion vedrørende Unionens interesser

               (423)

               På baggrund af ovenstående forventes det, at indførelsen af kombinerede foranstaltninger vil give EU-erhvervsgrenen mulighed for at forbedre sin situation ved at øge salgspriser og markedsandel. Der kan ganske vist indtræffe en række negative virkninger i form af omkostningsstigninger for visse brugere, men de vil sandsynligvis blive opvejet af de forventede fordele for EU-erhvervsgrenen og dens leverandører.

               (424)

               Konklusionen er derfor, at der ikke er tvingende grunde til ikke at indføre foranstaltninger over for importen af den pågældende vare med oprindelse i Kina.

               (425)

               Efter den endelige fremlæggelse hævdede flere parter, at man har undervurderet konsekvenserne af de foreslåede foranstaltninger. De hævder, at Kommissionen lægger større vægt på påstanden fra en lille gruppe af glasfiberfabrikanter end på modstanden fra en meget større, men fragmenteret gruppe af overvejende små og mellemstore underleverandører, der ikke har haft en reel mulighed for at reagere med samme gennemslagskraft.

               (426)

               Disse påstande afvises, da brugerne har haft rig mulighed for at give sig til kende i løbet af undersøgelsen. Mange har gjort dette, og deres data er blevet grundigt undersøgt og taget i betragtning. Alle interesserede parter er blevet tillagt betydning i løbet af undersøgelsen.

         G.   ENDELIGE ANTIDUMPING- OG ANTISUBSIDIEFORANSTALTNINGER

               (427)

               På baggrund af Kommissionens konklusioner om subsidiering, skade, årsagssammenhæng og Unionens interesser bør der indføres endelige foranstaltninger for at forhindre, at EU-erhvervsgrenen påføres yderligere skade som følge af dumpingimport og subsidieret import.

         1.   Skadestærskel

               (428)

               For at fastlægge omfanget af foranstaltningerne fastsatte Kommissionen først det toldbeløb, der er nødvendigt for at afhjælpe den skade, der er påført EU-erhvervsgrenen.

               (429)

               Skaden ville være afhjulpet, hvis EU-erhvervsgrenen kunne dække sine produktionsomkostninger og opnå en fortjeneste før skat på salget af samme vare på EU-markedet, som med rimelighed kunne forventes af en virksomhed af denne type i sektoren på normale konkurrencevilkår, dvs. uden dumpingimport. Som i den oprindelige undersøgelse blev der anvendt en målfortjeneste på 5 %.

               (430)

               APFE anmodede om en målfortjeneste på 10-12 %. APFE anførte, at målfortjenesten for analysen burde tage højde for en yderst kapitalintensiv erhvervsgrens behov for at opnå et tilfredsstillende afkast på den investerede kapital som forventet af investorerne. APFE henviser også til en rapport fra Stern Business School of New York University, der indeholder en beregning af de vejede gennemsnitlige kapitalomkostninger (weighted average costs of capital — WACC), som kombinerer udgifterne til egenkapital og udgifterne til gæld for forskellige sektorer (43). I Stern-rapporten beregnes de gennemsnitlige WACC for erhvervsgrenen for varer af glasfiberfilamenter til mellem 8,3 % og 8,4 %. APFE henviser også til den fortjeneste på 8,3 %, der blev anvendt i sagen om solcelleglas fra Kina (44). De hævder yderligere, at satsen for EU's vedkommende, i betragtning af, at udgifter til egenkapital og gæld er højere i Unionen end i USA, burde ligge lidt højere, mellem 10 % og 12 %.

               (431)

               Den faktisk opnåede fortjeneste i den betragtede periode kan ikke bruges, da der stadig kom betydelige mængder dumpingimport fra Kina på trods af den gældende told.

               (432)

               I sagen om solcelleglas fra Kina blev målfortjenesten på 8,3 % anvendt, da det var de stikprøveudvalgte EU-producenters gennemsnitlige fortjeneste i 2010, da importen af den pågældende vare stadig var lille og derfor ikke kunne have fordrejet de normale konkurrencevilkår endnu (dvs. en fortjeneste, der endnu ikke var berørt af dumpingimport).

               (433)

               Selv om det er ubestrideligt, at EU-erhvervsgrenen er en yderst kapitalintensiv erhvervsgren, kunne APFE ikke bevise, at målfortjenesten baseret på Stern-rapportens WACC opfylder de relevante krav. Påstanden blev derfor afvist.

               (434)

               Efter den endelige fremlæggelse fremførte APFE, at resultaterne om målfortjenesten burde revideres, eftersom EU-erhvervsgrenen kan opnå fortjeneste på over 5 % i forbindelse med varetyper som f.eks. afhuggede tråde til våd anvendelse (WUCS) til fiberdug og WUCS til gips, hvis de kan konkurrere på lige vilkår med importen fra tredjelande, og hvis de ikke udsættes for aggressive målprisunderbud af de dumpede og subsidierede kinesiske varer af glasfiberfilamenter.

               (435)

               I den tidligere undersøgelse blev der anvendt en målfortjeneste på 5 %. I mangel af underbyggede argumenter vedrørende ændrede markedsbetingelser, der ville berettige en højere målfortjeneste, er denne målfortjeneste blevet opretholdt.

               (436)

               Derudover gælder det, at mens WUCS, som alle andre typer af den pågældende vare, anvendes som forstærkningsmateriale, har WUCS en begrænset holdbarhed og højere transportomkostninger på grund af vandindholdets vægt (jf. betragtning 63). WUCS importeres til Unionen i meget mindre mængder end de andre varer af glasfiberfilamenter. Fortjenstmargenen for denne ene varetype er derfor ikke repræsentativ for den pågældende vare.

               (437)

               Kommissionen fastsatte derefter skadestærsklen på grundlag af en sammenligning mellem den vejede gennemsnitlige importpris hos de samarbejdsvillige eksporterende producenter i Kina i stikprøven og et vejet gennemsnit af den ikke-skadevoldende pris for samme vare, som EU-producenterne i stikprøven solgte på EU-markedet i undersøgelsesperioden. Forskelle som følge af denne sammenligning blev udtrykt som en procentdel af den vejede gennemsnitlige cif-importværdi.

               (438)

               Efter den endelige fremlæggelse hævdede en af de eksporterende producenter, at der var visse unøjagtigheder vedrørende cif-værdien af 3 varekodenumre.

               (439)

               Efter at have verificeret dette justerede Kommissionen cif-værdierne, hvilket førte til en mindre ændring af underbuds- og målprisunderbudsmargenerne for denne eksporterende producent.

               (440)

               På dette grundlag er følgende skadestærskler blevet fastsat:

                           Virksomhed

                           Skadestærskel

                           Jushi Group

                           24,8 %

                           Jiangsu Changhai Group

                           4,9 %

                           Chongqing Polycomp International Corporation

                           29,6 %

                           Andre samarbejdsvillige virksomheder

                           26,1 %

               (441)

               En bruger hævdede, at alle forhold er forblevet uændrede, og at den eneste måde, hvorpå Kommissionen kunne drage en konklusion om, at den skade, der angiveligt skulle være forvoldt af importen fra Kina, var blevet værre, var derfor, hvis Kommissionen anvendte en anden metode til beregningen af skadesmargenen end den, der blev anvendt i den oprindelige undersøgelse.

               (442)

               Forholdene er ikke forblevet uændrede. Når den metode, der blev anvendt i den oprindelige undersøgelse, anvendes, giver beregningen af den aktuelle skadesmargen derfor et andet resultat på grund af ændringer i de underliggende data, såsom omkostninger, priser og tab.

               (443)

               Efter den endelige fremlæggelse undrede en eksporterende producent sig over, hvilke ændringer i omstændighederne der kunne begrunde en varekodenummerbaseret beregning af skadesmargenen i modsætning til den enkle prissammenligning, der blev foretaget i den oprindelige undersøgelse.

               (444)

               Kommissionen mener, at den grundlæggende metode i de nuværende undersøgelser er den samme som i den tidligere undersøgelse. Der blev anvendt stikprøveudtagning, og alle sammenligninger blev foretaget på et ensartet grundlag. En varekodenummerbaseret beregning af skadesmargenen gav mulighed for en mere detaljeret og præcis beregning, men dette kan ikke betragtes som en ændring i metoden.

               (445)

               Den samme eksporterende producent anførte også, at måtter af afhuggede tråde af glasfiberfilamenter udgør en del af den pågældende vare, men at beregningen af skadesmargenen ikke afspejler varekodenumrene for måtter af afhuggede tråde. Den eksporterende producent ville gerne vide, om i) EU-producenterne ikke længere fremstillede disse måtter af afhuggede tråde, og ii) hvorfor Kommissionen ikke synes at have haft nogen vanskeligheder tidligere med at finde en erstatning for en stor varetype i forbindelse med en beregning af skadesmargen, selv om der ikke var et nøjagtigt match på grundlag af varekodenumre.

               (446)

               Den pågældende vare omfatter faktisk også måtter af afhuggede tråde, og nogle (enheder af) EU-producenterne fremstiller disse måtter. EU-producenterne i stikprøven fremstillede typer af måtter, der ikke blev importeret fra Kina i UP. Matchningen af varekodenumre var dog generel høj, og det var derfor ikke nødvendigt at anvende erstatninger.

               (447)

               Denne eksporterende producent ville også gerne vide, i) hvorfor en justering for handelsled var nødvendig, og til hvem EU-producenterne faktisk sælger deres varer, og ii) hvorfor EU's transportomkostninger til lager og lageromkostninger for de kinesiske salg ikke blev taget i betragtning i skadesmargenen.

               (448)

               De stikprøveudvalgte EU-producenters salg sker overvejende direkte til slutbrugerne. Hvad angår de kinesiske eksportører i stikprøven var dette ikke tilfældet. Der sker flere salg gennem distributører eller andre mellemliggende salgskanaler. Derfor vurderes det, at det ville gøre priserne mere sammenlignelige at behandle alle salg som slutbrugersalg. I overensstemmelse med standardmetoden tager underbudsberegningen højde for omkostninger, der påløber efter importen, mens skadesmargenen er baseret på cif-værdien af det kinesiske eksportsalg.

               (449)

               Den eksporterende producent ville også vide, hvorfor den eksisterende antidumpingtold er ikke medtaget i skadesmargenen, da det ville være i overensstemmelse med den anvendte prisunderbudsmetode at medtage tolden i cif-værdien.

               (450)

               Skadestærsklen som beskrevet i denne forordning afspejler den fulde margen, der er nødvendig for at fjerne skaden. Hvis den gældende antidumpingmargen var blevet medregnet i den skadestærskel, ville man kun være nået frem til en delvis skadestærskel.

               (451)

               Efter den endelige fremlæggelse hævdede klageren, at da Jiangsu Changhai Group ikke samarbejdede fuldt ud i undersøgelsen (jf. afsnit C. 2.1.), var oplysninger om Jiangsu Changhai Groups eksportpris ikke pålidelige og burde derfor ikke anvendes ved beregningen af skadesmargenen. Klageren påstod, at gruppens eksportpris kunne være fejlbehæftet, hvis den er bestemt på grundlag af virksomhedens produktionsomkostninger, som ikke kunne kontrolleres behørigt på grund af virksomhedens manglende samarbejdsvilje i forbindelse med undersøgelsen. Gruppens eksportpris burde snarere bestemmes på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger i henhold til antidumpinggrundforordningens artikel 18, stk. 1, og antisubsidiegrundforordningens artikel 28, stk. 1.

               (452)

               Som forklaret i betragtning 92 blev varen inden for koncernen ikke eksporteret af den virksomhed, der gav vildledende oplysninger, men kun af OCH. Sidstnævnte samarbejdede dog fuldt ud i begge undersøgelser og forelagde pålidelige oplysninger om gruppens eksportpris (der blev f.eks. stillet fakturaer til rådighed, som Kommissionen kontrollerede på stedet). Kommissionen har derfor ingen grund til at rejse tvivl om gruppens eksportpris. Beregningen af skadesmargenen blev foretaget på grundlag af den faktiske kontrollerede eksportpris — som opført på salgsfakturaerne — uanset hvordan den var blevet fastsat, og uanset om den var baseret på virksomhedens produktionsomkostninger. Påstanden blev derfor afvist.

         2.   Endelige foranstaltninger

               (453)

               Der blev gennemført en antisubsidieundersøgelse sideløbende med den fornyede undersøgelse af antidumpingforanstaltningerne, begrænset til at omfatte skade. I betragtning af anvendelsen af reglen om den lavest mulige told og den kendsgerning, at de endelige subsidiemargener er lavere end skadestærsklen, bør Kommissionen i overensstemmelse med antisubsidiegrundforordningens artikel 15 indføre en endelig udligningstold på niveauet for de konstaterede endelige subsidiemargener og derefter pålægge en endelig antidumpingtold op til den relevante skadestærskel.

               (454)

               På grundlag af denne metode og de faktiske omstændigheder i sagen, især det forhold, at foranstaltningerne er begrænset til at omfatte skadesmargenen, finder Kommissionen, at der ikke forekommer dobbelttælling i denne sag.

               (455)

               I betragtning af den udbredte samarbejdsvilje blandt de kinesiske eksporterende producenter blev tolden for »alle andre virksomheder« fastsat på niveauet for den højeste told, der ville blive pålagt de virksomheder, der indgik i stikprøven, eller som var samarbejdsvillige i forbindelse med undersøgelserne. Tolden for alle andre virksomheder pålægges de virksomheder, som ikke samarbejdede i undersøgelserne.

               (456)

               For de i bilag I anførte øvrige samarbejdsvillige kinesiske eksporterende producenter, der ikke indgik i stikprøven, fastsættes den endelige told til det vejede gennemsnit af satserne for de samarbejdsvillige virksomheder i stikprøven med undtagelse af den gruppe, som den eksporterende producent, der er omfattet af bestemmelserne i artikel 28, stk. 1, tilhører.

               (457)

               Efter den endelige fremlæggelse anmodede en eksporterende producent om at blive berettiget til individuel behandling i henhold til antidumpinggrundforordningens artikel 9, stk. 5, og få beregnet en individuel dumpingmargen.

               (458)

               Da den delvise interimsundersøgelse er begrænset til skaden, forbliver de dumpingmargener, der er fastsat i forbindelse med den tidligere antidumpingundersøgelse, dog uændrede. Anmodningen om en individuel dumpingmargen blev derfor afvist.

               (459)

               Ud fra ovenstående fastsættes toldsatserne således:

                           Kinesisk eksportør

                           Dumpingmargen (fastsat i den oprindelige undersøgelse)

                           Subsidiemargen

                           Skadestærskel

                           Udligningstold

                           Antidumpingtold

                           Jushi Group

                           29,7 %

                           10,3 %

                           24,8 %

                           10,3 %

                           14,5 %

                           Jiangsu Changhai Group

                           9,6 %

                           5,8 %

                           4,9 %

                           4,9 %

                           0 %

                           Chongqing Polycomp International Corporation

                           29,7 %

                           9,7 %

                           29,6 %

                           9,7 %

                           19,9 %

                           Andre samarbejdsvillige virksomheder

                           29,7 %

                           10,2 %

                           26,1 %

                           10,2 %

                           15,9 %

                           Toldsatser for alle andre virksomheder

                           10,3 %

                           19,9 %

               (460)

               De i denne forordning fastsatte antidumpingtoldsatser og antisubsidietoldsatser for de enkelte virksomheder er beregnet på grundlag af resultaterne af de aktuelle undersøgelser. Den afspejler derfor den situation, der blev konstateret for den pågældende virksomhed under disse undersøgelser. Toldsatsen finder (i modsætning til den landsdækkende told for »alle andre virksomheder«) således udelukkende anvendelse på importen af varer, der har oprindelse i det pågældende land og er fremstillet af den nævnte virksomhed. Importvarer, der er fremstillet af andre virksomheder, som ikke udtrykkeligt er nævnt i den dispositive del af denne forordning, herunder enheder, der er forretningsmæssigt forbundet med de specifikt nævnte, kan ikke drage fordel af disse satser, men er omfattet af toldsatsen for »alle andre virksomheder«.

               (461)

               En virksomhed kan anmode om, at den individuelle toldsats anvendes, hvis den senere ændrer navnet på sin enhed. Anmodningen skal rettes til Kommissionen (45). Anmodningen skal indeholde alle de relevante oplysninger, der dokumenterer, at ændringen ikke påvirker virksomhedens ret til at drage fordel af den toldsats, der gælder for den. Hvis ændringen af virksomhedens navn ikke påvirker dens ret til at drage fordel af den toldsats, der gælder for den, vil en meddelelse om navneændringen blive offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende.

               (462)

               For at sikre en korrekt håndhævelse af antidumpingtolden bør toldsatsen for alle andre virksomheder ikke blot anvendes på de ikke samarbejdsvillige eksporterende producenter, men også på de producenter, der ikke foretog eksport til Unionen i UP.

         3.   Tilsagn

               (463)

               En kinesisk eksporterende producent tilbød et pristilsagn i overensstemmelse med antidumpinggrundforordningens artikel 8, stk. 1, og antisubsidiegrundforordningens artikel 13, stk. 1. Tilsagnet indeholdt mindsteimportpriser (MIP) for flere hovedtyper og undertyper af den pågældende vare.

               (464)

               Kommissionen mener, at den pågældende vare findes i mange forskellige varetyper og kvaliteter, hvor forskellen i priserne varierer med op til 700 %. Der er derfor en høj risiko for krydskompensation. Inden for én varetype kan priserne også variere med op til 550 % afhængigt af undertyperne af varer. Desuden var de mindsteimportpriser, som den kinesiske eksporterende producent har foreslået, langt under den ikke-skadevoldende pris og ville derfor ikke fjerne den skade, som er påført EU-erhvervsgrenen.

               (465)

               På baggrund af ovenstående ville det — hvad angår told — ikke være muligt uden individuel analyse at sondre mellem hver importeret transaktions specifikationer for at bestemme, hvilken MIP-gruppe varen ville høre til, hvilket betyder, at overvågningen ville blive meget byrdefuld, hvis ikke praktisk umulig.

               (466)

               Desuden eksporterer virksomheden også andre varer, som ikke er underlagt foranstaltninger, til Unionen. Der er derfor risiko for kompensation, hvis disse varer sælges til de samme kunder. Nogle af EU-kunderne er forretningsmæssigt forbundne virksomheder, som også handler med andre forretningsmæssigt forbundne virksomheder uden for Unionen. Disse komplekse erhvervsforbindelser skaber yderligere potentielle risici for krydskompensation.

               (467)

               På grundlag af ovenstående blev tilbuddet om pristilsagn afvist.

               (468)

               Det udvalg, der er nedsat ved antidumpinggrundforordningens artikel 15, stk. 1, har ikke afgivet udtalelse —

         VEDTAGET DENNE FORORDNING:
   Artikel 1
   1.   Der indføres hermed en endelig udligningstold på importen af afhuggede glasfibertråde, af længde 50 mm og derunder, glasfiberrovings, undtagen glasfiberrovings, der er imprægneret og belagt, med et glødetab på over 3 % (som fastsat i henhold til ISO-standard 1887), og måtter af glasfiberfilamenter, undtagen måtter af glasuld, i øjeblikket henhørende under KN-kode 7019 11 00, ex 7019 12 00 (Taric-kode 7019120021, 7019120022, 7019120023, 7019120025, 7019120039) og 7019 31 00, med oprindelse i Folkerepublikken Kina.
   2.   Den endelige udligningstold fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Unionens grænse, ufortoldet, for den i stk. 1 omhandlede vare fremstillet af følgende virksomheder:

               Virksomhed

               Endelig udligningstold (%)

               Taric-tillægskode

               Jushi Group Co., Ltd Jushi Group Chengdu Co., Ltd Jushi Group Jiujiang Co., Ltd

               10,3

               B990

               Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd og Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd Changzhou Tianma Group Co., Ltd

               4,9

               A983

               Chongqing Polycomp International Corporation

               9,7

               B991

               Andre samarbejdsvillige virksomheder, der er opført i bilag I

               10,2

               Alle andre virksomheder

               10,3

               A999

         3.   Anvendelsen af de individuelle udligningstoldsatser, der er fastsat for de virksomheder, som er nævnt i stk. 2, er betinget af, at der over for medlemsstaternes toldmyndigheder fremlægges en gyldig handelsfaktura, der overholder kravene i bilag II. Hvis en sådan faktura ikke fremlægges, anvendes den told, der gælder for »Alle andre virksomheder«.
   4.   Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
   Artikel 2
   Artikel 1 i Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 248/2011 affattes således:

               1.

               Der indføres hermed en endelig antidumpingtold på importen af afhuggede glasfibertråde, af længde 50 mm og derunder, glasfiberrovings, undtagen glasfiberrovings, der er imprægneret og belagt, med et glødetab på over 3 % (som fastsat i henhold til ISO-standard 1887), og måtter af glasfiberfilamenter, undtagen måtter af glasuld, i øjeblikket henhørende under KN-kode 7019 11 00, ex 7019 12 00 (Taric-kode 7019120021, 7019120022, 7019120023, 7019120025, 7019120039) og 7019 31 00, med oprindelse i Folkerepublikken Kina.

               2.

               Den endelige antidumpingtold fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Unionens grænse, ufortoldet, for den i stk. 1 omhandlede vare fremstillet af følgende virksomheder:

                           Virksomhed

                           Endelig antidumpingtold (%)

                           Taric-tillægskode

                           Jushi Group Co., Ltd Jushi Group Chengdu Co., Ltd Jushi Group Jiujiang Co., Ltd

                           14,5

                           B990

                           Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd Changzhou Tianma Group Co., Ltd

                           0

                           A983

                           Chongqing Polycomp International Corporation

                           19,9

                           B991

                           Andre samarbejdsvillige virksomheder, der er opført i bilag 1

                           15,9

                           Alle andre virksomheder

                           19,9

                           A999

               3.

               Anvendelsen af de individuelle antidumpingtoldsatser, der er fastsat for de i stk. 2 nævnte virksomheder, er betinget af, at der over for medlemsstaternes toldmyndigheder fremlægges en gyldig handelsfaktura, der overholder kravene i bilag II. Hvis en sådan faktura ikke fremlægges, anvendes den told, der gælder for »Alle andre virksomheder«.

               4.

               Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.

         Artikel 3
   Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaterne.
      Udfærdiget i Bruxelles, den 16. december 2014.

            På Kommissionens vegne

         Jean-Claude JUNCKER

            Formand

      (1)  EUT L 188 af 18.7.2009, s. 93.

      (2)  EUT L 343 af 22.12.2009, s. 51.

      (3)  Gennemførelsesforordning (EU) nr. 248/2011 af 9. marts 2011 om indførelse af en endelig antidumpingtold og om endelig opkrævning af den midlertidige antidumpingtold på importen af visse endeløse filamenter af glasfibervarer med oprindelse i Folkerepublikken Kina (EUT L 67 af 15.3.2011, s. 1).

      (4)  Meddelelse om indledning af en antisubsidieprocedure vedrørende importen af visse filamenter af glasfibervarer med oprindelse i Folkerepublikken Kina (EUT C 362 af 12.12.2013, s. 66).

      (5)  Gennemførelsesforordning (EU) nr. 248/2011 (EUT L 67 af 15.3.2011).

      (6)  Meddelelse om indledning af en delvis interimsundersøgelse af antidumpingforanstaltningerne vedrørende importen af visse produkter af glasfiberfilamenter med oprindelse i Folkerepublikken Kina (EUT C 371 af 18.12.2013, s. 19).

      (7)  Appelorganets rapport De Europæiske Fællesskaber — endelige antidumpingforanstaltninger over for visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af jern eller stål fra Kina, WT/DS397/AB/R, s. 152.

      (8)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 765/2012 af 13. juni 2012 om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (EUT L 237 af 3.9.2012, s. 1).

      (9)  Meddelelse om afgørelse truffet af WTO's Tvistbilæggelsesorgan den 28. juli 2011 (EUT C 86 af 23.3.2012, s. 6).

      (10)  3B Fibreglass SPRL, Owens Corning Fibreglass France og Johns Manville Slovakia a.s.

      (11)  Afhuggede tråde er endeløse glasfibertråde, der er afhugget i den ønskede længde, og som fås med en lang række forskellige overfladebehandlinger for at sikre forenelighed med de fleste harpikssystemer. Det kan være afhuggede tråde til tør anvendelse (dry use chopped strands — DUCS) eller afhuggede tråde til våd anvendelse (wet use chopped strands — WUCS).

      (12)  Rovings er endeløse glasfibertråde, der er samlet, uden mekanisk drejning, så de udgør en rørformet, cylindrisk rulle.

      (13)  Filamentmåtter er afhuggede eller endeløse limede tråde.

      (14)  Teksturerede rovings er rovings, der afvikles fra en spole til en anden, og som under den proces voluminiseres/tekstureres af en tekstureringsmaskine, der blæser luft ind i den direkte rovingtråd.

      (15)  I kapitel XIV, punkt 6, i vejledningskataloget for erhvervsgrene, hvor udenlandske investeringer tilskyndes, er glasfibervarer specifikt nævnt: »Fremstilling af glasfibervarer og særligt fiberglas«.

      (16)  Kapitel II, artikel 5, i Temporary Provisions on Promoting the Industrial Structure Adjustment.

      (17)  Kapitel III, artikel 17, i Temporary Provisions on Promoting the Industrial Structure Adjustment.

      (18)  Det »tredje« reviderede regnskab var dateret den 15. maj 2014, mens kontrolbesøget hos virksomheden fandt sted den 29.-30. maj 2014.

      (19)  Afgørelse nr. 40, artikel 17.

      (20)  Law of the PRC on Scientific and Technological Progress (Order No 82) (Article 18), hvori det er fastsat, at staten skal tilskynde finansielle institutter til at pantsætte intellektuelle ejendomsrettigheder, tilskynde og vejlede sådanne institutter i at støtte anvendelsen af videnskabelige og teknologiske fremskridt og udviklingen af højteknologiske erhvervsgrene og erhvervsgrene med ny teknologi ved at yde lån osv. og tilskynde forsikringsselskaber til at indføre forsikringsprodukter i lyset af behovet for udvikling af højteknologiske erhvervsgrene og erhvervsgrene med ny teknologi.

      (21)  PBOC's Circular on the Issues about the Adjusting Interest Rates on Deposits and Loans-Yinfa (2004) No 251 (»cirkulære 251«).

      (22)  EUT L 325 af 5.12.2013, s. 66.

      (23)  EUT L 142 af 14.5.2014, s. 32.

      (24)  Banklovens artikel 34.

      (25)  »Trådtrækning i E-glasfiberovn […], udvikling og fremstilling af højtydende fiberglas og varer deraf.«

      (26)  Beregningen af denne gruppes subsidiemargen blev baseret på de foreliggende faktiske oplysninger som forklaret i betragtning (89).

      (27)  Beregningen af denne gruppes subsidiemargen blev baseret på de foreliggende faktiske oplysninger som forklaret i betragtning (89).

      (28)  Beregningen af denne gruppes subsidiemargen blev baseret på de foreliggende faktiske oplysninger som forklaret i betragtning (89).

      (29)  Rådets forordning (EU) nr. 215/2013 af 11. marts 2013, betragtning 116.

      (30)  George E. Peterson, Land leasing and land sale as an infrastructure-financing option, World Bank Policy Research Working Paper 4043, af 7. november 2006, IMF Working Paper (WP/12/100), An End to China's Imbalances, april 2012, s. 12.

      (31)  IMF Working Paper (WP/12/100), An End to China's Imbalances, April 2012, s. 12.

      (32)  Beregningen af denne gruppes subsidiemargen blev baseret på de foreliggende faktiske oplysninger som forklaret i betragtning 89.

      (33)  Beregningen af denne gruppes subsidiemargen blev baseret på de foreliggende faktiske oplysninger som forklaret i betragtning 89.

      (34)  GD TRADE's database i henhold til artikel 14, stk. 6, indeholder oplysninger om import af varer (på det ticifrede Taric-kodeniveau), der er omfattet af antidumping- eller antisubsidieforanstaltninger eller -undersøgelser, både fra de lande, der er berørt af procedurerne, og fra andre tredjelande.

      (35)  Kommissionens afgørelse af 7. september 1990 om afslutning af den fornyede undersøgelse af antidumpingforanstaltningerne vedrørende importen af svært natriumcarbonat med oprindelse i Amerikas Forenede Stater (EFT L 283 af 16.10.1999, s. 38).

      (36)  Kommissionens afgørelse af 21. december 1998 om afslutning af antidumpingproceduren vedrørende importen af visse optiske laserbaserede læsesystemer og de vigtigste bestanddele deraf til brug i motorkøretøjer med oprindelse i Japan, Korea, Malaysia, Folkerepublikken Kina og Taiwan (EFT L 18 af 23.1.1999, s. 62).

      (37)  Gennemførelsesforordning (EU) nr. 248/2011, betragtning 64 (EUT L 67 af 15.3.2011, s. 6).

      (38)  Gennemførelsesforordning (EU) nr. 248/2011, betragtning 54 (EUT L 67 af 15.3.2011, s. 6).

      (39)  Ycharts.com.

      (40)  Panelberetning — Kina — Definitive Anti-Dumping Duties on X-Ray Security Inspection Equipment from the European Union — WT/DS425/R, punkt 7.247.

      (41)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 471/2014 af 13. maj 2014 om indførelse af en endelig udligningstold på importen af solcelleglas med oprindelse i Folkerepublikken Kina (EUT L 142 af 14.5.2014, s. 23, betragtning 319).
   Rådets forordning (EF) nr. 495/2002 af 18. marts 2002 om ophævelse af forordning (EF) nr. 904/98 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af telefaxapparater til privat brug med oprindelse i Folkerepublikken Kina, Japan, Republikken Korea, Malaysia, Singapore, Taiwan og Thailand (EFT L 78 af 21.3.2002, s. 1, betragtning 12).

      (42)  Kommissionens forordning (EU) nr. 812/2010, betragtning 69 (EUT L 243 af 16.9.2010, s. 47).

      (43)  http://pages.stern.nyu.edu/~adamodar/New_Home_Page/datafile/wacc.htm.

      (44)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 470/2014, betragtning 136 (EUT L 142 af 14.5.2014, s. 15).

      (45)  Europa-Kommissionen, Generaldirektoratet for Handel, Direktorat H, kontor CHAR 04/039, 1049 Bruxelles, Belgien.

      BILAG I
      Samarbejdsvillige eksporterende producenter, der ikke indgik i stikprøven:

                  Navn

                  Taric-tillægskode

                  Taishan Fiberglass Inc.
                  PPG Sinoma Jinjing Fiber Glass Company Ltd

                  B992

                  Xingtai Jinniu Fiberglass Co., Ltd

                  B993

                  Weiyuan Huayuan Composite Material Co., Ltd

                  B994

                  Changshu Dongyu Insulated Compound Materials Co., Ltd

                  B995

                  Glasstex Fiberglass Materials Corp.

                  B996

      BILAG II
      Den gyldige handelsfaktura, der er omhandlet i artikel 1, stk. 3, og artikel 2, stk. 3, skal indeholde en erklæring underskrevet af en dertil bemyndiget person i den enhed, der har udstedt handelsfakturaen, og være udformet på følgende måde:

                  1.

                  Navn og stilling for den ansatte i den enhed, der har udstedt handelsfakturaen.

                  2.

                  Følgende erklæring: »Undertegnede bekræfter, at den (mængde) varer af glasfiberfilamenter, der er solgt til eksport til Den Europæiske Union, og som er omfattet af denne faktura, er fremstillet af (virksomhedens navn og adresse) (Taric-tillægskode) i Kina. Jeg erklærer, at oplysningerne i denne faktura er fuldstændige og korrekte.«

                  3.

                  Dato og underskrift.