title: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/259 af 21. februar 2018 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 427/2014 med henblik på dennes tilpasning til ændringen i den lovpligtige prøvningsprocedure og forenkling af de administrative procedurer for ansøgning og certificering (EØS-relevant tekst. )

text:
                  22.2.2018

                  DA

                  Den Europæiske Unions Tidende

                  L 49/9

            KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2018/259
      af 21. februar 2018
      om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 427/2014 med henblik på dennes tilpasning til ændringen i den lovpligtige prøvningsprocedure og forenkling af de administrative procedurer for ansøgning og certificering
      (EØS-relevant tekst)
      EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
      under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
      under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 510/2011 af 11. maj 2011 om fastsættelse af præstationsnormer for nye lette erhvervskøretøjers emissioner inden for Unionens integrerede tilgang til nedbringelse af CO2-emissionerne fra personbiler og lette erhvervskøretøjer (1), særlig artikel 12, stk. 2, og
      ud fra følgende betragtninger:

                  (1)

                  Den globalt harmoniserede prøvningsprocedure for lette køretøjer (Worldwide Harmonized Light Vehicle Test Procedure — WLTP), der er fastlagt i Kommissionens forordning (EU) 2017/1151 (2), blev vedtaget af Kommissionen den. 1. juni 2017. WLTP erstatter den nye europæiske kørselscyklus (New European Driving Cycle — NEDC), som er fastlagt i bilag XII til Kommissionens forordning (EF) nr. 692/2008 (3). Fra 2021 skal overholdelsen af de specifikke CO2-emissionsmål i forordning (EU) nr. 510/2011 verificeres på grundlag af CO2-emissioner, der bestemmes i overensstemmelse med WLTP. Fra denne dato bør også CO2-besparelser opnået gennem miljøinnovationer bestemmes med henvisning til WLTP.

                  (2)

                  For at afspejle ændringen i den lovpligtige prøvningsprocedure og under hensyntagen til proceduren med henblik på korrelation af WLTP-CO2-værdierne med de tilsvarende NEDC-CO2-værdier, der er fastlagt i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/1153 (4), bør Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 427/2014 (5) ændres.

                  (3)

                  For at sikre en smidig overgang fra NEDC til WLTP bør det være muligt at indgive en ansøgning om godkendelse af en innovativ teknologi som en miljøinnovation med henvisning til NEDC indtil den 31. december 2019 og med henvisning til WLTP fra denne forordnings ikrafttræden.

                  (4)

                  Selv om Kommissionen har givet mere end 20 godkendelser af miljøinnovationer, har fabrikanternes anvendelse af disse teknologier i EU's bilpark frem til 2017 været temmelig begrænset. Godkendelses- og certificeringsprocessen bør forenkles for at fremme en mere omfattende anvendelse af disse teknologier og opnå det største potentiale for nedbringelse af CO2-emissionerne fra lette erhvervskøretøjer.

                  (5)

                  En sænkelse af besparelsestærsklen til 0,5 g CO2/km vil sandsynligvis fremme en større udbredelse af innovative teknologier, der kan nedbringe CO2-emissioner. For at sikre, at disse CO2-besparelser faktisk realiseres, er det afgørende, at der foretages en meget nøjagtig bestemmelse deraf. Det er derfor nødvendigt at vurdere og kvantificere den usikkerhed, som er forbundet med de metoder, der anvendes til påvisning af besparelser, og at tage hensyn til denne usikkerhed, når CO2-besparelserne certificeres af godkendelsesmyndigheden. Ændringen af besparelsestærsklen bør afstemmes med indførelsen af WLTP, og den nye tærskel bør følgelig finde anvendelse med henblik på ansøgninger, der indgives med henvisning til WLTP.

                  (6)

                  Med henblik på påvisning af CO2-besparelserne bør det være muligt at foretage prøvning af komponenter i de tilfælde, hvor besparelserne ikke afhænger af køretøjet, for derved at forbedre nøjagtigheden og forenkle bestemmelsen af CO2-besparelserne.

                  (7)

                  For at forenkle certificeringen af CO2-besparelser bør ansøgeren ud over en detaljeret prøvningsmetodologi til bestemmelse af besparelserne kunne foreslå en forenklet evalueringsmetode eller foruddefinerede CO2-besparelser i ansøgningen om godkendelse af en innovativ teknologi som en miljøinnovation. Hvor sådanne forenklede metoder eller foruddefinerede CO2-besparelser anvendes, bør de besparelser, der certificeres af godkendelsesmyndighederne, bestemmes på en konservativ måde, som afspejler det laveste niveau af påviste besparelser.

                  (8)

                  En teknologi, som allerede i nogen tid har været almindelig tilgængelig på markedet, kan ikke anses for innovativ i henhold til artikel 12 i forordning (EU) nr. 510/2011 og bør ikke komme i betragtning som en miljøinnovation. For at skabe de rette incitamenter bør referenceåret 2009 derfor erstattes med et dynamisk referenceår som udgangspunkt for bestemmelsen af, i hvilken grad en teknologi har innovativ karakter. Det nye dynamiske referenceår bør anvendes for ansøgninger, der indgives fra 1. januar 2020.

                  (9)

                  Finder Kommissionen på baggrund af de indhøstede erfaringer fra vurderingen af en række innovative teknologier med samme karakteristika, at det er blevet tilfredsstillende og endegyldigt påvist, at sådanne teknologier opfylder de kriterier, der er omhandlet i artikel 12 i forordning (EU) nr. 510/2011, eller er der tilfælde, hvor en innovativ teknologi ikke er afhængig af fabrikantspecifikke køretøjsparametre, bør det være muligt at godkende den innovative teknologi som en miljøinnovation ved en afgørelse, som giver alle producenter mulighed for at certificere CO2-besparelserne ved at henvise til denne afgørelse, forudsat at betingelserne deri er opfyldt.

                  (10)

                  Nogle innovative teknologier kræver omfattende statistisk dokumentation til støtte for antagelserne i ansøgningen om godkendelse af en innovativ teknologi som en miljøinnovation og til støtte for de foreslåede parametre i prøvningsmetodologien. For at opnå de bredest mulige datasæt bør det være muligt for en gruppe af fabrikanter eller leverandører at ansøge i fællesskab. Er dette tilfældet, bør gruppen have mulighed for at indgive en ansøgning, der omfatter flere verifikationsrapporter, såfremt dette er nødvendigt af fortroligheds- eller konkurrencemæssige årsager.

                  (11)

                  Med henblik på at sikre, at de certificerede CO2-besparelser, som fabrikanterne anvender med henblik på at sikre måloverholdelse, er korrekte, bør Kommissionen kunne reagere hurtigt og underrette fabrikanterne, når den konstaterer eller underrettes om eventuelle afvigelser eller uoverensstemmelser i prøvningsmetodologien eller den innovative teknologi, som vil kunne påvirke niveauet af de certificerede besparelser.

                  (12)

                  Erfaringerne har vist, at det kan være nødvendigt at tilpasse de prøvningsmetodologier, der er fastlagt i afgørelserne om godkendelse af en miljøinnovation, bl.a. for at tage hensyn til den tekniske udvikling eller for at udvide anvendelsesområdet for afgørelsen om godkendelse til flere køretøjer. Det bør derfor være muligt for både den oprindelige ansøger og Kommissionen at tage initiativ til at foretage ændringer af disse afgørelser.

                  (13)

                  Gennemførelsesforordning (EU) nr. 427/2014 bør derfor ændres.

                  (14)

                  Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for Klimaændringer —

            VEDTAGET DENNE FORORDNING:
      Artikel 1
      I gennemførelsesforordning (EU) nr. 427/2014 foretages følgende ændringer:

                  1)

                  Artikel 2 ændres således:

                              a)

                              Stk. 2, første punktum, affattes således:
                              »2.   En ansøgning om godkendelse af en innovativ teknologi som en miljøinnovation kan indgives i henhold til denne forordning med hensyn til teknologi, forudsat at følgende betingelser er opfyldt:«.

                              b)

                              Stk. 2, litra a), affattes således:

                                          »a)

                                          den er monteret i højst 3 % af alle nyregistrerede lette erhvervskøretøjer i 2009 for ansøgninger indgivet indtil 31. december 2019 eller i højst 3 % af alle nyregistrerede lette erhvervskøretøjer i år n–4, hvor n er ansøgningsåret for ansøgninger indgivet fra 1. januar 2020«.

                              c)

                              Som stk. 4 tilføjes:
                              »4.   En ansøgning om godkendelse af en innovativ teknologi som en miljøinnovation kan indgives med henvisning til standardprøvningsproceduren i overensstemmelse med følgende:

                                          a)

                                          den nye europæiske kørselscyklus som omhandlet i bilag XII til forordning (EF) nr. 692/2008 indtil den 31. december 2019

                                          b)

                                          den globalt harmoniserede prøvningsprocedure som omhandlet i Kommissionens forordning (EU) 2017/1151 (*1) fra den 14. marts 2018.

                                 (*1)  Kommissionens forordning (EU) 2017/1151 af 1. juni 2017 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 715/2007 om typegodkendelse af motorkøretøjer med hensyn til emissioner fra lette personbiler og lette erhvervskøretøjer (Euro 5 og Euro 6) og om adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer om køretøjer, om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/46/EF, Kommissionens forordning (EF) nr. 692/2008 og Kommissionens forordning (EU) nr. 1230/2012 og om ophævelse af Kommissionens forordning (EF) nr. 692/2008 (EUT L 175 af 7.7.2017, s. 1).«"

                  2)

                  Artikel 3 ændres således:

                              a)

                              Nr. 3) affattes således:
                              »3)   »ansøger«: den fabrikant eller leverandør eller gruppe af fabrikanter eller leverandører, der indgiver en ansøgning om godkendelse af en innovativ teknologi som en miljøinnovation«.

                              b)

                              Nr. 6) affattes således:
                              »6)   »anmodende part«: en fabrikant eller leverandør eller en gruppe af fabrikanter eller leverandører, der anmoder om ændring af en afgørelse om godkendelse af en innovativ teknologi som en miljøinnovation.«

                  3)

                  Artikel 4 ændres således:

                              a)

                              Overskriften affattes således:
                              »Artikel 4
                              Ansøgning om godkendelse af en innovativ teknologi som en miljøinnovation«.

                              b)

                              Stk. 2 ændres således:

                                          i)

                                          Indledningen affattes således:
                                          »2.   En ansøgning om godkendelse af en innovativ teknologi som en miljøinnovation skal indeholde følgende:«.

                                          ii)

                                          Litra e) affattes således:

                                                      »e)

                                                      en metodologi, der skal anvendes til at påvise CO2-emissionsreduktionerne ved den innovative teknologi, herunder en henvisning til den relevante standardprøvningsprocedure i overensstemmelse med artikel 2, stk. 4, eller en henvisning til en sådan metodologi, hvis den allerede er godkendt af Kommissionen«.

                                          iii)

                                          Som litra ea) indsættes følgende:

                                                      »ea)

                                                      såfremt det er relevant, og udover den i litra e) omhandlede metodologi, en forenklet metode til evaluering af de CO2-besparelser, der skal certificeres, eller foruddefinerede værdier for CO2-besparelser til anvendelse ved certificering af alle køretøjer, som er udstyret med den innovative teknologi«.

                                          iv)

                                          Litra f), nr. i) og ii), affattes således:

                                                      »i)

                                                      den emissionsreduktion, der opnås ved hjælp af den innovative teknologi, og som bestemmes i overensstemmelse med litra e) og, såfremt det er relevant, litra ea), opfylder den relevante tærskelværdi, der er angivet i artikel 9, stk. 1, idet der tages hensyn til en eventuel indtrådt forringelse af teknologien

                                                      ii)

                                                      CO2-besparelserne ved den innovative teknologi ikke eller kun delvist er omfattet af de CO2-målinger i standardprøvningsproceduren, der henvises til i artikel 12, stk. 2, litra c), i forordning (EU) nr. 510/2011, jf. den nærmere angivelse i artikel 2, stk. 4, i nærværende forordning«.

                                          v)

                                          Følgende litra f), nr. iv), tilføjes:

                                                      »iv)

                                                      den værdi for CO2-reduktion, der for så vidt angår litra ea) tilregnes et køretøj på certificeringstidspunktet via den forenklede evalueringsmetode eller ved hjælp af foruddefinerede værdier for CO2-besparelser som omhandlet i litra ea), er lavere end eller lig med den emissionsreduktion, som opnås med den innovative teknologi, som bestemmes ved hjælp af den i litra e) omhandlede prøvningsmetodologi, herunder iberegnet eventuelle interaktioner med andre miljøinnovationer«.

                  4)

                  Artikel 5 ændres således:

                              a)

                              Overskriften affattes således:
                              »Artikel 5
                              Basis og miljøinnovation«.

                              b)

                              Stk. 1, litra a) og b), affattes således:

                                          »a)

                                          et miljøinnovativt køretøj, der er udstyret med den innovative teknologi, eller i givet fald den innovative teknologi som en særskilt komponent

                                          b)

                                          et basiskøretøj, der ikke er udstyret med den innovative teknologi, men i alle andre henseender er identisk med det miljøinnovative køretøj, eller i givet fald en basisteknologi som særskilt komponent.«

                              c)

                              Stk. 3 affattes således:
                              »3.   Hvis ansøgeren mener, at de oplysninger, der henvises til i artikel 8 og 9, kan påvises med andre midler end dem, der er omhandlet i stk. 1, skal ansøgningen om godkendelse af en innovativ teknologi som en miljøinnovation indeholde de nødvendige oplysninger som begrundelse for denne konklusion og en metodologi, der giver tilsvarende resultater.«

                              d)

                              Som stk. 4 tilføjes:
                              »4.   Indgives ansøgningen om godkendelse af en innovativ teknologi som en miljøinnovation med henvisning til WLTP, jf. artikel 2, stk. 4, litra b), er basiskøretøjet det køretøj inden for interpolationsfamilien eller køremodstandsmatrixfamilien, som repræsenterer den værst tænkelige situation med henblik på at påvise besparelserne ved miljøinnovationen.
                              I det tilfælde, som er omhandlet i underbilag 6, punkt 1.2.3.1, andet afsnit, eller i underbilag 7, punkt 3.2.3.1, i bilag XXI til forordning (EU) 2017/1151, skal basiskøretøjet være prøvningskøretøjet H.
                              Valget af basiskøretøj skal være baseret på et solidt og uafhængigt statistisk materiale, på hvis grundlag det er muligt at fremsætte verificerbare antagelser om basiskøretøjets hensigtsmæssighed og repræsentativitet.«

                  5)

                  Artikel 7 ændres således:

                              a)

                              Som stk. 1a tilføjes:
                              »1a.   Hvis ansøgeren er en gruppe af fabrikanter eller leverandører, finder følgende betingelser anvendelse:

                                          a)

                                          afhængigt af indholdet af ansøgningen om godkendelse af en innovativ teknologi som en miljøinnovation gennemfører det uafhængige og godkendte organ, såfremt det er relevant, de kontroller, som er omhandlet i stk. 2, litra a)-e), for hvert medlem af ansøgergruppen

                                          b)

                                          såfremt det er relevant af fortroligheds- eller konkurrencemæssige årsager, kan medlemmerne af ansøgergruppen fremlægge flere verifikationsrapporter vedrørende forskellige datasæt til støtte for den samme ansøgning.«

                              b)

                              Stk. 2 ændres således:

                                          i)

                                          I første afsnit indsættes følgende litra ca):

                                                      »ca)

                                                      i tilfældet i artikel 4, stk. 2, litra ea), kontrollere, at den forenklede evalueringsmetode eller de foruddefinerede værdier for CO2-besparelser, der henvises til i nævnte litra, egner sig til certificering af de CO2-besparelser for de relevante køretøjer, der omhandles i artikel 4, stk. 2, litra d), og overholder de minimumskrav, der er fastsat i artikel 4, [stk. 2][, litra f)], nr. iv)«.

                                          ii)

                                          Sidste afsnit affattes således:
                                          »Med henblik på litra c) og ca) forelægger det uafhængige og godkendte organ de prøvningsprotokoller, der er fastsat for verifikationen.«

                              c)

                              Stk. 3, første afsnit, affattes således:
                              »3.   Med henblik på certificeringen af CO2-besparelserne i overensstemmelse med artikel 11 udarbejder det uafhængige og godkendte organ på anmodning af fabrikanten en rapport om interaktionen mellem flere miljøinnovationer, der anvendes i en type, variant, og udgave af et køretøj, og, såfremt det er relevant, i en interpolationsfamilie.«

                              d)

                              Stk. 4 udgår.

                  6)

                  Artikel 8 ændres således:

                              a)

                              Stk. 1, litra a) og b), affattes således:

                                          »a)

                                          CO2-emissionerne fra basiskøretøjet og fra det miljøinnovative køretøj med den innovative teknologi i brug som resultat af anvendelsen af den metodologi, der henvises til i artikel 4, stk. 2, litra e), og, såfremt det er relevant, anvendelsen af den forenklede evalueringsmetode, der henvises til i nævnte artikels litra ea)

                                          b)

                                          CO2-emissionerne fra basiskøretøjet og fra det miljøinnovative køretøj med den innovative teknologi i brug som resultat af anvendelsen af den fastlagte standardprøvningsprocedure, jf. artikel 2, stk. 4, litra a) eller b).«

                              b)

                              I stk. 2 tilføjes følgende afsnit:
                              »Ved ansøgninger om godkendelse af en innovativ teknologi som en miljøinnovation indgivet med henvisning til artikel 2, stk. 4, litra b), vurderes og kvantificeres usikkerheden med henblik på at fastlægge besparelserne. Den kvantificerede usikkerhed trækkes fra de samlede besparelser.«

                              c)

                              Som stk. 3 tilføjes:
                              »3.   Ved foruddefinerede værdier for CO2-besparelser, der er foreslået i overensstemmelse med artikel 4, stk. 2, litra ea), fastsættes disse værdier på et niveau, der er lavere end eller lig med de samlede besparelser, der bestemmes i overensstemmelse med stk. 2.«

                  7)

                  Artikel 9 ændres således:

                              a)

                              Stk. 1 affattes således:
                              »1.   Den minimumsreduktion, der opnås med den innovative teknologi i overensstemmelse med artikel 8, stk. 2, skal være

                                          a)

                                          1 g CO2/km ved en ansøgning indgivet med henvisning til artikel 2, stk. 4, litra a)

                                          b)

                                          0,5 g CO2/km ved en ansøgning indgivet med henvisning til artikel 2, stk. 4, litra b).«

                              b)

                              I stk. 2 erstattes »standardprøvecyklussen« med »standardprøvningsproceduren«.

                  8)

                  Overskriften til artikel 10 affattes således:
                  »Artikel 10
                  Vurdering af en annsøgning om godkendelse af en innovativ teknologi som en miljøinnovation«.

                  9)

                  Artikel 11 ændres således:

                              a)

                              Stk. 2 affattes således:
                              »2.   De certificerede CO2-besparelser ved miljøinnovationen, som er påvist i overensstemmelse med den relevante afgørelse om at godkende den innovative teknologi som en miljøinnovation, angives særskilt i både dokumentationen for typegodkendelsen og typeattesten i overensstemmelse med direktiv 2007/46/EF på grundlag af de prøvninger, der er foretaget af de tekniske tjenester i overensstemmelse med artikel 11 i nævnte direktiv ved hjælp af den godkendte prøvningsmetodologi.
                              Uden at dette berører kravene i afgørelsen om godkendelse, skal den kvantificerede usikkerhed, jf. artikel 8, stk. 2, trækkes fra de samlede besparelser, der skal certificeres. Hvis CO2-besparelserne ved en miljøinnovation til en bestemt type, variant, udgave og, såfremt det er relevant, interpolationsfamilie ligger under den tærskelværdi, der er angivet i artikel 9, stk. 1, certificeres besparelserne ikke.
                              Hvis de foruddefinerede CO2-besparelser, der bestemmes i overensstemmelse med artikel 4, stk. 2, litra ea), er nærmere angivet i afgørelsen om godkendelse, kan den relevante foruddefinerede værdi for CO2-besparelser indføres direkte i dokumentationen for typegodkendelsen, forudsat at godkendelsesmyndigheden kan bekræfte, at køretøjet er udstyret med teknologien i overensstemmelse med de nærmere angivelser i afgørelsen om godkendelse.«

                              b)

                              I stk. 4, andet afsnit, erstattes værdien »1 g CO2/km« med »0,5 g CO2/km«.

                  10)

                  Artikel 12 ændres således:

                              a)

                              I stk. 1 indsættes følgende afsnit efter andet afsnit:
                              »Kommissionen kan også, hvis den konstaterer eller underrettes om afvigelser eller uoverensstemmelser i prøvningsmetodologien eller i den innovative teknologi sammenlignet med de oplysninger, den har modtaget som led i ansøgningen om godkendelse af den innovative teknologi som en miljøinnovation, give fabrikanten meddelelse herom.«

                              b)

                              Stk. 3 affattes således:
                              »3.   En fabrikant, hvis certificerede CO2-besparelser ikke længere tages i betragtning, kan ansøge om en ny certificering for de pågældende køretøjer i overensstemmelse med proceduren i artikel 11 eller, såfremt det er relevant, anmode om en ændring af afgørelsen om godkendelse i overensstemmelse med artikel 12a, og denne anmodning skal understøttes af den nødvendige dokumentation til at bekræfte prøvningsmetodologiens relevans og størrelsen af de CO2-besparelser, som opnås med den innovative teknologi.«

                  11)

                  Som artikel 12a indsættes følgende:
                  »Artikel 12a
                  Ændring af en afgørelse om godkendelse af en innovativ teknologi som en miljøinnovation
                  1.   En fabrikant eller leverandør, herunder den oprindelige ansøger, kan indgive en anmodning til Kommissionen om ændring af en eksisterende afgørelse om godkendelse. Anmodningen og al støttedokumentationen forelægges via e-mail eller et elektronisk datamedium eller uploades på en server, som administreres af Kommissionen. Den skriftlige anmodning skal indeholde en liste over støttedokumentationen.
                  2.   Følgende oplysninger og dokumentation fremsendes sammen med ændringsanmodningen:

                              a)

                              den anmodende parts kontaktoplysninger

                              b)

                              henvisning til den afgørelse om godkendelse, som ønskes ændret

                              c)

                              en beskrivelse af de foreslåede ændringer, herunder en sammenfatning af denne beskrivelse

                              d)

                              dokumentation for nødvendigheden og hensigtsmæssigheden af ændringerne

                              e)

                              dokumentation til påvisning af, at de emissionsreduktioner, som opnås med den innovative teknologi eller, såfremt det er relevant, med den nye eller ændrede forenklede evalueringsmetode eller de foruddefinerede CO2-besparelser, opfylder den tærskelværdi, der er angivet i artikel 9, stk. 1, idet der tages hensyn til en eventuel indtrådt forringelse af teknologien

                              f)

                              en særskilt valideringsrapport udarbejdet af et uafhængigt og godkendt organ, som verificerer følgende:

                                          —

                                          at den ændrede prøvningsmetodologi opfylder kravene i artikel 6, stk. 1, og, såfremt det er relevant, kravene i artikel 4, stk. 2, litra f), nr. iv)

                                          —

                                          at de emissionsreduktioner, som opnås med den innovative teknologi eller, såfremt det er relevant, den nye eller ændrede forenklede evalueringsmetode eller de foruddefinerede CO2-besparelser, opfylder den tærskelværdi, der er angivet i artikel 9, stk. 1, idet der tages hensyn til en eventuel indtrådt forringelse af teknologien.

                        3.   Når Kommissionen modtager en ændringsanmodning, offentliggør den en kortfattet beskrivelse af de foreslåede ændringer som omhandlet i stk. 2, litra c).
                  4.   Kommissionen vurderer ansøgningen, og senest ni måneder efter modtagelsen af en fuldstændig anmodning ændrer den afgørelsen om godkendelse, medmindre der gøres indsigelse med hensyn til ændringernes hensigtsmæssighed.
                  Den ændrede afgørelse skal, såfremt det er nødvendigt, indeholde en nærmere angivelse af dens anvendelsesområde og de informationer, som er nødvendige for certificeringen af CO2-besparelserne i overensstemmelse med artikel 11 i denne forordning, dog med forbehold af anvendelsen af de undtagelser fra retten til aktindsigt, der er nærmere angivet i forordning (EF) nr. 1049/2001.
                  5.   Kommissionen kan foreskrive tilpasninger af de foreslåede ændringer. Kommissionen hører i givet fald den anmodende part og andre relevante interessenter om de foreslåede ændringer, herunder den oprindelige ansøger om godkendelsen af den innovative teknologi som en miljøinnovation, og tager, såfremt det er hensigtsmæssigt, hensyn til de modtagne kommentarer.
                  6.   Vurderingsperioden kan forlænges med fem måneder, hvis Kommissionen mener, at anmodningen ikke kan vurderes på en passende måde inden for vurderingsperioden på ni måneder som følge af den innovative teknologis og den ledsagende ændrede prøvningsmetodologis kompleksitet eller som følge af ændringsanmodningens omfang og indhold.
                  Hvis vurderingsperioden skal forlænges, underretter Kommissionen den anmodende part senest 40 dage efter modtagelsen af anmodningen.
                  7.   Kommissionen kan til enhver tid på eget initiativ ændre en afgørelse om godkendelse, navnlig for at tage hensyn til tekniske fremskridt. Kommissionen hører den oprindelige ansøger om godkendelsen af den innovative teknologi som en miljøinnovation og andre relevante interessenter om de ændringer, som den overvejer, og tager, såfremt det er hensigtsmæssigt, hensyn til de modtagne kommentarer.«

            Artikel 2
      Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

         Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
         Udfærdiget i Bruxelles, den 21. februar 2018.

               På Kommissionens vegne

            Jean-Claude JUNCKER

               Formand

         (1)  EUT L 145 af 31.5.2011, s. 1.

         (2)  Kommissionens forordning (EU) 2017/1151 af 1. juni 2017 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 715/2007 om typegodkendelse af motorkøretøjer med hensyn til emissioner fra lette personbiler og lette erhvervskøretøjer (Euro 5 og Euro 6) og om adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer om køretøjer, om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/46/EF, Kommissionens forordning (EF) nr. 692/2008 og Kommissionens forordning (EU) nr. 1230/2012 og om ophævelse af Kommissionens forordning (EF) nr. 692/2008 (EUT L 175 af 7.7.2017, s. 1).

         (3)  Kommissionens forordning (EF) nr. 692/2008 af 18. juli 2008 om gennemførelse og ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 715/2007 om typegodkendelse af motorkøretøjer med hensyn til emissioner fra lette personbiler og lette erhvervskøretøjer (Euro 5 og Euro 6) og om adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer om køretøjer (EUT L 199 af 28.7.2008, s. 1).

         (4)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/1153 af 2. juni 2017 om fastsættelse af en metode til at bestemme de nødvendige korrelationsparametre til at afspejle ændringen i den lovpligtige testprocedure og om ændring af forordning (EU) nr. 1014/2010 (EUT L 175 af 7.7.2017, s. 679).

         (5)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 427/2014 af 25. april 2014 om indførelse af en procedure for godkendelse og certificering af innovative teknologier til nedbringelse af CO2-emissionerne fra lette erhvervskøretøjer i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 510/2011 (EUT L 125 af 26.4.2014, s. 57).


title: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/506 af 26. marts 2018 om registrering af en betegnelse i registret over garanterede traditionelle specialiteter »Pražská šunka« (GTS)

text:
               27.3.2018

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 83/1

         KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2018/506
   af 26. marts 2018
   om registrering af en betegnelse i registret over garanterede traditionelle specialiteter »Pražská šunka« (GTS)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 af 21. november 2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer (1), særlig artikel 15, stk. 1, og artikel 52, stk. 3, litra b), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Tjekkiets ansøgning om registrering af betegnelserne »Пражка шунка« (BG), »Jamón de Praga« (ES), »Pražská šunka« (CS), »Prag Skinke« (DA), »Prager Schinken« (DE), »Praha sink« (ET), »Χοιρομέρι Πράγας« (EL), »Prague Ham« (EN), »Jambon de Prague« (FR), »Praška šunka« (HR), »Prāgas šķiņķis« (LV), »Prahos kumpis« (LT), »Prágai minőségi sonka« (HU), »Perżut ta' Praga« (MT), »Praagse Ham« (NL), »Szynka Praska« (PL), »Fiambre de Praga« (PT), »Jambon de Praga« (RO), »Pražská šunka« (SK), »Praška šunka« (SL), »Prahalainen kinkku« (FI) og »Pragskinka« (SV) som garanteret traditionel specialitet (GTS) er blevet offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende (2), jf. artikel 50, stk. 2, litra b), i forordning (EU) nr. 1151/2012. Betegnelsen »Pražská šunka« henviser til et skinkeprodukt i følgende tre varianter: »Pražská šunka« med ben, »Pražská šunka« uden ben og »Pražská šunka« på dåse.

               (2)

               En ansøgning om registrering af betegnelsen »Pražská šunka« sammen med andre sproglige variationer heraf blev allerede offentliggjort i 2012 (3). Østrig, Italien, Tyskland og Slovakiet fremsatte indsigelse. Tjekkiet nåede frem til en aftale med samtlige af indsigerne med undtagelse af Slovakiet. Derefter offentliggjorde Kommissionen på ny varespecifikationen, der havde undergået væsentlige ændringer for delvis at tage hensyn til de af Slovakiet fremsatte påstande og bemærkninger.

               (3)

               Kommissionen modtog den 18. juli 2016 meddelelse om indsigelse fra Slovakiet, den 16. august 2016 fra Serbien og den 17. august 2016 fra Østrig.

               (4)

               Den 14. september 2016 modtog den en begrundet indsigelse fra Slovakiet, den 12. oktober 2016 fra Serbien og den 19. oktober 2016 fra Østrig.

               (5)

               Østrigs indsigelse kunne ikke videreføres. I overensstemmelse med artikel 51, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1151/2012 kontrollerer Kommissionen kun, om den begrundede indsigelse kan antages, såfremt denne er modtaget inden fristen på to måneder fra modtagelsen af den dertil knyttede meddelelse om indsigelse, hvilket ikke var tilfældet for den begrundede indsigelse fra Østrig.

               (6)

               Efter at have behandlet de begrundede indsigelser fra henholdsvis Serbien og Slovakiet og fundet, at de kunne antages, jf. artikel 51, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1151/2012, opfordrede Kommissionen ved brev af den 8. november 2016 Tjekkiet og Slovakiet og ved brev af den 2. december 2016 Tjekkiet og Serbien til at føre drøftelser med henblik på at nå frem til en aftale.

               (7)

               Der blev indgået en aftale mellem Tjekkiet og Serbien. De aftalte, at betegnelsen også bør beskyttes på serbisk med både kyrilliske og latinske bogstaver, dvs. »Praška šunka«/»Прашка шунка« (RS), samt at Serbien bør indrømmes en overgangsperiode på tre år til anvendelse af den beskyttede betegnelse på produkter, der ikke er i overensstemmelse med varespecifikationen for »Pražská šunka«.

               (8)

               Kommissionen vurderer, at indholdet af aftalen ikke er i strid med hverken forordning (EU) nr. 1151/2012 eller EU-retten. Artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1151/2012, ifølge hvilken Kommissionen har beføjelse til at indrømme en overgangsperiode på tre år eller længere for anvendelsen af beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser, der er i strid med artikel 13, stk. 1, i samme forordning, kan også anvendes analogt på garanterede traditionelle specialiteter (4). Eftersom denne forordning kun finder anvendelse på EU's område, må en sådan overgangsperiode dog kun vedrøre produkter, der importeres til EU fra Serbien, og som ville blive markedsført i EU med den beskyttede betegnelse, selv om de ikke er i overensstemmelse med varespecifikationen. Sådanne produkter bør dog ikke markedsføres i EU med hverken benævnelsen »garanteret traditionel specialitet«, forkortelsen »GTS« eller det tilknyttede EU-logo. Efter tilføjelsen af den serbiske sprogversion på listen over registrerede betegnelser bør den konsoliderede udgave af varespecifikationen offentliggøres til orientering.

               (9)

               Der blev derimod ikke indgået en aftale mellem Tjekkiet og Slovakiet inden for den fastsatte frist. Kommissionen bør derfor under hensyntagen til resultaterne af disse drøftelser træffe afgørelse om registreringen, jf. proceduren i artikel 52, stk. 3, litra b), i forordning (EU) nr. 1151/2012.

               (10)

               De hovedargumenter, der er fremsat af Slovakiet i den begrundede indsigelse og i drøftelserne med Tjekkiet, kan sammenfattes som følger:

               (11)

               Som første begrundelse for indsigelsen fremfører Slovakiet, at registrering af betegnelsen ville være uforenelig med bestemmelserne i forordning (EU) nr. 1151/2012. Slovakiet hævder, at produktionsmetoden i varespecifikationen for udbenet »Pražská šunka« ikke er »traditionel«, idet den kun har været anvendt siden 1993 (efter at Tjekkoslovakiet blev opdelt i henholdsvis Tjekkiet og Slovakiet), og at der endnu ikke er gået 30 år. Før 1993 blev »Pražská šunka« fremstillet i henhold til de tjekkoslovakiske statslige normer (ČSN), hvorved der var fastsat fælles regler for fremstilling, forsyning, emballage, transport, opbevaring og kontrol af kødprodukter i Tjekkoslovakiet, som blev anvendt på hele det tjekkoslovakiske område, og ifølge hvilke den produktionsmetode, der indgår i varespecifikationen for den garanterede traditionelle specialitet »Pražská šunka« uden ben, ikke var tilladt. Ifølge artikel 18 i forordning (EU) nr. 1151/2012 kan en betegnelse registreres som garanteret traditionel specialitet, hvis produktionsmetoden svarer til den traditionelle praksis, eller hvis der anvendes de råvarer eller ingredienser, der traditionelt har været anvendt, mens der ved »traditionel« forstås påvist brug i en periode på mindst 30 år, jf. den i artikel 3, stk. 3, i nævnte forordning omhandlede definition. På baggrund af ovenstående svarer produktionsmetoden for den garanterede traditionelle specialitet udbenet »Pražská šunka« ikke til den traditionelle praksis, jf. artikel 18 i forordning (EU) nr. 1151/2012.

               (12)

               Slovakiet hævder endvidere, at kravet vedrørende produktets »særlige karakter«, som defineret i artikel 3, stk. 5, i forordning (EU) nr. 1151/2012, ikke opfyldes.

               (13)

               Som anden begrundelse for indsigelsen fremfører Slovakiet, at betegnelsen »Pražská šunka« bør betragtes som en artsbetegnelse, dvs. at den er blevet den almindelige betegnelse for produktet i EU. Dette afspejles i antallet af indsigelser mod registreringen af betegnelsen; den omstændighed, at samme betegnelse anvendes til markedsføring af det samme eller lignende produkter i flere forskellige lande viser, at det er en artsbetegnelse.

               (14)

               Som tredje begrundelse for indsigelsen fremfører Slovakiet, at anvendelsen af den betegnelse, der ønskes registreret, er lovlig, velkendt og af økonomisk betydning for lignende landbrugsprodukter og fødevarer i Slovakiet. De slovakiske forbrugere kender og køber »Pražská šunka« som et tilberedt produkt i kunsttarme af polyamid. Den udbenede variant af »Pražská šunka«, der beskrives i forslaget, er ukendt blandt slovakiske forbrugere. Ifølge oplysningerne fra de enkelte producenter i Slovakiet fremstilles der på nuværende tidspunkt mindst 1 208 ton »Pražská šunka« om året. En tilpasning eller omdøbning af produktet ville medføre betydelige tab af indtægter for de slovakiske producenter, hovedsagligt fordi det ville medføre en kraftig prisstigning på mellem 45 og 92 % afhængigt af type og kvalitetskategori. Ifølge varespecifikationen for alle tre varianter af den garanterede traditionelle specialitet »Pražská šunka« skal kødet have et minimumsindhold af rent muskelprotein på 16 vægtprocent, hvorimod denne procentsats må være lavere i Slovakiet. I henhold til slovakisk lovgivning må »Pražská šunka« markedsføres i tre forskellige skinkekategorier, der er baseret på forskellige procentsatser for minimumsindholdet af rent muskelprotein i vægtprocent: specialskinke (16 vægtprocent), udvalgt skinke (13 vægtprocent) og standardskinke (10 vægtprocent). Derfor ville udvalgt skinke og standardskinke i Slovakiet ikke længere kunne markedsføres med den registrerede betegnelse. Ud over denne prisstigning indgår udgifterne til anskaffelse af forme til fremstilling af udbenet »Pražská šunka« også i tabet af indtægter, eftersom denne teknologi ikke anvendes til produktion af »Pražská šunka« i Slovakiet (hvor der anvendes kunsttarme af polyamid). Anskaffelsen af disse forme ville indebære omkostninger på 70 EUR pr. enhed for skinke med en vægt på omkring 5 kg, dvs. 14 000 EUR for at producere 1 ton færdigt produkt. Udformningen af »Pražská šunka« ved hjælp af film/plastfolie i modsætning til i kunsttarme af polyamid ville ligeledes medføre øgede omkostninger til anskaffelse af plastfolie og manuelt arbejde på i alt mindst 50 EUR/ton færdigt produkt.

               (15)

               Ydermere er tre slovakiske producenter indehavere af varemærker for »Pražská šunka«, og de risikerer at miste retten til anvendelse deraf.

               (16)

               Ud over at fremsætte ovennævnte begrundelser foreslår Slovakiet, at der, såfremt Kommissionen uanset de fremsatte indsigelser skulle beslutte at registrere betegnelsen, kan tages hensyn til artikel 18, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1151/2012 ved at betegnelsen »Pražská šunka« ledsages af anprisningen »fremstillet efter traditionen i Tjekkiet«. Alternativt kunne betegnelsen ændres til »Traditionel Pražská šunka«.

               (17)

               Kommissionen har i lyset af bestemmelserne i forordning (EU) nr. 1151/2012 og under hensyn til resultaterne af drøftelserne mellem den ansøgende og den indsigende part vurderet argumenterne i den begrundede indsigelse fra Slovakiet og konkluderet, at betegnelsen »Pražská šunka« bør registreres.

               (18)

               Hvad angår den første begrundelse for indsigelsen, har Tjekkiet præciseret, at »Pražská šunka« allerede inden 1993 ikke var omfattet af de tjekkoslovakiske statslige normer (ČSN). I den del af Tjekkoslovakiet, der i dag er Tjekkiet, blev »Pražská šunka« fremstillet i overensstemmelse med de »teknisk-økonomiske normer«, som blev fastsat af den tjekkiske afdeling af »Masný průmysl« (aktiviteter i kødindustrien). Sidst i 1970'erne blev der fremstillet delvis konserveret (pasteuriseret) udbenet »Pražská šunka« på flere fabrikker i Tjekkoslovakiet på det område, der i dag er Tjekkiet, i det store og hele i henhold til elementerne i varespecifikationen for den garanterede traditionelle specialitet udbenet »Pražská šunka«: pasteurisering, anvendelse af forme for at opnå en oval form, røgning samt anvendelse af svinespæk eller svinespæk og svær som et dekorativt lag.

               (19)

               Ydermere er det samme produkt, dvs. delvis konserveret udbenet »Pražská šunka«, gennem årtier blevet fremstillet i andre lande som f.eks. Østrig og Tyskland. I lyset af ovenstående bør det konkluderes, at udbenet »Pražská šunka« og den dertil knyttede produktionsmetode stemmer overens med den traditionelle praksis, der er blevet anvendt i mere end 30 år.

               (20)

               Det er ikke et krav, at et produkt skal have en særlig karakter, for at betegnelsen kan registreres som GTS. I artikel 19, stk. 1, litra b), henvises der til »særlig karakter« som et af elementerne af en given varespecifikation, og produktets særlige karakter er tilstrækkeligt beskrevet for så vidt angår alle tre varianter, der indgår i varespecifikationen.

               (21)

               Hvad angår den anden begrundelse for indsigelsen, giver det ingen anledning til at konkludere, at betegnelsen er blevet en artsbetegnelse. Slovakiet har ikke givet nogen begrundelse, der gør det muligt at nå til en sådan konklusion. Den omstændighed, at et sådant produkt produceres i flere lande i Europa kan ikke i sig selv give anledning til at konkludere, at betegnelsen er blevet en artsbetegnelse. Under alle omstændigheder berettiger anvendelsen som artsbetegnelse ikke som sådan at fremsætte indsigelse mod registrering som GTS. GTS'er kan lovligt produceres hvor som helst, forudsat at betingelserne i varespecifikationen overholdes.

               (22)

               Slovakiet anfører som tredje begrundelse for indsigelsen, at anvendelsen af betegnelsen er lovlig, velkendt og af økonomisk betydning for lignende landbrugsprodukter og fødevarer i Slovakiet. Kommissionen anerkender disse omstændigheder. Den mener dog for det første, at den grundlæggende årsag til, at produktet, der fremstilles i Slovakiet, ikke kan omfattes af varespecifikationen for den garanterede traditionelle specialitet »Pražská šunka«, er, at Slovakiet har ændret produktets opskrift og udformning, efter at både Tjekkiet og Slovakiet opnåede uafhængighed, dvs. efter den 1. januar 1993. De slovakiske myndigheder har oplyst, at dekretet om oprettelse af de tre kategorier, dvs. 1) specialskinke, 2) udvalgt skinke og 3) standardskinke (baseret på et minimumsindhold af rent muskelprotein i vægtprocent på henholdsvis 16 vægtprocent, 13 vægtprocent og 10 vægtprocent), blev vedtaget af både det slovakiske landbrugsministerium og det slovakiske sundhedsministerium den 18. august 2005. Før denne dato var der krav om et minimumsindhold af rent muskelprotein på 18 vægtprocent. 100 % af »Pražská šunka«, der fremstilles i Slovakiet med et minimumsindhold af rent muskelprotein på 18 vægtprocent, ville være blevet anerkendt som GTS med betegnelsen »Pražská šunka«. De slovakiske myndigheder har også oplyst, at udformningen af produktet samtidig blev ændret, i og med at man i produktionsmetoden gik bort fra anvendelse af forme og varmebehandling og helt erstattede disse med at fylde produktet på kunsttarme af polyamid. Selv om Slovakiet anfører, at produktionen af »Pražská šunka« også blev videreudviklet i Tjekkiet efter dets uafhængighed, fremgår det klart, at det er i Slovakiet, at produktionsmetoden for »Pražská šunka« er blevet ændret på væsentlig og bemærkelsesværdig vis. For det andet har Tjekkiet i væsentlig grad lempet kravene i varespecifikationen i forhold til den oprindelige varespecifikation, der blev offentliggjort i 2010, med det formål at inddrage det største antal forskellige produktionsmetoder, og landet har dermed ansøgt om registrering af en vidt udbredt og fælles GTS. Med undtagelse af Slovakiet nåede alle parter, hvis indsigelse kunne antages, frem til en aftale i løbet af de to indsigelsesprocedurer. For det tredje lader det til, at beregningen af de omkostninger, der ville være forbundet med tilpasning af produktionsmetoderne i henhold til varespecifikationen for GTS'en »Pražská šunka«, ikke tager hensyn til, at metalformene kan genanvendes over en længere periode. For det fjerde er anvendelsen af forme ikke obligatorisk, eftersom der findes alternativer. F.eks. må der anvendes plastfolie. Derudover synes 50 EUR/ton færdigt produkt til anskaffelse af plastfolie og manuelt arbejde ikke at udgøre en uforholdsmæssig stor omkostning.

               (23)

               Endvidere bør varemærker, der er ansøgt om, som er registreret, eller som har vundet hævd, for så vidt denne mulighed er hjemlet i lovgivningen, i god tro på Unionens område før den dato, hvor ansøgningen om beskyttelse af en betegnelse indgives til Kommissionen, fortsat kunne anvendes og fornyes for det pågældende produkt uanset registreringen af betegnelsen, jf. artikel 43 i forordning (EU) nr. 1151/2012 og analogt ved anvendelse af bestemmelserne for beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser. Varemærker, der er ansøgt om, som er registreret, eller som har vundet hævd, for så vidt denne mulighed er hjemlet i Unionens eller den slovakiske lovgivning, i god tro før den dato, hvor ansøgningen om beskyttelse af betegnelsen »Pražská šunka« som GTS blev indgivet til Kommissionen, berøres ikke af nævnte ansøgning.

               (24)

               I lyset af ovenstående er de omstændigheder, som Slovakiet gør indsigelse imod for så vidt angår den lovlige, velkendte og økonomisk betydningsfulde anvendelse af betegnelsen i Slovakiet, også hvad angår varemærker, ikke tilstrækkelige til at begrunde en afvisning af Tjekkiets ansøgning om registrering. Hvad angår de resterende forslag, der er fremsat af Slovakiet, mener Kommissionen i lyset af ovenstående, at det ikke er hensigtsmæssigt at fastsætte, at den registrerede betegnelse »Pražská šunka« GTS, ledsages af anprisningen »fremstillet efter traditionen i Tjekkiet« med det formål at slovakisk »Pražská šunka« ville kunne markedsføres på grundlag af slovakisk tradition uden at opfylde bestemmelserne i varespecifikationen for den garanterede traditionelle specialitet »Pražská šunka«. Slovakiet har rent faktisk ikke dokumenteret, at der findes en alternativ slovakisk tradition for fremstilling af produktet med betegnelsen »Pražská šunka«. Endvidere vil varespecifikationen for den registrerede betegnelse efter de to indsigelsesprocedurer ikke længere henvise til en særlig »tjekkisk tradition«, men primært en tradition, der er fælles for flere EU-medlemsstater og tredjelande.

               (25)

               Forslaget om at ændre betegnelsen til »Traditionel Pražská šunka« indebærer, at proceduren skal starte helt forfra, hvilket er uforholdsmæssigt i betragtning af de dertil knyttede berettigede forventninger.

               (26)

               Under alle omstændigheder bør beskyttelsen af garanterede traditionelle specialiteter tilpasses under hensyntagen til den interesse, som producenterne og aktørerne, der hidtil lovligt har anvendt disse betegnelser, har heri. På grundlag af artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1151/2012, der også kan anvendes analogt på garanterede traditionelle specialiteter, bør der indrømmes en overgangsperiode på fem år for anvendelse af betegnelsen »Pražská šunka« uden at opfylde bestemmelserne i varespecifikationen kombineret med tilladelse til, efter at perioden på fem år er udløbet, at fortsætte med at markedsføre produkter, som ikke er i overensstemmelse med varespecifikationen, indtil lagrene er opbrugt, med henblik på mulighed for gradvis tilpasning til varespecifikationen. Sådanne produkter bør dog ikke markedsføres med hverken benævnelsen »garanteret traditionel specialitet«, forkortelsen »GTS« eller det tilknyttede EU-logo.

               (27)

               I lyset af ovenstående bør betegnelserne »Пражка шунка« (BG), »Jamón de Praga« (ES), »Pražská šunka« (CS/SK), »Prag Skinke« (DA), »Prager Schinken« (DE), »Praha sink« (ET), »Χοιρομέρι Πράγας« (EL), »Prague Ham« (EN), »Jambon de Prague« (FR), »Praška šunka« (HR/SL/RS), »Prāgas šķiņķis« (LV), »Prahos kumpis« (LT), »Prágai minőségi sonka« (HU), »Perżut ta' Praga« (MT), »Praagse Ham« (NL), »Szynka Praska« (PL), »Fiambre de Praga« (PT), »Jambon de Praga« (RO), »Prahalainen kinkku« (FI), »Pragskinka« (SV) og »Прашка шунка« (RS) optages i »registret over garanterede traditionelle specialiteter«.

               (28)

               De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Komitéen for Kvalitetspolitikken for Landbrugsprodukter —

         VEDTAGET DENNE FORORDNING:
   Artikel 1
   Betegnelserne »Пражка шунка« (BG), »Jamón de Praga« (ES), »Pražská šunka« (CS/SK), »Prag Skinke« (DA), »Prager Schinken« (DE), »Praha sink« (ET), »Χοιρομέρι Πράγας« (EL), »Prague Ham« (EN), »Jambon de Prague« (FR), »Praška šunka« (HR/SL/RS), »Prāgas šķiņķis« (LV), »Prahos kumpis« (LT), »Prágai minőségi sonka« (HU), »Perżut ta' Praga« (MT), »Praagse Ham« (NL), »Szynka Praska« (PL), »Fiambre de Praga« (PT), »Jambon de Praga« (RO), »Prahalainen kinkku« (FI), »Pragskinka« (SV) og »Прашка шунка« (RS) registreres som GTS.
   Betegnelserne i stk. 1 henviser til et produkt i kategori 1.2. Kødprodukter (opvarmet, saltet, røget m.m.) i bilag XI til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 668/2014 (5).
   Artikel 2
   Den konsoliderede varespecifikation findes i bilaget til nærværende forordning.
   Artikel 3
   De registrerede betegnelser kan i en periode på fem år fra denne forordnings ikrafttræden anvendes til at betegne produkter, der markedsføres på EU's område og ikke opfylder varespecifikationen for den garanterede traditionelle specialitet »Pražská šunka«. Ved anvendelse med henvisning til produkter, der ikke er i overensstemmelse med varespecifikationen, kan sådanne betegnelser ikke ledsages af benævnelsen »garanteret traditionel specialitet«, forkortelsen »GTS« eller det tilknyttede EU-logo.
   Efter udløbet af perioden på fem år kan produkter, der bærer den registrerede betegnelse og ikke opfylder varespecifikationen, jf. artikel 2, fortsat markedsføres med betegnelsen indtil de lagre, der findes på EU's område på datoen for udløbet af perioden på fem år, er opbrugt.
   Artikel 4
   Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
      Udfærdiget i Bruxelles, den 26. marts 2018.

            På Kommissionens vegne

         Jean-Claude JUNCKER

            Formand

      (1)  EUT L 343 af 14.12.2012, s. 1.

      (2)  EUT C 180 af 19.5.2016, s. 5.

      (3)  EUT C 283 af 19.9.2012, s. 11.

      (4)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/304 af 2. marts 2016 om registrering af en betegnelse i registret over garanterede traditionelle specialiteter (Heumilch/Haymilk/Latte fieno/Lait de foin/Leche de heno (GTS)) (EUT L 58 af 4.3.2016, s. 28).

      (5)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 668/2014 af 13. juni 2014 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer (EUT L 179 af 19.6.2014, s. 36).

      BILAG

         VARESPECIFIKATION FOR EN GARANTERET TRADITIONEL SPECIALITET

         »PRAŽSKÁ ŠUNKA«

      EU-nr.: CZ-TSG-0007-0061-21.10.2010
      TJEKKIET
      1.   BETEGNELSE, DER SKAL REGISTRERES
      »Пражка шунка« (BG), »Jamón de Praga« (ES), »Pražská šunka« (CS), »Prag Skinke« (DA), »Prager Schinken« (DE), »Praha sink« (ET), »Χοιρομέρι Πράγας« (EL), »Prague Ham« (EN), »Jambon de Prague« (FR), »Praška šunka« (HR/SL/RS), »Prāgas šķiņķis« (LV), »Prahos kumpis« (LT), »Prágai minőségi sonka« (HU), »Perżut ta' Praga« (MT), »Praagse Ham« (NL), »Szynka Praska« (PL), »Fiambre de Praga« (PT), »Jambon de Praga« (RO), »Prahalainen kinkku« (FI), »Pragskinka« (SV) og »Прашка шунка« (RS)
      2.   PRODUKTTYPE
      Kategori 1.2. Kødprodukter (opvarmet, saltet, røget, m.m.)
      3.   BEGRUNDELSE FOR REGISTRERING
      3.1.   Produktet

                  ☒ er resultatet af en produktionsmåde, forarbejdning eller sammensætning, som svarer til den traditionelle praksis for det pågældende produkt eller den pågældende fødevare

                  ☐ er fremstillet af de råvarer eller ingredienser, der traditionelt har været anvendt.

            Det traditionelle kødprodukt »Pražská šunka« er bestemt til direkte konsum og er længe blevet fremstillet i følgende varianter:

                  —

                  »Pražská šunka« med ben

                  —

                  »Pražská šunka« uden ben

                  —

                  »Pražská šunka« på dåse

            3.2.   Betegnelsen

                  ☒ har traditionelt været brugt til at betegne det bestemte produkt

                  ☐ udtrykker produktets traditionelle eller særlige karakter.

            Den traditionelle betegnelse »Pražská šunka« udtrykker ikke produktets særlige karakter og knytter ikke produktets særlige karakter til dets geografiske oprindelse eller landbrugsoprindelse, men er derimod specifik i sig selv, da det internationalt forbindes med et anerkendt kødprodukt, der har en karakteristisk form og smag.
      4.   BESKRIVELSE
      4.1.   Beskrivelse af det produkt, som betegnelsen i punkt 1 henviser til, herunder dets vigtigste fysiske, kemiske, mikrobiologiske eller organoleptiske kendetegn, som viser produktets særlige egenart (artikel 7, stk. 2, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 668/2014)

      4.1.1.   »Pražská šunka« med ben

      »Pražská šunka« med ben adskiller sig især fra andre ikke-udbenede skinker ved den måde, hvorpå råvarerne udvælges og forarbejdes. Et andet særligt kendetegn ved »Pražská šunka« med ben er forholdet mellem skinke og saltlage under fremstillingen, som gør det muligt at opnå et rent indhold af muskelprotein i det endelige produkt, der svarer til den fineste kvalitet inden for skinker. Derudover består fremstillingsprocessen af tilberedning og røgning, hvilket også gør »Pražská šunka« med ben anderledes fra mange andre traditionelle tørrede, ikke-udbenede skinker.
      Fysiske kendetegn:

                  —

                  Produktet har en samlet vægt på højst 10 kg.

                  —

                  Svineskinken har beholdt sin oprindelige form, udskåret på »pragisk vis« (slaget og korsbenet, inklusive halen og skinkebenet, fjernes fra den hele ikke-udbenede skinke, som omfatter skanken men ikke tæerne; det fede stykke afrundes fra kammen).

            Kemiske kendetegn (disse parametre fastslås på baggrund af analyser af prøver taget efter udbening af produktet):

                  —

                  Rent muskelprotein (ekskl. bindevævsprotein og planteprotein): Mindst 16 vægtprocent. Produktets overflade, som er dækket med et lag fedt og svær, er ikke homogeniseret i de prøver, der analyseres.

                  —

                  Saltindhold: Højst 3 vægtprocent.

                  —

                  Fedtindhold: Højst 15 vægtprocent. Produktets overflade er homogen i de prøver, der analyseres.

            Organoleptiske kendetegn:

                  —

                  Ydre udseende og farve: Sværsiden er gyldengul. De andre sider af skinken, der ikke er dækket med svær, er dækket af et lysere lag fedt, som spænder fra gulligt i farven til gyldent; muskelkødet er gyldenbrunt til mørkebrunt.

                  —

                  Skærefladens udseende og farve: I udskåret form har muskelkødet en lys rød kødfarve.

                  —

                  Smag og duft: En karakteristisk duft og smag af tilberedt, røget skinke, der er velsaltet.

                  —

                  Konsistens: Fast og kompakt. Produktet er mørt, når det er udskæres i tynde skiver.

            4.1.2.   »Pražská šunka« uden ben

      »Pražská šunka« uden ben adskiller sig især fra andre kødprodukter af samme slags ved dets fremstillingsmetode, da det er en skinke af højeste kvalitet fremstillet af udbenede skinker eller skinkesider, som røges efter tilberedning. Et andet særligt kendetegn er den dekorative overflade, som består af enten et tyndt lag flæsk eller et lag fedt og svær. Det færdige produkts typiske æggelignende eller ovale form er endnu et særligt kendetegn.
      Fysiske kendetegn:

                  —

                  Produktet har typisk en æggelignende eller oval form.

                  —

                  Skinken er af højeste kvalitet og fremstilles af hele udbenede svineskinker med et lag fedt, med eller uden svær, af afpudsede skinkesider og saltede skiver flæsk, med eller uden svær, eller af afpudsede skinkesider med et lag fedt, med eller uden svær.

            Kemiske kendetegn:

                  —

                  Indhold af rent muskelprotein, salt og fedt: Se de kemiske kendetegn ved »Pražská šunka« med ben.

            Organoleptiske kendetegn:

                  —

                  Ydre udseende og farve: Den side, der er dækket af fedt og svær, er gyldengul. Hvis overfladen kun er dækket af fedt, uden svær, har den lidt lysere gullig til gylden farve.

                  —

                  Skærefladens udseende og farve, duft, smag og konsistens: Se de organoleptiske kendetegn ved »Pražská šunka« med ben:

            4.1.3.   »Pražská šunka« på dåse

      »Pražská šunka« på dåse adskiller sig især fra andre kødprodukter af samme slags ved de råvarer, der anvendes, da det er en skinke af højeste kvalitet, som fremstilles af afpudsede skinkesider, enten hele eller grofthakkede. Et andet særligt kendetegn ved produktet er det tynde lag kødgelé mellem skinken og indpakningen. Det, der dog særligt adskiller »Pražská šunka« på dåse fra andre slags kød på dåse, er indpakningens typiske flade ovale form.
      Fysiske kendetegn:

                  —

                  Produktet har en typisk flad oval form. Størrelsen afhænger af indpakningen, som indeholder et slutprodukt, der vejer ca. 0,454 kg.

                  —

                  Ved indpakningen skal produktet bestå af mindst 87 % kød.

            Kemiske kendetegn:

                  —

                  Rent muskelprotein (ekskl. bindevævsprotein og planteprotein): Mindst 16 vægtprocent. Produktet er dækket med kødgelé, og overfladen er ikke homogeniseret i de prøver, der analyseres.

                  —

                  Saltindhold: Højst 3 vægtprocent.

                  —

                  Fedtindhold: Højst 4 vægtprocent. Produktet er dækket med kødgelé, og overfladen er homogeniseret i de prøver, der analyseres.

                  —

                  Indhold af kødgelé: 36 vægtprocent.

            Organoleptiske kendetegn:

                  —

                  Produktet er i en hermetisk lukket indpakning og bevarer sin handelsmæssige sterilitet. Der ligger et jævnt lag gyldengult kødgelé mellem indpakningen og produktet.

                  —

                  Skærefladens udseende og farve: Skinken har en lys, rød, kødfarve. Der kan være enkelte små huller fyldt med kødgelé.

                  —

                  Duft og smag: Karakteristisk duft og smag af tilberedt skinke, der er velsaltet.

                  —

                  Konsistens: Fast og kompakt.

            4.2.   Beskrivelse af den fremstillingsmetode for det produkt, som betegnelsen under punkt 1 henviser til, som producenterne skal følge, herunder eventuelt arten og beskaffenheden af de råvarer eller ingredienser, der anvendes, og metoden til fremstilling af produktet (artikel 7, stk. 2, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 668/2014).

      4.2.1.   »Pražská šunka« med ben

      Til fremstilling af »Pražská šunka« med ben anvendes hele svineskinker, der er udskåret på »pragisk vis« (slaget og korsbenet, inklusive halen og skinkebenet, fjernes fra den ikke-udbenede skinke, som omfatter skanken men ikke tæerne; det fede stykke afrundes fra kammen) og en saltlage, der består af nedenstående ingredienser.
      Svineskinke … 100 kg
      Saltlage (højst 20 kg):

                  —

                  Vand … højst 17 kg

                  —

                  Saltblanding indeholdende nitrit eller nitrat … højst 2,6 kg

                  —

                  Sukker … 0-1,2 kg

                  —

                  Stabilisatorer … 0-0,5 kg

                  —

                  Krydderiekstrakt eller olie … 0-0,3 kg

                  —

                  Antioxidanter … 0-0,1 kg

            Skinkerne oversprøjtes med en saltlage, der består af den ovenstående blanding, hvorefter de hviler i eller gnides med lagen. Derefter tilberedes de, hvorved de pasteuriseres. Efter tilberedningen tørres produkterne i et røgkammer, hvor de røges på overfladen for at opnå den karakteristiske smag, aroma og farve, hvorefter de nedkøles og oplagres.
      Et alternativ til at salte skinkerne ved at oversprøjte dem med saltlage og derefter lade dem hvile i eller gnide dem med lagen er at salte de kølede skinker ved at gnide overfladen grundigt med en nitratholdig saltblanding indeholdende en lille smule sukker. De lægges derefter med sværsiden nedad i lettere saltede beholdere. Derefter hældes en kogt og nedkølet nitratholdig lage, som også indeholder lidt sukker, over dem. Skinkerne tynges ned, så de er fuldstændig dækket af lage. Efter en passende tid, afhængigt af løbende sensoriske kvalitetstjek, vendes skinkerne, således at undersiden nu vender opad og oversiden vender nedad. Efter en grundig saltning udvandes skinkerne i flere timer i lunkent vand, hvorefter man lader dem dryppe af. Skinkerne tørres først i et røgkammer, hvorefter de røges på overfladen for at opnå den karakteristiske smag, aroma og farve. Herefter koges de, hvorved de pasteuriseres, før de atter køles ned og lagres.
      Uanset hvilken af de to metoder, der anvendes, kan den sidste fase i fremstillingen også udføres ved at bage overfladen og dekorere sværen ved hjælp af forskellige metoder.
      4.2.2.   »Pražská šunka« uden ben

      »Pražská šunka« uden ben fremstilles enten af hele udbenede skinker eller af skinkesider, som er forarbejdet som beskrevet i punkt 4.1.2. Der anvendes den samme saltlage som ved fremstilling af »Pražská šunka« med ben, og det maksimale indhold af lage i forhold til kød i det endelige produkt er også det samme.
      De udbenede skinker eller skinkesider oversprøjtes med ovennævnte saltlage og/eller gnides med lagen. Saltede skiver flæsk, med eller uden svær, gnides separat med lagen, hvis de anvendes til at dekorere produktets overflade. Efter at råvarerne er blevet saltet og gnedet, lægges de i ovale eller æggeformede forme, således at fedtet, med eller uden svær, altid giver produktet en dekorativ overflade. Hvis der anvendes skiver af flæsk, med eller uden svær, til at dekorere overfladen af produktet, beklædes formene først med skiver af flæsk gnedet med lage, hvorefter formene fyldes med pudsede skinkesider. Herefter koges skinkerne i formene, hvorved de pasteuriseres. Efter kogningen tages produktet ud af formene og røges for at opnå den karakteristiske smag, aroma og farve, hvorefter den nedkøles og pakkes.
      Den sidste fase i fremstillingen kan også udføres ved at bage overfladen og dekorere sværen ved hjælp af forskellige metoder.
      De produkter, der fremstilles ved anvendelse af hele udbenede skinker med et fedtlag, med eller uden svær, og eventuelt afpudsede skinkesider med et fedtlag, med eller uden svær, kan, inden de koges, formes ved hjælp af film, som fjernes efter tilberedning. I disse tilfælde er det ikke nødvendigt at anvende forme.
      4.2.3.   »Pražská šunka« på dåse

      Til fremstilling af »Pražská šunka« på dåse anvendes afpudsede skinkesider (enten hele eller grofthakkede), gelatine (pulver) og saltlage bestående af nedenstående ingredienser:
      Afpudsede skinkesider … 100 kg
      Gelatinepulver … 4 kg
      Saltlage (højst 14,3 kg):

                  —

                  Vand … højst 11 kg

                  —

                  Nitritblanding … højst 2,8 kg

                  —

                  Sukker … 0-0,5 kg

            Der anvendes en flad, oval indpakning af materialer, der kan steriliseres og sikrer, at det færdige produkt har den rette vægt (ca. 0,454 kg).
      De hele eller grofthakkede skinkesider gnides med saltlage. Efter at kødet således er saltet, lægges det i vakuumpakker, hvor bunden er dækket af et passende lag gelatinepulver. Efter forsegling hviler produktet i 12 timer ved en temperatur på 5 °C. Produktet steriliseres derefter, hvor hele kødet udsættes for en varme på mindst 121 °C i 10 minutter. Efter kogningen nedkøles produktet og opbevares tørt ved en temperatur på 0-25 °C og en relativ luftfugtighed på op til 85 %. Herefter har det en holdbarhed på mindst tre år.
      4.3.   Beskrivelse af de centrale elementer til dokumentation for produktets traditionelle egenart (artikel 7, stk. 2, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 668/2014)

      4.3.1.   »Pražská šunka« med ben

      Betegnelsen »Pražská šunka« er siden 1860'erne blevet anvendt til at betegne et af de bedst kendte fødevareprodukter fra Tjekkiet og især Prag. I historiske kilder forbindes et produkt kaldet »Pražská šunka« med navnet František Zvěřina, som var den første til at fremstille det. En kendt producent af røget kød fra Prag, Josef Jeřábek, overtog produktionen af »Pražská šunka« fra František Zvěřina. Der fandtes også andre producenter af dette produkt, bl.a. de pragiske producenter af røget kød, Dlouhý, Malý og Cibulka. Man begyndte også ligesom i Prag at fremstille »Pražská šunka« i andre større landsbyer og byer. I Brno blev det fremstillet af producenten af røget kød, Jebavý, i Hradec Králové af Hutla og i Pardubice af Sochor, og i slutningen af 1800-tallet blev produktet fremstillet af mange forskellige producenter af røget kød. I overført betydning var den »Pražská šunka«, der blev fremstillet af Zvěřina, stamfaderen til alle de andre. Industriproduktionen af »Pražská šunka« blev startet af Antonín Chmel, som oprettede sin virksomhed på U Zvonařky i Prag i 1879. Foruden hans vigtigste produkt »Pražská šunka« fremstillede han også en bred vifte af røgede kødprodukter, som hurtigt blev kendt i hele Prag og andre byer, særligt i kurbyer, og efterhånden i en række europæiske lande. Hans største kommercielle succes var dog »Pražská šunka«, som hurtigt fandt vej til selv oversøiske markeder. Efter Anden Verdenskrig blev virksomheden nationaliseret og gradvist sluttet sammen med flere andre fremstillingsvirksomheder i Prag. Det var i denne periode, at der opstod varianter af »Pražská šunka« i form af delvis konserveret skinke eller skinke på dåse fremstillet af muskelkød fra skinken. I 1977 blev fremstillingsvirksomheden på U Zvonařky og alle dens medarbejdere og ressourcer indlemmet i den nyopførte sammenslutning for kødindustrien »Masokombinát Praha jih – Písnice«. Med fremkomsten af nye saltningsmetoder blev der indført oversprøjtning med saltlage, med eller uden efterfølgende indgnidning, i produktionen af »Pražská šunka«. Under privatiseringsperioden efter 1989 blev kødproduktionsanlægget i Písnice lukket ned, men fremstillingen af »Pražská šunka« med ben fortsatte på en række andre produktionsenheder rundt om i Tjekkiet.
      Grundlaget for at fremstille »Pražská šunka« lå oprindeligt i udvælgelsen af råvarerne og saltningsmetoden. De råvarer, der blev anvendt, var skinker fra letvægtssvin, og derfor angiver de aktuelle opskrifter en maksimalvægt på 10 kg. Et andet afgørende kendetegn ved fremstillingsprocessen, der er givet videre fra generation til generation, er at skinken udskæres på »pragisk vis«. De nedkølede skinker blev saltet ved grundigt at gnide kødets overflade, især sværen, med en saltblanding indeholdende små mængder sukker. Bunden af den gryde, hvor saltningen blev foretaget, blev strøet let med salt, og skinkerne blev lagt derned med sværsiden nedad. Den kogte og nedkølede nitratsaltlage indeholdende en smule sukker blev dernæst hældt over skinkerne, som blev nedtynget. Skinkerne blev derefter vendt, så undersiden vendte opad og oversiden vendte nedad, hvorefter de atter blev nedtynget. Efter en sensorisk kvalitetskontrol blev skinkerne udvandet i flere timer i lunkent vand og derefter lagt til tørring. Det blev efterfulgt af den sidste del af processen, nemlig udtagning af skinkebenet, skrabning af sværfladen og sammenbinding af skanken, så skinken ikke mistede sin form under tilberedningen. Skinkerne blev altid hængt op i et opvarmet røgekammer. Røgningen foregik i to stadier: først blev skinken tørret over en varm ild, og dernæst blev skinken tilført smag og farve ved hjælp af vådt savsmuld fra løvtræer. Skinkerne blev normalt røget langsomt i 8-12 timer, hvorefter de blev skoldet i kogende vand og tilberedt. Til sidst blev de afkølet ved at lægge dem i koldt vand.
      4.3.2.   »Pražská šunka« uden ben

      I perioden før Anden Verdenskrig udviklede man nye alternativer til den oprindelige »Pražská šunka« med ben. Det drejede sig i første omgang om pasteuriseret »Pražská šunka« uden ben, som blev fremstillet af muskelkødet fra skinker. De blev fremstillet af Antonín Chmel på U Zvonařky i Prag og Josef Beránek på hans fremstillingsvirksomhed i Beránkové podniky. Den teknologi, man anvendte til at fremstille denne form for »Pražská šunka«, bestod i at udbene nedkølede ferske svineskinker, forarbejde de forskellige dele deraf, sortere dem afhængigt af farve og gradvist på mekanisk vis at hakke råvarerne groft og tilsætte salt og passende mængder natriumnitrit og sukker, som var delvist opløst i en bestemt mængde saltlage. Herefter blev produktet pasteuriseret og nedkølet. Efter Anden Verdenskrig foregik fremstillingen af pasteuriseret »Pražská šunka« hovedsageligt på kødfremstillingsanlæg i Brno, Kostelec, Studená, Vamberk og Planá nad Lužnicí. Sidst i 1970'erne øgedes produktionen af »Pražská šunka« uden ben på disse anlæg under anvendelse af forme og med efterfølgende indpakning af produktet i plastbeholdere, som på den ene side udryddede anvendelsen af tindåser, men navnlig betød, at produktet efter pasteurisering kunne røges, og det blev således muligt at tilføje et tyndt dekorativt lag flæsk og svær. Produktet og dets kendetegn minder derfor nu langt mere om det oprindelige »Pražská šunka« med ben. Siden 1989 fremstilles »Pražská šunka« uden ben også andre steder rundt om i Tjekkiet.
      4.3.3.   »Pražská šunka« på dåse

      »Pražská šunka« på dåse er en anden variant af den oprindelige »Pražská šunka«, som vandt indpas efter Anden Verdenskrig. Den blev også fremstillet ved anvendelse af stykker af råvarer fra udbenede kølede ferske svineskinker, hvortil blev tilsat en nitritsaltblanding, sukker og gelatine. For at øge holdbarheden blev produktet steriliseret i en æggeformet indpakning med en vægt på 1 pund. Dåseskinkens kommercielle succes skyldes i høj grad mængden af kødgelé i det endelige produkt. Siden 1973 produceres »Pražská šunka« på dåse overvejende på kødforarbejdningsanlæg i Kostelec, Krahulčí og Studená. Siden 1989 fremstilles denne variant også andre steder rundt om i Tjekkiet.


title: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/816 af 1. juni 2018 om 285. ændring af Rådets forordning (EF) nr. 881/2002 om indførelse af visse specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder, der har tilknytning til ISIL- (Da'esh) og Al-Qaida-organisationerne

text:
               4.6.2018

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 137/5

         KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2018/816
   af 1. juni 2018
   om 285. ændring af Rådets forordning (EF) nr. 881/2002 om indførelse af visse specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder, der har tilknytning til ISIL- (Da'esh) og Al-Qaida-organisationerne
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 881/2002 af 27. maj 2002 om indførelse af visse specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder, der har tilknytning til ISIL- (Da'esh) og Al-Qaida-organisationerne (1), særlig artikel 7, stk. 1, litra a), og artikel 7a, stk. 5, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Bilag I til forordning (EF) nr. 881/2002 indeholder en liste over de personer, grupper og enheder, der ifølge forordningen er omfattet af indefrysningen af midler og økonomiske ressourcer.

               (2)

               Den 29. maj 2018 besluttede Sanktionskomitéen under FN's Sikkerhedsråd at ændre et punkt på listen over de personer, grupper og enheder, der er omfattet af indefrysningen af midler og økonomiske ressourcer. Bilag I til forordning (EF) nr. 881/2002 bør derfor ændres —

         VEDTAGET DENNE FORORDNING:
   Artikel 1
   Bilag I til forordning (EF) nr. 881/2002 ændres som angivet i bilaget til nærværende forordning.
   Artikel 2
   Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
      Udfærdiget i Bruxelles, den 1. juni 2018.

            På Kommissionens vegne

            For formanden

            Chef for Tjenesten for Udenrigspolitiske Instrumenter

      (1)  EFT L 139 af 29.5.2002, s. 9.

      BILAG
      I bilag I til Rådets forordning (EF) nr. 881/2002 foretages følgende ændringer:
      Identifikationsoplysningerne i følgende punkt under overskriften »Fysiske personer«:
      »Djamel Lounici (alias Jamal Lounici). Adresse: Algeriet. Fødselsdato: 1.2.1962. Fødested: Algier, Algeriet. Nationalitet: algerisk. Andre oplysninger: a) Faderens navn er Abdelkader, og moderens navn er Johra Birouh; b) Vendt tilbage fra Frankrig til Algeriet, hvor han har boet siden september 2008. Den i artikel 7d, stk. 2, litra i), omhandlede dato: 16.1.2004.« affattes således:

         »Djamel Lounici (alias Jamal Lounici). Adresse: Algeriet. Fødselsdato: 1.2.1962. Fødested: Algier, Algeriet. Nationalitet: algerisk. Andre oplysninger: a) Faderens navn er Abdelkader, og moderens navn er Djohra Birouch; b) Vendt tilbage fra Frankrig til Algeriet, hvor han har boet siden september 2008. Den i artikel 7d, stk. 2, litra i), omhandlede dato: 16.1.2004.«


title: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/837 af 31. maj 2018 om tarifering af visse varer i den kombinerede nomenklatur

text:
               7.6.2018

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 141/1

         KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2018/837
   af 31. maj 2018
   om tarifering af visse varer i den kombinerede nomenklatur
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 952/2013 af 9. oktober 2013 om EU-toldkodeksen (1), særlig artikel 57, stk. 4, og artikel 58, stk. 2, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               For at sikre en ensartet anvendelse af den kombinerede nomenklatur, der er knyttet som bilag til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 (2), bør der vedtages bestemmelser vedrørende tariferingen af de i bilaget omhandlede varer.

               (2)

               Forordning (EØF) nr. 2658/87 har fastsat almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende den kombinerede nomenklatur. Disse bestemmelser finder også anvendelse ved fortolkningen af enhver anden nomenklatur, der helt eller delvis er baseret på den kombinerede nomenklatur, eller som tilføjer yderligere underopdelinger, og som er fastlagt på grundlag af specifikke EU-forskrifter med henblik på anvendelsen af tarifmæssige eller andre foranstaltninger vedrørende samhandelen med varer.

               (3)

               Ifølge de almindelige bestemmelser bør varerne i kolonne 1 i tabellen i bilaget tariferes under den KN-kode, der er anført i kolonne 2, ud fra den begrundelse, der er anført i kolonne 3.

               (4)

               Det er hensigtsmæssigt, at bindende tariferingsoplysninger, der er meddelt vedrørende varer, som er omfattet af denne forordning, men som ikke er i overensstemmelse hermed, i en vis periode fortsat kan påberåbes af modtageren, jf. artikel 34, stk. 9, i forordning (EU) nr. 952/2013. Denne periode bør fastsættes til tre måneder.

               (5)

               Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Toldkodeksudvalget —

         VEDTAGET DENNE FORORDNING:
   Artikel 1
   De varer, der er anført i kolonne 1 i tabellen i bilaget, tariferes i den kombinerede nomenklatur under den KN-kode, der er nævnt i kolonne 2 i tabellen.
   Artikel 2
   Bindende tariferingsoplysninger, som ikke er i overensstemmelse med denne forordning, kan fortsat påberåbes i henhold til artikel 34, stk. 9, i forordning (EU) nr. 952/2013 i en periode på tre måneder fra denne forordnings ikrafttræden.
   Artikel 3
   Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
      Udfærdiget i Bruxelles, den 31. maj 2018.

            På Kommissionens vegne

            For formanden

         Stephen QUEST

            Generaldirektør

            Generaldirektoratet for Beskatning og Toldunion

      (1)  EUT L 269 af 10.10.2013, s. 1.

      (2)  Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif (EFT L 256 af 7.9.1987, s. 1).

      BILAG

                  Varebeskrivelse

                  Tarifering (KN-kode)

                  Begrundelse

                  (1)

                  (2)

                  (3)

                  Varen består af følgende ingredienser (i vægtprocent):

                  2106 90 98

                  Tarifering i henhold til almindelig tariferingsbestemmelse 1 og 6 vedrørende den kombinerede nomenklatur og teksten til KN-kode 2106 , 2106 90  og 2106 90 98 .
                  Tarifering under kapitel 30 som et lægemiddel er udelukket, da der ikke er angivet nogen specifikke sygdomme, lidelser eller symptomer, som varen kan anvendes mod. Derfor opfylder varen ikke kravene i supplerende bestemmelse 1, første afsnit, punkt a), til kapitel 30.
                  Tarifering under kapitel 22 som drikkevare er udelukket, da varen ikke er umiddelbart drikkelig (jf. også de forklarende bemærkninger til KN til kapitel 22, almindelige bemærkninger, andet afsnit, andet punktum).
                  Varen indeholder et sødemiddel, forskellige vitaminer og en stor mængde glycerin. Derfor er dens sammensætning mere kompleks end de simple sukkeropløsninger, der henhører under underpos. 2106 90 30 -2106 90 59  (se også de forklarende bemærkninger til HS, pos. 2106 , nr. 12)).
                  Dens tilsigtede, specifikke anvendelse angives også på dens emballering og mærkning som et kosttilskud til detailsalg. Det står klart fra varens objektive kendetegn og egenskaber, især dens sammensætning, samt den måde, hvorpå varen foreligger, at den er beregnet til en specifik anvendelse til støtte for immunsystemet frem for en mere generel anvendelse, hvilket er tilfældet for sukkeropløsninger.
                  Produktet skal derfor tariferes under KN-kode 2106 90 98  som andre tilberedte fødevarer.

                              —

                              vand

                  41,6

                              —

                              sukker

                  18,1

                              —

                              glycerin

                  15,1

                              —

                              citronsyre

                  13,9

                              —

                              maltodextrin

                  4,1

                              —

                              ascorbinsyre

                  3,0

                              —

                              steviolglycosider

                  1,8

                              —

                              naturlige aromastoffer

                  1,1

                              —

                              små mængder vitamin B6, B12 og folsyre (B9).

                  Varen er en ikkealkoholholdig, aromatiseret og farvet væske, der efter fortynding anvendes som kosttilskud. Den er ikke umiddelbart drikkelig.
                  Varen er beregnet til at støtte immunsystemet og give energi til det menneskelige legeme. Varens daglige dosis er på to milliliter, som skal fortyndes før indtagelse. Denne daglige dosis indeholder 40 mg vitamin C, 1 mg vitamin B6, 200 μg folsyre og 2 μg vitamin B12.
                  Varen foreligger i en plastflaske på 60 ml med en dryppeanordning til detailsalg.


title: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/1038 af 19. juli 2018 om godkendelse af en væsentlig ændring af varespecifikationen for en betegnelse, der er opført i registret over beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser »Lentille verte du Puy« (BOB)

text:
                  24.7.2018

                  DA

                  Den Europæiske Unions Tidende

                  L 186/1

         KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2018/1038
         af 19. juli 2018
         om godkendelse af en væsentlig ændring af varespecifikationen for en betegnelse, der er opført i registret over beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser »Lentille verte du Puy« (BOB)
         EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
         under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
         under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012, af 21. november 2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer (1), særlig artikel 52, stk. 2, og
         ud fra følgende betragtninger:

                     (1)

                     Kommissionen har i overensstemmelse med artikel 53, stk. 1, første afsnit, i forordning (EU) nr. 1151/2012 behandlet Frankrigs ansøgning om godkendelse af en ændring af varespecifikationen for den beskyttede oprindelsesbetegnelse »Lentille verte du Puy«, der er registreret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1065/97 (2) som ændret ved Kommissionens gennemførelsesforordning (EF) nr. 1509/2000 (3).

                     (2)

                     Da der er tale om en væsentlig ændring, jf. artikel 53, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1151/2012, har Kommissionen i medfør af artikel 50, stk. 2, litra a), i samme forordning offentliggjort ændringsansøgningen i Den Europæiske Unions Tidende (4).

                     (3)

                     Da Kommissionen ikke har modtaget indsigelser, jf. artikel 51 i forordning (EU) nr. 1151/2012, skal ændringen af varespecifikationen godkendes —

               VEDTAGET DENNE FORORDNING:

            Artikel 1
            Den ændring af varespecifikationen, der er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende, og som vedrører betegnelsen »Lentille verte du Puy« (BOB), godkendes.

            Artikel 2
            Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

            Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
            Udfærdiget i Bruxelles, den 19. juli 2018.

                  På Kommissionens vegne

                  For formanden

               Phil HOGAN

                  Medlem af Kommissionen

            (1)  EUT L 343 af 14.12.2012, s. 1.

            (2)  Kommissionens forordning (EF) nr. 1065/97 af 12. juni 1997 om komplettering af bilaget til Kommissionens forordning (EF) nr. 1107/96 om registrering af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser efter proceduren i artikel 17 i Rådets forordning (EØF) nr. 2081/92 (EFT L 156 af 13.6.1997, s. 5).

            (3)  Kommissionens forordning (EF) nr. 1509/2000 af 12. juli 2000 om ændring af oplysninger i varespecifikationerne for flere betegnelser i bilaget til forordning (EF) nr. 1107/96 om registrering af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser efter proceduren i artikel 17 i Rådets forordning (EØF) nr. 2081/92 (EFT L 174 af 13.7.2000, s. 7).

            (4)  EUT C 41 af 3.2.2018, s. 13.