title: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 986/2013 af 14. oktober 2013 om fastsættelse for bogføringsåret 2014 for EGFL af de rentesatser, der skal anvendes ved beregningen af de finansielle omkostninger for opkøb, oplagring og afsætning af interventionsprodukter

text:
               15.10.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 273/25

         KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 986/2013
   af 14. oktober 2013
   om fastsættelse for bogføringsåret 2014 for EGFL af de rentesatser, der skal anvendes ved beregningen af de finansielle omkostninger for opkøb, oplagring og afsætning af interventionsprodukter
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 af 21. juni 2005 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (1), særlig artikel 3, stk. 3, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Af artikel 4, stk. 1, litra a), i Kommissionens forordning (EF) nr. 884/2006 (2) fremgår det, at udgifter i forbindelse med finansielle omkostninger for de af medlemsstaterne tilvejebragte midler til køb af produkter skal fastsættes i overensstemmelse med beregningsreglerne i bilag IV til samme forordning.

               (2)

               Ifølge punkt I.1, første afsnit, i bilag IV til forordning (EF) nr. 884/2006 beregnes de pågældende finansielle omkostninger på grundlag af en ensartet rentesats for EU, som Kommissionen fastsætter i begyndelsen af hvert bogføringsår. Denne rentesats svarer til gennemsnittet af Euribor-terminsrentesatserne for tre- og tolvmånederslån, der blev registreret i de seks måneder inden den meddelelse fra medlemsstaterne, der er fastsat i nævnte bilag IV, punkt I.2, første afsnit, idet de vægtes med henholdsvis en tredjedel og to tredjedele. Denne sats skal fastsættes i begyndelsen af hvert bogføringsår for EGFL.

               (3)

               Ifølge punkt I.2, andet afsnit, i bilag IV til forordning (EF) nr. 884/2006 finder den ensartede rentesats dog anvendelse, hvis den rentesats, der er meddelt af en medlemsstat, er højere end den ensartede rentesats, der er fastsat for Unionen i referenceperioden. Hvis den rentesats, som en medlemsstat har givet meddelelse om, er lavere end den ensartede rentesats, der er fastsat for Unionen i referenceperioden, finder den rentesats, som medlemsstaten har givet meddelelse om, anvendelse.

               (4)

               Hvis en medlemsstat, jf. punkt I.2, tredje afsnit, i bilag IV til forordning (EF) nr. 884/2006, ikke har indgivet meddelelse om nogen rentesats i den form og inden udløbet af den frist, der er nævnt i punkt I.2, første afsnit, i bilag IV, anses den rente, som medlemsstaten har betalt, for at være 0 %. Såfremt en medlemsstat erklærer, at den ikke har haft nogen renteomkostninger, fordi den i referenceperioden ikke havde landbrugsprodukter i offentligt lager, anvendes den af Kommissionen fastsatte ensartede rentesats for denne medlemsstat.

               (5)

               Alle medlemsstater undtagen Frankrig og Sverige har oplyst, at de ikke har afholdt renteudgifter, fordi de i referenceperioden ikke havde landbrugsprodukter i offentligt lager. Desuden anvendte disse medlemsstater referencesatser i referenceperioden, der var højere end den ensartede rentesats, der er fastsat for Unionen. Endelig var de referencesatser, der blev anvendt for Kroatien, referencesatserne for juli og august 2013.

               (6)

               På grundlag af medlemsstaternes meddelelser til Kommissionen bør rentesatserne for bogføringsåret 2014 for EGFL fastsættes under hensyn til ovenstående elementer.

               (7)

               Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Komitéen for Landbrugsfondene —

         VEDTAGET DENNE FORORDNING:
   Artikel 1
   For udgifterne til de finansielle omkostninger for de af medlemsstaterne tilvejebragte midler til opkøb af interventionsprodukter, som skal bogføres i bogføringsåret 2014 for Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL), fastsættes det, at rentesatserne i bilag IV til forordning (EF) nr. 884/2006 i henhold til artikel 4, stk. 1, litra a), i nævnte forordning skal svare til den ensartede rentesats på 0,4 %.
   Artikel 2
   Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Den anvendes fra den 1. oktober 2013.

      Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
      Udfærdiget i Bruxelles, den 14. oktober 2013.

            På Kommissionens vegne

         José Manuel BARROSO

            Formand

      (1)  EUT L 209 af 11.8.2005, s. 1.

      (2)  Kommissionens forordning (EF) nr. 884/2006 af 21. juni 2006 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 for så vidt angår Den Europæiske Garantifond for Landbrugets (EGFL) finansiering af interventionsforanstaltninger i form af offentlig oplagring og medlemsstaternes betalingsorganers bogføring af operationer vedrørende offentlig oplagring (EUT L 171 af 23.6.2006, s. 35).


title: Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 398/2012 af 7. maj 2012 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 492/2010 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af natriumcyclamat med oprindelse i bl.a. Folkerepublikken Kina

text:
               11.5.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 124/1

         RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 398/2012
   af 7. maj 2012
   om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 492/2010 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af natriumcyclamat med oprindelse i bl.a. Folkerepublikken Kina
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 9, stk. 4, og artikel 11, stk. 3, 5 og 6,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) efter høring af det rådgivende udvalg, og
   ud fra følgende betragtninger:
   1.   PROCEDURE

   1.1.   Gældende foranstaltninger

               (1)

               Rådet indførte ved forordning (EF) nr. 435/2004 (2) efter en antidumpingundersøgelse (»den oprindelige undersøgelse«) en endelig antidumpingtold på importen af natriumcyclamat med oprindelse i Folkerepublikken Kina (»Kina« eller »det pågældende land«) og Indonesien. Efter en udløbsundersøgelse indførte Rådet ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 492/2010 (3) en endelig antidumpingtold for en periode på yderligere fem år. Foranstaltningerne blev fastsat til niveauet for dumpingen og bestod af en specifik antidumpingtold. Tolden for Kina varierer mellem 0 og 0,11 EUR/kg på importen fra individuelt nævnte kinesiske producenter med en resttold på 0,26 EUR/kg på importen fra andre producenter (»gældende told«).

         1.2.   Anmodning om en fornyet undersøgelse

               (2)

               En anmodning om en delvis interimsundersøgelse (»den nuværende undersøgelse«) i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 3, blev indgivet af Productos Aditivos S.A., som er den eneste EU-producent af natriumcyclamat og klageren i den oprindelige undersøgelse (»klageren«). Anmodningen var begrænset til dumpingaspektet og til Golden Time Enterprise (Shenzhen) Co., Ltd. (»GT Enterprise« eller »den pågældende virksomhed«), som indgår i Rainbow Rich-gruppen (»den pågældende virksomhedsgruppe«, »Rainbow-gruppen« eller »Rainbow«), som også var en af de individuelt nævnte kinesiske producenter i den oprindelige undersøgelse. Antidumpingtolden på importen af varer produceret af GT Enterprise er på 0,11 EUR/kg, og den gældende told på importen fra andre producenter i den pågældende virksomhedsgruppe er på 0,26 EUR/kg (dvs. resttolden).

               (3)

               Klageren fremlagde umiddelbare beviser for, at de gældende foranstaltninger ikke længere er tilstrækkelige til at modvirke den skadevoldende dumping.

         1.3.   Indledning af en delvis interimsundersøgelse

               (4)

               Kommissionen fastslog efter høring af det rådgivende udvalg, at anmodningen indeholdt tilstrækkelige umiddelbare beviser til at berettige indledningen af en delvis interimsundersøgelse, og offentliggjorde den 17. februar 2011 en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende
                   (4) om indledning af en delvis interimsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 3, begrænset til en undersøgelse af dumpingaspektet for så vidt angår GT Enterprise.

         1.4.   Den pågældende vare og samme vare

               (5)

               Den undersøgte vare er natriumcyclamat med oprindelse i Folkerepublikken Kina, som i øjeblikket tariferes under KN-kode ex 2929 90 00 (»den pågældende vare«).

               (6)

               Som i forbindelse med tidligere undersøgelser blev det i denne undersøgelse påvist, at den pågældende vare, der produceres i Kina og sælges til Unionen, med hensyn til fysiske og kemiske egenskaber og brug er identisk med den vare, der produceres og sælges på hjemmemarkedet i Indonesien, som blev anvendt som referenceland i denne undersøgelse. Det konkluderes derfor, at varer, der sælges på hjemmemarkedet i Indonesien, og varer, der sælges af den pågældende virksomhedsgruppe på EU-markedet, er samme vare i henhold til grundforordningens artikel 1, stk. 4.

         1.5.   Berørte parter

               (7)

               Kommissionen underrettede officielt klageren, den pågældende virksomhed og repræsentanter for det pågældende land om indledningen af undersøgelsen. Kommissionen underrettede desuden producenter i Indonesien om indledningen af undersøgelsen, da det påtænktes at anvendes Indonesien som muligt referenceland.

               (8)

               Interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der blev fastsat i indledningsmeddelelsen. Alle interesserede parter, der anmodede herom og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt.

               (9)

               For at indhente de oplysninger, som den anså for nødvendige til sin undersøgelse, sendte Kommissionen et spørgeskema til den pågældende virksomhed og modtog besvarelser fra fem virksomheder i Rainbow-gruppen inden for den fastsatte frist. (Da Rainbow-gruppen nu består af to produktionsvirksomheder (hvoraf den ene er GT Enterprise), en råvareleverandør, en virksomhed, der tidligere var beskæftiget med den pågældende vare, men nu er passiv, og en forhandler i Hongkong, omfattede undersøgelsen hele gruppens aktiviteter). Kommissionen sendte også spørgeskemaer til producenter i Indonesien. En indonesisk producent var villig til at fremlægge oplysninger i forbindelse med denne undersøgelse og indsendte en delvis spørgeskemabesvarelse.

               (10)

               Kommissionen indhentede og kontrollerede alle de oplysninger, den anså for nødvendige til analysen med henblik på markedsøkonomisk behandling og individuel behandling samt konstatering af dumping. Kommissionen gennemførte kontrolbesøg hos følgende virksomheder i den pågældende virksomhedsgruppe:

                           —

                           Golden Time Enterprises (Shenzhen) Co. Ltd., Shenzhen, Kina, (GT Enterprise)

                           —

                           Jintian Industrial (Nanjing) Co. Ltd., Nanjing, Kina

                           —

                           Golden Time Chemical (Jiangsu) Co. Ltd., Jiangsu, Kina

                           —

                           Nanjing Jinzhang Industrial Co. Ltd., Nanjing, Kina

                           —

                           Rainbow Rich Ltd., Hongkong.

         1.6.   Den nuværende undersøgelsesperiode

               (11)

               Dumpingundersøgelsen omfattede perioden fra 1. januar 2010 til 31. december 2010 (»den nuværende undersøgelsesperiode« eller »NUP«).

         2.   UNDERSØGELSESRESULTATER

   2.1.   Markedsøkonomisk behandling

               (12)

               I antidumpingundersøgelser vedrørende import fra Kina fastsættes den normale værdi i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 1-6, for de producenter, der opfylder kriterierne i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c). Til orientering er de kriterier i artikel 2, stk. 7, litra c), i grundforordningen, som de ansøgende virksomheder skal godtgøre, at de opfylder, kort beskrevet nedenfor:

                           —

                           Erhvervsmæssige beslutninger træffes, og omkostninger afholdes på markedsvilkår og uden væsentlig indgriben fra statens side; i den sammenhæng skal udgifterne til de vigtigste input i alt væsentligt afspejle markedsværdierne.

                           —

                           Regnskaber underkastes uafhængig revision efter internationale revisionsstandarder og anvendes til alle formål.

                           —

                           Der må ikke være videreført væsentlige fordrejninger fra det tidligere ikke-markedsøkonomiske system.

                           —

                           Der sikres retligt sikre og stabile forhold gennem konkurs- og ejendomslove.

                           —

                           Valutaomregninger finder sted til markedskurs.

               (13)

               Den pågældende virksomhedsgruppe anmodede om markedsøkonomisk behandling i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra b), og indsendte ansøgningsskemaer for fire producenter beliggende i Folkerepublikken Kina. Kommissionen indhentede og efterprøvede de oplysninger, som den havde anset for nødvendige, og som virksomhederne havde anført i ansøgningen, ved kontrolbesøg hos virksomhederne.

               (14)

               Det fremgår af denne undersøgelse, at den pågældende virksomheds situation har ændret sig, siden den oprindelige undersøgelse blev gennemført. Det konstateredes, at GT Enterprise ikke længere opfylder samtlige kriterier for markedsøkonomisk behandling. Desuden er Rainbow-gruppen i forhold til den oprindelige undersøgelse blevet udvidet og omstruktureret. De andre virksomheder i gruppen, som indsendte ansøgningsskemaer, kunne heller ikke påvise, at de opfyldte samtlige kriterier for markedsøkonomisk behandling.

               (15)

               Hvad angår det første kriterium for erhvervsmæssige beslutninger og statslig indgriben, blev det konstateret, at de lokale myndigheder har beføjelser til at gribe ind i forbindelse med ansættelse og afskedigelse af personale i en af gruppens virksomheder. Derudover besidder de lokale myndigheder en stor andel af aktierne i den virksomhed, der producerer råvarer. Der var tegn på væsentlig statslig indgriben i leverancer af råvarer til virksomheden (elektricitet og vand) og fra virksomheden til de forretningsmæssigt forbundne virksomheder, i arbejdskraftomkostninger og i virksomhedens drift og beslutningstagning. Eksempelvis udlånte den statslige aktionær personale til råvareproducenten på betingelser, som virksomheden ikke kunne gøre rede for. Virksomheden har desuden haft vedvarende tab, idet den har solgt råvarer til unormalt lave priser til de forretningsmæssigt forbundne virksomheder, uden yderligere kompensation eksempelvis i form af overskudsfordeling. Gennem opbygningen af disse tab har den statsejede råvareproducent påvirket beslutningerne i de forretningsmæssigt forbundne virksomheder vedrørende køb af råvarer til produktionen af natriumcyclamat. Endelig var der tegn på, at et lokalt statsligt organ griber ind og påvirker en anden virksomheds finansierings- og investeringsbeslutninger.

               (16)

               Hvad angår det andet kriterium vedrørende regnskaber, viste undersøgelsen, at regnskaberne hos samtlige medlemmer af den pågældende virksomhedsgruppe ikke var i overensstemmelse med internationale regnskabsstandarder, da der i regnskaberne blev konstateret en række væsentlige fejl og mangler, som ikke var blevet indberettet af revisorerne.

               (17)

               Hvad angår det tredje kriterium, blev det konstateret, at der var overført fordrejninger fra det tidligere ikke-markedsøkonomiske system gennem levering af infrastrukturinvesteringer til en virksomhed i gruppen uden vederlag. Samme virksomhed havde fordel af favorable betingelser for leje af den jord, virksomheden benytter. De andre virksomheder i gruppen kunne ikke bevise, at de erhvervede deres brugsrettigheder til jord mod betaling, og/eller at betalingen havde afspejlet markedsværdierne. Endelig var en virksomhed ikke i stand til at bevise, at visse aktiver, som var blevet overført til den, blev modtaget mod betaling, eller at priserne afspejlede markedsværdierne.

               (18)

               Endelig blev det vedrørende det fjerde og femte kriterium konstateret, at virksomhederne opfyldte kriterierne, idet de anvendte egnede love om konkurs og ejerforhold, som garanterede stabilitet og retssikkerhed. Valutaomregningerne foregik til eller i henhold til Bank of Chinas officielle kurs.

               (19)

               Virksomhedsgruppen fik mulighed for at fremsætte bemærkninger til ovennævnte konklusioner. Klageren havde ingen kommentarer, men virksomhedsgruppen modsatte sig flere punkter. Nogle af disse bemærkninger blev gentaget efter den endelige fremlæggelse af de kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det påtænktes at indføre endelige foranstaltninger. De vigtigste bemærkninger er omtalt i nedenstående betragtninger.

               (20)

               Rainbow-gruppen påstod først, at Kommissionen ulovligt indførte en forpligtelse til på ny at opfylde betingelserne for markedsøkonomisk behandling, idet gruppen blev indrømmet markedsøkonomisk behandling i den oprindelige undersøgelse og i udløbsundersøgelsen, og at den lovbestemte forpligtelse til at anvende den samme metode i fornyede undersøgelser som i den oprindelige undersøgelse således ikke blev overholdt. Gruppen påstod, at Kommissionen ikke har påvist, at virksomhedens situation har ændret sig på en måde, der kan berettige anvendelsen af en anderledes metode end i den oprindelige undersøgelse. Den klagende part påstod, at flere af de punkter, som Kommissionen havde identificeret, allerede forefandtes i forbindelse med den oprindelige undersøgelse, og at Kommissionens nye resultater således ikke vedrørte nye omstændigheder, men blot er en anderledes fortolkning af de samme omstændigheder.

               (21)

               Det skal bemærkes, at der i modsætning til den klagende parts påstand blev anvendt den samme metode både i den oprindelige undersøgelse og i den nuværende undersøgelse, hvorved der blev taget behørigt hensyn til den kendsgerning, at visse omstændigheder havde ændret sig siden den oprindelige undersøgelse. Selv om den klagende parts argumentation skulle være korrekt i forbindelse med visse forhold, som ganske rigtigt var de samme i både den oprindelige og den nuværende undersøgelse, navnlig i relation til GT Enterprises aftale om brugsret til jord, skal følgende dog bemærkes. I den nuværende undersøgelse konstateredes der nye forhold, der selv om de allerede forefandtes under den oprindelige undersøgelse, ikke var blevet fremlagt på dette tidspunkt af GT Enterprise, som f.eks. de lokale myndigheders beføjelser til at godkende ansættelse og afskedigelse af virksomhedens personale. Endelig har virksomhedens omstændigheder vedrørende det andet kriterium også ændret sig siden den oprindelige undersøgelse. Dette skyldes, at det i den nuværende undersøgelse blev konstateret, at GT Enterprise i NUP ikke havde ét klart sæt regnskaber, som revideres uafhængigt i henhold til internationale regnskabsstandarder (IAS), og som anvendes til alle formål.

               (22)

               Den klagende part forklarede, at den mente at have fremlagt oplysninger om de lokale myndigheders beføjelser til at godkende ansættelse og afskedigelse af virksomhedens personale ved i den oprindelige undersøgelse at fremlægge den samme vedtægt som i den nuværende undersøgelse. Oversættelsen af denne vedtægt, som den klagende part fremlagde både i den oprindelige undersøgelse og i den nuværende undersøgelse, var ufuldstændig, idet den ikke indeholdt oplysninger om de lokale myndigheders beføjelser i henhold til vedtægten.

               (23)

               Rainbow-gruppen påstod desuden, at ordningen med markedsøkonomisk behandling blev indført for lande med en overgangsøkonomi, dvs. fra tidligere ikke-markedsøkonomiske systemer til en markedsøkonomi. Det ville derfor være ulogisk at anmode en virksomhed, der allerede var berettiget til markedsøkonomisk behandling, om igen at fremlægge tilstrækkelig dokumentation som led i en interimsundersøgelse for, at den stadig er berettiget til markedsøkonomisk behandling. Det skal i den forbindelse bemærkes, at grundforordningen ikke giver anledning til en sådan fortolkning, som ville være til hinder for at anvende grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), i forbindelse med undersøgelser, der indledes i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 3. Denne påstand måtte derfor afvises.

               (24)

               Rainbow-gruppen påstod desuden i forbindelse med det proceduremæssige krav i artikel 2, stk. 7, litra c), at en beslutning om markedsøkonomisk behandling skal træffes senest tre måneder efter indledningen af undersøgelsen. Rainbow erkender selv, at en overskridelse af denne frist ikke i sig selv er tilstrækkeligt til at anfægte undersøgelsesresultaterne, men fremhæver, at Kommissionens tjenestegrene allerede var i besiddelse af de oplysninger, der er nødvendige til at beregne dumpingmargenen, på det tidspunkt, hvor konklusionerne om markedsøkonomisk behandling blev fremlagt. I sin argumentation ser Rainbow dog bort fra det forhold, at selv om Kommissionen af administrative årsager anmodede om og kontrollerede alle nødvendige oplysninger fra den pågældende virksomhedsgruppe samtidigt, havde den ikke haft oplysninger til rådighed om referencelandet, som ville have gjort det muligt at fastlægge dumpingmargenen i tilfælde af afslag på markedsøkonomisk behandling. Tidspunktet for afgørelsen om markedsøkonomisk behandling havde således ingen indvirkning på indholdet. På grundlag af ovenstående blev påstanden afvist som ubegrundet.

               (25)

               Hvad angår det første kriterium, blev der fremsat en generel påstand om, at den teoretiske mulighed for statslig indgriben eller statslig kontrol i sig selv ikke automatisk betyder, at der er en faktisk og væsentlig statslig indgriben, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c). Rainbow citerer gentagne gange en afgørelse fra Retten i Første Instans (5) og påstår, at statslig kontrol ikke kan sidestilles med statslig indgriben, idet det »fører til, at statskontrollerede selskaber principielt udelukkes fra tildeling af SEM-status, uafhængigt af i hvilken faktisk, retlig og økonomisk sammenhæng disse selskaber konkret driver virksomhed«. Rainbow påstår endvidere, at det ville medføre en urimelig bevisbyrde for virksomheder, der ansøger om markedsøkonomisk behandling, hvis de skal bevise, at der aldrig er mulighed for statslig indgriben i virksomhedens beslutninger. Desuden påstår virksomheden, at statslig indgriben ville gøre virksomhedens beslutninger uforenelige med markedshensyn, hvilket ville være i strid med det første kriterium.

               (26)

               I den nuværende undersøgelse blev det i modsætning til ovenstående påstande fra Rainbow-gruppen fastslået, at der var specifik og omfattende statslig indgriben i driften af flere virksomheder i gruppen. Hvad angår den virksomhed i gruppen, hvor ansættelse og afskedigelse af personale er underlagt de lokale myndigheders accept, fremgår det faktisk tydeligt af virksomhedens egne interne regler, dvs. vedtægten, at staten har beføjelser til at gribe ind i de driftsmæssige beslutninger. I en anden af gruppens virksomheder blev det konstateret, at den statslige partner havde stor indflydelse i virksomheden, og at dette var uforeneligt med markedshensyn. For det første havde den statslige partner indskudt hovedparten af kapitalen i denne virksomhed, uden at dette fremgik af partnerens ejerandel. Dernæst var virksomheden konstant tabsgivende, hvilket især var skadeligt for den statslige partner i betragtning af den investerede kapital. Endelig havde den statslige partner selv vedvarende tab, da den leverede råvarer såsom vand og elektricitet til virksomheden til priser under markedsprisen og uden passende betaling.

               (27)

               Hvad angår konklusionen om statslig indgriben i finansierings- og investeringsbeslutninger hos et andet medlem af den pågældende virksomhedsgruppe, blev det påstået, at Kommissionens faktiske konklusioner om et lån og betingelserne herfor var ukorrekte. Kommissionen er imidlertid i besiddelse af beviser, som blev indsamlet i forbindelse med kontrollen, som viser, at det lokale statslige organ pålagde virksomheden at tage et lån, som ikke havde relation til virksomhedens drift. Virksomheden argumenterer, at finansieringsbeslutningerne blev truffet som en tjeneste til det statslige organ og ikke som en forpligtelse, og at den pågældende transaktion ikke indebar særlige risici for virksomheden, da den ville have haft mulighed for at søge kompensation gennem undladelse af betaling for forsyningsgoder faktureret af det pågældende organ. De beviser, som Kommissionen har indsamlet, viser, at virksomhedens brugsret til jord indirekte bruges som sikkerhed i den pågældende finansielle transaktion, og at virksomheden derfor bærer en omfattende risiko. Brugsretten til jord blev erhvervet hos det samme statslige organ, som virksomheden påstår at have gjort en tjeneste. Påstanden om, at en kompensation ville have været mulig gennem undladelse af betaling for forsyningsgoder, er udtryk for en grundlæggende fejlfortolkning af de grundlæggende regnskabsstandarder (modregning) og modsiger virksomhedens yderligere påstand om, at indgriben i finansielle transaktioner som sådan ikke medfører indgriben i »virksomhedernes beslutninger om priser, omkostninger og inputs«, jf. artikel 2, stk. 7, litra c). Desuden påvirkes investeringsbeslutningerne tydeligvis af det statslige organ, da der er fastlagt virksomhedsspecifikke betingelser i virksomhedens aftale om brugsret til jord vedrørende de investeringer, der skal gennemføres, og da disse betingelser går ud over de lokale planlægningslove i modsætning til, hvad virksomheden hidtil har fastholdt. Påstanden om, at statslig indgriben i finansierings- og investeringsbeslutninger ikke kan sidestilles med indgriben, jf. artikel 2, stk. 7, litra c), afvises derfor.

               (28)

               Hvad angår den virksomhed i gruppen, der producerer en af de råvarer, der anvendes til fremstilling af natriumcyclamat, blev det påstået, at eventuelle mangler i forbindelse med virksomhedens beslutningstagning og finansielle situation ville have haft en meget begrænset indvirkning, idet råvarer produceret af denne virksomhed kun udgør ca. 10 % af omkostningerne til produktion af natriumcyclamat. Kommissionen var i stand til at beregne forskellen mellem den rentable salgspris og den faktiske salgspris for råvaren, og virksomheden foreslog derfor, at det ville være mere hensigtsmæssigt at justere omkostningerne til lavprisråvarer i stedet for at afslå markedsøkonomisk behandling. Målet med vurderingen med henblik på markedsøkonomisk behandling er imidlertid at konstatere, om udgifterne afspejler markedsværdien, og om virksomhedens beslutninger træffes på grundlag af markedsvilkårene. Det skal bemærkes, at det af grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), klart fremgår, at udgifterne til de vigtigste input i alt væsentligt skal afspejle markedsværdierne, hvis betingelserne for markedsøkonomisk behandling skal opfyldes, og der nævnes ingen mulighed for at justere de fordrejede omkostninger til de vigtigste råvarer. Denne påstand må derfor afvises.

               (29)

               Virksomheden påstod vedrørende de unormalt lave priser, der betales for vand og elektricitet og arbejdskraftomkostninger, at de ikke udgør væsentlige input, da de kun udgør ca. 14 % af de samlede omkostninger til produktion af råvaren, hvilket må afvises, da der — både enkeltvis og kumuleret — er tale om tilstrækkelige omkostningselementer til at kunne påvirke virksomhedens samlede omkostninger. Hvad angår arbejdskraftomkostningerne, skal det også bemærkes, at det ikke var muligt at kontrollere disse elementer fuldt ud, da virksomheden ikke kunne fremlægge kontrakter eller anden dokumentation. Det kunne derfor ikke fastslås, om disse omkostninger afspejler markedsværdierne.

               (30)

               Hvad angår det andet kriterium, blev det påstået, at Kommissionen så bort fra kriteriet om væsentlighed, som fastsætter, at udeladelser eller fejlagtige oplysninger vedrørende poster kun anses for væsentlige, hvis de kan have indflydelse på økonomiske beslutninger, som brugerne træffer på grundlag af årsregnskabet, og at sådanne uvæsentlige mangler ikke nødvendigvis skal indberettes af revisoren.

               (31)

               Der var, i modsætning til virksomhedens påstand, tale om alvorlige mangler i virksomhedernes regnskaber i forhold til de grundlæggende regnskabsprincipper (jf. følgende afsnit). Dernæst er målet med at kræve et klart sæt regnskaber med henblik på markedsøkonomisk behandling ikke, at en bruger skal kunne træffe økonomiske beslutninger, men at sikre, at regnskaberne giver et sandfærdigt og retfærdigt billede af indtægter, omkostninger mv. Målet med undersøgelsen vedrørende markedsøkonomisk behandling er at fastslå, om regnskaberne føres og revideres i henhold til de internationale regnskabsstandarder.

               (32)

               Rainbow-gruppen anfægtede, at dens virksomheder overtrådte elementer af IAS-reglerne og den regnskabspraksis, der er nævnt i vurderingen med henblik på markedsøkonomisk behandling, f.eks. periodiseringsprincippet, princippet om korrekt gengivelse af transaktionerne samt modregning, princippet om fortsat drift, korrekt klassificering af regnskabsposter, indregning af tab, kun virksomhedsrelaterede transaktioner og –opførelser i regnskabet, korrekt klassificering og afskrivning af udgifter, overholdelse af IAS og/eller de kinesiske GAAP-regler om indregning af værdien og nedskrivning af aktiver. Ovennævnte overtrædelser af IAS-reglerne blev konstateret gennem oplysninger, som gruppen fremlagde i ansøgningen om markedsøkonomisk behandling, og samtlige aspekter blev undersøgt under kontrolbesøg i virksomhederne. Virksomhedernes påstande om disse aspekter, som blev fremsat efter fremlæggelsen af konklusionerne vedrørende markedsøkonomisk behandling, var ikke af en sådan art, at de kunne berettige en ændring i konklusionen om, at virksomhederne i disse aspekter ikke opfyldte det andet kriterium.

               (33)

               Hvad angår det tredje kriterium, påstod Rainbow-gruppen, at levering af infrastrukturinvesteringer uden vederlag til en virksomhed er en normal aktivitet, som også finder sted i markedsøkonomier med henblik på at tiltrække investeringer, og at indvirkningen af denne form for støtte var ubetydelig for virksomhedens økonomiske situation i NUP. Det forhold, at en virksomhed kan undlade at betale for infrastrukturudviklinger og samtidig have fordel af meget lave lejepriser for samme jord afspejler dog ikke en normal situation i en markedsøkonomi. Denne fordel havde derimod en direkte indvirkning på produktionsvirksomhedens finansielle situation og dens evne til at træffe beslutninger ud fra markedshensyn.

               (34)

               Kommissionen accepterede den klagende parts argumenter vedrørende GT Enterprises brugsret til jord, jf. betragtning 21. De argumenter, der blev fremsat i forbindelse med de øvrige virksomheders brugsret til jord, var dog ikke af en sådan art, at de kunne ændre konklusionerne, da virksomheden selv erkendte, at den i et tilfælde ikke havde betalt de aftalte beløb for sin brugsret til jord. Hvad angår et andet tilfælde af brugsret til jord, påstod Rainbow-gruppen, at priserne for jord i den region var steget markant, og at det derfor var normalt, at jordens værdi var væsentligt større nogle få år efter erhvervelsen. De beviser, som virksomheden fremlagde, vedrørte dog prisstigninger for boligejendomme i regionen og er derfor irrelevante. Rainbow påstod i sidste ende, at Kommissionens metode med at indhente positive beviser for, at en virksomhed har betalt en pris, der afspejler markedsværdien, påfører virksomheden en urimelig bevisbyrde. Det fremgår dog tydeligt af grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), at en anmodning om markedsøkonomisk behandling skal »indeholde tilstrækkelige beviser for, at producenten driver virksomhed under markedsøkonomiske vilkår«. Påstanden blev derfor afvist.

               (35)

               Rainbow-gruppen anfægtede konklusionerne om aktiver overført til en virksomhed uden betaling eller til en pris, der afspejler markedsværdien, ud fra den betragtning at denne virksomhed indstillede sin produktion i NUP. Virksomheden indstillede ganske rigtigt sin produktion. Virksomheden solgte dog stadig allerede fremstillede varer på hjemmemarkedet. Der måtte derfor også foretages en analyse med henblik på markedsøkonomisk behandling for denne virksomhed for at fastslå, om der var overført væsentlige fordrejninger fra det tidligere ikke-markedsøkonomiske system, som kunne påvirke priserne.

               (36)

               Det konkluderes således, at GT Enterprise ikke opfyldte det første og andet kriterium for markedsøkonomisk behandling, Jintian Industrial (Nanjing) Ltd. opfyldte ikke det andet og tredje kriterium, Golden Time Chemical (Jiangsu) Ltd. opfyldte ikke det første, andet og tredje kriterium for markedsøkonomisk behandling, og Nanjing Jinzhang Industrial Ltd. opfyldte ikke det første, andet og tredje kriterium. Hvis en forretningsmæssigt forbunden virksomhed, der arbejder med fremstilling og salg af den pågældende vare, ikke opfylder kriterierne for markedsøkonomisk behandling, kan der ikke indrømmes markedsøkonomisk behandling til gruppen af forretningsmæssigt forbundne virksomheder. Ingen af de virksomheder, der blev analyseret individuelt med henblik på markedsøkonomiske behandling, opfyldte således de relevante kriterier, og det konkluderes derfor, at Rainbow-gruppen ikke kan indrømmes markedsøkonomisk behandling. Efter høring af det rådgivende udvalg blev virksomhedsgruppen under disse omstændigheder ikke indrømmet markedsøkonomisk behandling.

         2.2.   Individuel behandling

               (37)

               I henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a), fastsættes der om nødvendigt en landsdækkende told for lande henhørende under nævnte artikel undtagen i tilfælde, hvor virksomheder kan påvise, at de opfylder alle kriterierne for individuel behandling i grundforordningens artikel 9, stk. 5. Til orientering er disse kriterier kort beskrevet nedenfor:

                           —

                           Eksportører, som er helt eller delvist udenlandsk ejede virksomheder eller joint ventures, kan frit tilbageføre kapital og fortjeneste.

                           —

                           Eksportpriser og -mængder og salgsbetingelser fastsættes frit.

                           —

                           Størstedelen af aktierne tilhører private. Statslige tjenestemænd i bestyrelsen eller i ledende stillinger skal være i klart mindretal, eller det skal påvises, at virksomheden er tilstrækkeligt uafhængig af statslig indgriben.

                           —

                           Valutaomregninger foretages til markedskursen.

                           —

                           Statens indgriben er ikke af en sådan art, at der er mulighed for omgåelse af foranstaltningerne, hvis der fastsættes forskellige toldsatser for individuelle eksportører.

               (38)

               De to eksporterende producenter i gruppen, som har eksporteret natriumcyclamat i NUP, anmodede om individuel behandling. Det var ikke nødvendigt at foretage en undersøgelse med henblik på individuel behandling for de andre virksomheder i Rainbow-gruppen, da de ikke eksporterer den pågældende vare. På grundlag af de foreliggende oplysninger, som er blevet kontrolleret under kontrolbesøgene, fandt man, at disse to eksporterende producenter opfyldte kravene i grundforordningens artikel 9, stk. 5, og således kunne indrømmes individuel behandling.

         2.3.   Dumping

   2.3.1.   Referenceland

               (39)

               I henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a), skal den normale værdi for de eksporterende producenter, der ikke er indrømmet markedsøkonomisk behandling, fastsættes på grundlag af prisen eller en beregnet værdi i et tredjeland med markedsøkonomi (»referenceland«).

               (40)

               I indledningsmeddelelsen tilkendegav Kommissionen, at den påtænkte at benytte Indonesien (referenceland i den oprindelige undersøgelse) som egnet referenceland med henblik på at fastsætte den normale værdi, og opfordrede interesserede parter til at fremsætte bemærkninger hertil.

               (41)

               Kommissionen modtog ingen bemærkninger til valget af referenceland.

               (42)

               Kommissionen søgte at samarbejde med producenter i Indonesien. Der blev fremsendt breve og relevante spørgeskemaer til alle kendte virksomheder. Blandt de mange kontaktede virksomheder fremsendte kun én producent de oplysninger, der er nødvendige for at kunne fastsætte en normal værdi, og var indstillet på delvist at medvirke ved undersøgelsen. Da virksomheden ikke kunne acceptere et kontrolbesøg på stedet, undersøgte Kommissionen, om de fremlagte oplysninger var fuldstændige og stemte overens. Oplysningerne blev fundet tilstrækkelige og pålidelige med henblik på at fastsætte den normale værdi, og den indonesiske producent blev, hvor det var nødvendigt, anmodet om at uddybe oplysningerne, hvilket skete. Oplysningerne blev sammenholdt med oplysningerne i anmodningen om en fornyet undersøgelse.

               (43)

               Undersøgelsen viste, at Indonesien har et konkurrencepræget marked for samme vare.

               (44)

               Undersøgelsen viste desuden, at produktionsmængden hos den samarbejdsvillige indonesiske producent udgør væsentligt mere end 5 % af den kinesiske eksportmængde af den pågældende vare til Unionen, og dermed er produktionen repræsentativ rent mængdemæssigt. Hvad angår samme vares kvalitet, tekniske specifikationer og standarder i Indonesien, blev der ikke konstateret væsentlige forskelle i forhold til de kinesiske varer. Det indonesiske marked blev derfor anset for at være tilstrækkelig repræsentativt til fastsættelsen af den normale værdi.

               (45)

               Det skal bemærkes, at der iflg. Kommissionens oplysninger ikke findes produktionsanlæg andre steder i verden, bortset fra de kendte producenter i Spanien, Kina og Indonesien.

               (46)

               I lyset af ovenstående konkluderes det, at Indonesien vil være et egnet referenceland i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a).

         2.3.2.   Fastsættelse af den normale værdi

               (47)

               Den normale værdi blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a), fastsat på grundlag af oplysninger fra producenten i referencelandet, jf. nedenstående. Det skal bemærkes, at den indonesiske producent blev undersøgt i en tidligere undersøgelse vedrørende importen af natriumcyclamat fra Indonesien (6). De oplysninger, som virksomheden anførte i spørgeskemaet denne gang, blev fundet pålidelige og tilstrækkelige som grundlag for at fastsætte den normale værdi med henblik på denne undersøgelse. Både de gennemsnitlige salgspriser og gennemsnitlige produktionsomkostninger fulgte faktisk den samme tendens på linje med udviklingen i de gennemsnitlige råvareomkostninger. Denne tendens kunne desuden bekræftes af en lignende udvikling i de gennemsnitlige råvareomkostninger på EU-markedet.

               (48)

               Den indonesiske producents hjemmemarkedssalg af samme vare blev, for så vidt angår mængden, fundet repræsentativt i forhold til den pågældende vare, der blev eksporteret til Unionen af den pågældende virksomhedsgruppe i Kina.

               (49)

               Kommissionen identificerede efterfølgende de varetyper, der solgtes på hjemmemarkedet af producenten i referencelandet, og som var identiske eller direkte sammenlignelige med de typer, der solgtes med henblik på eksport til Unionen. Det blev konstateret, at den indonesiske producents standardvaretype var direkte sammenlignelig.

               (50)

               For standardvaretypen, som producenten i referencelandet solgte på sit hjemmemarked, og som fandtes at være direkte sammenlignelig med den varetype, der solgtes med henblik på eksport til Unionen, blev det undersøgt, om hjemmemarkedssalget var tilstrækkeligt repræsentativt i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 2. Hjemmemarkedssalget af natriumcyclamat blev anset for tilstrækkeligt repræsentativt, hvis det samlede salg på hjemmemarkedet af den pågældende type i UP udgjorde mindst 5 % af den samlede solgte mængde af den sammenlignelige type, der eksporteredes til Unionen af den pågældende virksomhedsgruppe.

               (51)

               Det blev også undersøgt, hvorvidt hjemmemarkedssalget kunne anses for at have fundet sted i normal handel, ved at fastsætte andelen af rentabelt salg for standardvaretypen til uafhængige kunder på hjemmemarkedet i undersøgelsesperioden. Da mængden af rentabelt salg af samme vare for hver varetype udgjorde over 80 % af den samlede salgsmængde af den pågældende type, og hvor den vejede gennemsnitspris på den pågældende type svarede til eller lå over produktionsomkostningerne, blev den normale værdi baseret på den faktiske pris på hjemmemarkedet beregnet som et vejet gennemsnit af priserne på det samlede hjemmemarkedssalg af den varetype i undersøgelsesperioden, uanset om dette salg var rentabelt.

               (52)

               Ved fastsættelsen af den normale værdi for den varetype, der ikke blev solgt på hjemmemarkedet af producenten i referencelandet, blev den vejede gennemsnitssalgspris for det samlede salg af standardvaretypen anvendt efter en justering for forskelle mellem de to varetyper.

         2.3.3.   Eksportpris

               (53)

               Alle eksporterende producenter i den pågældende virksomhedsgruppe foretog eksportsalg til Unionen gennem deres forretningsmæssigt forbundne handelsvirksomhed, som er beliggende uden for Unionen. Eksportprisen blev fastsat på grundlag af priserne på den pågældende vare, når den blev solgt af den forretningsmæssigt forbundne handelsvirksomhed til Unionen, dvs. til en uafhængig kunde, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 8, på grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales.

         2.3.4.   Sammenligning

               (54)

               Den normale værdi og eksportprisen blev sammenlignet på grundlag af priserne ab fabrik. For at sikre en rimelig sammenligning af den normale værdi og eksportprisen blev der i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, justeret for forskelle, som påvirkede prisen og prissammenligneligheden. Følgelig blev der justeret for forskelle i transport-, forsikrings-, håndterings- og lasteomkostninger samt dermed forbundne omkostninger og kreditomkostninger, hvor dette var berettiget og kunne dokumenteres.

         2.3.5.   Dumpingmargen

               (55)

               Dumpingmargenen blev fastlagt på grundlag af en sammenligning af den normale værdi beregnet som et vejet gennemsnit og det vejede gennemsnit af eksportpriserne for alle eksporterende producenter, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 11.

               (56)

               Denne sammenligning viste en dumpingmargen på 14,2 %, udtrykt i procent af prisen cif ved Unionens grænse, ufortoldet.

         2.4.   De ændrede omstændigheders varige karakter

               (57)

               I overensstemmelse med grundforordningens artikel 11, stk. 3, blev det undersøgt, om de omstændigheder, der blev lagt til grund for den gældende dumpingmargen, havde ændret sig, og om denne ændring var af varig karakter.

               (58)

               De nuværende konklusioner er baseret på afslaget på anmodningen om markedsøkonomisk behandling til den pågældende virksomhedsgruppe i den nuværende undersøgelse, hvorimod GT Enterprise — det medlem af gruppen af forretningsmæssigt forbundne virksomheder, som blev undersøgt i den oprindelse undersøgelse — blev indrømmet markedsøkonomisk behandling. De omstændigheder, der førte til den ændrede konklusion, skyldtes for det første, at Kommissionen i den nuværende undersøgelse undersøgte fire virksomheder i gruppen i modsætning til kun GT Enterprise i den oprindelige undersøgelse. Gruppen blev for nylig udvidet og omorganiseret med omfattende investeringer, og intet tyder på, at denne situation vil ændres i den nærmeste fremtid. For det andet blev det vedrørende GT Enterprise konstateret, at virksomhedens praksis med ikke at føre et klart sæt regnskaber, som revideres i henhold til internationale regnskabsstandarder, er en etableret praksis, og intet tyder på, at dette vil ændres i fremtiden. Virksomhedens vedtægter, der tillader statslig indgriben, har desuden været gældende i længere tid, og intet tyder på, at de vil blive ændret fremover. Under disse omstændigheder konkluderes det, at gruppens status uden markedsøkonomisk behandling er af varig karakter.

               (59)

               Hvad angår eksportprisen, viste undersøgelsen desuden en vis stabilitet i den pågældende virksomhedsgruppes prispolitik over en længere periode, idet prisen på den pågældende vare ved eksport til Unionen og andre tredjelande ikke varierede væsentligt og fulgte den samme tendens mellem 2007 og NUP. Dette underbygger konklusionen om, at den nyberegnede dumpingmargen sandsynligvis er af varig karakter.

               (60)

               Det blev således konkluderet, at det af undersøgelsen fremgik, at den pågældende virksomhedsgruppes struktur og adfærd, herunder de omstændigheder, der førte til indledningen af den nuværende undersøgelse, sandsynligvis ikke ville ændre sig i den nærmeste fremtid på en måde, der kunne påvirke resultaterne af denne undersøgelse. Det konkluderes derfor, at de ændrede omstændigheder er af varig karakter, og at bibeholdelse af foranstaltningen på det nuværende niveau ikke længere er tilstrækkeligt til at modvirke dumping.

         3.   ÆNDRING AF ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGERNE

               (61)

               Ud fra konklusionerne om øget dumping og den varige karakter af de ændrede omstændigheder konkluderes det, at de gældende foranstaltninger ikke længere er tilstrækkelige til at modvirke den skadevoldende dumping. De foranstaltninger, der indførtes ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 492/2010 vedrørende importen af natriumcyclamat med oprindelse i Kina bør derfor ændres, for så vidt angår GT Enterprise, og der bør indføres den samme told for den anden eksporterende producent i gruppen gennem en ændring af nævnte forordning i overensstemmelse hermed.

               (62)

               Der kan ikke fastsættes en individuel skadesmargen i den nuværende undersøgelse, idet den er begrænset til en undersøgelse af dumpingaspektet, for så vidt angår GT Enterprise og dennes forretningsmæssigt forbundne virksomheder i gruppen. Den dumpingmargen, der blev fastsat i forbindelse med den nuværende undersøgelse, blev derfor sammenlignet med den skadesmargen, der blev fastsat i forbindelse med den oprindelige undersøgelse. Eftersom sidstnævnte var højere end den dumpingmargen, der blev konstateret i den nuværende undersøgelse, bør der indføres en endelig antidumpingtold for den pågældende virksomhedsgruppe på niveauet for den dumpingmargen, som blev konstateret i den nuværende undersøgelse.

               (63)

               For så vidt angår foranstaltningens form, blev det fastslået, at den ændrede antidumpingtold burde antage samme form som den told, der indførtes ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 492/2010. For at sikre foranstaltningernes effektivitet og forhindre enhver form for prismanipulation blev det fundet hensigtsmæssigt at indføre tolden i form af et bestemt beløb pr. kilo. Som følge heraf bør den antidumpingtold, der indføres på importen af den pågældende vare, som fremstilles og sælges til eksport til Unionen af den pågældende virksomhedsgruppe, og beregnes på grundlag af dumpingmargenen som fastslået i den nuværende undersøgelse i form af et bestemt beløb pr. kilo, være 0,23 EUR/kg.

         4.   FREMLÆGGELSE AF OPLYSNINGER

               (64)

               Den pågældende virksomhedsgruppe såvel som de andre berørte parter blev underrettet om de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det påtænktes at foreslå en ændring af de gældende antidumpingforanstaltninger.

               (65)

               Rainbow-gruppen fremsatte bemærkninger til den endelige fremlæggelse af oplysninger. Disse bemærkninger vedrørte især tilbagetrækningen af klagen i den igangværende undersøgelse vedrørende importen af natriumcyclamat med oprindelse i Folkerepublikken Kina, som er begrænset til to kinesiske eksporterende producenter, Fang Da Food Additive (Shen Zhen) Limited og Fang Da Food Additive (Yang Quan) Limited (»Fang Da-gruppen«) (»den parallelle procedure«) (7). Rainbow påstod desuden, at tilbagetrækningen af klagen i den parallelle procedure — som en logisk og lovbestemt følge — også skulle føre til en ophævelse af antidumpingforanstaltningerne over for de andre producenter i Kina eller i det mindste en afslutning af den nuværende undersøgelse, for så vidt angår Rainbow-gruppen.

               (66)

               Rainbow-gruppen anmodede om en ophævelse af de antidumpingforanstaltninger, der blev indført ved Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 492/2010, ud fra den påstand, at da det ikke blev konkluderet, at importen fra Fang Da ikke blev dumpet, og/eller importen fra Fang Da ikke forvoldte skade, bør princippet om ikke-forskelsbehandling i grundforordningens artikel 9, stk. 5, anvendes, da det giver mulighed for en ophævelse af de indførte antidumpingforanstaltninger. Som dokumentation for påstandene henviste Rainbow-gruppen til tidligere rådsforordninger, hvor parallelle midtvejsundersøgelser af importen fra flere lande blev afsluttet uden indførelse af foranstaltninger, da der ikke blev indført foranstaltninger i forbindelse med antidumpingundersøgelserne vedrørende importen af de samme varer fra andre lande (elektrolytkondensatorer (LAEC) (8), fladvalsede produkter af jern eller ulegeret stål) (9). Det skal dog bemærkes, at disse sager vedrører undersøgelser, der involverer flere lande, og princippet om ikke-forskelsbehandling blev anvendt over for importen fra forskellige lande. Dernæst bortfaldt foranstaltningerne i disse sager for visse landes vedkommende, fordi der ikke indførtes foranstaltninger over for andre lande, idet Rådet ikke vedtog forslaget inden for de lovbestemte frister (elektrolytkondensatorer (LAEC), fladvalsede produkter af jern eller ulegeret stål). Selv om det ganske rigtigt blev fundet nødvendigt at afslutte antidumpingprocedurerne i de parallelle undersøgelser i de nævnte tilfælde for at overholde princippet om ikke-forskelsbehandling, har disse ikke nogen relevans for den nuværende undersøgelse. Henvisningen til metoden i mononatriumglutamat-proceduren (10) vedrører et tilfælde, hvor klageren ganske rigtigt trak sin klage vedrørende importen fra Brasilien tilbage, selv om det blev konstateret, at importen blev dumpet. I den sag blev det overvejet ikke at acceptere tilbagetrækningen af klagen, da det blev konkluderet, at indførelsen af foranstaltninger over for de andre lande uden foranstaltninger over for Brasilien ville være diskriminerende.

               (67)

               Disse to situationer er desuden vidt forskellige. I den parallelle procedure blev klagen trukket tilbage, og det blev konkluderet, at afslutningen ikke var i strid med Unionens interesser. I den nuværende undersøgelse blev klagen opretholdt, og det blev konkluderet, at der var øget dumping fra Rainbow-gruppen. En højere told for den gruppe er således ikke udtryk for forskelsbehandling.

               (68)

               Rainbow-gruppen påstod desuden, at tilbagetrækningen af klagen burde medføre en afslutning af den nuværende undersøgelse, for så vidt angår Rainbow-gruppen, idet de to procedurer blev indledt på grundlag af det samme procesdokument og behandlede den samme undersøgelsesperiode, og den klagende part i klagen behandlede Fang Da-gruppen og Rainbow-gruppen samlet af praktiske hensyn.

               (69)

               Dernæst påstod Rainbow, at selv om undersøgelsen af Fang Da-gruppen er indledt i henhold til grundforordningens artikel 5, er undersøgelsen vedrørende importen fra Fang Da-gruppen og interimsundersøgelsen vedrørende importen fra Rainbow-gruppen retligt og i enhver praktisk henseende den samme undersøgelse. Endelig påstod gruppen, at da der var foretaget en sondring mellem procedurer og undersøgelser, skulle grundforordningens artikel 9, stk. 3, forstås således, at Selv om Fang Da-gruppen var pålagt en nultold i forbindelse med den oprindelige undersøgelse, var den fortsat omfattet af proceduren. Tilbagetrækningen af klagen vedrørende importen fra Fang Da-gruppen skulle efter Rainbow-gruppens opfattelse altså også føre til en afslutning af den nuværende undersøgelse.

               (70)

               Det skal hertil bemærkes, at det dokument, som klageren fremlagde, både udgjorde klagen i antidumpingundersøgelsen på grundlag af grundforordningens artikel 5 og anmodningen om denne interimsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 3. Det indeholdt desuden tilstrækkelige umiddelbare beviser til at berettige indledningen af begge procedurer individuelt. Kommissionen har således indledt en undersøgelse i henhold til artikel 5 og en interimsundersøgelse i to separate indledningsmeddelelser. Den antidumpingundersøgelse, der er baseret på grundforordningens artikel 5, og den interimsundersøgelse, der er baseret på grundforordningens artikel 11, stk. 3, er således to forskellige procedurer.

               (71)

               Rainbow-gruppen fremlagde en række yderligere argumenter vedrørende de mulige årsager til tilbagetrækningen af klagen. Da disse argumenter er hypotetiske og irrelevante, kan de ikke behandles og afvises derfor.

               (72)

               Endelig påstod Rainbow-gruppen, at Kommissionen tydeligvis ikke overholdt gruppens ret til at få 10 dage til at fremsætte bemærkninger til den endelige fremlæggelse, da gruppen modtog en ikke-fortrolig udgave af brevet om tilbagetrækning, 7 dage inden fristen for indsendelse af bemærkninger udløb.

               (73)

               Som det fremgår af betragtning 70, er den artikel 5-undersøgelse, inden for rammerne af hvilken Rainbow-gruppen modtog et brev til orientering om tilbagetrækningen af klagen, en særskilt procedure og indgår ikke i den nuværende undersøgelse. Rainbow-gruppen deltog som interesseret part i artikel 5-undersøgelsen og fik alene derfor meddelelse om tilbagetrækningen af klagen. Meddelelsen indgik ikke i den endelige fremlæggelse af oplysninger som led i den nuværende undersøgelse. Rainbow-gruppen fik 30 dage til at fremsætte bemærkninger til den endelige fremlæggelse som led i den aktuelle procedure. Virksomhedsgruppens ret til at få en tilstrækkelig frist til at fremsætte bemærkninger blev således overholdt.

               (74)

               Kort sagt var de modtagne bemærkninger ikke af en sådan art, at de kunne ændre ovenstående konklusion —

         VEDTAGET DENNE FORORDNING:
   Artikel 1
   Tabellen i artikel 1, stk. 2, i Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 492/2010 ændres ved at erstatte nedenstående oplysninger:

                  Land

                  Virksomhed

                  Toldsats (EUR pr. kg)

                  Taric-tillægskode

                  »Folke-republikken Kina

                  Golden Time Enterprise (Shenzhen) Co. Ltd., Shanglilang, Cha Shan Industrial Area, Buji Town, Shenzhen City, Guangdong Province, Folkerepublikken Kina

                  0,11

                  A473«

   med følgende:

                  Land

                  Virksomhed

                  Toldsats (EUR pr. kg)

                  Taric-tillægskode

                  »Folke-republikken Kina

                  Golden Time Enterprise (Shenzhen) Co. Ltd., Shanglilang, Cha Shan Industrial Area, Buji Town, Shenzhen City, Guangdong Province, Folkerepublikken Kina; Golden Time Chemical (Jiangsu) Co., Ltd., No. 90-168, Fangshui Road, Chemical Industry Zone, Nanjing, Jiangsu Province, Folkerepublikken Kina

                  0,23

                  A473«.

   Artikel 2
   Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
      Udfærdiget i Bruxelles, den 7. maj 2012.

            På Rådets vegne

         N. WAMMEN

            Formand

      (1)  EUT L 343 af 22.12.2009, s. 51.

      (2)  EUT L 72 af 11.3.2004, s. 1.

      (3)  EUT L 140 af 8.6.2010, s. 2.

      (4)  EUT C 50 af 17.2.2011, s. 6.

      (5)  Retten i Første Instans' dom af 17.6.2009 i sag T 498/04, Zhejiang Xinan Chemical Industrial Group Co. Ltd. mod Rådet for Den Europæiske Union, Sml. II, s. 1969, præmis 92.

      (6)  Jf. gennemførelsesforordning (EU) nr. 492/2010 (EUT L 140 af 8.6.2010, s. 2).

      (7)  EUT C 50 af 17.2.2011, s. 9.

      (8)  EFT L 22 af 27.1.2000, s. 1, betragtning 134 og 135.

      (9)  EUT L 294 af 17.9.2004, s. 3.

      (10)  EFT L 264 af 29.9.1998, s. 1.


title: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 198/2013 af 7. marts 2013 om valg af et symbol med henblik på at identificere humanmedicinske lægemidler, der er underlagt supplerende overvågning  EØS-relevant tekst

text:
               8.3.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 65/17

         KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 198/2013
   af 7. marts 2013
   om valg af et symbol med henblik på at identificere humanmedicinske lægemidler, der er underlagt supplerende overvågning
   (EØS-relevant tekst)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 726/2004 af 31. marts 2004 om fastlæggelse af fællesskabsprocedurer for godkendelse og overvågning af human- og veterinærmedicinske lægemidler og om oprettelse af et europæisk lægemiddelagentur (1), særlig artikel 23, stk. 4, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Nogle humanmedicinske lægemidler godkendes på betingelse af supplerende overvågning på grund af disse lægemidlers særlige sikkerhedsprofil. I henhold til artikel 23 i forordning (EF) nr. 726/2004 gælder dette for lægemidler med et nyt virksomt stof, biologiske lægemidler og lægemidler, som kræver, at der fremlægges data efter tilladelse til markedsføring.

               (2)

               Patienter og sundhedspersoner bør let kunne identificere lægemidler, som er underlagt supplerende overvågning, således at de kan dele de oplysninger, som de har fra anvendelsen af lægemidlet, med de kompetente myndigheder og indehaveren af markedsføringstilladelsen, og navnlig indberette formodede bivirkninger.

               (3)

               For at sikre gennemsigtighed opføres alle lægemidler, der er underlagt supplerende overvågning, på en liste, som Det Europæiske Lægemiddelagentur etablerer og ajourfører i overensstemmelse med artikel 23, stk. 1, i forordning (EF) nr. 726/2004. De mærkes desuden med et sort symbol.

               (4)

               Den 3. oktober 2012 vedtog Udvalget for Risikovurdering inden for Lægemiddelovervågning en henstilling om, at det sorte symbol bør være en ligesidet sort trekant, der står på spidsen. I henstillingen blev der taget hensyn til patienters og sundhedspersoners synspunkter, således som de kom til udtryk i patient- og forbrugerarbejdsgruppen og gruppen for samarbejde med sundhedspersoner, der er nedsat af Det Europæiske Lægemiddelagentur.

               (5)

               Indehavere af markedsføringstilladelser, der er udstedt før den 1. september 2013, bør have tilstrækkelig tid til at tilpasse de berørte lægemidlers produktinformation.

               (6)

               Endvidere bør de kompetente myndigheder have mulighed for at fastsætte en længere frist for denne tilpasning, hvis særlige omstændigheder kræver det.

               (7)

               Indførelsen af et sort symbol bør ikke skabe problemer på markedet og i forsyningskæden. For at undgå eventuelle forstyrrelser bør indehavere af markedsføringstilladelser ikke være forpligtet til at tilbagekalde eller ompakke lægemidler, som allerede er markedsført —

         VEDTAGET DENNE FORORDNING:
   Artikel 1
   Det sorte symbol, der er omhandlet i artikel 23, stk. 4, i forordning (EF) nr. 726/2004, skal være en ligesidet trekant, der står på spidsen. Det skal være i overensstemmelse med den model og have de dimensioner, der er fastsat i bilaget til nærværende forordning.
   Artikel 2
   1.   Indehavere af markedsføringstilladelser, der er udstedt før den 1. september 2013, og som vedrører humanmedicinske lægemidler, der er underlagt supplerende overvågning, skal indsætte det sorte symbol i disse produkters produktresumé og indlægsseddel senest den 31. december 2013.
   2.   Uanset stk. 1 kan indehavere af markedsføringstilladelser, der er udstedt før den 1. september 2013, og som vedrører humanmedicinske lægemidler, der er underlagt supplerende overvågning, anmode de kompetente myndigheder om en længere frist, hvis de kan dokumentere, at overholdelsen af den i stk. 1 nævnte dato i urimelig grad kan påvirke passende og fortsatte forsyninger af lægemidlet.
   Artikel 3
   Lagre af humanmedicinske lægemidler, der er fremstillet, pakket og mærket før den 1. januar 2014, og hvis indlægsseddel ikke indeholder det sorte symbol, kan fortsat markedsføres, distribueres, udleveres, sælges og anvendes, indtil lagrene er opbrugt.
   Artikel 4
   Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
      Udfærdiget i Bruxelles, den 7. marts 2013.

            På Kommissionens vegne

         José Manuel BARROSO

            Formand

      (1)  EUT L 136 af 30.4.2004, s. 1.

      BILAG

                  1.

                  Det sorte symbol, der er omhandlet i artikel 23, stk. 4, i forordning (EF) nr. 726/2004, skal være i overensstemmelse med følgende model:

                  2.

                  Det sorte symbol skal være proportionalt med skriftstørrelsen på den efterfølgende standardtekst, og hver side af trekanten skal være mindst 5 mm lang.