title: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/1690 af 9. november 2018 om indførelse af en endelig udligningstold på importen af visse dæk, nye eller regummierede, af gummi, af den art, der anvendes til busser og lastbiler, med belastningsevne over 121, med oprindelse i Folkerepublikken Kina og om ændring af Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/1579 om indførelse af en endelig antidumpingtold og om endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af visse dæk, nye eller regummierede, af gummi, af den art, der anvendes til busser og lastbiler, med belastningsevne over 121, med oprindelse i Folkerepublikken Kina og om ophævelse af gennemførelsesforordning (EU) 2018/163

text:
                  12.11.2018

                  DA

                  Den Europæiske Unions Tidende

                  L 283/1

         KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2018/1690
         af 9. november 2018
         om indførelse af en endelig udligningstold på importen af visse dæk, nye eller regummierede, af gummi, af den art, der anvendes til busser og lastbiler, med belastningsevne over 121, med oprindelse i Folkerepublikken Kina og om ændring af Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/1579 om indførelse af en endelig antidumpingtold og om endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af visse dæk, nye eller regummierede, af gummi, af den art, der anvendes til busser og lastbiler, med belastningsevne over 121, med oprindelse i Folkerepublikken Kina og om ophævelse af gennemførelsesforordning (EU) 2018/163
         EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
         under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
         under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1037 af 8. juni 2016 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Den Europæiske Union (»grundforordningen«) (1), særlig artikel 15, og artikel 24, stk. 1, og
         ud fra følgende betragtninger:
         1.   SAGSFORLØB

         1.1.   Indledning

                     (1)

                     Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) indledte den 14. oktober 2017 en antisubsidieundersøgelse vedrørende importen til Unionen af visse dæk, nye eller regummierede, af den art, der anvendes til busser og lastbiler, med belastningsevne over 121, med oprindelse i Folkerepublikken Kina (»Kina« eller »det pågældende land«). Indledningen var baseret på grundforordningens artikel 10. Kommissionen offentliggjorde en indledningsmeddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (»indledningsmeddelelsen«) (2).

                     (2)

                     Kommissionen indledte undersøgelsen efter en klage indgivet den 30. august 2017 af koalitionen mod unfair import af dæk (»klageren«) på vegne af EU-producenter, der tegner sig for over 25 % af den samlede EU-produktion af visse dæk, nye eller regummierede, af den art, der anvendes til busser og lastbiler, med belastningsevne over 121 (»TBR-dæk«). Klagen indeholdt beviser for subsidiering og deraf følgende skade, hvilket var tilstrækkeligt til at berettige indledningen af undersøgelsen.

                     (3)

                     Før indledningen af antisubsidieundersøgelsen meddelte Kommissionen den kinesiske regering (3), at den havde modtaget en behørigt dokumenteret klage og indbød den kinesiske regering til konsultationer i overensstemmelse med grundforordningens artikel 10, stk. 7. Der fandt konsultationer sted den 10. oktober 2017, men der kunne ikke opnås enighed om en fælles løsning.

                     (4)

                     Kommissionen indførte den 7. maj 2018 en midlertidig antidumpingtold på importen af samme vare, med oprindelse i Kina (4) (»forordningen om midlertidig antidumping«) i en undersøgelse, der var blevet indledt den 11. august 2017 (5) (»den sideløbende antidumpingundersøgelse«). Kommissionen indførte den 22. oktober 2018 en endelig antidumpingtold på importen af samme vare, med oprindelse i Kina (6) (»forordningen om endelig antidumpingtold«) i den sideløbende antidumpingundersøgelse. De undersøgelser af skade, årsagssammenhæng og Unionens interesser, der foretages i denne antisubsidieundersøgelse og i den sideløbende antidumpingundersøgelse, er på tilsvarende måde identiske, da definitionen af EU-erhvervsgrenen, EU-producenterne i stikprøven og undersøgelsesperioden er den samme i begge undersøgelser. Alle relevante elementer vedrørende disse aspekter er også taget i betragtning i den aktuelle undersøgelse.

               1.1.1.   Bemærkninger vedrørende indledningen

                     (5)

                     Den kinesiske regering hævdede, at undersøgelsen ikke bør indledes, fordi klagen ikke opfyldte beviskravene i artikel 11(2) og 11(3), i WTO-aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger og grundforordningens artikel 10, stk. 2. Ifølge den kinesiske regering var der utilstrækkelige beviser for udligningsberettigede subsidier, skade og årsagssammenhæng mellem den subsidierede import og skaden.

                     (6)

                     Kommissionen afviste påstanden. De beviser, der blev fremlagt i klagen, var de oplysninger, der var rimeligt tilgængelige for klageren på dette tidspunkt. Det var også tilstrækkeligt til i den indledende fase at vise, at de påståede subsidier var udligningsberettigede med hensyn til deres forekomst, omfang og art. Klagen indeholdt også tilstrækkelige beviser for, at EU-erhvervsgrenen var blevet forvoldt skade, som var forårsaget af den subsidierede import.

                     (7)

                     I modsætning til, hvad den kinesiske regering påstod, var klagen ikke kun baseret på dækindustriens politik i 2010, men indeholdt også (navnlig i punkt 81-92) en række andre politiske dokumenter, planer og kataloger med henvisninger til dækindustrien. Desuden anvendte Kommissionen (hvor det var relevant) andre tilgængelige kilder til at bekræfte den påståede subsidiering. Da de amerikanske myndigheder for nylig havde meddelt beslutninger om nogle af foranstaltningerne, anvendte Kommissionen f.eks. også dette materiale i denne fase. Kommissionen fandt det desuden nyttigt at indføje en henvisning til en ny industrifremmeplan for Hebei-provinsen i 2016, som den havde til rådighed, men som ikke var nævnt i klagen. Denne supplerende dokumentation, som findes i det ikke-fortrolige dossier i sagen som led i notatet om bevisernes tilstrækkelighed, bekræftede og supplerede yderligere de påstande, der var blevet fremsat i klagen med hensyn til forekomsten og arten af den påståede subsidiering. Som følge af den kinesiske regerings påstande om, at klagen hverken var nøjagtig eller fyldestgørende, undersøgte Kommissionen disse påstande i løbet af undersøgelsen, men den mente ikke, at der var grund til at anfægte påstandene om forekomsten og omfanget af subsidiering i forbindelse med indledningen af undersøgelsen.

                     (8)

                     Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede Hämmerling, at Kommissionen ikke kan indlede en undersøgelse med en generel henvisning til KN-koder, der kun er givet til orientering. Ifølge Hämmerling kan en sådan generel henvisning, der definerer den pågældende vare, ikke accepteres, selv om KN-koderne ikke er bindende i deres fortolkning, da det svækker retssikkerheden for alle interesserede parter, for så vidt angår spørgsmålet om, hvorvidt de vil være omfattet af undersøgelsens omfang, og udgør en direkte overtrædelse af artikel 41 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (»chartret«) og retten til god forvaltningsskik. En sådan henvisning og et uklart sprog, som henviser til »af den art, der anvendes«, formidler desuden budskabet om, at undersøgelsens omfang var usikkert og kunne være blevet yderligere udvidet eller indskrænket på skønsbasis på et senere tidspunkt i undersøgelsen, hvilket er til skade for interesserede parters ret til at blive hørt.

                     (9)

                     Med hensyn til denne påstand fandt Kommissionen, at parten ikke begrundede sin teoretiske påstand om, hvordan anvendelsen af KN-koder forringer retssikkerheden. Kommissionen er ikke bundet af KN-koderne, men af varedefinitionen som angivet i indledningsmeddelelsen. Parten gjorde ikke gældende, at Kommissionen ikke overholdt varedefinitionen som angivet i indledningsmeddelelsen. Denne påstand blev derfor afvist.

               1.2.   Registrering af import

                     (10)

                     Klageren indgav anmodninger henholdsvis den 19. august 2017 og den 5. oktober 2017 om registrering af importen af den pågældende vare med oprindelse i Kina i henhold til antidumpinggrundforordningens artikel 14, stk. 5, og grundforordningens artikel 24, stk. 5.

                     (11)

                     Den 4. oktober 2017 fremsatte China Rubber Industry Association (»CRIA«) og China Chamber of Commerce of Metals, Minerals & Chemicals Importers & Exporters (»CCCMC«) bemærkninger til anmodningen om registrering. De hævdede, at anmodningen ikke opfyldte de gældende bevismæssige krav, eftersom den ikke indeholdt beviser for tidligere dumping/subsidier, for en betydelig stigning i importen og for at importen i alvorlig grad vil kunne undergrave den afhjælpende virkning af tolden. Den 19. oktober 2017 afholdt Kommissionen en høring efter CRIA's anmodning, hvori den gentog sine tidligere bemærkninger.

                     (12)

                     Den 2. februar 2018 offentliggjorde Kommissionen gennemførelsesforordning (EU) 2018/163 (»forordningen om registrering«) (7) om at gøre importen af den pågældende vare med oprindelse i Kina til genstand for registrering fra den 3. februar 2018 og fremefter. Kommissionen har i sin vurdering af gyldigheden af ansøgningen om registrering taget hensyn til bemærkninger fra interesserede parter.

                     (13)

                     Efter at registreringen trådte i kraft, hævdede Hankook-gruppen (8), at dens ret til forsvar var blevet krænket, eftersom gruppen ikke var blevet underrettet om, at Kommissionen havde til hensigt at gøre importen af den pågældende vare til genstand for registrering forud for ikrafttrædelsen af forordningen om registrering. På dette grundlag hævdede Hankook-gruppen, at der var sket en overtrædelse af artikel 41 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.

                     (14)

                     Kommissionen bemærkede, at en forudgående underretning er obligatorisk i henhold til grundforordningens artikel 30, stk. 2, inden indførelsen af endelige foranstaltninger. Dette er dog ikke tilfældet ved en forordning om registrering i henhold til grundforordningens artikel 24, stk. 5. Denne artikel indeholder kun bestemmelser om forudgående underretning af medlemsstaterne i god tid. Desuden finder retten til at blive hørt i henhold til artikel 41, stk. 2, litra a), i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder kun anvendelse ved foranstaltninger med individuelle negative virkninger. I dette tilfælde pålagde Kommissionen EU-toldmyndighederne at registrere importen. Forordningen om registrering er ikke en individuel foranstaltning, som berører Hankook-gruppen negativt. Den var ikke møntet på Hankook-gruppen, og afgørelsen havde heller ingen individuelle negative virkninger for denne gruppe. I den forbindelse bør det også erindres, at registreringen af importen er et passende skridt, der kan muliggøre en efterfølgende indførelse af told på den registrerede import, og at operatørerne derved behørigt underrettes om den eventuelle forpligtelse, der kan være forbundet med denne import, og som kan opstå i tilfælde af endelige foranstaltninger. Derfor var hverken Hankook-gruppens ret til forsvar eller artikel 41 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder blevet krænket ved at undlade at underrette Hankook-gruppen på forhånd om afgørelsen vedrørende registrering.

               1.3.   Undersøgelsesperioden og den betragtede periode

                     (15)

                     Undersøgelsen af subsidiering og skade omfattede perioden fra 1. juli 2016 til 30. juni 2017 (»undersøgelsesperioden« eller »UP«). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af skade omfattede perioden fra 1. januar 2014 til udgangen af juni 2017 (»den betragtede periode«).

               1.4.   Interesserede parter

                     (16)

                     I indledningsmeddelelsen opfordrede Kommissionen interesserede parter til at kontakte Kommissionen med henblik på at deltage i undersøgelsen. Endvidere underrettede Kommissionen specifikt klageren, andre kendte EU-producenter, de kendte eksporterende producenter, den kinesiske regering, kendte importører, leverandører og brugere, forhandlere og sammenslutninger, som den vidste, var berørt af indledningen af undersøgelsen, og opfordrede dem til at deltage.

                     (17)

                     De interesserede parter fik mulighed for at fremsætte bemærkninger til indledningen af undersøgelsen og anmode om en høring med Kommissionen og/eller høringskonsulenten i handelsprocedurer.

                     (18)

                     To EU-producenter, repræsenteret ved klageren, benyttede denne lejlighed til at anmode Kommissionen om, at deres navne blev hemmeligholdt af frygt for eventuelle modforanstaltninger fra kunder eller konkurrenter impliceret i undersøgelsen, jf. grundforordningens artikel 29, stk. 1. Derudover anmodede to andre samarbejdsvillige EU-producenter efterfølgende om samme status.

                     (19)

                     Kommissionen foretog en individuel undersøgelse af hver af disse anmodninger om hemmeligholdelse for at se, om de var berettigede. Den fastslog, at der i hvert enkelt tilfælde var en reel mulighed for modforanstaltninger og accepterede at hemmeligholde de pågældende virksomheders navne.

                     (20)

                     To eksporterende producenter, Giti-gruppen (9) og China National Tire-gruppen (10) hævdede, at anonymiteten af to EU-producenter, repræsenteret ved klageren, i alvorlig grad kunne påvirke parternes ret til forsvar, eftersom det så ikke er muligt at kontrollere, om klagerne tegner sig for mere end 25 % af den samlede EU-produktion. Desuden forhindrer anonymiteten parterne i at vide, i hvilket segment klageren er aktiv (11), og dermed også i at kunne fremsætte relevante bemærkninger til den væsentlige skade, denne kunne lide som følge af den kinesiske eksport af den pågældende vare til Unionen. Endvidere hævdede Giti-gruppen, at ifølge klageren, udgjorde EU-produktionen i segment 3 kun 16 % af den samlede EU-produktion. Endelig hævdede Giti-gruppen og China National Tire-gruppen, at anonymiteten hindrer parterne i at vide, om EU-producenterne i stikprøven har forretningsmæssige forbindelser til de kinesiske eksporterende producenter.

                     (21)

                     I lyset af disse bemærkninger genvurderede Kommissionen den ikke-fortrolige version af klagen, men konkluderede, at den version, der var til rådighed for interesserede parter, i tilstrækkeligt omfang gav dem mulighed for at vurdere kravene til økonomisk og finansiel formåen, der ligger til grund for denne undersøgelse. Under alle omstændigheder bemærkede Kommissionen, at spørgsmålet om, hvorvidt en klager tilhører et bestemt markedssegment, ikke er afgørende for konklusionen om økonomisk og finansiel formåen, da den vurderes på grundlag af den samlede produktion (uanset en eventuel markedssegmentering) af den pågældende vare. Afslutningsvis bemærkede Kommissionen, at der ikke forelå tilstrækkelige beviser for eller forklaringer på, hvordan den påståede manglende viden om mulige forbindelser mellem anonyme klagere og kinesiske eksporterende producenter skulle kunne lægge hindringer for de interesserede parters ret til forsvar. Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremlægge sådanne beviser eller forklaringer, men der blev ikke indgivet yderligere beviser. De påstande, der var blevet fremført i forbindelse med indrømmelsen af anonymitet, blev derfor afvist.

                     (22)

                     I henhold til grundforordningens artikel 29 må Kommissionen ikke videregive oplysninger, som anses for fortrolige, når begrundelsen er velmotiveret, uden særlig tilladelse fra den, der meddeler sådanne oplysninger. Kommissionen fandt, at den ikke-fortrolige udgave af klagen tillod interesserede parter at vurdere kravene til økonomisk og finansiel formåen. Desuden er det irrelevant, om klageren tilhører et bestemt markedssegment, da økonomisk og finansiel formåen vurderes på grundlag af den samlede produktion (uafhængigt af en eventuel markedssegmentering). Afslutningsvis var Kommissionen ikke overbevist af argumentet om, at den manglende viden om mulige forbindelser mellem anonyme klagere og kinesiske eksporterende producenter skulle kunne lægge hindringer for de interesserede parters ret til forsvar. De påstande, der var blevet fremført i forbindelse med indrømmelsen af anonymitet, blev derfor afvist.

               1.5.   Stikprøveudtagning

                     (23)

                     I indledningsmeddelelsen anførte Kommissionen, at den eventuelt ville udtage en stikprøve af interesserede parter i henhold til grundforordningens artikel 27.

               1.5.1.   EU-producenter

                     (24)

                     I indledningsmeddelelsen anførte Kommissionen, at den foreløbigt havde udtaget en stikprøve af EU-producenter på grundlag af de største repræsentative produktions- og salgsmængder, samtidig med at der sikredes en geografisk spredning. Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte bemærkninger til den foreløbige stikprøve.

                     (25)

                     Fire interesserede parter fremsatte bemærkninger til den foreløbige stikprøve (China National Tire-gruppen, Giti-gruppen, CRIA og CCCMC). Navnlig mente de, at den foreløbige stikprøve ikke behørigt afspejlede opdelingen af markedet i de tre segmenter, og at stikprøven i så høj grad som muligt burde afspejle den procentvise andel af produktionen og salget af dæk i segment 1, 2 og 3 ud af den samlede EU-produktion og det samlede EU-salg.

                     (26)

                     I forlængelse af denne bemærkning anmodede Kommissionen den 25. september 2017 EU-producenterne om at fremlægge yderligere oplysninger om segmenterne med henblik på at udtage en revideret stikprøve af EU-producenter.

                     (27)

                     De samarbejdsvillige EU-producenter, som besvarede stikprøvespørgeskemaet, omfatter store virksomheder og små og mellemstore virksomheder (»SMV'er«) (12) og tegner sig for mere end 50 % af den samlede EU-produktion og det samlede EU-salg.

                     (28)

                     For at fastlægge den endelige stikprøve tog Kommissionen hensyn til fragmenteringen af dækindustrien i de forskellige segmenter, og sikrede, at alle tre segmenter var dækket ind af virksomhederne i stikprøven. For at sikre at SMV'ernes situation var korrekt afspejlet i skadesanalysen, da de udgør ca. 15 % af EU-producenternes samlede EU-salgsmængde, mente Kommissionen desuden, at SMV'erne også burde være repræsenteret i stikprøven.

                     (29)

                     Elleve EU-producenter blev udtaget til stikprøven på grundlag af:

                                 —

                                 den generelle repræsentativitet, hvad angår størrelsen af produktions- og salgsmængden af den pågældende vare i 2016

                                 —

                                 segmenternes repræsentativitet, hvad angår størrelsen af produktionsmængden af den pågældende vare i 2016

                                 —

                                 den geografiske spredning samt

                                 —

                                 repræsentativiteten for EU-producenter, hvad angår størrelse, navnlig med hensyn til SMV'er og store virksomheder.

                     (30)

                     EU-producenterne i stikprøven omfatter både store virksomheder og SMV'er. De stikprøveudtagne EU-producenter var beliggende i seks medlemsstater og tegnede sig til sammen for mere end 36 % af den EU-produktion og det EU-salg, der blev indberettet af de samarbejdsvillige EU-producenter.

                     (31)

                     Den 22. december 2017 meddelte én af de stikprøveudtagne EU-producenter, den polske producent, Geyer & Hosaja, Kommissionen, at den havde besluttet at stoppe samarbejdet i forbindelse med undersøgelsen. De procentsatser, der er omhandlet i betragtning 30, er ikke berørt af, at denne producent trak sig, eftersom dennes produktion udgør mindre end 0,1 % af den samlede EU-produktion. Kommissionen konkluderede derfor, at den endelige stikprøve stadig er repræsentativ for EU-erhvervsgrenen.

                     (32)

                     Endelig fremførte Giti-gruppen, at Kommissionen burde have afsluttet denne undersøgelse med det samme på grund af den proceduremæssigt fejlagtige foreløbige udtagelse af stikprøven af EU-producenter. Kommissionen mindede om, at den foreløbige udtagelse af en stikprøve af EU-producenter retligt er mulig og bidrager til en virkningsfuld undersøgelse inden for korte frister. Som det fremgår af betragtning 26-30, blev den foreløbige stikprøveudtagning ændret efter bemærkninger fra interesserede parter. Påstanden blev derfor afvist.

               1.5.2.   Importører

                     (33)

                     For at afgøre, om det var nødvendigt med stikprøveudtagning, og i bekræftende fald udtage en stikprøve anmodede Kommissionen ikke forretningsmæssigt forbundne importører om at fremlægge de oplysninger, der var omhandlet i indledningsmeddelelsen. Fem importører, der importerede ca. 430 000 enheder fra Kina, gav sig til kende. To virksomheder blev udtaget til stikprøven, og de tegnede sig for [70 % – 90 %] af de importører, der indsendte et stikprøveskema.

               1.5.3.   Eksporterende producenter

                     (34)

                     For at afgøre, om det var nødvendigt med stikprøveudtagning og i bekræftende fald udtage en stikprøve, anmodede Kommissionen alle eksporterende producenter i Kina om at fremlægge de oplysninger, der var omhandlet i indledningsmeddelelsen. Kommissionen bad endvidere de kinesiske myndigheder om at identificere og/eller kontakte eventuelle andre eksporterende producenter, der kunne være interesseret i at deltage i undersøgelsen.

                     (35)

                     I alt 44 eksporterende producenter eller grupper af eksporterende producenter i det pågældende land fremlagde de nødvendige oplysninger og indvilligede i at indgå i stikprøven. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 27, stk. 1, litra b), udvalgte Kommissionen en stikprøve bestående af fire grupper af eksporterende producenter på grundlag af den største repræsentative eksportmængde til Unionen, der med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed:

                                 —

                                 China National Tire-gruppen, Kina

                                 —

                                 Giti-gruppen, Kina

                                 —

                                 Hankook-gruppen, Kina

                                 —

                                 Xingyuan-gruppen, Kina.

                     (36)

                     Grupperne af eksporterende producenter i stikprøven tegnede sig for mere end 50 % af den samlede import af den pågældende vare til Unionen.

                     (37)

                     I overensstemmelse med grundforordningens artikel 27, stk. 2, blev alle kendte berørte eksporterende producenter og den kinesiske regering hørt om udtagelsen af stikprøven.

                     (38)

                     Der indkom bemærkninger til den foreslåede stikprøve fra European Retreading Association (»BIPAVER«), som hævdede, at den endelige stikprøve kunne medføre en stor ubalance i varesammensætningen mellem dæk i segment 2 og dæk i segment 3. Efter deres opfattelse ville de gennemsnitlige importpriser måske ikke afspejle den del af importen, der er mest skadelig for EU-erhvervsgrenen, særlig nøjagtigt. De opfordrede derfor Kommissionen til at tage stikprøven op til fornyet overvejelse og ændre den.

                     (39)

                     Kommissionen overvejede, om det ville være praktisk muligt at udvide antallet af virksomheder i stikprøven yderligere. Den påpegede, at grupperne af eksporterende producenter i stikprøven bestod af: 1) 13 retlige enheder, der var involveret i produktionen og hjemmemarkedssalget af den pågældende vare, 2) to forretningsmæssigt forbundne eksportører uden for Unionen og 3) mere end ti forretningsmæssigt forbundne importører i Unionen. Oplysningerne fra hver af disse enheder skulle behandles og efterprøves. Kommissionen fandt derfor, at der ikke med rimelighed kunne undersøges flere eksporterende producenter inden for den tid, der var til rådighed.

                     (40)

                     BIPAVER mente også, at to af virksomhederne i stikprøven ikke var repræsentative modtagere af udligningsberettigede subsidier, fordi de havde deres hovedkvarter og en række produktionsanlæg uden for Kina.

                     (41)

                     Det forhold, at en enkelt virksomhed måske ikke direkte har fået en særlig form for et påstået subsidie, betyder ikke, at stikprøven ikke er repræsentativ, da formålet med stikprøven var at repræsentere den samlede dækindustri i Kina for så vidt angår berettigelse til alle former for påståede subsidier. De fire grupper af eksporterende producenter i stikprøven var repræsentative med hensyn til berettigelse til de påståede subsidier, der var anført i klagen. Kommissionen fandt derfor, at den udtagne stikprøve udgør et passende grundlag for at undersøge forekomsten og omfanget af den påståede subsidiering.

                     (42)

                     Derfor opfylder den foreslåede stikprøve grundforordningens artikel 27, stk. 1, litra b). Kommissionen besluttede følgelig at beholde den foreslåede stikprøve som den endelige stikprøve.

                     (43)

                     Ud over de fire eksporterende producenter i stikprøven erklærede seks eksporterende producenter, at de, hvis de ikke blev udtaget til at indgå i stikprøven, ønskede at modtage et spørgeskema og andre ansøgningsskemaer, som de kunne udfylde og dermed ansøge om en individuel undersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 27, stk. 3. Kommissionen sendte i overensstemmelse hermed spørgeskemaer til disse seks eksporterende producenter. Ingen af dem besvarede dog spørgeskemaet.

               1.6.   Spørgeskemabesvarelser og kontrolbesøg

                     (44)

                     Kommissionen fremsendte spørgeskemaer til de fire stikprøveudtagne kinesiske eksporterende producenter, de eksporterende producenter, der ikke indgik i stikprøven, samt EU-producenterne i stikprøven.

                     (45)

                     Der blev modtaget spørgeskemabesvarelser fra de fire kinesiske eksporterende producenter i stikprøven og fra de ti EU-producenter i stikprøven. Ingen af de ikkestikprøveudtagne eksporterende producenter indsendte en besvarelse af spørgeskemaet.

                     (46)

                     Der blev ligeledes fremsendt et spørgeskema til den kinesiske regering. Det omfattede særlige spørgeskemaer til China Development Bank (»CDB«), Export Import Bank of China (»EXIM«), Agricultural Bank of China (»ABC«), Bank of China (»BOC«) og den kinesiske Export & Credit Insurance Corporation (»Sinosure«). Disse finansielle institutioner var blevet specifikt omtalt i klagen som offentlige organer eller organer, der har til opgave at fordele og tildele subsidier. Desuden blev den kinesiske regering anmodet om at fremsende det særlige spørgeskema for finansielle institutioner til enhver anden finansiel institution, der ydede lån eller eksportkreditter til virksomhederne i stikprøven, eller til de stikprøveudtagne virksomheders købere. Den kinesiske regering blev også bedt om at indhente eventuelle svar fra disse finansielle institutioner og sende dem direkte til Kommissionen.

                     (47)

                     Desuden omfattede spørgeskemaet til den kinesiske regering særlige spørgeskemaer til de producenter af naturgummi, syntetgummi, kønrøg og nylonsnor, som ifølge klagen leverede materialer mod utilstrækkeligt vederlag til virksomhederne i stikprøven, dvs. Sinopec, Sinopec Baling Co., ChemChina, Shandong Haohua, Jiangxi Blackcat Carbon Black Co., Ltd, Hangzhou Zhongce Qingquan Industrial Co., Ltd og Suqian Junma Tyre Cord Company Limited. Endvidere blev den kinesiske regering anmodet om at fremsende dette særlige spørgeskema til alle andre producenter og distributører af de pågældende råvarer, som havde leveret materialer til virksomhederne i stikprøven. Den kinesiske regering blev også bedt om at indhente eventuelle svar fra disse producenter og sende dem direkte til Kommissionen.

                     (48)

                     Kommissionen modtog spørgeskemabesvarelser fra den kinesiske regering, som omfattede besvarelserne på det særlige spørgeskema fra EXIM, BOC, ABC og Sinosure.

                     (49)

                     Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige, med henblik på at træffe en afgørelse om subsidiering, skade og Unionens interesser. Der blev aflagt kontrolbesøg hos det kinesiske handelsministerium, hvor også embedsmænd fra andre relevante ministerier deltog. Desuden var der repræsentanter for de følgende finansielle institutioner til stede under dette kontrolbesøg:

                                 —

                                 Export Import Bank of China, Beijing, Kina

                                 —

                                 Agricultural Bank of China, Beijing, Kina

                                 —

                                 Bank of China, Beijing, Kina

                                 —

                                 Sinosure, Beijing, Kina.

                     (50)

                     Der blev ligeledes aflagt kontrolbesøg i henhold til grundforordningens artikel 26 hos følgende virksomheder:

                                       Stikprøveudtagne EU-producenter

                                             —

                                             Good Year Firma Oponiarska, Polen

                                             —

                                             Wetest, Tjekkiet

                                             —

                                             B.R.P. Pneumatici, Italien

                                             —

                                             Banden plant, Nederlandene

                                             —

                                             Marangoni Spa Ltd, Italien

                                             —

                                             Roline N.V., Nederlandene

                                             —

                                             Fire EU-producenter, som anmodede om fortrolighed.

                                       Ikke forretningsmæssigt forbundne stikprøveudtagne EU-importører

                                             —

                                             Heuver Bandengroothandel B.V, Nederlandene

                                             —

                                             Hämmerling The Tyre Company GmbH, Tyskland.

                                       Stikprøveudtagne producenter i Kina

                                             China National Tire-gruppen:

                                                         —

                                                         Aeolus Tyre Co. Ltd., Jiaozuo, Kina

                                                         —

                                                         Beijing Rubber Research and Design Institute, Beijing, Kina

                                                         —

                                                         ChemChina Corporation, Beijing, Kina

                                                         —

                                                         ChemChina Finance, Beijing, Kina

                                                         —

                                                         China National Tire & Rubber Co. Ltd., Beijing, Kina

                                                         —

                                                         Aeolus Tyre (Taiyuan) Co., Ltd. (13), Taiyuan, Kina

                                                         —

                                                         Chonche Auto Repair Group Co. Ltd., Beijing, Kina

                                                         —

                                                         Henan Tyre Group Co. Ltd., Jiaozuo, Kina

                                                         —

                                                         Yanzhou Ruiyuan Rubber Plastic Co. Ltd.:, Jining, Kina

                                                         —

                                                         Yinhe Power Plant Co. Ltd., Jining, Kina

                                                         —

                                                         QingdaoYellow Sea (Rubber) Group Co. Ltd., Qingdao, Kina

                                                         —

                                                         Qingdao Yellow Sea Rubber Co. Ltd.,Qingdao, Kina

                                                         —

                                                         Pirelli Tyre Co. Ltd., Jining, Kina (14).

                                             Giti-gruppen

                                                         —

                                                         Giti Tire (China) Investment Co., Shanghai, Kina

                                                         —

                                                         Giti Tire (Anhui) Co. Ltd., Hefei, Kina

                                                         —

                                                         GITI Radial Tire (Anhui) Ltd., Hefei, Kina

                                                         —

                                                         Anhui Prime Cord Fabrics Company Ltd., Hefei, Kina

                                                         —

                                                         Giti Tire (Hualin) Co. Ltd., Hualin, Kina

                                                         —

                                                         Giti Tire (Fujian) Co. Ltd., Fujian, Kina

                                                         —

                                                         GITI Tire (Yinchuan) Co. Ltd., Yinchuan, Kina

                                                         —

                                                         GITI Greatwall Tire (Yinchuan) Co. Ltd., Yinchuan, Kina

                                                         —

                                                         GITI Tyre (Chongqing) Company Ltd., Chongqing, Kina

                                                         —

                                                         GITI Steel Cord (Hubei) Company Ltd., Hubei, Kina

                                                         —

                                                         3S Engineering Shanghai Company Ltd., Shanghai, Kina

                                                         —

                                                         Seyen Machinery (Shanghai) Company Ltd., Shanghai, Kina.

                                             Hankook-gruppen:

                                                         —

                                                         Shanghai Hankook Tire Sales Co. Ltd., Shanghai, Kina

                                                         —

                                                         Chongqing Hankook Tire Co. Ltd., Chongqing, Kina

                                                         —

                                                         Jiangsu Hankook Tire Co. Ltd., Jiangsu, Kina.

                                             Xingyuan-gruppen:

                                                         —

                                                         Xingyuan Tyre Co. Ltd., Dongying, Kina

                                                         —

                                                         Guangrao Xinhongyuan Tyre Co. Ltd., Dongying, Kina

                                                         —

                                                         Xingyuan International Tyre Co. Ltd., Dongying, Kina

                                                         —

                                                         Guangda Tyre Co. Ltd., Dongying, Kina.

               1.7.   Ingen indførelse af midlertidige foranstaltninger og efterfølgende procedure

                     (51)

                     I betragtning af at Kommissionen havde indført midlertidige foranstaltninger i den sideløbende antidumpingsag i maj 2018, besluttede den ikke at indføre midlertidige foranstaltninger i denne sag. Den 13. juli 2018 modtog alle interesserede parter et oplysningsdokument med en beskrivelse af Kommissionens foreløbige konklusioner vedrørende de påståede subsidieordninger og Kommissionens foreløbige konklusioner vedrørende skade, årsagssammenhæng og Unionens interesser, jf. forordningen om midlertidig antidumping.

                     (52)

                     En række interesserede parter indgav skriftlige bemærkninger til oplysningsdokumentet. Parter, der anmodede herom, fik mulighed for at blive hørt.

                     (53)

                     Efter fremlæggelsen af oplysningsdokumentet hævdede Pirelli Tyre Co. Ltd., at virksomheden ikke skulle betragtes som en forretningsmæssigt forbunden virksomhed for så vidt angik China National Tire & Rubber Co. Ltd. (»CNRC«). I den forbindelse var Pirelli Tyre Co. Ltd. uenig i anvendelsen af artikel 127 i EU-toldkodeksens gennemførelsesforordning (EU) 2015/2447 (»EU-toldkodeksen«), for så vidt angår beregningen af et vægtet gennemsnitligt subsidiebeløb for forretningsmæssigt forbundne virksomheder. I stedet for henviste Pirelli Tyre Co. Ltd. til definitionen i artikel 16 i WTO-aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger, som kræver, at en virksomhed kontrollerer en anden, for at der er tale om forretningsforhold mellem virksomhederne. Pirelli Tyre Co. Ltd. indvendte dernæst, at den ikke ville kunne betegnes som en forretningsmæssigt forbunden virksomhed i henhold til denne bestemmelse, da den angiveligt ikke var kontrolleret af CNRC. Pirelli Tyre Co. Ltd. anførte ligeledes, at grundforordningen ikke henviste til EU-toldkodeksen.

                     (54)

                     Kommissionen erindrede om, at artikel 16 i WTO-aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger afspejles i grundforordningens artikel 9, stk. 2. Begge artikler henviser i øvrigt kun til definitionen af erhvervsgrenen og EU-producenternes forhold til de eksporterende producenter. På den baggrund kan en EU-producent udelukkes fra definitionen af EU-erhvervsgrenen, hvis den kontrolleres af en eksporterende producent. Til gengæld indeholder WTO-aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger og grundforordningen intet om, hvordan forholdet mellem de eksporterende producenter skal vurderes med hensyn til at fastsætte subsidiebeløbet. For at sikre, at foranstaltningerne kan håndhæves effektivt, især for at undgå at kanalisere eksport gennem en forretningsmæssigt forbunden virksomhed med den laveste told, er det Kommissionens praksis at fastslå forholdet mellem eksporterende producenter gennem kriteriet i artikel 127 i gennemførelsesforordningen om EU-toldkodeksen (EU) 2015/2447 af 24. november 2015. Det blev klart meddelt alle parterne i en indledningsmeddelelse ved procedurens begyndelse. Derudover findes der en udtrykkelig henvisning til artikel 127 i gennemførelsesforordningen om EU-toldkodeksen i antidumpinggrundforordningens artikel 2, stk. 1 (15), og Kommissionen bør behandle begge parter ens både i antidumping- og antisubsidiesager (16).

                     (55)

                     Ved artikel 127, litra d) i toldkodeksen betragtes to personer som værende indbyrdes afhængige, hvis: en tredjemand besidder, kontrollerer eller råder direkte eller indirekte over 5 % eller derover af deres aktier eller anparter med stemmeret. CNRC er den største aktionær i Pirelli Tyre Co. Ltd. I undersøgelsesperioden ejede den 65 % af aktierne. Den ejer stadigvæk 46 % af aktierne. Derfor betragtes Pirelli Tyre Co. Ltd. og CNRC i forbindelse med denne undersøgelse for at være forretningsmæssigt forbundet. Påstanden blev derfor afvist.

                     (56)

                     Pirelli Tyre Co. Ltd. anførte også, at den kun bør betragtes som en samarbejdsvillig part, og ikke som en eksporterende producent, da virksomheden ophørte med produktionen af den pågældende vare i november 2017.

                     (57)

                     Kommissionen fastslog, at Pirelli Tyre Co. Ltd. var en eksporterende producent i hele undersøgelsesperioden. Den omstændighed, at virksomheden indstillede sin produktion, ændrer ikke undersøgelsesresultatet. Påstanden blev derfor afvist.

                     (58)

                     Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger gentog Pirelli sin påstand om, at virksomheden opererer uafhængigt af China National Tire-gruppen. Ingen af påstandene blev imidlertid underbygget med yderligere beviser. Pirelli gjorde især ikke indsigelse mod den ejerstruktur, som Kommissionen beskrev i bilag 2 til den endelige fremlæggelse af oplysninger. Kommissionen afviste derfor påstanden.

                     (59)

                     Kommissionen fortsatte med at indhente og efterprøve alle de oplysninger, som den anså for nødvendige for at træffe endelig afgørelse i sagen.

                     (60)

                     Da skadesperioden og undersøgelsesperioden er de samme som i den sideløbende antidumpingundersøgelse, underrettede Kommissionen den 1. juni 2018 interesserede parter om, at der i denne undersøgelse også skulle tages hensyn til oplysninger og bemærkninger vedrørende skade i forbindelse med antidumpingundersøgelsen. Ingen af parterne modsatte sig denne fremgangsmåde.

                     (61)

                     I den sideløbende antidumpingundersøgelse modtog parterne den 24. juli 2018 den endelige fremlæggelse af de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det påtænktes at indføre en endelig antidumpingtold på importen af den pågældende vare til Unionen. Interesserede parter modtog desuden en supplerende fremlæggelse af oplysninger den 10. september 2018. Som beskrevet i betragtning 60 var de bemærkninger, der blev fremsat i forbindelse med disse fremlæggelser af oplysninger, for så vidt som de angik skade, årsagssammenhæng og Unionens interesser, taget fuldt ud i betragtning (hvor det var relevant) og afspejlet i resultaterne af denne undersøgelse.

               1.8.   Endelig fremlæggelse af oplysninger

                     (62)

                     Kommissionen underrettede den 28. september 2018 alle parter om de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke den påtænkte at indføre en endelig antisubsidietold på importen af den pågældende vare til Unionen.

                     (63)

                     Alle parter fik en frist til at fremsætte bemærkninger til den endelige fremlæggelse af oplysninger (dvs. den 8. oktober 2018). En række interesserede parter anmodede om en fristforlængelse. Kommissionen gav disse parter en frist til den 10. oktober 2018 kl. 10 for indgivelse af bemærkninger.

                     (64)

                     CCCMC, CRIA, tre ud af de fire stikprøveudtagne kinesiske eksporterende producenter og to ikke forretningsmæssigt forbundne importører indgav bemærkninger til den endelige fremlæggelse af oplysninger.

                     (65)

                     Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede China National Tire-gruppen, at dens ret til forsvar er blevet tilsidesat af Kommissionen, da den afviste anmodningen om yderligere forlængelse af fristen for indgivelse af bemærkninger til den endelige fremlæggelse af oplysninger. Ifølge virksomheden bør Kommissionen ikke anse fristen på ti dage for at være en fast tidsfrist. Når Kommissionen fastsætter fristen, bør den desuden tage hensyn til de særlige forhold i den foreliggende sag og give tilstrækkelig tid til både skriftlige og mundtlige indlæg. Med hensyn til disse påstande bemærkede Kommissionen, at den fuldt ud havde overholdt den minimumsfrist på 10 dage, der er fastsat i grundforordningens artikel 30, stk. 5, til at fremsætte bemærkninger til den endelige fremlæggelse af oplysninger. Den indrømmede endvidere en fristforlængelse til alle interesserede parter i proceduren, som havde anmodet herom, og tog dermed hensyn til sagens hastende karakter i henhold til samme artikel.

                     (66)

                     Hämmerling anmodede om en høring med høringskonsulenten for at drøfte visse juridiske problemer i forbindelse med den nuværende undersøgelse og visse horisontale spørgsmål vedrørende databeskyttelse af fortrolige og ikke-fortrolige oplysninger, der indgår i TRON TDI-databasen, og den nuværende praksis med at give adgang til ikke-fortrolige oplysninger for interesserede parter uden for EU's område gennem denne database.

                     (67)

                     Kommissionen bemærkede, at EU-institutionerne ikke er retligt bundet af den generelle forordning om databeskyttelse (17), men af forordning (EF) 45/2001 (18). Hämmerling bekræftede desuden, at spørgsmålet om beskyttelse af personoplysninger ikke var direkte forbundet med en eventuel specifik hindring af virksomhedens ret til forsvar i henhold til den handelspolitiske lovgivning. Kommissionen konkluderede derfor, at Hämmerlings status som interesseret part i proceduren og dennes ret til at forsvare sig ikke var direkte berørt.

                     (68)

                     Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger gentog Hämmerling sin påstand om, at »retten til beskyttelse af personoplysninger er en selvstændig rettighed, hvor tærsklen for dens overtrædelse ikke kræver et konkret eksempel, men blot muligheden for at blive misbrugt på uhensigtsmæssig vis, f.eks. ved at gøre dem tilgængelige for uverificerede brugere af databasen i tredjelande uden en fyldestgørende vurdering af disse landes overholdelse af databeskyttelseslovgivningen«.

                     (69)

                     I forbindelse med denne påstand henviste Kommissionen til artikel 9, stk. 6, i forordning (EF) nr. 45/2001, som gør det muligt for Kommissionen at overføre personoplysninger, hvis overførslen er nødvendig eller følger af lov eller bestemmelser for at kunne forsvare retskrav, og det forhold, at alle de registrerede skal underskrive betingelserne for brug af TRON (som bl.a. fastsætter, at der ikke kan ske uautoriseret frigivelse af oplysninger fra TRON), når de optages i TRON for første gang og får adgang som interesseret part til en sag. Den fandt derfor, at anvendelsen af TRON er i overensstemmelse med de gældende databeskyttelsesregler.

                     (70)

                     Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger anmodede Giti-gruppen om en høring med høringskonsulenten og påstod, at dens ret til at forsvare sig var blevet tilsidesat af Kommissionen, da den inkluderede toldgodtgørelsesordningen meget sent i proceduren og kom frem til forkerte konklusioner. Høringskonsulenten var af den opfattelse, at indledningsmeddelelsen gav mulighed for at medtage den ordning, der var genstand for drøftelse. Endvidere burde Giti-gruppen have været klar over, at denne ordning er omfattet af proceduren, og den havde tilstrækkelig tid til at forelægge alle sine bemærkninger for Kommissionen. Høringskonsulenten konkluderede, at Giti-gruppens ret til forsvar var blevet overholdt.

                     (71)

                     En række andre interesserede parter gentog de samme betænkeligheder som dem, der kom til udtryk efter fremlæggelsen af oplysningsdokumentet, og anmodede Kommissionen om yderligere præciseringer.

                     (72)

                     Kommissionen fandt, at det åbne dossier, oplysningsdokumentet og den endelige fremlæggelse af oplysninger allerede indeholdt tilstrækkelige oplysninger, der gjorde det muligt for alle interesserede parter fuldt ud at udøve deres ret til forsvar. Desuden blev der i det åbne dossier tilføjet et notat (19) med præciseringer vedrørende oplysningsdokumentet inden den endelige fremlæggelse af oplysninger. Den afviste derfor anmodningen om yderligere præciseringer.

                     (73)

                     Endelig hævdede parterne, at deres ret til forsvar var alvorligt påvirket, da fristen for at fremsætte bemærkninger til den endelige fremlæggelse af oplysninger var for kort, selv med forlængelsen, og ikke tog hensyn til de særlige forhold i denne undersøgelse.

                     (74)

                     Med hensyn til den fastsatte frist gentog Kommissionen, at den havde overholdt den tidsfrist, der er fastsat i henhold til grundforordningens artikel 30, stk. 5, som nærmere forklaret i betragtning 65. Den tilføjede, at parterne havde modtaget en omfattende fremlæggelse af oplysninger ved hjælp af oplysningsdokumentet i juli 2018, som allerede indeholdt de vigtigste overvejelser og konklusioner vedrørende alle subsidier med undtagelse af for store eftergivelser af subsidier i forbindelse med naturgummi og elektricitet, der var blevet leveret mod utilstrækkeligt vederlag. På det tidspunkt fik parterne en tidsfrist på 25 dage til at fremsætte bemærkninger. Da de fleste af spørgsmålene derfor var kendte for alle parter, var de bemærkninger, der blev modtaget efter den endelige fremlæggelse af oplysninger, også omfattende, nemlig fra 8 til 63 sider.

                     (75)

                     For så vidt angår spørgsmålet om skade i forbindelse med denne undersøgelse, bemærkede Kommissionen, at parterne fik en endelig fremlæggelse af oplysninger og et supplerende endeligt oplysningsdokument også i forbindelse med den sideløbende antidumpingundersøgelse. Denne undersøgelse behandlede de bemærkninger, der blev modtaget efter de to fremlæggelser af oplysninger. Kommissionen fandt derfor, at det åbne dossier og fremlæggelserne af oplysninger allerede indeholdt tilstrækkelige oplysninger, der gjorde det muligt for alle interesserede parter fuldt ud at udøve deres ret til forsvar inden for den tidsfrist, der var fastsat i den endelige fremlæggelse af oplysninger. Af disse grunde fandt Kommissionen, at alle interesserede parters ret til forsvar var blevet overholdt fuldt ud i forbindelse med denne procedure.

               2.   DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE

         2.1.   Den pågældende vare

                     (76)

                     Den pågældende vare er visse dæk, nye eller regummierede, af gummi, af den art, der anvendes til busser og lastbiler, med belastningsevne over 121, med oprindelse i Folkerepublikken Kina, i øjeblikket henhørende under KN-kode 4011 20 90 og ex 4012 12 00 (Taric-kode 4012120010). KN- og Taric-koderne angives kun til orientering.

                     (77)

                     Den pågældende vare omfatter både nye og regummierede dæk til busser eller lastbiler, som har de samme grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber.

                     (78)

                     Begge typer af den pågældende vare er fremstillet af det samme materiale (selv om den anvendte teknologi er forskellig), og de har en næsten identisk struktur. Forskellene i råmaterialer og struktur resulterer i forskellig ydeevne.

               2.1.1.   Fremstillingsproces

         2.1.1.1.   Nye dæk

                     (79)

                     Fremstillingsprocessen for nye dæk til lastbiler og busser omfatter: 1) compounding og blanding af gummi, 2) forberedelse af komponenter til dæk, 3) opbygning af et (grønt) dæk, 4) hærdning (vulkanisering) og 5) det endelige eftersyn. Alle dæk til lastvogne og busser er fremstillet af de samme grundlæggende råmaterialer, navnlig naturgummi, syntetgummi, stål, kønrøg, andre kemikalier og olier samt stof, og har de samme komponenter, navnlig slidbanebælte, dækside, indergummi, kanttråd, bæltelag, karkassetråde, selv når der konstateres en vis forskel mellem de forskellige producenter af denne vare.

                     (80)

                     Fremstillingsprocessen af nye dæk til lastbiler og busser blev ligeledes anset for at indebære forskellige teknologier, som imidlertid ikke havde indflydelse på de overordnede undersøgelsesresultater vedrørende substituerbarhed.

               2.1.1.2.   Regummierede dæk

                     (81)

                     Regummiering er i bund og grund en genanvendelsesproces, hvorved brugte dæk bliver fornyet gennem en udskiftning af slidbanen på en karkasse, der allerede har været anvendt. Karkasserne er de vigtigste elementer i regummieringsprocessen, og en væsentlig del af regummieringsaktiviteten er at udvælge og indkøbe de karkasser, der er egnet til regummiering. Karkasser udgør derfor det vigtigste materiale i fremstillingsprocessen og — afhængig af deres kvalitet — er de enten et reelt »halvfabrikata« eller affald.

                     (82)

                     Denne proces kan ligeledes indebære forskellige teknologier, uden at det påvirker Kommissionens undersøgelsesresultater vedrørende substituerbarhed.

               2.1.2.   Anvendelser og typer af dæk

                     (83)

                     Dæk til lastvogne og busser fremstilles i mange forskellige typer og størrelser og anvendes på en bred række af kommercielle køretøjer, lige fra lastbiler til lokal udbringning af varer og busser med ruter i kommunale og regionale områder, til lastbiler og busser, der kører over lange strækninger, afhængig af deres størrelse og maksimale belastningsevne. De er hverken egnet til anvendelse på personbiler eller andre lette erhvervskøretøjer eller på fuldt terrængående køretøjer, såsom landbrugstraktorer.

                     (84)

                     Dæk til lastbiler og busser sælges i to typer og i fire kategorier: Dæk med slanger er det mest traditionelle valg, det har en indre slange (med sin egen ventil), der er anbragt inden i dækket. I et slangeløst dæk udgør dækket og hjulfælgen en lufttæt forsegling, hvor ventilen monteres direkte på fælgen. Størstedelen af de dæk til lastbiler eller busser, der sælges i Unionen, er slangeløse. De fire kategorier af dæk til lastbiler eller busser er: dæk til styreaksler, trækaksler, påhængsaksler og dæk, der kan anvendes i flere positioner. Dæk til styreaksler er udformet, så de kan anvendes på den forreste aksel, hvor de hjælper med at styre, men kan anvendes i alle positioner på lastbiler og busser afhængig af køretøjets anvendelse. Dæk til trækaksler er udformet med henblik på fremdrift og giver større trækkraft. Dæk til påhængsaksler er udformet, så de kan monteres på påhængskøretøjer, hvorimod de dæk, der kan anvendes i flere positioner, er udformet således, at de kan anvendes i alle positioner på et køretøj afhængigt af dets anvendelse.

                     (85)

                     Nye og regummierede dæk er omfattet af de samme sikkerhedskrav på EU-markedet, som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/46/EF (20).

               2.2.   Opdeling af EU-markedet for dæk i tre segmenter

                     (86)

                     Oplysninger indsamlet og modtaget af Kommissionen viser, at EU-markedet for dæk til busser og lastbiler er opdelt i tre segmenter. Selv om der ikke er nogen klare skillelinjer mellem segmenterne, er der generel enighed blandt de interesserede parter om Kommissionens undersøgelsesresultater vedrørende følgende kategorisering.

                     (87)

                     Dæk i segment 1 omfatter nye »premium«-dæk fra de største fabrikanters bedste varemærker. Varemærkegenkendelse er en nøglefaktor for dæk i dette segment og berettiger til betydeligt højere priser for forventet høj ydeevne samt særligt store investeringer i markedsføring. Dæk til førstegangsmontering på lastbiler eller busser (originaludstyr, »OE1«) er primært omfattet af dette segment. Kvaliteten af dæk i segment 1 tillader et højt regummieringsniveau i dæk, der er beregnet til at kunne regummieres mange gange, hvilket i væsentlig grad øger det originale dæks potentielle kilometertal (ved normal anvendelse kan et dæk regummieres op til tre gange). Dæk i segment 1 er også forbundet med et højere sikkerhedsniveau, og der følger ofte god eftersalgsservice med disse dæk.

                     (88)

                     Dæk i segment 2 omfatter de fleste dæk, der ikke kan betegnes som »premium«-dæk, både nye og regummierede dæk, med priser på mellem ca. 65 % og 80 % i forhold til prisen for dæk i segment 1. Dæk til førstegangsmontering på påhængskøretøjer (originaludstyr, »OE2«) kan være omfattet af dette segment. Varemærkegenkendelse er også vigtig i dette segment, og mærkerne er normalt velkendte hos køberne, der godt kan identificere dækfabrikanterne. Disse dæk kan normalt regummieres mindst én gang, og selv om de har større begrænsninger end dæk i segment 1, har de en god ydeevne hvad angår kilometertallet.

                     (89)

                     Dæk i segment 3 omfatter både nye og regummierede dæk med lavere kilometertal og kan kun i meget begrænset omfang regummieres, hvis overhovedet. Prismæssigt ligger de typisk på under 65 % i forhold til prisen og kilometertallet for dæk i segment 1. I dette segment er varemærkegenkendelse nærmest ikkeeksisterende, og prisen bliver den afgørende faktor i kundens købsbeslutning. Der følger normalt ingen eftersalgsservice med disse dæk.

                     (90)

                     Regummierede dæk kan klassificeres i både segment 2 og segment 3. Selv om nogle dæk fra Kina kan regummieres, foregår der meget lidt regummiering i Kina. Regummiering er imidlertid temmelig udbredt i Unionen og på andre markeder, f.eks. i Brasilien. Regummieringsaktiviteten i Unionen består af:

                                 —

                                 integrerede regummieringsvirksomheder, der optræder under samme navn, varemærke eller mandat som en producent af nye dæk. De ses som en forlængelse af de varemærker, der sælger nye dæk. Dette svarer til dæk i segment 2

                                 —

                                 uafhængige regummieringsvirksomheder, der normalt dækker langt mindre geografiske markeder og mængder. De sælger dæk under eget navn eller varemærke og arbejder kun på baggrund af egen ekspertise. Størstedelen af disse er SMV'er (mindst 380 virksomheder i Unionen). Dette svarer til dæk i segment 3.

                     (91)

                     Kommissionen fremlagde kortlægningen af nye og regummierede dæk pr. varemærke på grundlag af oplysninger fra klageren, som blev stillet til rådighed for alle interesserede parter den 27. oktober 2017.

               2.3.   Påstande vedrørende segmenteringen af EU-markedet for dæk

                     (92)

                     Som anført i betragtning 86 accepterede de interesserede parter generelt set princippet om opdelingen af markedet i tre segmenter.

                     (93)

                     Kortlægningen af varemærker på markedet for dæk, som fastsat i notatet til dossieret af 27. oktober 2017, opdelt i segmenter, blev overordnet godkendt af de interesserede parter, bortset fra følgende påstande fra interesserede parter om at omklassificere visse varemærker til andre segmenter. Nærmere bestemt mente China National Tire-gruppen, at dens Aeolus-varemærke burde klassificeres i segment 3 (og ikke i segment 2), to importører, der importerede varemærket Double Coin, fremførte, at det burde klassificeres i segment 2 (og ikke i segment 3), Hankook-gruppen mente, at dens Aurora-varemærke burde klassificeres i segment 2 (og ikke i segment 3), Giti-gruppen anførte i spørgeskemabesvarelsen, at dens varemærker Primewell og GT Radial burde klassificeres i segment 2 (og ikke i segment 3), og en uafhængig importør hævdede, at dens varemærke Sailun burde klassificeres i segment 2 (og ikke i segment 3).

                     (94)

                     Kommissionen undersøgte påstandene ud fra dokumentationen fra de interesserede parter og fra oplysninger, der var indsamlet på eget initiativ under undersøgelsen. I overensstemmelse med de i betragtning 81 nævnte karakteristika analyserede den, i hvor høj grad dækkene under de specifikke mærker 1) kan regummieres, 2) er blevet anvendt som originaludstyr til busser og lastbiler og 3) er markedsført i et bestemt segment ifølge den enkelte virksomheds egen vurdering.

                     (95)

                     For så vidt angår Hankook-gruppen, accepterede Kommissionen at klassificere Aurora-varemærket i segment 2 som ønsket. Kommissionen konstaterede dog også, at Hankook-varemærket burde klassificeres i segment 1. For Hankook-varemærket er der en juridisk garanti for, at dækkene kan regummieres mindst én gang. Desuden er Hankook OE1-leverandør til europæiske virksomheder, som f.eks. Scania, MAN og Mercedes-Benz. Hankook-gruppens varemærker markedsføres som »premium«-dæk på gruppens hjemmeside, og et internt dokument fra en forretningsmæssigt forbundet importør, der blev udleveret under kontrolbesøget, tydede på, at varemærket har bevæget sig ind i segment 1.

                     (96)

                     For så vidt angår Giti-gruppen, accepterede Kommissionen at klassificere varemærkerne Primewell og GT Radial i segment 2 som ønsket. Kommissionen fandt også, at det er muligt at regummiere Gitis dæk. Giti-gruppens aktiviteter angående originaludstyr omfatter dog ikke lastbiler og busser, men kun dæk til personbiler. Desuden mener Giti-gruppen selv, at dens varemærker hører til i segment 2. Kommissionen klassificerede derfor gruppens varemærker i segment 2.

                     (97)

                     For så vidt angår China National Tire-gruppen, accepterede Kommissionen foreløbigt at klassificere gruppens Aeolus-varemærke i segment 3, som virksomheden havde ønsket, baseret på påstandene om, at dens dæk generelt ikke kan regummieres, og at de ikke sælges på markedet for originaludstyr.

                     (98)

                     De importører, der fremsatte påstande angående varemærkerne Double Coin og Sailun, var virksomheder, som ikke indgik i stikprøven, så Kommissionen kunne ikke efterprøve deres påstande på dette tidspunkt. Eftersom de ikke indgik i stikprøven, påvirkede deres klassificering i segment 2 eller 3 ikke resultatet af undersøgelsen. Uden at der blev sat spørgsmålstegn ved den dokumentation, importørerne fremsendte vedrørende deres kunders erfaringer med dæk fra disse varemærker, tog Kommissionen således ikke stilling til deres påstande på dette tidspunkt.

                     (99)

                     En række interesserede parter fremførte, at kortlægningen af segmenter ud fra varemærker kun gælder i Unionen, og at kortlægningen af segmenter på andre markeder kan se meget anderledes ud. Navnlig kan kortlægningen af segmenter på EU-markedet ikke overføres til det kinesiske marked. Kommissionen understregede, at kortlægningen pr. varemærke blev anvendt i denne undersøgelse med henblik på at analysere situationen på EU-markedet og ikke havde nogen som helst retlig betydning for andre markeder.

               2.3.1.   Anmodninger om udelukkelse fra varedækningen

                     (100)

                     CRIA og CCCMC såvel som China National Tire-gruppen hævdede, at enten burde nye dæk eller regummierede dæk udelukkes fra definitionen af den pågældende vare, fordi:

                                 —

                                 nye dæk og regummierede dæk har forskellige grundlæggende fysiske, tekniske og kemiske egenskaber

                                 —

                                 regummierede dæk har en kortere levetid end nye dæk

                                 —

                                 nye dæk og regummierede dæk har forskellige anvendelser, salgskanaler, anvendelser og opfattelse blandt forbrugerne. Især anvendes regummierede dæk ikke på markedet for førstegangsmontering, og de monteres normalt ikke på styreaksler eller på lastbiler, der transporterer farligt gods

                                 —

                                 nye og regummierede dæk har forskellige KN-koder.

                     (101)

                     Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger gentog Pirelli en lignende påstand.

                     (102)

                     Parterne bemærkede også, at Kommissionen og Den Europæiske Unions Domstol (»Domstolen«) i en række konkurrencesager konkluderede, at nye dæk og regummierede dæk udgør to forskellige relevante markeder med hensyn til pris, udbudsstruktur, efterspørgselsstruktur, forsyningskanaler og substituerbarhed (21). CRIA og CCCME påpegede også, at andre undersøgelsesmyndigheder i antidumpingsager behandlede nye og regummierede dæk særskilt (22). Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger gentog Hämmerling en lignende påstand.

                     (103)

                     CRIA og CCCMC gjorde gældende, at Kommissionen begik en fejl i sin vurdering med hensyn til relevante faktorer ved ikke at behandle nye og regummierede dæk særskilt.

                     (104)

                     Giti-gruppen hævdede, at regummierbare dæk eller dæk med »flere liv« burde udelukkes fra definitionen af den pågældende vare, eftersom regummierbare dæk er mere avancerede end ikkeregummierbare dæk med særlige tekniske specifikationer.

                     (105)

                     Kommissionen konstaterede, at regummieringsprocessen bevarer de vigtigste egenskaber, de komponenter og den struktur i dækket, der er et resultat af den oprindelige fremstillingsproces. Navnlig er de centrale tekniske specifikationer for dækket, nemlig dets størrelse, belastningsevne og hastighedsindeks ikke ændret efter regummieringen. Nye dæk (regummierbare eller ej) og regummierede dæk er fremstillet af samme råmaterialer og af samme komponenter og har næsten samme struktur.

                     (106)

                     Den største forskel vedrørende de tekniske egenskaber mellem et nyfremstillet dæk og et regummieret dæk, der er sat i stand med karkassen som fundament, er, at et regummieret dæk kan have en kortere levetid, og at det regummierede dæk kan opfattes som en mindre sikker løsning. Der kan dog opstå nøjagtig de samme forskelle i den tekniske og kvalitets- og sikkerhedsmæssige opfattelse mellem to nye dæk fra forskellige segmenter. Navnlig har dæk i det nedre segment også et lavere kilometertal og vil ikke være den foretrukne løsningsmodel for køretøjer, der skal opfylde meget høje sikkerhedsstandarder, som eksempelvis dem, der transporterer farligt gods.

                     (107)

                     Kommissionen har derfor afvist påstanden om, at nye dæk (regummierbare eller ej) og regummierede dæk ikke har de samme grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber.

                     (108)

                     Kommissionen fandt desuden, at både nye og regummierede dæk anvendes af ejere af lastbiler eller busser, der primært er aktive i sektoren for transport af personer eller varer på korte til lange distancer. Det væsentlige slutformål for nye og regummierede dæk er derfor det samme. Kommissionen fandt også, at nye og regummierede dæk har de samme fire forskellige anvendelser, nemlig til styreaksler, trækaksler, påhængsaksler og til alle positioner, og at de på EU-markedet er underlagt de samme sikkerhedskrav, som fastsat i den relevante lovgivning.

                     (109)

                     Påstanden om, at nye og regummierede dæk har forskellige anvendelser, blev derfor afvist.

                     (110)

                     Kommissionen var enig i, at regummierede dæk er forskellige fra nye dæk i segment 1, i og med at de ikke sælges på markedet for originaludstyr. Kommissionen fandt også, at nøjagtig det samme er tilfældet for dæk i segment 3 og i vid udstrækning for varemærker i segment 2, der heller ikke sælges på markedet for originaludstyr.

                     (111)

                     Kommissionen har derfor afvist påstanden om, at nye og regummierede dæk har forskellige salgskanaler.

                     (112)

                     For så vidt angår Kommissionens beslutninger i konkurrencesager og Domstolens dom (23), hvori regummierede dæk blev anset for at være et særskilt varemarked, er dette rent faktisk irrelevant for definitionen af den pågældende vare i handelsbeskyttelsesundersøgelser. Markedsdefinitionen i en fusionssag fokuserer imidlertid på substituerbarhed på både efterspørgsels- og udbudssiden (24). I en antidumpingundersøgelse defineres markedet af de fysiske, tekniske og kemiske egenskaber for den pågældende vare. Kommissionen afviste derfor påstanden.

                     (113)

                     For så vidt angår påstanden vedrørende varedefinitionen i antidumpingsager i tredjelande påpegede Kommissionen, at varedefinitionen falder inden for de brede skønsbeføjelser, som den undersøgende myndighed har i handelsbeskyttelsessager (25). Derfor kan den måde, som de undersøgende myndigheder i tredjelande har anvendt deres skønsbeføjelser i den henseende, ikke begrænse Kommissionens skønsbeføjelser i denne undersøgelse.

                     (114)

                     Det blev desuden hævdet, at den pågældende vare ikke burde være omfattet af forskellige KN-koder. Hertil mindede Kommissionen for det første om, at det er meget almindeligt, at en pågældende vare er omfattet af flere KN-koder. Dette er en naturlig følge af udformningen af den kombinerede nomenklatur. I indledningsmeddelelsen var det desuden tydeligt meddelt, at KN-koderne kun var angivet til orientering. For det andet blev der ikke fremlagt konkrete beviser, og Kommissionen kunne heller ikke finde oplysninger om, at den pågældende vare var defineret således, at importerede regummierede og nye dæk ikke kunne anses for at udgøre alternativer til og konkurrere direkte med regummierede og nye dæk fremstillet i Unionen. Det samme gælder producenternes og forbrugernes opfattelser, distributionskanaler, eller andre faktorer vedrørende eksistensen af en enkelt eller flere varekategorier i modsætning til differentieringen mellem nye og regummierede dæk i forbindelse med denne undersøgelse.

                     (115)

                     Sluttelig fremførte interesserede parter, at regummierede dæk som følge af segmenteringen på EU-markedet opfattes som værende af lavere kvalitet end nye dæk i segment 1, selv hvis de er fremstillet på basis af karkassen fra et dæk i segment 1.

                     (116)

                     Kommissionen accepterede denne påstand, som er i overensstemmelse med den kortlægning af segmenterne, der blev fastsat i denne undersøgelse, og medtog kun regummierede dæk i segment 2 og 3.

               2.4.   Samme vare

                     (117)

                     Undersøgelsen viste, at følgende varer har samme grundlæggende fysiske egenskaber og samme grundlæggende anvendelser:

                                 —

                                 den pågældende vare

                                 —

                                 den vare, der fremstilles og sælges i Unionen af EU-erhvervsgrenen.

                     (118)

                     Kommissionens besluttede i denne fase, at disse varer derfor er samme vare i henhold til grundforordningens artikel 2, litra c).

               3.   SUBSIDIERING

         3.1.   Indledning: Fremlæggelse af regeringens planer, projekter og andre dokumenter

                     (119)

                     Inden den påståede subsidiering i form af subsidier eller subsidieordninger blev undersøgt, vurderede Kommissionen regeringens planer, projekter og andre dokumenter, som var relevante for mere end ét af subsidierne eller én af subsidieordningerne. Den konstaterede, at alle subsidier eller subsidieordninger, der er under vurdering, indgår i gennemførelsen af den kinesiske regerings centrale planlægning for at fremme dækindustrien af følgende årsager.

                     (120)

                     Den 13. femårsplan for Kinas nationaløkonomi og sociale udvikling (»den 13. femårsplan«), som omfatter perioden 2016-2020, fokuserer på den kinesiske regerings strategiske vision for forbedring og fremme af nøgleindustrier. Den fremhæver den rolle, som teknologisk innovation spiller i den økonomiske udvikling af Kina, og den fortsatte betydning af »grønne« udviklingsprincipper. Ifølge kapitel 5 er et af de centrale udviklingsprojekter at fremme opgraderingen af den traditionelle industristruktur, hvilket også var tilfældet i den 12. femårsplan. Denne idé uddybes yderligere i kapitel 22, som forklarer strategien med hensyn til at modernisere den traditionelle industri i Kina ved at fremme dens teknologiske omstilling. I den sammenhæng anføres det i den 13. femårsplan, at virksomhederne vil blive understøttet for »på omfattende vis at blive bedre på områder som produktteknologi, industriudstyr, miljøbeskyttelse og energieffektivitet«. Rubrik nr. 7 henviser specifikt til projekter vedrørende petrokemiske produkter i efterfølgende omsætningsled (som omfatter dæk) i denne sammenhæng. Miljøbeskyttelse uddybes yderligere i kapitel 44. Ifølge dette kapitel vil der blive indført en »fornyelse« med henblik på ren produktion i nøgleindustrier, og rubrik nr. 16 henviser udtrykkeligt til den petrokemiske industri i den forbindelse.

                     (121)

                     På et mere detaljeret niveau offentliggjorde den kinesiske regering også den 13. femårsplan for udvikling af den kemiske og petrokemiske industri (»den 13. petrokemiske femårsplan«), som omfatter dækindustrien, og er baseret på den 13. femårsplan. I planen anføres det i indledningen, at den petrokemiske og kemiske industri er en vigtig nøgleindustri i Kinas nationale økonomi. Den uddyber yderligere de principper for teknologisk innovation, strukturtilpasning og grøn udvikling, der er omhandlet i den 13. femårsplan, knytter dem til mere specifikke prioriteter inden for den petrokemiske industri (jf. kapitel III — Hovedopgaver) og skaber forbindelse til forskellige skattepolitiske og finansielle støtteforanstaltninger (jf. kapitel IV — Beskyttelsesforanstaltninger: afsnit 4 — Styrkelse af støtteforanstaltninger).

                     (122)

                     Den kinesiske regering har desuden offentliggjort en særlig plan for dækindustrien med henblik på at gennemføre den 13. petrokemiske femårsplan, dvs. politikken vedrørende dækindustrien (26). Denne politik understreger, at den vigtigste prioritet for den kinesiske regering er strukturtilpasning, teknologisk reform og reduktion af emissionerne i dækindustrien. I artikel 6 nævnes det, at der tilskyndes til udvikling af højtydende radialdæk og slangeløse TBR-dæk. Dertil kommer, at det i præambelen til politikken vedrørende dækindustrien anføres, at »denne industripolitik skal tjene som grundlag for alle relevante tjenester, når de iværksætter forskellige aspekter af investeringsforvaltning, tilrådighedsstillelse af jord, miljøvurdering, energisparevurdering, sikkerhedstilladelse, kreditfinansiering og elektricitetsforsyning til et sådant dækindustriprojekt som opførelsen af produktionsanlæg og teknologisk udvikling.«

                     (123)

                     Endelig fastsætter dette dokument også betingelserne for at komme ind på markedet, idet kun virksomheder, der overskrider en vis produktionskapacitet, og som opfylder miljøkrav, kan komme ind på markedet (27).

                     (124)

                     Efter fremlæggelsen af oplysningsdokumentet gentog den kinesiske regering sin grundholdning til Kinas femårsplaner og gjorde gældende, at de ikke er bindende og snarere skal ses som »vejledende« dokumenter. Kommissionen var ikke enig i denne holdning; rent faktisk anføres det i kapitel 17 i den 13. femårsplan, at: »Den nationale udviklingsstrategi og -plan vil blive aktuel og indtage en førende og

                           begrænsende

                        rolle. (28)« Endvidere tilrettelægger kapitel IV i den 13. petrokemiske femårsplan planens udførelse og anfører, at det forventes, at virksomhederne: »gennemfører centrale opgaver i planen, håndterer selvregulering og problemer i forbindelse med tilbagemeldinger i relation til planens rettidige gennemførelse« (29). Endelig omtales det i præambelen til politikken vedrørende dækindustrien, at den skal gennemføres af alle relevante enheder i overensstemmelse hermed. Dermed anvender disse planer en sprogbrug, der henviser til deres bindende karakter, og er ikke kun udtryk for generelle erklæringer om tilskyndelse.

                     (125)

                     Følgende dokumenter identificerer også dækindustrien som en strategisk, prioriteret og/eller tilskyndet erhvervsgren:

                                 —

                                 Statsrådets afgørelse nr. 40 om Promulgating and Implementing the Temporary Provisions on Promoting the Industrial Structure Adjustment (»afgørelse nr. 40«). Denne afgørelse fastslår, at Guidance Catalogue for the Industrial Structure Adjustment, som er en foranstaltning til gennemførelse af afgørelse nr. 40, er et vigtigt grundlag for vejledende investeringsanvisninger. Den udstikker også retningslinjerne for den kinesiske regering med hensyn til at forvalte investeringsprojekter og udarbejde og gennemføre politikker vedrørende offentlige finanser, beskatning, kredit, jord, import og eksport (30). Dækindustrien og nærmere bestemt fremstillingen af visse dæk, som f.eks. »højtydende radialdæk (herunder slangeløse dæk til lastbiler (…))«, angives som en tilskyndet kategori i kapitel VIII i dette Guidance Catalogue (31). For så vidt angår dens juridiske karakter anførte Kommissionen, at afgørelse nr. 40 er en bekendtgørelse fra Statsrådet, som er den højeste administrative instans i Kina. Afgørelsen er dermed juridisk bindende for andre offentlige organer og for erhvervsdrivende (32).

                                 —

                                 I henhold til kapitel III.1&5 og kapitel VIII støtter National Outline for the Medium and Long-term Science and Technology Development (2006-2020) udviklingen af nøgleområder og prioriterede emner og tilskynder til finansiel og skattemæssig støtte til disse nøgleområder og prioriteter. I kapitel III.1&5 i dette dokument henvises der klart til den (petro)kemiske industri i forbindelse med prioriterede emner nr. 1 kaldet »Industriel energieffektivitet« og nr. 31 kaldet »Grundlæggende råvarer«. I kapitel VIII tilskyndes der til finansiel og skattemæssig støtte til disse prioriterede emner.

                                 —

                                 I den kinesiske regerings Catalogue of Chinese New and High-tech Exports Products (33) anføres der »et nyt pneumatisk radialdæk af den art, der anvendes til busser og lastbiler (af gummi, tværsnit af bredde ≥ 24 tommer)«, som varer, for hvilke der tilskyndes til eksport.

                                 —

                                 På lokalt plan har Shandong-provinsen den største dækfremstillingsindustri i Kina, og den har også offentliggjort planer om at fremme dækindustrien. For eksempel offentliggjorde provinsregeringen i Shandong-provinsen i oktober 2014 planen om gennemførelse af omstrukturering og opgradering af dækindustrien i Shandong-provinsen (34), som bl.a. fastsætter produktionsmål for radialdæk til lastbiler og busser på 91 mio. enheder senest i 2017 og 120 mio. enheder senest i 2020, og som yder støtte til nøglevirksomheder, der fremstiller dæk til lastbiler og busser.

                     (126)

                     Det kan konkluderes, at dækindustrien således betragtes som en nøgleindustri/en strategisk industri, hvis udvikling den kinesiske regering aktivt forfølger som et politisk mål.

               3.2.   Delvis manglende samarbejdsvilje og brug af de foreliggende faktiske oplysninger

         3.2.1.   Anvendelsen af bestemmelserne i grundforordningens artikel 28, stk. 1, i forbindelse med præferencelån, materialer leveret mod utilstrækkeligt vederlag og eksportkreditforsikring

                     (127)

                     Af administrative hensyn anmodede Kommissionen den kinesiske regering om at fremsende særlige spørgeskemaer til fire specifikke statsejede banker, der var nævnt i klagen, og til Sinosure samt alle andre finansielle institutioner, der ydede lån eller eksportkreditter til virksomhederne i stikprøven, eller til køberne af virksomhederne i stikprøven. Kommissionen anmodede ligeledes den kinesiske regering om at fremsende særlige spørgeskemaer til de producenter af naturgummi, syntetgummi, kønrøg og nylonsnor, som ifølge klagen leverede materialer mod utilstrækkeligt vederlag til virksomhederne i stikprøven, og til alle andre producenter og distributører af de pågældende råmaterialer, som havde leveret materialer til virksomhederne i stikprøven.

                     (128)

                     Til at begynde med reagerede den kinesiske regering ikke på Kommissionens anmodning. I mangelskrivelsen gentog Kommissionen derfor sin anmodning med henblik på at maksimere mulighederne for at inddrage finansielle institutioner og leverandører af materialer i undersøgelsen ved at fremlægge de oplysninger, der var nødvendige for, at Kommissionen kunne nå til undersøgelsesresultater om eksistensen og omfanget af den påståede subsidiering. Efter mangelskrivelsen kontaktede den kinesiske regering faktisk de ovennævnte finansielle institutioner og leverandører. Imidlertid besvarede kun tre statsejede banker, der specifikt var nævnt af klageren og Sinosure, spørgeskemaet.

               3.2.1.1.   Præferencelån

                     (129)

                     Ifølge den kinesiske regering havde den ingen beføjelser til at kræve oplysninger fra de statsejede banker, som ikke besvarede spørgeskemaet, da de opererer uafhængigt af den kinesiske regering.

                     (130)

                     Kommissionen var ikke enig i dette synspunkt. For det første er det Kommissionens opfattelse, at de oplysninger, som de statsejede virksomheder blev anmodet om (hvad enten det er virksomheder eller offentlige/finansielle institutioner), er tilgængelige for den kinesiske regering for alle enheder, hvor den kinesiske regering er hovedaktionær eller storaktionær. I henhold til loven i Folkerepublikken Kina om statsejede virksomheders aktiver (35) skal statsejede tilsyns- og administrationsorganer, der er oprettet af Statsrådets tilsyns- og administrationskommission for statsejede aktiver og de lokale folkeregeringer, udføre pligter og påtage sig ansvar for kapitalindskyderen i en virksomhed med statslige investeringer på vegne af regeringen. Disse organer har således ret til at modtage afkast på aktiver, deltage i større beslutningsprocesser og vælge ledende personale i virksomheder med statslige investeringer. I henhold til artikel 17 i ovennævnte lov om statsejede aktiver skal virksomheder med statslige investeringer desuden acceptere regeringens administration og tilsyn foretaget af regeringer og relevante statslige tjenester og organer, acceptere offentligt tilsyn og optræde som ansvarlige over for kapitalindskydere.

                     (131)

                     Derudover har den kinesiske regering også den nødvendige beføjelse til at indgå i et samspil med de finansielle institutioner, selv når de ikke er statsejede, da de alle falder ind under den kinesiske banktilsynsmyndigheds jurisdiktion. I henhold til artikel 33 og 36 i banktilsynsloven (36) har CBRC f.eks. beføjelse til at kræve, at alle finansielle institutioner, der er etableret i Kina, skal indgive oplysninger, som f.eks. regnskaber, statistiske rapporter og oplysninger om forretningsaktiviteter og ledelse. CBRC kan også pålægge finansielle institutioner at videregive oplysninger til offentligheden.

                     (132)

                     Selv om ingen af de samarbejdsvillige statsejede banker fremlagde specifikke oplysninger om lån til virksomhederne i stikprøven, fremlagde de visse generelle oplysninger om, hvordan deres lånegodkendelses- og risikostyringssystemer fungerer og hævdede, at de var bundet af lovgivningsmæssige krav og kontraktbestemmelser med hensyn til fortroligheden af oplysningerne vedrørende virksomhederne i stikprøven.

                     (133)

                     Kommissionen anmodede derfor de grupper af eksporterende producenter, der indgik i stikprøven, om at give adgang til virksomhedsspecifikke oplysninger, som indehaves af alle statsejede og private banker, fra hvilke de modtog lån. Selv om virksomhederne i stikprøven gav deres samtykke til at give adgang til bankdata vedrørende dem, nægtede bankerne at give de nødvendige detaljerede oplysninger.

                     (134)

                     I sidste ende modtog Kommissionen kun oplysninger om virksomhedsstruktur og ejerskab fra de tre statsejede banker, der er omhandlet i betragtning 48, men ikke fra nogen af de andre finansielle institutioner, der havde ydet lån til virksomhederne i stikprøven. Desuden fremlagde ingen af de finansielle institutioner oplysninger, der var specifikke for risikovurderingen af lånene til grupperne af eksporterende producenter i stikprøven.

                     (135)

                     Da Kommissionen ikke havde nogen oplysninger om de fleste af de statsejede banker, der ydede lån til virksomhederne i stikprøven, og ingen virksomhedsspecifikke oplysninger om lånene ydet af de samarbejdsvillige banker, fandt den, at den ikke havde modtaget afgørende oplysninger af relevans for dette aspekt af undersøgelsen.

                     (136)

                     Kommissionen underrettede derfor den kinesiske regering om, at den kunne være nødt til at gøre brug af de foreliggende faktiske oplysninger i henhold til grundforordningens artikel 28, stk. 1, i forbindelse med undersøgelsen af forekomsten og omfanget af den påståede subsidiering i form af præferencelån.

                     (137)

                     Som svar på Kommissionens brev og i bemærkningerne til oplysningsdokumentet og til den endelige fremlæggelse af oplysninger gjorde den kinesiske regering indsigelse over for anvendelsen af grundforordningens artikel 28, stk. 1, vedrørende præferencelån. Den kinesiske regering gentog, at den ikke havde nogen beføjelser over bankerne. Den kinesiske regering var også af den opfattelse, at den havde samarbejdet efter bedste evne, at Kommissionen havde påført den en urimelig ekstra byrde, og at den manglende information ikke var »nødvendig« i henhold til grundforordningens artikel 28, da den allerede var tilgængelig via spørgeskemabesvarelserne.

                     (138)

                     Kommissionen fastholdt sin holdning om, at den kinesiske regering har beføjelser til at anmode om oplysninger hos bankerne af de årsager, der er anført i betragtning 130-131. Den anerkendte, at den kinesiske regering har fremsendt de relevante spørgeskemaer til bankerne, og at den har modtaget besvarelser fra tre statsejede banker. Den anvendte de således leverede oplysninger og supplerede dem med de foreliggende oplysninger for de manglende dele.

                     (139)

                     De manglende oplysninger vedrører hovedsageligt to aspekter: for det første oplysninger om ejerforhold og virksomhedsledelse i de ikke samarbejdsvillige banker. Denne oplysning var nødvendig, for at Kommissionen kunne fastslå, om disse banker er offentlige organer. For det andet var det nødvendigt med virksomhedsspecifikke oplysninger fra de samarbejdsvillige banker, som f.eks. bankens interne lånebevillingsproces og bankernes vurdering af kreditværdighed i forbindelse med lån til virksomhederne i stikprøven, jf. grundforordningens artikel 28, med henblik på at kunne fastslå, om virksomhederne i stikprøven blev indrømmet lån på favorable vilkår. Endvidere kan sådanne interne dokumenter kun leveres af bankerne og kan således ikke leveres ved spørgeskemabesvarelser fra virksomhederne i stikprøven.

                     (140)

                     Endelige mente Kommissionen ikke, at den havde påført den kinesiske regering en urimelig byrde. Kommissionen havde fra starten begrænset sin undersøgelse til de finansielle institutioner, som havde ydet lån til virksomhederne i stikprøven. Kommissionen havde heller ikke pålagt den kinesiske regering byrden at identificere disse finansielle institutioner, da listen med navne og adresser på bankerne og anmodningen om at fremsende spørgeskemaer blev fremsendt til den kinesiske regering allerede ved undersøgelsens start i december 2017. Det gav den kinesiske regering tilstrækkelig tid at efterkomme Kommissionens anmodning. Imidlertid sendte den kinesiske regering rent faktisk først Kommissionens spørgeskemaer til bankerne den 28. marts 2018 med en deadline for bankerne på tre arbejdsdage til at besvare dem. Denne forsinkelse kan ikke tilskrives Kommissionen. Den var således af den opfattelse, at den havde gjort sit bedste for at lette de opgaver, som den havde anmodet den kinesiske regering om.

                     (141)

                     Kommissionen fastholdt således, at den delvist måtte gøre brug af de foreliggende faktiske oplysninger i forbindelse med undersøgelsen af forekomsten og omfanget af den påståede subsidiering gennem præferencelån.

               3.2.1.2.   Eksportkreditforsikring

                     (142)

                     Sinosure besvarede delvist det særlige spørgeskema vedrørende eksportkreditforsikring, der var blevet givet til virksomhederne i stikprøven. Sinosure fremlagde imidlertid ikke den ønskede dokumentation for sin virksomhedsledelse, som f.eks. årsberetningen eller vedtægterne, med henvisning til, at dette var fortrolige oplysninger.

                     (143)

                     Sinosure gav heller ikke specifikke oplysninger om eksportkreditforsikringen til dækindustrien, præmiestørrelsen eller detaljerede tal vedrørende eksportkreditforsikringsvirksomhedens rentabilitet.

                     (144)

                     Da der ikke forelå sådanne oplysninger mente Kommissionen ikke, at den havde modtaget afgørende oplysninger om dette aspekt af undersøgelsen.

                     (145)

                     Det er Kommissionens opfattelse, at de oplysninger, som de statsejede virksomheder blev anmodet om (hvad enten det er virksomheder eller offentlige/finansielle institutioner), er tilgængelige for den kinesiske regering for alle enheder, hvor den kinesiske regering er hovedaktionær eller storaktionær. Dette er også tilfældet for Sinosure, som er en fuldt ud statsejet enhed. Kommissionen underrettede derfor den kinesiske regering om, at den kunne være nødt til at gøre brug af de foreliggende faktiske oplysninger i henhold til grundforordningens artikel 28, stk. 1, i forbindelse med undersøgelsen af forekomsten og omfanget af den påståede subsidiering i form af eksportkreditforsikring.

                     (146)

                     I besvarelsen af Kommissionens brev og i bemærkningerne til oplysningsdokumentet og til den endelige fremlæggelse af oplysninger gjorde den kinesiske regering indsigelse over for anvendelsen af grundforordningens artikel 28, stk. 1, med hensyn til eksportkreditforsikring ved at pege på den omstændighed, at Sinosure havde leveret en spørgeskemabesvarelse og havde besvaret Kommissionens spørgsmål under et kontrolbesøg.

                     (147)

                     Sinosure indsendte faktisk en spørgeskemabesvarelse, og repræsentanter for Sinosure var tilstede under kontrolbesøget i den kinesiske regerings lokaler. Som omhandlet i betragtning 142 og 143 var de leverede oplysninger imidlertid ufuldstændige og gav ikke Kommissionen mulighed for at drage konklusioner om afgørende dele af undersøgelsen af eksportkreditforsikring, dvs. om Sinosure er et offentligt organ, og om de præmier, som de stikprøveudtagne virksomheder skulle betale, var markedskonforme.

                     (148)

                     Kommissionen konkluderede således, at den delvis måtte gøre brug af de foreliggende faktiske oplysninger i forbindelse med sine undersøgelsesresultater vedrørende eksportkreditforsikring.

               3.2.1.3.   Levering af materialer mod utilstrækkeligt vederlag:

                     (149)

                     Ingen af producenterne af naturgummi, syntetgummi, kønrøg og nylonsnor, som havde leveret materialer til virksomhederne i stikprøven, besvarede de særlige spørgeskemaer, som den kinesiske regering havde fremsendt.

                     (150)

                     Ifølge den kinesiske regering havde den ingen beføjelser til at kræve oplysninger fra de statsejede leverandører, som ikke besvarede spørgeskemaet, da de opererer uafhængigt af den kinesiske regering. Kommissionen er ikke enig i dette synspunkt. Det er Kommissionens opfattelse, at de oplysninger, som de statsejede virksomheder blev anmodet om (hvad enten det er virksomheder eller offentlige/finansielle institutioner), er tilgængelige for den kinesiske regering for alle enheder, hvor den kinesiske regering er hovedaktionær eller storaktionær.

                     (151)

                     Desuden nægtede den kinesiske regering at give oplysninger om navne og ejerstruktur for de kinesiske producenter af de materialer, der er omfattet af undersøgelsen, med henvisning til at der var tale om fortrolige oplysninger.

                     (152)

                     Da Kommissionen ikke havde nogen oplysninger om virksomhedsledelsen for de statsejede producenter, som havde leveret materialer til virksomhederne i stikprøven, og ingen virksomhedsspecifikke oplysninger om prisfastsættelsen for materialerne, som leverandørerne havde leveret til virksomhederne i stikprøven, fandt den, at den ikke havde modtaget afgørende oplysninger af relevans for dette aspekt af undersøgelsen.

                     (153)

                     Kommissionen underrettede derfor den kinesiske regering om, at den kunne være nødt til at gøre brug af de foreliggende faktiske oplysninger i henhold til grundforordningens artikel 28, stk. 1, i forbindelse med undersøgelsen af forekomsten og omfanget af den påståede subsidiering, der blev givet i form af materialer leveret mod utilstrækkeligt vederlag.

                     (154)

                     Som svar på Kommissionens brev og i bemærkningerne til oplysningsdokumentet gjorde den kinesiske regering indsigelse over for anvendelsen af grundforordningens artikel 28, stk. 1, vedrørende levering af materialer mod utilstrækkeligt vederlag af samme årsager som i betragtning 137. For så vidt angår den kinesiske regerings manglende beføjelse med hensyn til at anmode producenterne om oplysninger og eksistensen af en urimelig byrde, der pålægges den kinesiske regering, fastholdt Kommissionen sin argumentation, der er uddybet i betragtning 138 og 140, som også gælder for leverandørerne af materialer til de stikprøveudtagne virksomheder.

                     (155)

                     De manglende oplysninger vedrører hovedsageligt to aspekter: for det første oplysninger om ejerforhold og virksomhedsledelse hos de ikke samarbejdsvillige producenter. Uden sådanne oplysninger kunne Kommissionen ikke afgøre, om disse producenter er offentlige organer. For det andet virksomhedsspecifikke oplysninger fra de ikke samarbejdsvillige producenter, som f.eks. oplysninger om prisfastsættelsen af materialer til de stikprøveudtagne virksomheder. Sådanne oplysninger er nødvendige, jf. grundforordningens artikel 28, for at afgøre, om materialerne er blevet leveret mod utilstrækkeligt vederlag til de stikprøveudtagne virksomheder. Endvidere kunne sådanne oplysninger kun leveres af producenterne og kunne således ikke leveres gennem de stikprøveudtagne virksomheders spørgeskemabesvarelser.

                     (156)

                     Kommissionen har således fastholdt, at den også var nødt til at gøre brug af de foreliggende faktiske oplysninger i forbindelse med sine undersøgelsesresultater vedrørende leveringen af naturgummi, syntetgummi, kønrøg og nylonsnor mod utilstrækkeligt vederlag i henhold til artikel 28, stk. 1.

               3.2.2.   Anvendelsen af bestemmelserne i grundforordningens artikel 28, stk. 1, på en eksporterende producent for så vidt angår eksportkreditforsikring

                     (157)

                     Xingyuan-gruppen anførte i sin besvarelse af spørgeskemaet, at den ikke havde nogen eksportkreditforsikringsaftale i undersøgelsesperioden. Efter kontrolbesøget konstaterede Kommissionen imidlertid, at virksomheden havde modtaget tilskud i form af godtgørelser af eksportkreditforsikringspræmier betalt i 2016, hvilket således dækkede undersøgelsesperioden. Det fremgår ikke af de fremlagte dokumenter, om sådanne godtgørelser udgør hele eller kun en del af den præmie, som virksomheden har betalt for sin eksportforsikring.

                     (158)

                     Under disse omstændigheder fandt Kommissionen, at den havde modtaget urigtige eller vildledende oplysninger.

                     (159)

                     Kommissionen underrettede derfor virksomheden om, at den ville overveje at basere sine undersøgelsesresultater delvist på de foreliggende faktiske oplysninger i henhold til grundforordningens artikel 28, stk. 1, for så vidt angik oplysningerne om eksportkreditforsikring.

                     (160)

                     I sit svar på Kommissionens brev gjorde virksomheden indsigelse mod anvendelsen af grundforordningens artikel 28, stk. 1, vedrørende eksportkreditforsikring. Den hævdede, at da den ikke eksporterede direkte, havde den ingen kreditrisiko. Derfor behøvede virksomheden ingen eksportkreditforsikring og kunne ikke få godtgjort præmier, som den ikke havde betalt.

                     (161)

                     Kommissionen tog til efterretning, at virksomheden kun eksporterede indirekte til Unionen. Men virksomhedens påstand om, at den ikke behøvede en eksportkreditforsikring, og at den ikke kunne få godtgjort en forsikringspræmie, som den ikke havde betalt, var i modstrid med dokumentationen i sagen, hvoraf det fremgik, at virksomheden rent faktisk modtog en godtgørelse. Virksomheden kunne ikke forklare, hvorfor den kinesiske regering skulle havde godtgjort en præmie, som den efter sigende ikke havde betalt. Kommissionen bemærkede også, at definitionen af rettigheder og forpligtelser mellem virksomheden og dens forhandlere, der sælger til Unionen, ikke var klar. Faktisk udførte virksomheden visse eksportformaliteter på vegne af de forhandlere, der solgte til Unionen i undersøgelsesperioden, og den fik fritagelser for importtold på naturgummi, der blev anvendt i eksporterede dæk, selv om den ikke direkte eksporterede disse.

                     (162)

                     Da der ikke forelå nye oplysninger om det modsatte fra virksomheden konkluderede Kommissionen, at virksomheden havde afgivet urigtige og ufuldstændige oplysninger om den eksportkreditforsikring, den havde fået i undersøgelsesperioden. Kommissionen baserede sig derfor på de foreliggende faktiske oplysninger i forbindelse med sine undersøgelsesresultater vedrørende denne virksomheds eksportkreditforsikring, der bestod af det højeste subsidiebeløb for eksportkreditforsikring, der var blevet konstateret hos de andre virksomheder i stikprøven.

               3.2.3.   Anvendelsen af bestemmelserne i grundforordningens artikel 28, stk. 1, på en eksporterende producent for så vidt angår præferentiel finansiering

                     (163)

                     Huaqin Rubber Industry Group og Yanzhou Yinhe Power Plant Co. Ltd. undlod at fremlægge fuldstændige oplysninger om deres låneaftaler.

                     (164)

                     Kommissionen underrettede derfor de pågældende virksomheder om, at den ville overveje at basere sine undersøgelsesresultater delvist på de foreliggende faktiske oplysninger i henhold til grundforordningens artikel 28, stk. 1, for så vidt angik oplysningerne om disse aftaler. Som svar på Kommissionens brev, der oplyste de pågældende virksomheder om den mulige anvendelse af grundforordningens artikel 28, stk. 1, gjorde disse generelt indsigelse mod denne anvendelse.

                     (165)

                     Da der imidlertid ikke blev indgivet supplerende dokumentation for de låneaftaler, der er omhandlet i betragtning 163, baserede Kommissionen sig fortsat delvist på de foreliggende faktiske oplysninger i forbindelse med sine undersøgelsesresultater vedrørende disse låneaftaler.

               3.3.   Subsidier og subsidieordninger omfattet af undersøgelsens omfang

                     (166)

                     På grundlag af oplysningerne i klagen, i indledningsmeddelelsen og i besvarelserne af Kommissionens spørgeskema blev den påståede subsidiering i form af følgende subsidier fra den kinesiske regering undersøgt:

                                 i)

                                 Præferencelån, kreditlinjer, kreditter til eksportsælgere og til købere af eksport, anden finansiering og garantier

                                 ii)

                                 Præferentiel eksportkreditforsikring

                                 iii)

                                 Tilskudsordninger

                                             —

                                             ordning i forbindelse med kendte mærker

                                             —

                                             eksportstøtte, f.eks. belønninger til avancerede eksporterende virksomheder eller til eksportresultater, subsidier til forarbejdningsindustri og tilskud til investeringer i udlandet

                                             —

                                             tilskud til miljøbeskyttelse, som f.eks. en særlig fond for energisparende teknologireform, en teknologifond for ren produktion, incitamenter til miljøbeskyttelse og ressourcebevarelse

                                             —

                                             tilskud til teknologisk opgradering eller omstilling, f.eks. Statens subsidiefond for nøgleteknologiprojekter, fremme af FoU-opgaver i henhold til støtteplanerne for videnskab og teknologi, fremme af tilpasning af nøgleindustrier, revitalisering og teknologifornyelse,

                                             —

                                             ad hoc-subsidier fra de kommunale/regionale myndigheder

                                 iv)

                                 Indtægter, som der gives afkald på gennem ordninger for fritagelse for og nedsættelse af direkte skatter

                                             —

                                             EIT-fordele til høj- og nyteknologiske virksomheder

                                             —

                                             EIT-fradrag for FoU

                                             —

                                             favorable skattepolitikker for den vestlige region

                                             —

                                             skattefritagelse eller -nedsættelse i forbindelse med brugsrettigheder til jord

                                             —

                                             lokale skattelempelser

                                 v)

                                 Indtægter, som der gives afkald på gennem ordninger vedrørende indirekte skat og importtold

                                             —

                                             momsfritagelse og nedsættelse af importtold for brugen af importeret udstyr og teknologi

                                             —

                                             indrømmelse af fritagelse for import med henblik på forarbejdning af handel

                                 vi)

                                 Statslig levering af varer og tjenesteydelser mod utilstrækkeligt vederlag

                                             —

                                             statslig levering af naturgummi mod utilstrækkeligt vederlag

                                             —

                                             statslig levering af syntetgummi mod utilstrækkeligt vederlag

                                             —

                                             statslig levering af kønrøg mod utilstrækkeligt vederlag

                                             —

                                             statslig levering af nylonsnor mod utilstrækkeligt vederlag

                                             —

                                             statslig levering af elektricitet mod utilstrækkeligt vederlag

                                             —

                                             statslig indrømmelse af jord og brugsrettigheder til jord mod utilstrækkeligt vederlag.

               3.4.   Præferentiel finansiering og forsikring: lån

                     (167)

                     Ifølge oplysningerne fra de fire grupper af eksporterende producenter i stikprøven havde 32 finansielle institutioner med hjemsted i Kina ydet disse lån til dem. Af disse 32 finansielle institutioner var 27 statsejede banker (37). De resterende fem finansielle institutioner var privatejede. Der var imidlertid kun tre statsejede banker, der udfyldte det særlige spørgeskema, trods en anmodning til den kinesiske regering, der omfattede alle finansielle institutioner, som havde ydet lån til virksomhederne i stikprøven.

               3.4.1.   Statsejede banker som offentlige organer.

                     (168)

                     Kommissionen undersøgte, hvorvidt de statsejede banker fungerede som offentlige organer i henhold til grundforordningens artikel 3 og artikel 2, litra b). I den henseende er den test, der anvendes for at fastslå, om et statsejet foretagende er et offentligt organ, som følger (38): »Det afgørende er, om en enhed har fået overdraget myndighed til at udøve statslige funktioner, snarere end hvordan dette opnås. Der er mange forskellige måder, hvorpå staten i snæver forstand vil kunne tildele enheder myndighed. Følgelig kan forskellige former for beviser være relevante for at godtgøre, at en sådan myndighed er blevet tildelt en bestemt enhed. Dokumentation for, at en enhed faktisk udøver statslige funktioner kan tjene som bevis for, at den er i besiddelse af eller har fået overdraget statslig myndighed, navnlig når disse beviser tyder på en vedvarende og systematisk praksis. Efter vores opfattelse er konsekvensen, at tegn på, at en stat udøver betydelig kontrol med en enhed og dennes ledelse, under særlige omstændigheder kan tjene som bevis for, at den pågældende enhed har statslig myndighed og udøver denne myndighed ved udøvelsen af statslige funktioner. Vi understreger imidlertid, at bortset fra en udtrykkelig delegering af myndighed i retlige instrumenter, er det ikke sandsynligt, at forekomsten af udelukkende formelle forbindelser mellem en enhed og staten i snæver forstand rækker til at fastslå den nødvendige besiddelse af statslig myndighed. Således viser f.eks. den blotte omstændighed, at staten ejer aktiemajoriteten i en enhed ikke, at staten udøver en betydelig kontrol med ledelsen af denne enhed, og i endnu mindre grad, at staten har tildelt den statslig myndighed. Hvis der er bevis for, at der er mange formelle indicier for statslig kontrol, og der også er tegn på, at denne kontrol har været udøvet i betydeligt omfang, kan sådanne beviser i nogle tilfælde imidlertid tillade en antagelse af, at den pågældende enhed udøver statslig myndighed.« I det aktuelle tilfælde er konklusionen, at de statsejede banker er tildelt myndighed til at udøve statslige funktioner baseret på formelle indicier for statslig kontrol og tegn på, at denne kontrol har været udøvet i betydeligt omfang.

                     (169)

                     Kommissionen indhentede oplysninger om statens ejerskab samt formelle indicier for statslig kontrol i de statsejede banker. Den undersøgte også, om denne kontrol har været udøvet i betydeligt omfang. Kommissionen måtte i den forbindelse delvist basere sig på de foreliggende faktiske oplysninger på grund af den kinesiske regerings og de statsejede bankers afslag på at fremlægge beviser for den beslutningsproces, der havde ført til præferencelånene.

                     (170)

                     For at foretage denne analyse undersøgte Kommissionen først oplysninger for de tre statsejede banker, der havde udfyldt det særlige spørgeskema og havde tilladt kontrolbesøg på stedet.

               3.4.1.1.   Samarbejdsvillige statsejede banker

                     (171)

                     Følgende tre statsejede banker indsendte en spørgeskemabesvarelse, der blev efterprøvet på stedet: EXIM, ABC og BOC.

               a)
               Den kinesiske regerings ejerskab og formelle indicier for kontrol

                     (172)

                     Kommissionen fastslog ud fra oplysningerne i spørgeskemabesvarelsen og under kontrolbesøget, at den kinesiske regering enten direkte eller indirekte havde mere end 50 % af aktierne i hver enkelt af disse finansielle institutioner.

                     (173)

                     Hvad angår de formelle indicier for statslig kontrol i forbindelse med de tre samarbejdsvillige statsejede banker, betegnede Kommissionen dem alle som »vigtige statsejede finansielle institutioner«. I meddelelsen Interim Regulations on the Board of Supervisors in Key State-owned Financial Institutions, fastsættes det bl.a., at: »De vigtige statsejede finansielle institutioner, der er omhandlet i disse forskrifter, henviser til statsejede banker, forretningsbanker, finansielle porteføljeadministrationsselskaber, værdipapirselskaber, forsikringsselskaber osv. (»statsejede finansielle institutioner«), hvortil Statsrådet sender tilsynsråd.«

                     (174)

                     Tilsynsrådet i de vigtige statsejede finansielle institutioner udnævnes i henhold til de midlertidige forskrifter Interim Regulations of Board of Supervisors of State-owned Key Financial Institutions. På grundlag af artikel 3 og 5 i disse midlertidige forskrifter fastslog Kommissionen, at medlemmerne af tilsynsrådet udsendes af og er ansvarlige over for Statsrådet, hvilket således illustrerer statens institutionelle kontrol med forretningsaktiviteterne i de samarbejdsvillige statsejede banker. Ud over disse generelle indicier har Kommissionen konstateret følgende med hensyn til de tre statsejede banker:

               EXIM

                     (175)

                     EXIM blev oprettet og opererer i henhold til meddelelsen The Notice of Establishing Export-Import Bank of China, der er udstedt af Statsrådet, og til vedtægterne for EXIM. Ifølge vedtægterne udnævner staten direkte EXIM's ledelse. Tilsynsrådet udnævnes af Statsrådet i overensstemmelse med Interim Regulations on the Boards of Supervisors in Key State-owned Financial Institutions (Statsrådets dekret nr. 282) og andre love og bestemmelser, og det er ansvarligt over for Statsrådet.

                     (176)

                     Det fremgår også af vedtægterne, at partikomitéen i EXIM spiller en ledende og politisk central rolle, der sikrer, at partiets og statens politikker og omfattende gennemførelse iværksættes af EXIM. Partiets ledelse er integreret i alle aspekter af virksomhedsledelsen.

                     (177)

                     Det fremgår videre af vedtægterne, at EXIM har til opgave at støtte udviklingen af udenrigshandel og økonomisk samarbejde, tværnationale investeringer, initiativet »One Belt, One Road«, samarbejde om international kapacitet og fremstilling af udstyr. Dens aktivitetsområde omfatter korte, mellemfristede og langfristede lån som godkendt og i overensstemmelse med statens udenrigshandel og »udadvendte politikker«, som f.eks. eksportkredit, importkredit, tekniske lån i forbindelse med udenlandsk finansiering, udenlandske investeringslån, lån fra den kinesiske regering til udviklingsbistand og lån til købere af eksport.

               ABC

                     (178)

                     Som anført i artikel 137 i vedtægterne for ABC har den kinesiske regering, som hovedaktionær med 79,62 % af aktierne, bemyndigelse til at udpege alle direktørerne i bestyrelsen. Det samme gælder for tilsynsrådet i henhold til vedtægternes artikel 204.

                     (179)

                     Ifølge ABC's vedtægter fastlægger bestyrelsen desuden strategien for banken, træffer afgørelse om bankens budget, træffer investeringsbeslutninger, udpeger formanden og sekretæren for bankens bestyrelse og fastlægger og kontrollerer bankens risikostyringssystem. Denne ikke-udtømmende liste over ansvarsområder illustrerer statens institutionelle kontrol med ABC's daglige virksomhed.

                     (180)

                     Kommissionen konstaterede også, at de statsejede finansielle institutioner, herunder ABC og BOC, har ændret deres vedtægter i 2017 for at øge Kinas Kommunistiske Partis (»CCP's«) rolle på det højeste beslutningstagende niveau i bankerne.

                     (181)

                     Det fremgår af de nye vedtægter, at:

                     (182)

                     formanden for bestyrelsen skal være samme person som sekretæren for partikomitéen,

                     (183)

                     CCP's rolle skal være at sikre og føre tilsyn med bankens gennemførelse af CCP's og statens politikker og retningslinjer og spille en rolle som leder og vogter i udnævnelsen af personale (herunder den øverste ledelse), og

                     (184)

                     partikomitéens udtalelser skal behandles af bestyrelsen i forbindelse med vedtagelsen af enhver vigtige beslutning.

               BOC

                     (185)

                     Som anført i vedtægternes artikel 125 har den kinesiske regering, som hovedaktionær med 64,63 % af aktierne, bemyndigelse til at udpege både den administrerende direktør og de andre direktører i banken, som udgør bestyrelsen.

                     (186)

                     Ifølge BOC's vedtægter træffer bestyrelsen desuden bl.a. beslutning om den finansielle institutions strategiske principper, forretningsplaner og større investeringsplaner, udpeger eller afskediger ledende personale, som f.eks. formanden og sekretæren for bestyrelsen, næstformanden og andre ledende medarbejdere. Bestyrelsen træffer endvidere beslutning om gennemførelsen af beslutninger på generalforsamlingen og godkender politikkerne vedrørende virksomhedsledelse. Denne ikke-udtømmende liste over ansvarsområder illustrerer statens institutionelle kontrol med BOC's daglige virksomhed.

                     (187)

                     Desuden gælder de nye bestemmelser om CCP's rolle, der er omhandlet i betragtning 181, også for BOC.

               b)
               Tegn på, at den kinesiske regering har udøvet betydelig kontrol med ledelsen af disse institutioner.

                     (188)

                     Kommissionen indhentede også oplysninger om, hvorvidt den kinesiske regering har udøvet betydelig kontrol med ledelsen af de tre samarbejdsvillige statsejede banker med hensyn til deres udlånspolitik og risikovurdering, når de ydede lån til dækindustrien. Følgende forskrifter er blevet taget i betragtning i denne forbindelse:

                                 —

                                 Artikel 34 i Law of the PRC on Commercial Banks (»banklov«)

                                 —

                                 Artikel 15 i the General Rules on Loans (gennemført af People's Bank of China)

                                 —

                                 Kapitel 4 i den 13. petrokemiske femårsplan

                                 —

                                 Afgørelse nr. 40

                                 —

                                 Præambelen til politikken vedrørende dækindustrien

                                 —

                                 Implementing Measures of the China Banking Regulatory Commission (»CBRC«) for Administrative Licensing Matters for Chinese-funded Commercial Banks (Order of the CBRC [2017] No.1)

                                 —

                                 Implementing Measures of the CBRC for Administrative Licensing Matters relating to Foreign-funded Banks (Order of the CBRC [2015] No.4)

                                 —

                                 Administrative Measures for the Qualifications of Directors and Senior Officers of Financial Institutions in the Banking Sector (CBRC [2013] No.3)

                     (189)

                     Ved en gennemgang af disse forskrifter konstaterede Kommissionen, at finansielle institutioner i Kina opererer inden for en generel retlig ramme, der pålægger dem at tilpasse sig til den kinesiske regerings industripolitiske målsætninger, når de træffer økonomiske beslutninger, af følgende årsager.

                     (190)

                     Med hensyn til EXIM er det offentlige politiske mandat fastlagt i meddelelsen om oprettelse af Export Import Bank of China samt i vedtægterne.

                     (191)

                     Overordnet set fastlægger banklovens artikel 34, der gælder for alle finansielle institutioner, som udøver deres virksomhed i Kina, at »forretningsbanker udøver deres lånevirksomhed i overensstemmelse med behovene for national økonomisk og social udvikling og under vejledning af statens industripolitikker.« I banklovens artikel 4 fastslås det ganske vist, at »forretningsbanker i henhold til loven skal udføre forretninger uden indblanding fra enheder eller enkeltpersoner, forretningsbankerne påtager sig uafhængigt det civilretlige ansvar med hele den juridiske persons ejendom«, men undersøgelsen viste, at banklovens artikel 4 anvendes med forbehold af banklovens artikel 34, dvs. hvis staten iværksætter en offentlig politik, gennemfører og følger bankerne statens instrukser.

                     (192)

                     Desuden er der i artikel 15 i de generelle regler om lån fastsat følgende: »I overensstemmelse med statens politik, kan bestemte tjenester subsidiere renter på lån for at fremme væksten af visse industrier og den økonomiske udvikling i nogle områder.«

                     (193)

                     Efter fremlæggelsen af oplysningsdokumentet bemærkede den kinesiske regering, at Kommissionen havde fejlfortolket banklovens artikel 34. Artikel 34 skal ikke læses alene, og artikel 4, der er en del af de almindelige bestemmelser, har en overordnet virkning i forhold til lovens resterende artikler. Resultaterne af denne undersøgelse (samt Kommissionens konklusioner i tidligere undersøgelser vedrørende samme subsidieordning) (39) støttede imidlertid ikke påstanden om, at bankerne ikke tager regeringens politik og planer i betragtning, når der træffes udlånsbeslutninger. Det bekræftede snarere det modsatte, som beskrevet i betragtning 202-206. Kommissionen fandt derfor, at banklovens artikel 4 ikke forhindrede forretningsbankerne i at tage hensyn til regeringens industripolitik og -planer.

                     (194)

                     Den kinesiske regering anmodede også om, at man ser bort fra artikel 15 i de generelle regler om lån, da de var blevet udarbejdet for over 20 år siden og ikke har været i brug i en lang periode. Den kinesiske regering erkendte dog samtidig, at de generelle regler om lån endnu ikke formelt var blevet ophævet. Kommissionen fandt derfor, at dens henvisning til de generelle regler om lån fortsat er gyldig.

                     (195)

                     Statens industripolitik fastlægges via den centrale planlægning, jf. afsnit 3.1. Med hensyn til dækindustrien giver kapitel 5 i den 13. petrokemiske femårsplan mulighed for at: »Styrke sammenhængen mellem finans-, beskatnings-, handels- og industripolitikkerne. Gennemførelse af politikker for etablering af forbindelser mellem banker og virksomheder og for produktionssamarbejde. Styrke finansieringsstøtten til nøglevirksomheder og -projekter. Udnytte de eksisterende særlige kanaler for kapital (særlige projekter og fonde osv.) for at støtte industriel opgradering og teknisk genopbygning.«

                     (196)

                     Desuden vil politikken for dækindustrien »danne grundlag for alle relevante tjenester« vedrørende »kreditfinansiering til sådanne dækindustriprojekter.«

                     (197)

                     På lignende vis pålægger afgørelse nr. 40 alle finansielle institutioner at yde kreditstøtte især til »tilskyndede« projekter. Som allerede forklaret i afsnit 3.1 tilhører projekter i dækindustrien kategorien »tilskyndet«. Afgørelse nr. 40 bekræfter således den tidligere konklusion med hensyn til bankloven om, at bankerne udøver statslig myndighed i form af præferencelånstransaktioner.

                     (198)

                     Som svar på oplysningsdokumentet bemærkede den kinesiske regering, at afgørelse nr. 40 kun tillader kreditstøtte, hvis den er baseret på principperne om långivning. Kommissionen anerkendte, at i artikel 17 og 18 i samme afgørelse anmodes bankerne også om at overholde kreditprincipperne. Som forklaret nærmere i betragtning 202-206 kunne Kommissionen imidlertid ikke under undersøgelsen fastslå, at dette skete i praksis.

                     (199)

                     Kommissionen fandt også, at China Banking and Regulatory Commission (»CBRC«) har omfattende godkendende myndighed for alle aspekter af forvaltningen af alle finansielle institutioner, der er etableret i Kina (herunder privatejede og udenlandsk ejede finansielle institutioner), såsom (40):

                                 —

                                 godkendelse af udnævnelsen af alle ledere af finansielle institutioner, både i hovedkvarteret og i de lokale filialer. Der kræves CBRC's godkendelse for at kunne ansætte på alle ledelsesniveauer, fra de højeste stillinger til filialledere, og det omfatter også ledere, der er udpeget i udenlandske afdelinger, samt ledere, der er ansvarlige for støttefunktioner (f.eks. IT-ledere), og

                                 —

                                 en meget lang liste over administrative godkendelser, herunder godkendelser til oprettelse af filialer, etablering af nye forretningsområder eller salg af nye produkter, ændring af bankens vedtægter, salg af mere end 5 % af deres aktier, kapitaludvidelser, ændringer af hjemsted, ændringer i organisationsform osv.

                     (200)

                     Bankloven er juridisk bindende. Den obligatoriske karakter af femårsplanen og afgørelse nr. 40 er blevet fastslået ovenfor i afsnit 3.1. Den obligatoriske karakter af CBRC's forskrifter stammer fra dens beføjelser som banktilsynsmyndighed. Den obligatoriske karakter af andre dokumenter fremgår af de deri indeholdte bestemmelser om tilsyn og evaluering.

                     (201)

                     På dette grundlag konkluderer Kommissionen, at den kinesiske regering har skabt normative rammer, der skal følges af de ledere og tilsynsførende, som er udpeget af den kinesiske regering og er ansvarlige over for den kinesiske regering. Derfor støttede den kinesiske regering sig til de normative rammer for at udøve betydelig kontrol med ledelsen af de tre samarbejdsvillige statsejede banker, når disse ydede lån til dækindustrien.

                     (202)

                     Kommissionen søgte også at få konkrete beviser for udøvelsen af kontrol i et betydeligt omfang gennem konkrete lån. Under kontrolbesøget fastholdt de tre samarbejdsvillige statsejede banker, at de i praksis havde anvendt avancerede kreditrisikovurderingspolitikker og -modeller, når de bevilgede de omhandlede lån. Under kontrolbesøget hos den kinesiske regering oplyste repræsentanter for ABC og BOC også, at de havde reduceret deres samlede krediteksponering over for dækindustrien i de seneste to år, fordi de opdagede en række problemer vedrørende overkapacitet i sektoren.

                     (203)

                     Der blev dog ikke fremlagt konkrete eksempler i relation til virksomhederne i stikprøven. De tre samarbejdsvillige statsejede banker nægtede at fremlægge oplysninger, herunder deres specifikke kreditrisikovurderinger, vedrørende virksomhederne i stikprøven af lovgivnings- og kontraktmæssige årsager, selv om Kommissionen havde givet dem skriftligt tilsagn fra de stikprøveudtagne virksomheder om, at de gav afkald på deres ret til fortrolighed.

                     (204)

                     Da der ikke forelå konkrete beviser for vurderingerne af kreditværdighed, undersøgte Kommissionen derfor de overordnede retlige rammer, som fastsat i betragtning 188-201, i kombination med de tre samarbejdsvillige statsejede bankers adfærd i forbindelse med de lån, der blev ydet til virksomhederne i stikprøven. Denne adfærd stod i modsætning til deres officielle holdning under kontrolbesøget, da de i praksis ikke handlede ud fra grundige markedsbaserede risikovurderinger.

                     (205)

                     Kontrolbesøgene viste, at med undtagelse af visse lån i fremmed valuta blev lånene ydet til de fire grupper af eksporterende producenter i stikprøven til en rentesats tæt på referencerentesatserne fra People's Bank of China (»PBOC«), uanset virksomhedernes finansielle og kreditrisikomæssige situation. Lånene blev således ydet under markedssatsen sammenlignet med den sats, der svarer til risikoprofilen for de fire eksporterende producenter i stikprøven. Desuden havde virksomhederne i stikprøven fået revolverende lån, hvilket giver dem mulighed for øjeblikkeligt at erstatte den tilbagebetalte kapital på lån ved udløb med frisk kapital fra nye lån. For to af virksomhederne i stikprøven blev der foretaget en omstrukturering af betalingsplanerne, eller gælden blev eftergivet på grund af økonomiske vanskeligheder.

                     (206)

                     Kommissionen konstaterede også, at lån, som skulle have været indberettet af bankerne som »ikke normale lån«, ikke altid var blevet anført som sådan i det centrale nationale låneregister af de tre samarbejdsvillige statsejede banker. Forpligtelsen til at indberette sådanne »ikke normale lån« foreligger navnlig efter en omstrukturering af lånene, når debitor misligholdt sine betalinger, eller når der var blevet udstedt revolverende lån. Sådanne tilfælde blev konstateret for alle fire grupper af eksporterende producenter i stikprøven. I henhold til CBRC's retningslinjer om risikobaseret låneklassificering burde alle disse tilfælde have været medtaget i det centrale låneregister. De finansielle institutioners manglende indberetninger giver et forvrænget billede af virksomhedens lånesituation i det centrale låneregister, da registeret ikke viser virksomhedens reelle kreditværdighed. Det betyder, at selv hvis en finansiel institution ville anvende en markedsbaseret risikovurdering, ville den have været baseret på ukorrekte oplysninger.

                     (207)

                     Kommissionen konkluderede derfor, at den kinesiske regering har udøvet betydelig kontrol med ledelsen af de tre samarbejdsvillige statsejede banker med hensyn til deres udlånspolitik og risikovurdering vedrørende dækindustrien.

               c)
               Konklusion om samarbejdsvillige finansielle institutioner

                     (208)

                     Kommissionen konstaterede, at den ovenfor beskrevne retlige ramme implementeres af de tre samarbejdsvillige statsejede finansielle institutioner i forbindelse med udøvelsen af statslige funktioner med hensyn til dækindustrien, idet de handler som offentlige organer, jf. grundforordningens artikel 2, litra b), sammenholdt med grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), og i overensstemmelse med WTO's relevante retspraksis.

               3.4.1.2.   Ikke samarbejdsvillige statsejede banker

                     (209)

                     Som anført i afsnit 3.2 besvarede ingen af de andre statsejede banker, der ydede lån til virksomhederne i stikprøven, det særlige spørgeskema. I overensstemmelse med konklusionerne i betragtning 127-136 besluttede Kommissionen derfor at anvende de foreliggende faktiske oplysninger til at afgøre, om disse statsejede banker kan betragtes som offentlige organer.

                     (210)

                     I forbindelse med antisubsidieundersøgelsen af importen af visse varmvalsede flade produkter af jern og ulegeret stål eller andre former for legeret stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina (41) fastslog Kommissionen, at følgende banker, der havde ydet lån til de fire grupper af eksporterende producenter i stikprøven, i den pågældende undersøgelse, delvist eller helt ejes af staten selv eller af statsejede juridiske personer: China Development Bank, China Construction Bank, Industrial and Commercial Bank of China, Bank of Communications, China Everbright Bank, Postal Savings Bank, China Merchants Bank, Shanghai Pudong Development Bank, China Industrial Bank, Shenyang Rural Commercial Bank, Bank of Shanghai, Ningbo Bank, China CITIC Bank, China Guangfa Bank, China Bohai Bank, Huaxia Bank.

                     (211)

                     Ved at anvende offentligt tilgængelige oplysninger, som f.eks. bankens websted, årsberetninger, oplysninger i bankoversigter eller på internettet, fastslog Kommissionen også, at følgende banker, som havde ydet lån til de fire grupper af eksporterende producenter i stikprøven, var delvist eller helt ejet af staten selv eller af statsejede juridiske personer:

                                 Bankens navn

                                 Oplysninger om ejerstruktur

                                 Hankou Bank

                                 mindst 34,86 % af aktierne ejes af statsejede organer

                                 Hubei Bank

                                 mindst 42,55 % af aktierne ejes af lokale myndigheder og statsejede virksomheder

                                 Huishiang Bank

                                 hovedsagelig statsejet med aktier spredt på mange statsejede virksomheder og på enheder med tilknytning til kommunale myndigheder

                                 Dongying Bank

                                 Dongying City Bureau of Finance ejer 20,88 %, Donging State-owned Assets Operation Co., Ltd. ejer 11,14 %

                                 Bank of Tianjin

                                 mindst 40,2 % af aktierne ejes af lokale myndigheder og statsejede virksomheder

                                 Bank of Kunlun

                                 ejes af China National Petroleum Corporation (statsejet virksomhed).

                                 Shenyang Rural Commercial Bank

                                 den statsejede virksomheds andel udgør 35,52 % af aktiekapitalen

                                 China Industrial International Trust Limited

                                 dattervirksomhed af Industrial Bank, som blev anset for at være statsejet i antisubsidieundersøgelsen vedrørende varmvalsede flade produkter (42)

                                 Daye Trust Co., Ltd.

                                 dattervirksomhed af China Orient Asset Mgt Co. Ltd, (statsejet porteføljeadministrationsselskab)

                                 Sinotruk Finance Co., Ltd.

                                 ejes af Sinotruk (statsejet virksomhed)

                     (212)

                     Kommissionen fastslog endvidere i mangel af specifikke oplysninger fra de pågældende finansielle institutioner om det modsatte, at den kinesiske regerings ejerskab og kontrol var baseret på formelle indicier af samme årsager som anført ovenfor i afsnit 3.4.1.1. Navnlig formodes det på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, at ledelsen og de tilsynsførende i de ikke samarbejdsvillige statsejede banker er udpeget af den kinesiske regering og er ansvarlige over for den kinesiske regering på samme måde som i de tre samarbejdsvillige statsejede banker.

                     (213)

                     Med hensyn til udøvelsen af betydelig kontrol fandt Kommissionen, at konklusionerne vedrørende de tre samarbejdsvillige finansielle institutioner, som tegnede sig for en væsentlig del af lånene til de fire grupper af virksomheder i stikprøven i undersøgelsesperioden (fra 30 % til næsten 50 % alt efter virksomheden), kan betragtes som repræsentative også for ikke samarbejdsvillige statsejede finansielle institutioner. De normative rammer, der er analyseret i afsnit 3.4.1.1., litra b), anvendes på dem på samme måde. I mangel af oplysninger om det modsatte og ud fra de bedste foreliggende faktiske oplysninger, gælder manglen på konkrete beviser for vurderinger af kreditværdighed på samme måde som for de tre samarbejdsvillige statsejede banker, således at analysen af den konkrete anvendelse af de normative rammer i afsnit 3.4.1.1., litra b), finder anvendelse herpå på samme måde.

                     (214)

                     I øvrigt har Kommissionen konstateret, at størstedelen af de låneaftaler, som Kommissionen havde fået fra virksomhederne i stikprøven, havde lignende betingelser, og at de aftalte udlånsrentesatser var næsten identiske og delvist sammenfaldende med de rentesatser, som de tre samarbejdsvillige statsejede banker havde oplyst.

                     (215)

                     Kommissionen har derfor konkluderet, at undersøgelsesresultaterne for de tre samarbejdsvillige statsejede banker udgjorde de foreliggende faktiske oplysninger i henhold til grundforordningens artikel 28 for vurderingen af de øvrige statsejede banker som følge af disse ligheder i lånevilkår, udlånssatser og repræsentativiteten for de tre efterprøvede finansielle institutioner.

                     (216)

                     På det grundlag konkluderede Kommissionen, at de øvrige statsejede banker, som yder lån til virksomhederne i stikprøven, er offentlige organer, jf. grundforordningens artikel 3 og artikel 2, litra b).

               3.4.1.3.   Konklusion om samarbejdsvillige finansielle institutioner

                     (217)

                     I lyset af ovenstående fandt Kommissionen, at alle de statsejede kinesiske finansielle institutioner, som ydede lån til de fire grupper af samarbejdsvillige eksporterende producenter i stikprøven, er offentlige organer, jf. grundforordningens artikel 3 og artikel 2, litra b).

                     (218)

                     Endvidere bemærkes, at selv om de statsejede finansielle institutioner ikke blev anset for offentlige organer, fandt Kommissionen, at de også ville blive betragtet, som om de havde fået overdraget eller var blevet pålagt af den kinesiske regering at udøve funktioner, der normalt udføres af staten, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iv), af de samme årsager som anført i betragtning 220-223. Ledelsen ville dermed under alle omstændigheder kunne tilskrives den kinesiske regering.

               3.4.2.   Overdragelse eller pålæg i forhold til private finansielle institutioner

                     (219)

                     Kommissionen beskæftigede sig derefter med de resterende finansielle institutioner. Følgende fem finansielle institutioner blev anset for at være privatejede på grundlag af resultaterne i sagen om varmvalsede flade produkter (43) og suppleret med offentligt tilgængelige oplysninger: JPMorgan Chase Bank (China), HSBC, Ping An Bank, Bank of Qingdao, Bank of Beijing. Kommissionen analyserede, om disse finansielle institutioner af den kinesiske regering havde fået overdraget eller var blevet pålagt at yde subsidier til dæksektoren, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iv).

                     (220)

                     Ifølge WTO-appelorganet er der tale om at »overdrage«, når en regering overlader ansvaret til et privat organ, og »pålægge«, henviser til situationer, hvor regeringen udøver sin myndighed over for et privat organ (44). I begge tilfælde anvender regeringen et privat organ som stedfortræder med henblik på at udbetale det finansielle bidrag, og »i de fleste tilfælde forventer man, at det at overdrage funktioner til et privat organ eller pålægge det disse funktioner indebærer en form for trussel eller tilskyndelse« (45). Samtidig giver punkt nr. iv) ikke medlemmerne mulighed for at indføre udligningsforanstaltninger over for varer, »når regeringen blot udøver sine almindelige lovgivningsmæssige beføjelser (46)«, eller når regeringens indgriben »eventuelt kan medføre et bestemt resultat, som udelukkende er baseret på de faktiske omstændigheder og aktørernes udøvelse af deres frie valg på dette marked« (47). En overdragelse og et pålæg indebærer snarere, at »regeringen spiller en mere aktiv rolle end blot at tilskynde til noget (48)«.

                     (221)

                     Kommissionen bemærkede, at de normative rammer for dækindustrien, der er nævnt i betragtning 188-201, gælder for alle finansielle institutioner i Kina, herunder privatejede finansielle institutioner. For at illustrere dette omfatter bankloven og de forskellige bekendtgørelser fra CBRC alle kinesisk finansierede banker og banker med udenlandsk investering i CBRC's regi.

                     (222)

                     I øvrigt afsløredes det ved kontrolbesøgene, at størstedelen af de låneaftaler, som Kommissionen havde fået fra virksomhederne i stikprøven, havde lignende betingelser, og at de private finansielle institutioners udlånsrentesatser var næsten identiske og delvist sammenfaldende med de statsejede finansielle institutioners rentesatser.

                     (223)

                     Da der ikke forelå modstridende oplysninger fra de private finansielle institutioner, konkluderede Kommissionen, at for dækindustriens vedkommende er alle finansielle institutioner (herunder private finansielle institutioner), der er aktive i Kina og underlagt tilsyn af CRBC, af staten blevet overdraget eller pålagt, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iv), første led, at forfølge regeringens politik og yde lån på favorable vilkår til dækindustrien.

                     (224)

                     I overensstemmelse med dette undersøgelsesresultat konkluderede Kommissionen med hensyn til Hankook-gruppen, at de normative rammer ikke gjaldt for visse udenlandsk ejede finansielle institutioner, som havde ydet lån til Hankook-gruppen. CBRC førte faktisk ikke tilsyn med dem, da de var beliggende uden for Kina og ydede udenlandske lån i udenlandsk valuta. Derfor konkluderede Kommissionen, at der for disse finansielle institutioners vedkommende ikke var tale om overdragelse eller pålæg af staten i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iv), første led.

                     (225)

                     Efter fremlæggelsen af oplysningsdokumentet påstod både den kinesiske regering og Hankook-gruppen, at private finansielle institutioner, herunder JPMorgan Chase Bank (Kina), ikke kunne anses for at være blevet overdraget eller være blevet pålagt af den kinesiske regering, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iv), at yde lån på favorable vilkår. De gjorde gældende, at de to forskrifter, der regulerer CBRC, jf. betragtning 188 og 199, er fælles for alle bankregulerende myndigheder og afspejler de centrale principper for effektivt banktilsyn, som er anbefalet af Baselkomitéen for Banktilsyn. Desuden hævdede Hankook-gruppen, at Kommissionen burde have analyseret de faktiske omstændigheder fra sag til sag for hver finansiel institution i stedet for at henvise til de normative rammer som helhed.

                     (226)

                     Kommissionen afviste disse påstande, fordi de tilsyn og godkendelser, der blev udøvet af CBRC, går ud over de centrale principper for banktilsyn, der anbefales af Baselkomitéen for Banktilsyn. Ifølge de normative rammer for Baselkomitéen for Banktilsyn ligger det primære ansvar for overvågningen af, om kapitalniveauerne er tilstrækkelige i forhold til risici, klart hos bankens ledelse. Tilsynsmyndighedernes rolle er at gennemgå og evaluere de interne procedurer, de kontrolmekanismer og den risikostyring, som bankerne har indført. De centrale principper for et effektivt banktilsyn fra Baselkomitéen for Banktilsyn angiver klart, at »der lægges vægt på bankmyndighedernes gennemgang af kvaliteten af bankens risikostyring og kontrolmekanismer, og at de ikke fører til, at tilsynsmyndighederne fungerer som bankledelse«.

                     (227)

                     Som allerede forklaret i betragtning 199 kræves der imidlertid en godkendelse fra CBRC for at kunne ansætte ikke blot den øverste ledelse i en banks hovedkvarter, men på alle ledelsesniveauer, selv ledere, der er udpeget i udenlandske afdelinger, samt ledere, der er ansvarlige for støttefunktioner (f.eks. IT-ledere), og der kræves administrative godkendelser, selv for mindre ændringer, som f.eks. salg af mere end 5 % af aktierne i en bank eller ændring af hjemsted. Baselkomitéen for Banktilsyn fastsætter nemlig kun, at tilsynsmyndigheden har beføjelse til at revidere, afvise og indføre tilsynsmæssige betingelser for forslag om overførsel af betydeligt ejerskab eller kontrollerende interesser. Ifølge Kommissionen henhører sådanne aktiviteter snarere under bankledelsens ansvar, uden at der er behov for tilsynsmyndighedens godkendelse i henhold til de grundlæggende principper for et effektivt banktilsyn, der er udarbejdet af Baselkomitéen for Banktilsyn.

                     (228)

                     Desuden er de normative rammer, der gælder for alle banker i Kina, meget bredere end kun de to forskrifter, der gælder for CBRC, jf. betragtning 188, og hele sættet af forskrifter er juridisk bindende, jf. betragtning 200, og således giver de udtryk for mere end blot tilskyndelse. Endvidere fremgik det ikke af kontrolbesøgene hos virksomhederne i stikprøven, at der var betydelige forskelle mellem de private finansielle institutioners lånebetingelser eller udlånssatser, og lånebetingelserne eller udlånssatserne fra offentligt ejede finansielle institutioner.

                     (229)

                     Endelig bemærkede Kommissionen, at JPMorgan Chase Bank (Kina) på trods af den udtrykkelige anmodning herom besluttede sig for ikke at samarbejde i forbindelse med denne undersøgelse. Kommissionen var derfor ikke i stand til at undersøge de faktiske omstændigheder på individuel basis for så vidt angår JPMorgan Chase Bank (Kina).

                     (230)

                     Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger gentog Hankook-gruppen sine bemærkninger om overdragelse eller pålæg i forhold til JPMorgan Chase Bank (Kina), idet den navnlig påpegede, at hvis Hankook-gruppen havde vidst, at banken havde brug for at samarbejde i forbindelse med undersøgelsen, kunne de have anmodet banken herom. I den forbindelse bemærkede Kommissionen, at man på spørgeskemaet til de eksporterende producenter allerede anmodede virksomheden om at give en banktilladelse, så Kommissionen kunne gennemgå de oplysninger, som de finansielle institutioner skal fremlægge. Udvekslingerne mellem den kinesiske regering og Kommissionen om de finansielle institutioners samarbejdsvilje var tilgængelige i det åbne dossier, og det manglende samarbejde fra JPMorgan Chase Bank (Kina) blev fremlagt for virksomheden i oplysningsdokumentet. Kommissionen fandt derfor, at dette argument var ubegrundet.

               3.4.3.   Specificitet

                     (231)

                     Som det fremgår af betragtning 188-201, indeholder en række juridiske dokumenter, der specifikt er rettet mod virksomheder i dæksektoren, pålæg rettet direkte til finansielle institutioner om at yde lån på favorable vilkår til dækindustrien. På grundlag af disse dokumenter fremgår det, at de finansielle institutioner kun tilbyder præferencelån til et begrænset antal industrier/virksomheder, der følger den kinesiske regerings relevante politikker.

                     (232)

                     Kommissionen konkluderede derfor, at subsidier i form af præferencelån ikke er alment tilgængelige, men specifikke, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a). Desuden fremlagde ingen af de interesserede parter bevis for, at præferencelånene er baseret på objektive kriterier eller betingelser, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b).

               3.4.4.   Fordel ved og beregning af subsidiebeløbet

                     (233)

                     Kommissionen beregnede dernæst det udligningsberettigede subsidiebeløb. Med henblik på denne beregning vurderedes fordelen for modtagerne i undersøgelsesperioden. Ifølge grundforordningens artikel 6, litra b), er fordelen for modtagerne forskellen mellem det rentebeløb, som virksomheden betaler for statslånet, og det beløb, som virksomheden ville skulle betale for et tilsvarende lån til markedsvilkår, som den kunne opnå på markedet.

                     (234)

                     Kommissionen bemærkede i den forbindelse en række særlige forhold på det kinesiske dækmarked. Som forklaret i afsnit 3.4.1-3.4.3 afspejler lånene fra kinesiske finansielle institutioner en væsentlig statslig indgriben, og afspejler ikke rentesatser, der normalt ville gælde på et fungerende marked.

                     (235)

                     Grupperne af virksomheder i stikprøven adskiller sig med hensyn til deres generelle finansielle situation. Hver enkelt har haft fordel af forskellige lånetyper i undersøgelsesperioden med afvigelser med hensyn til løbetid, sikkerhedsstillelse, garantier og andre tilknyttede betingelser. Af disse to årsager havde den enkelte virksomhed en forskellig gennemsnitlig rente baseret på virksomhedens egne lån.

                     (236)

                     Kommissionen vurderede individuelt den finansielle situation for hver gruppe af eksporterende producenter i stikprøven for at tage højde for disse særlige forhold. I den forbindelse fulgte Kommissionen den metode til beregning af præferencelån, der blev fastlagt i antisubsidieundersøgelsen vedrørende varmvalsede flade produkter af stål med oprindelse i Kina (49), og som er forklaret i følgende betragtninger. Som følge heraf har Kommissionen beregnet fordelen ved præferencelånene for hver gruppe af eksporterende producenter i stikprøven på individuelt grundlag og tildelte den pågældende vare en sådan fordel.

               3.4.4.1.   Kreditvurderinger

                     (237)

                     I forbindelse med antisubsidieundersøgelsen vedrørende varmvalsede flade produkter af stål med oprindelse i Kina fastslog Kommissionen allerede, at de indenlandske kreditvurderinger, der var blevet tildelt kinesiske virksomheder, ikke var pålidelige på grundlag af en undersøgelse offentliggjort af Den Internationale Valutafond (IMF) (50), der viste en uoverensstemmelse mellem de internationale og de kinesiske kreditvurderinger kombineret med resultaterne af undersøgelsen vedrørende virksomhederne i stikprøven. Ifølge IMF vurderes mere end 90 % af de kinesiske obligationer fra AA til AAA af de lokale kreditvurderingsbureauer. Det er ikke sammenligneligt med andre markeder, f.eks. EU eller USA. For eksempel nyder mindre end 2 % af virksomhederne godt af sådanne »top-ratings« på det amerikanske marked. I forbindelse med de kinesiske kreditvurderingsbureauer er der således en alvorlig overrepræsentation i den øverste ende af kreditvurderingsskalaen. De har meget brede kreditvurderingsskalaer og har en tendens til at samle obligationer med betydeligt forskellige misligholdelsesrisici i én bred kreditvurderingskategori (51).

                     (238)

                     Desuden anvender udenlandske kreditvurderingsbureauer, som f.eks. Standard and Poor's og Moody's, typisk en opgradering af udstederens basiskreditvurdering baseret på et skøn over virksomhedens strategiske betydning for den kinesiske regering og styrken af en eventuel implicit garanti, når kinesiske obligationer udstedes i udlandet (52). Fitch angiver f.eks. tydeligt, hvor det er relevant, at sådanne garantier spiller en vigtig rolle, når virksomheden udsteder kreditvurderinger af kinesiske virksomheder (53).

                     (239)

                     I løbet af undersøgelsen fandt Kommissionen yderligere oplysninger som supplement til denne analyse. For det første fastslog Kommissionen, at staten kan udøve en vis indflydelse på kreditvurderingsmarkedet. Ifølge to undersøgelser, der blev offentliggjort i 2016, var der ca. 12 aktive kreditvurderingsbureauer på det kinesiske marked, hvoraf størstedelen var statsejede. I alt var 60 % af alle virksomhedsobligationer i Kina med en rating blevet vurderet af et statsejet kreditvurderingsbureau (54).

                     (240)

                     Den kinesiske regering bekræftede, at der i undersøgelsesperioden fandtes 12 kreditvurderingsbureauer på det kinesiske obligationsmarked, heraf var 10 nationale kreditvurderingsbureauer, som omfattede Global Credit Rating Co. Ltd, Shanghai Brilliance Credit Rating & Investors Service Co. Ltd, Golden Credit Rating International Co. Ltd, China Chengxin Securities Rating Co. Ltd, Pengyuan Credit Rating Co. Ltd, Shanghai Fareast Credit Rating Co., Ltd, China Bond Rating Co. Ltd, China Securities Index Co. Ltd og Shanghai Credit Information Services Co. Ltd. Der var også to kinesisk-udenlandske joint venture kreditvurderingsbureauer, nemlig China Lianhe Credit Rating Co. Ltd og China Chengxin International Credit Rating Co., Ltd.

                     (241)

                     For det andet er der ingen fri adgang til det kinesiske kreditvurderingsmarked. Det er i al væsentlighed et lukket marked, da kreditvurderingsbureauer skal godkendes af China Securities Regulatory Commission (»CSRC«) eller PBOC, inden de kan påbegynde deres aktiviteter (55). I undersøgelsesperioden var det ikke muligt for udenlandske kreditvurderingsbureauer som sådan at drive virksomhed på det kinesiske hjemmemarked, da markedet for kreditvurderinger var omfattet af kategorien »begrænset« i den kinesiske regerings Catalogue of Industries for Guiding Foreign Investment, og udenlandske kreditvurderingsbureauer havde forbud mod at udstede vurderinger af indenlandske obligationer. PBOC meddelte medio 2017, at de udenlandske kreditvurderingsbureauer på visse betingelser ville få lov til at foretage kreditvurderinger af en del af det indenlandske obligationsmarked, men dette var endnu ikke tilfældet i undersøgelsesperioden (56). I mellemtiden oprettede udenlandske bureauer ikke desto mindre joint ventures med nogle af de lokale kreditvurderingsbureauer, som udsteder kreditvurderinger af indenlandske obligationsudstedelser. Disse kreditvurderinger følger imidlertid de kinesiske kreditvurderingsskalaer og er derfor ikke helt sammenlignelige med internationale kreditvurderinger, som forklaret ovenfor.

                     (242)

                     I lyset af den situation, der er beskrevet i betragtning 237-241, konkluderede Kommissionen, at de kinesiske kreditvurderinger ikke giver et pålideligt skøn over kreditrisikoen ved det underliggende aktiv. På dette grundlag konkluderede Kommissionen, at selv om nogle virksomheder i stikprøven havde fået en god kreditvurdering af et kinesisk kreditvurderingsbureau, er sådanne vurderinger ikke pålidelige.

               3.4.4.2.   Revolverende lån

                     (243)

                     I henhold til de undersøgelsesresultater, der er beskrevet i afsnit 3.4.4 i antisubsidieundersøgelsen vedrørende varmvalsede flade produkter af stål med oprindelse i Kina (57), forstås ved revolverende lån et lån, som giver en virksomhed mulighed for at erstatte den kapital, der er tilbagebetalt på lån på udløbsdatoen, med frisk kapital fra nye lån. Revolverende lån er normalt et tegn på låntagers kortfristede likviditetsproblemer og indebærer en større risikoeksponering for de banker, der yder dem. Eksistensen af revolverende lån i en given virksomhed blev derfor anset for et tegn på, at virksomheden befandt sig i en dårligere økonomisk situation, end det som årsregnskaberne umiddelbart synes at vise, og at der er en yderligere risiko i tilknytning til kortsigtede likviditetsproblemer.

               3.4.4.3.   Hankook-gruppen

                     (244)

                     I forbindelse med denne undersøgelse består Hankook-gruppen i Kina af to eksporterende producenter, to virksomheder, som leverer materialer til den eksporterende producent, og en salgsvirksomhed. Gruppens hovedsæde ligger uden for Kina, i Korea, og der er intet holdingselskab i Kina, som udøver kontrol over alle de virksomheder, der opererer i Kina.

                     (245)

                     I undersøgelsesperioden sikrede de eksporterende producenter sig hovedsageligt de nødvendige midler fra internationale banker beliggende uden for Kina samt fra den koreanske modervirksomhed og via en koncernintern cash pool-ordning. De sikrede dog også visse kortfristede lån ved at sælge deres eksporttilgodehavender til kinesiske banker.

                     (246)

                     De to eksporterende producenter i Hankook-gruppen befinder sig i en meget forskellig finansiel situation. Den ene er en veletableret virksomhed med konstant overskud i perioden 2014-2016, den anden er blevet etableret på det seneste og har akkumuleret store tab siden etableringen, selv om den i 2017 for første gang havde overskud. Forholdet mellem gæld og aktiver er ret lavt i det ene tilfælde og meget højt i det andet. Samlet set når man sammenligner over en længere periode var den kombinerede rentabilitet for virksomhederne positiv, om end skrøbelig, i den betragtede periode, hvilket viser, at mindre ændringer i det interne eller eksterne erhvervsklima kunne føre til en tabsgivende situation for gruppen. Denne vurdering blev bekræftet under kontrolbesøget.

                     (247)

                     Kommissionen bemærkede, at Jiangsu Hankook Tire Co. Ltd (»JHT«) fik tildelt kreditvurderinger fra BBB+ til AA+ af kinesiske statsejede finansielle institutioner, hvorimod Chongqing Hankook Tire Co. Ltd (»CHT«) fik tildelt kreditvurderinger fra BBB- til A+ af samme statsejede finansielle institutioner. I lyset af de generelle fordrejninger gennem de kinesiske kreditvurderinger, der er omhandlet i betragtning 237-242, konkluderede Kommissionen, at denne kreditvurdering ikke var pålidelig.

                     (248)

                     Hvis man ser på den tabsgivende producents situation, kan der herske tvivl om virksomhedernes evne til at tilbagebetale deres gæld. Langt størstedelen af de lån, der blev ydet til virksomheden, var imidlertid koncerninterne lån fra den koreanske modervirksomhed. Virksomheden havde kun en begrænset mængde kortfristede lån fra kinesiske banker.

                     (249)

                     Kommissionen fandt, at disse kortfristede lån ydet af en kinesisk finansiel institution faktisk var revolverende lån. Efter fremlæggelsen af oplysningsdokumentet gjorde Hankook-gruppen gældende, at disse lån var flere på hinanden følgende kapitaludtræk som led i en bredere rammeaftale. Efter en yderligere analyse accepterede Kommissionen Hankooks påstande om arten af disse lån og tilpassede sine beregninger i overensstemmelse hermed ved at anvende rentesatsen på tidspunktet for kapitaludtrækket.

                     (250)

                     Som nævnt i afsnit 3.4.1 fremlagde de kinesiske finansielle udlånsinstitutioner ingen vurdering af kreditværdigheden. For at konstatere, om der var tale om en fordel, måtte Kommissionen derfor vurdere, om rentesatserne for lån til Hankook-gruppen var på markedsniveau.

                     (251)

                     Kommissionen var af den opfattelse, at gruppens samlede finansielle situation svarer til en BB-rating, hvilket er den højeste rating efter ratingen »investment grade«. »Investment grade« betyder, at obligationer udstedt af virksomheden bedømmes af kreditvurderingsbureauet som værende sandsynligvis tilstrækkelige til at kunne opfylde betalingsforpligtelser, således at bankerne har lov til at investere i dem.

                     (252)

                     Den præmie, der forventedes på obligationer udstedt af virksomheder med denne rating (BB), blev derefter anvendt på PBOC's almindelige udlånssats for at fastslå markedsprisen.

                     (253)

                     Dette tillæg blev fastsat ved at beregne det relative spread mellem indekser bestående af US-virksomhedsobligationer med AA-rating og US-virksomhedsobligationer med BB-rating på grundlag af Bloomberg-data for industrielle segmenter. Det således beregnede relative spread blev derefter lagt til referencerentesatserne som offentliggjort af PBOC på datoen for bevillingen af lånet (58) og med samme løbetid som det pågældende lån. Dette blev gjort individuelt for hvert enkelt lån til virksomheden.

                     (254)

                     Ligesom for lån i fremmed valuta i Kina gælder der en tilsvarende situation med hensyn til markedsfordrejninger og manglen på gyldige kreditvurderinger, eftersom disse lån også ydes af de samme kinesiske finansielle institutioner. Som tidligere konstateret blev virksomhedsobligationer med en BB-rating i relevante pålydender, der er udstedt i undersøgelsesperioden, derfor anvendt til at fastlægge et passende benchmark.

                     (255)

                     Efter fremlæggelsen af oplysningsdokumentet og efter den endelige fremlæggelse af oplysninger gjorde både den kinesiske regering og tre ud af de fire virksomheder, der indgik i stikprøven, indsigelse mod Kommissionens metode, hvorved der anvendes et relativt spread mellem US-virksomhedsobligationer med AA-rating og US-virksomhedsobligationer med en BB-rating til beregning af fordelen ved præferencelån. Alle disse hævdede, at Kommissionen burde have anvendt et absolut spread i stedet for et relativt spread mellem US-virksomhedsobligationerne med AA-rating og US-virksomhedsobligationerne med BB-rating. Der blev givet følgende begrundelser:

                                 —

                                 Niveauet for det relative spread varierer med basisrentesatsen i USA: jo lavere renteniveaet er, desto højere vil det deraf følgende tillæg være.

                                 —

                                 Niveauet for det deraf følgende benchmark varierer alt efter niveauet for PBOC's referencerentesats, hvorpå det anvendes. Jo højere PBOC's referencerentesats er, desto højere vil det deraf følgende benchmark være.

                                 —

                                 Ifølge historiske data fra Giti-gruppen er det absolutte spread nogenlunde stabilt over tid, hvorimod det relative spread viser store udsving.

                                 —

                                 Det forhold, at Kommissionen konstaterede en fordel for alle lån i RMB, men ikke for de fleste lån i fremmed valuta, beviser, at anvendelsen af det relative spread er forkert.

                     (256)

                     De tre første spørgsmål blev allerede behandlet i sagen om varmvalsede flade produkter (59). Som det fremgår af betragtning 175-187 i sagen om varmvalsede flade produkter, afviste Kommissionen disse argumenter af følgende årsager:

                                 —

                                 Selv om Kommissionen anerkendte, at forretningsbanker normalt anvender et tillæg udtrykt i absolutte tal, bemærkede den for det første, at denne praksis hovedsageligt synes at være baseret på praktiske overvejelser, da renten i sidste ende er et absolut tal. Det absolutte tal er dog udtryk for en risikovurdering, der bygger på en relativ vurdering. Risikoen for misligholdelse for en virksomhed med BB-rating er X % mere sandsynlig end en regerings eller en risikofri virksomheds misligholdelse. Dette er en relativ vurdering.

                                 —

                                 For det andet afspejler rentesatserne ikke blot virksomhedens risikoprofiler, men også lande- og valutaspecifikke risici. Det relative spread afspejler således ændringer i de underliggende markedsvilkår, som ikke udtrykkes, når man følger logikken i forbindelse med et absolut spread. Ofte — som i det foreliggende tilfælde — varierer de lande- og valutaspecifikke risici over tid, og udsvingene er forskellige for de forskellige lande. Som følge heraf varierer de risikofrie renter betydeligt over tid og er undertiden lavere i USA, undertiden i Kina. Disse forskelle skyldes faktorer, som f.eks. konstateret og forventet BNP-vækst, økonomiske forventninger og inflationsniveauer. Da den risikofrie rentesats varierer over tid, kan det samme nominelle absolutte spread betyde en meget anderledes vurdering af risikoen. For eksempel hvis banken vurderer den virksomhedsspecifikke risiko for misligholdelse til at være 10 % højere end den risikofrie sats (relativt skøn), kan det deraf følgende absolutte spread være på mellem 0,1 % (ved en risikofri sats på 1 %) og 1 % (ved en risikofri sats på 10 %). Fra et investorsynspunkt er det relative spread således en bedre indikator, da det afspejler omfanget af afkastspread og den måde, hvorpå det påvirkes af det grundliggende renteniveau.

                                 —

                                 For det tredje er det relative spread også landeneutralt. Hvis f.eks. den risikofrie rente i USA er lavere end den risikofrie rente i Kina, vil metoden føre til højere absolutte tillæg. På den anden siden hvis den risikofrie rente i Kina er lavere end i USA, vil metoden føre til et lavere absolut tillæg. Dette anerkendes også af Giti-gruppen i tabel 3 i dets bemærkninger, hvor virkningen af forskellige PBOC-satser simuleres. I praksis fremgår det, når man anvender de oplysninger, som Giti-gruppen har givet, på de historiske PBOC-satser, at den relative metode i nogle år rent faktisk medfører et lavere benchmark end det absolutte spread.

                                 —

                                 Vedrørende det tredje punkt har Kommissionen fortolket de faktiske omstændigheder fremlagt af Giti-gruppen på en anden måde. Giti-gruppen har selv bemærket, at det absolutte spread ikke er så stabilt som påstået, men i stedet varierer med tiden fra 1 % til 4,5 %. Desuden følger det relative spread nøje den samme tendens som det absolutte spread over de sidste 23 år, dvs. når det relative spread øges, øges også det absolutte spread og omvendt. For så vidt angår de påståede udsving i det relative spread, er omfanget af ændringerne tilsvarende — forskellen mellem de højeste og laveste tal er 530 % for det relative spread og 450 % for det absolutte spread.

                                 —

                                 Endelig hvad angår det fjerde punkt, var Kommissionen ikke enig i Giti-gruppens vurdering af, at den manglende fordel ved anvendelsen af Kommissionens beregningsmetode for lån i fremmed valuta viser, at anvendelsen af det relative spread er forkert. Markedet for indenlandske RMB-lån er nemlig stort set et lukket marked, hvor den kinesiske regering som anført ovenfor kan udøve en vis indflydelse. På den anden side er lånemarkedet i hård valuta, bl.a. som følge af valutarestriktioner i Kina, i mindre omfang genstand for den kinesiske regerings nationale politiske valg og fungerer i højere grad på markedsvilkår. Det forhold, at det benchmark, der anvendes af Kommissionen, i de fleste tilfælde ikke giver nogen fordel, er derfor ikke så overraskende. Tværtimod mener Kommissionen, at dette viser, at de kinesiske banker, når de opererer på det internationale marked, yder lån, der er i overensstemmelse med markedsbaserede betingelser for BB-ratede virksomheder, hvilket ikke er tilfældet, når de yder lån på hjemmemarkedet. Det beviser også, at Kommissionens metode giver resultater, der er i overensstemmelse med markedsvilkårene for virksomheder med BB-rating på det internationale marked.

                     (257)

                     Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger gentog den kinesiske regering sine tidligere argumenter og hævdede, at det var uhensigtsmæssigt at anvende det relative spread, da benchmarket ikke foretog de nødvendige justeringer for at afspejle forholdene på det kinesiske finansmarked og ville føre til urimelige resultater. Kommissionen var uenig i dette synspunkt, da PBOC's referencerentesats anvendes som udgangspunkt for beregningen. Desuden afspejler anvendelsen af det relative spread ændringer i de underliggende landespecifikke markedsforhold, som ikke er udtrykt, når man følger logikken i relation til et absolut spread som forklaret i betragtning 255. Desuden bemærkede Kommissionen, at den deraf følgende rente på ca. 9 % for virksomheder med BB-rating ikke er urimelig i betragtning af, at udbyttet af virksomhedsobligationer med BB-rating på det kinesiske hjemmemarked var 20 % ved udgangen af undersøgelsesperioden (60).

                     (258)

                     Af disse grund har Kommissionen således fastholdt sin holdning om, at metoden med det relative spread i større grad afspejler den risikopræmie, som en finansiel institution ville anvende på de kinesiske eksporterende producenter på et ikkefordrejet marked, navnlig i betragtning af at basisrentesatsen i Kina og basisrentesatsen i USA har udviklet sig forskelligt over tid.

                     (259)

                     Hankook-gruppen hævdede også, at Kommissionen ikke havde fratrukket de renter, der var betalt efter undersøgelsesperioden, og som skulle betales for undersøgelsesperioden. Kommissionen gennemgik sine beregninger og konstaterede, at den havde gjort dette korrekt og afviste påstanden.

                     (260)

                     Desuden hævdede Hankook-gruppen, at deres udenlandske dokumenttratter ikke kunne betragtes som finansiering. Selv hvis de skulle anses for at være finansieringsinstrumenter, anfægtede gruppen endvidere den referencerentesats, Kommissionen anvendte ved beregningen af fordelen, og som angiveligt ikke tog højde for bankernes rentesatsstruktur (baseret på den landespecifikke LIBOR-sats) i de tilsvarende valutaer.

                     (261)

                     For det første var Kommissionen ikke enig med Hankook-gruppen om, at udenlandske dokumenttratter ikke kunne betegnes som finansiering. Takket være disse finansielle instrumenter kunne Hankook-gruppen faktisk inddrive penge på forhånd og dermed reducere sin valutakursrisiko ved fakturering i andre valutaer end i RMB. Det er derfor en kortsigtet finansieringsordning til fordel for Hankook-gruppen.

                     (262)

                     For det andet kunne Kommissionen med hensyn til de anvendte referencerentesatser ikke finde tegn på lån med en BB-rating i CAD, AUD og JPY. Da disse lande har et lignende økonomisk udviklingsniveau i forhold til USA, har Kommissionen derfor anvendt de gennemsnitlige USD LIBOR-satser plus den amerikanske risikopræmie for virksomheder med en BB-rating som en indikator for disse valutaer. ICE BofAML-indekset blev anvendt på udenlandske dokumenttratter i GBP, SEK og EUR. LIBOR-renten for lån i EUR, GBP og SEK var i realiteten ofte negativ og blev derfor anset for at være uhensigtsmæssig som udgangspunkt for etableringen af et benchmark. ICE BofAML-indekset er på den anden side en kurv af højt forrentede obligationer, dvs. obligationer under »investment grade«, i EUR. Det svarer til den kreditvurdering, som Kommissionen anså for at være gældende for Hankook-gruppen. Kommissionen fastholdt således sin holdning til udenlandske dokumenttratter fra Hankook-gruppen.

                     (263)

                     Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede Hankook-gruppen, at ICE BofAML Euro High Yield-indekset var irrelevant med henblik på fastsættelsen af en referencerentesats på basis af LIBOR plus et tillæg, og at Kommissionen burde have tilpasset risikopræmien, som den havde gjort for banklån. Kommissionen var ikke enig i dette synspunkt. Som forklaret i betragtning 262 er ICE BofAML Euro High Yield-indekset en kurv af obligationer med en kreditvurdering svarende til en BB-kreditvurdering, som er den rating, der var gældende for Hankook-gruppen. Det svarer således til den rentesats, som en virksomhed med BB-rating forventes at betale for midler i EUR. For så vidt angår lån i CAD, AUD og JPY, gentog Hankook-gruppen de bemærkninger, der blev fremsat i forbindelse med oplysningsdokumentet. Den anførte, at det er Kommissionens opgave at fastsætte et benchmark så tæt på det virkelige marked som muligt. Kommissionen fandt, at dette allerede er tilfældet, da der ikke findes offentligt tilgængelige oplysninger for CAD, AUD og JPY for virksomheder med en BB-rating, som ville gøre det muligt at fastsætte et benchmark ud fra de respektive LIBOR-satser. Hertil kommer, at British Bankers' Association (i dag kaldet Intercontinental Exchange Group eller ICE) i 2013 ophørte med at fastsætte LIBOR for en række valutaer, herunder CAD og AUD. Desuden ligner markedsvilkårene på disse markeder vilkårene på det amerikanske finansmarked. Kommissionen fastholdt derfor sin holdning om, at anvendelsen af ICE BofAML Euro High Yield Index var en passende metode.

               3.4.4.4.   Giti-gruppen

                     (264)

                     I sine årsregnskaber præsenterede Giti-gruppen også sig selv som værende i en generelt rentabel finansiel situation. Forholdet mellem gæld og aktiver for gruppen er imidlertid også højt med en stigende tendens i undersøgelsesperioden.

                     (265)

                     De eksporterende producenter i Giti-gruppen befinder sig i en meget forskellig finansiel situation. Tre af dem var rentable i den betragtede periode. Andre finansielle indikatorer, som f.eks. forholdet mellem gæld og aktiver eller rentedækningsraten, indikerede desuden ikke nogen betydelige strukturelle problemer med hensyn til disse virksomheders evne til at tilbagebetale deres gæld. De to andre producenter var imidlertid konstant tabsgivende i hele den betragtede periode. De havde imidlertid ingen udestående lån fra ikke forretningsmæssigt forbundne banker og blev faktisk fuldt ud finansieret via en langsigtet udestående gæld fra modervirksomheden.

                     (266)

                     Kommissionen bemærkede, at Giti-gruppen fik tildelt en A+-rating af et kinesisk kreditvurderingsbureau. I lyset af de generelle fordrejninger gennem de kinesiske kreditvurderinger, der er omhandlet i betragtning 237-242, konkluderede Kommissionen, at denne kreditvurdering ikke var pålidelig.

                     (267)

                     Kommissionen fandt derfor, at det er hensigtsmæssigt at anvende BB-ratingen som fastsat i betragtning 251-253 for aktiviteter på koncernniveau til at beregne den samlede fordel, som blev tildelt dækproduktionen, som følge af manglen på en passende risikovurdering.

                     (268)

                     Efter fremlæggelsen af oplysningsdokumentet anfægtede Giti-gruppen BB-ratingen for virksomhederne i Giti-gruppen. Virksomheden hævdede, at Kommissionen havde anvendt en standard BB-rating for alle virksomheder i Kina i stedet for at undersøge den individuelle situation for virksomhederne i stikprøven. I den forbindelse pegede virksomheden på den omstændighed, at koncernen ikke havde revolverende lån, og at overskuddet i de forskellige virksomheder i gruppen varierede betydeligt.

                     (269)

                     Kommissionen var uenig i vurderingen af Giti-gruppen. Som anført i afsnit 3.4.4.3-3.4.4.6 har Kommissionen foretaget en individuel vurdering af hver gruppe af virksomheder i stikprøven og har undersøgt hver enkelt virksomheds individuelle situation i disse grupper. For så vidt angår Giti-gruppen var der således ikke tale om revolverende lån, og den finansielle situation for de eksporterende producenter varierede meget, med tre rentable eksporterende producenter og to eksporterende producenter med store langvarige tab. Kommissionen kunne således have givet hver enkelt af disse eksporterende producenter forskellige kreditvurderinger. I betragtning af de indbyrdes forbindelser mellem virksomhederne og navnlig det forhold, at de tabsgivende producenters gældsbyrde rent faktisk blev overført til og støttet af gruppens fortjenstorienterede enheder via koncerninterne transaktioner, besluttede Kommissionen imidlertid at tildele gruppen en samlet kreditvurdering. Denne påstand blev derfor afvist.

                     (270)

                     Giti-gruppen bemærkede også nogle mindre regnefejl, som blev godkendt af Kommissionen og korrigeret i overensstemmelse hermed.

               3.4.4.5.   China National Tire-gruppen

                     (271)

                     De fire eksporterende producenter i China National Tire-gruppen har forskellige finansielle situationer. To af dem havde en konstant fortjeneste i perioden 2014-2016 og havde ret sunde finansielle indikatorer. En af disse to producenter begyndte dog at lide tab i første halvdel af 2017, og der blev konstateret et revolverende lån hos denne producent, hvilket tyder på, at virksomheden kan befinde sig i en mere sårbar finansiel situation end det, som årsregnskabet umiddelbart viser.

                     (272)

                     For den tredje og fjerde producents vedkommende viste såvel årsregnskabet som det materiale, der blev fundet under kontrolbesøget dog, at disse virksomheder fortsat modtog lån til attraktive rentesatser til trods for flere på hinanden følgende år med tab, høj gæld i forhold til aktiverne, lav rentedækning, forværrede finansielle indikatorer, uudnyttet produktion, spørgsmål i relation til den fortsatte drift rejst af revisorerne og usikre fremtidsudsigter. Desuden var de afhængige af revolverende lån, og en af dem var ikke i stand til at tilbagebetale noget af sin gæld. Virksomhederne ophørte faktisk med at modtage lån udefra i undersøgelsesperioden. De modtog dog fortsat finansiel støtte i form af lån, der blev optaget af modervirksomheden på deres vegne. Vilkårene i forbindelse med disse låneaftaler henviste til den nødlidende dattervirksomhed som begrundelse for lånet. De pågældende eksporterende producenter måtte desuden tilbagebetale disse lån fuldt ud til modervirksomheden i henhold til en koncernintern aftale.

                     (273)

                     Den mellemliggende modervirksomhed, CNRC, var rentabel i perioden 2015-2016 og i undersøgelsesperioden, selv om rentabiliteten var svag, og virksomheden var stærkt gearet. Kommissionen fastslog endvidere, at over halvdelen af de lån, som blev ydet af CNRC, var revolverende lån. Et lignende billede fremkommer af analysen af den endelige modervirksomhed, ChemChina-gruppen, hvor den lave rentabilitet optrådte sammen med høj gearing og en vis afhængighed af revolverende lån. Desuden fandt Kommissionen, at obligationerne blev anvendt til at tilbagebetale udestående lån for ChemChina-gruppen.

                     (274)

                     CNRC eller dens dattervirksomheder har ikke fået tildelt kreditvurderinger. Imidlertid blev ChemChina-gruppen gentagne gange tildelt en AAA-kreditvurdering af et kinesisk kreditvurderingsbureau. I lyset af de generelle fordrejninger gennem de kinesiske kreditvurderinger, der er nævnt i betragtning 237-242 ovenfor, samt de beviser, der fremkom under kontrolbesøget, så Kommissionen derfor bort fra den kinesiske rating af ChemChina-gruppen.

                     (275)

                     På baggrund af ovenstående generelle situation fandt Kommissionen det nødvendigt at finde et passende benchmark for de forskellige virksomheder i gruppen. For at tage højde for bankernes øgede risikoeksponering, der blev fremhævet ved revolverende lån i nogle af gruppens virksomheder, rykkede Kommissionen et trin ned på risikovurderingsskalaen og tilpassede beregningen af det relative spread for sådanne lån ved at foretage en sammenligning mellem US-virksomhedsobligationer med AA-rating og US-virksomhedsobligationer med B-rating (i stedet for BB) med samme løbetid. Ifølge Standard & Poor's definitioner af kreditvurdering er en låntager med »B«-rating mere sårbar end låntagere med »BB«, men låntageren har stadig kapacitet til at opfylde sine finansielle forpligtelser. Negative forretningsmæssige, finansielle eller økonomiske vilkår kan dog svække låntagers kapacitet eller vilje til at opfylde sine finansielle forpligtelser. Dette benchmark anses derfor for at være hensigtsmæssigt til at afspejle den yderligere risiko, der er forbundet med anvendelsen af revolverende lån.

                     (276)

                     Kommissionen anvendte således dette tal som det relevante benchmark for alle lån med en løbetid på 2 år eller derunder ydet til de virksomheder, der gjorde brug af revolverende lån. Revolverende lån indgås faktisk normalt for kortere perioder. Det er meget usandsynligt, at der vil blive fundet revolverende lån med en løbetid på mere end to år, og oplysninger om de lån, der blev kontrolleret i virksomhederne i stikprøven, støttede denne konklusion.

                     (277)

                     For de resterende lån med en løbetid på 2 år og derover og for virksomheder, der ikke havde revolverende lån, gik Kommissionen tilbage til det generelle benchmark, der gav den højeste grad af obligationer uden for investeringsklassen (»non-investment grade«), jf. betragtning 251.

                     (278)

                     Endelig konkluderede Kommissionen, at to af de virksomheder, der var involveret i produktionen af dæk, befandt sig i en dårlig finansiel situation i 2015-2016 og i undersøgelsesperioden. De ville ikke have haft adgang til yderligere lån i undersøgelsesperioden uden statsstøtte. Derfor gik den fordel, som disse virksomheder havde fået, ud over et almindeligt tillæg til en rentesats. Fordelen i undersøgelsesperioden skyldtes snarere tildelingen af de lån, som ikke ville være blevet ydet uden statsstøtte på grundlag af virksomhedens samlede finansielle situation. I den forbindelse bemærkede Kommissionen, at China National Tire-gruppen er en stor statsejet virksomhed, som er en del af ChemChina-gruppen, og at ChemChina-gruppen var blevet øremærket som en nøglevirksomhed i den 13. petrokemiske femårsplan.

                     (279)

                     Derfor besluttede Kommissionen i overensstemmelse med afsnit E(b)(V) i retningslinjerne fra 1998 (61) at behandle de udestående beløb i forbindelse med disse lån i undersøgelsesperioden som et tilskud, der er ydet som led i regeringens politik. Da disse virksomheder ikke længere fik nye lån udefra i undersøgelsesperioden på grund af deres dårlige finansielle situation, som allerede eksisterede i perioden 2015-2016, behandlede Kommissionen de lån, der var udestående i undersøgelsesperioden, men som blev ydet i 2015 og i første halvår af 2016, som tilskud, behørigt justeret jf. betragtning 280. Desuden behandlede Kommissionen de koncerninterne lån, som modervirksomheden havde optaget på vegne af sin dattervirksomhed i undersøgelsesperioden, som tilskud, da de tydeligvis var bestemt til og skulle betales af dattervirksomheden.

                     (280)

                     Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede China National Tire-gruppen, at de koncerninterne lån, som modervirksomheden havde optaget på vegne af dattervirksomheden, ikke skulle behandles som tilskud, da låneaftalerne blev indgået mellem modervirksomheden og bankerne. Derfor kunne disse lån ikke behandles som lån til dattervirksomhederne med henblik på beregning af fordelen ved subsidiet. Kommissionen var uenig i denne vurdering, eftersom de låneaftaler, der var indgået med bankerne, klart fastsatte, at formålet med lånene var at yde finansiering til de nødlidende dattervirksomheder. Desuden blev der indgået særaftaler mellem modervirksomheden og dattervirksomhederne, hvori der var klare henvisninger til de præcise låneaftaler med bankerne og bestemmelser om, at dattervirksomhederne skulle tilbagebetale lånene med deres egne midler.

                     (281)

                     China National Tire-gruppen hævdede også generelt, at de lån, der var blevet ydet til de to eksporterende producenter, ikke svarede til tilskud, da disse lån ikke blev eftergivet eller misligholdt. I den henseende præciserede Kommissionen, at den ikke havde anset de lån, der blev ydet til virksomhederne i stikprøven, for at være tilskud som sådan. Kommissionen erkendte, at lånene til virksomhederne havde tilknyttede betalingsforpligtelser. Ved beregningen af fordelen af en sådan transaktion foretog Kommissionen ikke en sammenligning af rentesatserne, men anvendte i stedet for den udestående hovedstol som udgangspunkt. Kommissionen bemærkede yderligere, at den ikke tog hele lånebeløbet i betragtning ved beregningen af fordelen som forklaret i efterfølgende betragtning.

                     (282)

                     Den opnåede fordel blev fastslået på grundlag af den udestående hovedstol med fradrag af de betalte renter i undersøgelsesperioden. Lånets hovedstol blev justeret i værdi ved afskrivning i henhold til det underliggende formål med lånet. Hvis formålet med lånet var mærket som likviditet/driftskapital, blev det fulde beløb anvendt. Hvis lånet klart var forbundet med en langsigtet investering, ville lånets hovedstol blive afskrevet over lånets løbetid, og kun det beløb, der var fordelt på undersøgelsesperioden, blev taget i betragtning. Endelig blev fordelens størrelse yderligere justeret for kun at afspejle det antal dage i undersøgelsesperioden, i hvilket lånet løb.

                     (283)

                     Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger fremhævede China National Tire-gruppen, at fordelen i forbindelse med de koncerninterne lån fra ChemChina Finance var blevet talt med to gange, eftersom de blev taget i betragtning for de enkelte lånmodtagere inden for gruppen, selv om Kommissionen allerede havde beregnet fordelen ved subsidiet i forbindelse med de interbanklån, som ChemChina Finance havde fået af bankerne. Kommissionen accepterede denne påstand og tilpassede beregningen af fordelen ved præferencelån i overensstemmelse hermed.

               3.4.4.6.   Xingyuan-gruppen

                     (284)

                     I sine årsregnskaber præsenterede Xingyuan-gruppen sig selv som værende i en generelt vanskelig finansiel situation. Den vigtigste virksomhed i gruppen, som også er den største eksporterende producent, var tabsgivende i hele perioden 2014-2016. Ved udgangen af 2016 havde virksomheden en negativ egenkapital, fordi forholdet mellem gæld og aktiver oversteg 100 %, og virksomhedens akkumulerede tab var højere end den indbetalte kapital.

                     (285)

                     Under kontrolbesøget fandt Kommissionen også flere revolverende lån blandt de lån, der indgik i stikprøven, og bemærkede, at virksomheden havde vanskeligt ved at tilbagebetale renter og afdrag på lån. Flere lån var blevet tilbagebetalt for sent, og nogle lån, som udløb i undersøgelsesperioden, var stadig ikke blevet tilbagebetalt efter flere måneder.

                     (286)

                     Desuden viste PBOC's kreditrapport for virksomheden, at den havde betydelige ikkebalanceførte forpligtelser, da den havde stillet garantier for lån til uafhængige tredjeparter på dækmarkedet i regionen. Desuden blev 31 % af dens udestående lån klassificeret i kategorien »berørt« i virksomhedens kreditrapport.

                     (287)

                     Endelig fandt Kommissionen, at virksomheden havde vanskeligt ved at betale sin hovedleverandør af materialer, og at den havde et stort udestående beløb, der kunne betegnes som »lån« hos denne leverandør.

                     (288)

                     Den forretningsmæssigt forbundne eksporterende forhandler var på den anden side begrænset rentabel i den betragtede periode. Selv om den ikke befandt sig i en tabsgivende situation, var rentabilitetsniveauet generelt svagt, hvilket udsætter virksomheden for risiko i forbindelse med negative ændringer i erhvervsmæssige, finansielle eller økonomiske vilkår. Virksomheden havde en stor gæld i forhold til deres aktiver, men havde ingen revolverende lån.

                     (289)

                     Trods disse omstændigheder tildelte et kinesisk kreditvurderingsbureau Xingyuan-gruppen en indenlandsk rating på AA i undersøgelsesperioden. I lyset af de generelle fordrejninger gennem de kinesiske kreditvurderinger, der er nævnt i betragtning 237-242, samt de beviser, der fremkom under kontrolbesøget, så Kommissionen derfor bort fra den kinesiske rating af Xingyuan-gruppen.

                     (290)

                     På baggrund af ovenstående generelle situation fandt Kommissionen det nødvendigt at finde et passende benchmark for de forskellige virksomheder i gruppen.

                     (291)

                     Kommissionen konkluderede, at situationen for den eksporterende producent var således, at denne virksomhed ikke ville have haft adgang til yderligere lån i undersøgelsesperioden uden statsstøtte. Derfor gik den fordel, som disse virksomheder havde fået, ud over et almindeligt tillæg til rentesatsen. Fordelen i undersøgelsesperioden skyldtes snarere tildelingen af de lån, som ikke ville være blevet ydet uden statsstøtte på grundlag af virksomhedens samlede finansielle situation. Hertil bemærkede Kommissionen, at Xingyuan-gruppen blev udpeget som en af de syv største regionale dækproducerende virksomheder i planen om gennemførelse af omstrukturering og opgradering af dækindustrien i Shandong-provinsen.

                     (292)

                     Derfor besluttede Kommissionen i overensstemmelse med afsnit E(b)(V) i retningslinjerne fra 1998 at behandle de udestående beløb i forbindelse med disse lån i undersøgelsesperioden som et tilskud, der er ydet som led i regeringens politik. På grundlag af de foreliggende oplysninger udlignede Kommissionen kun lån ydet i undersøgelsesperioden.

                     (293)

                     For så vidt angår de lån, som den eksporterende producent havde fået før undersøgelsesperioden, og da der fandtes revolverende lån for denne virksomhed, gik Kommissionen tilbage til det benchmark, der er fastsat i betragtning 275 for alle lån med en løbetid på 2 år eller derunder. For de resterende lån med en løbetid på 2 år og derover gik Kommissionen tilbage til det generelle benchmark, som gav den højeste grad af obligationer uden for investeringsklassen (»non-investment grade«), jf. betragtning 251.

                     (294)

                     For de andre virksomheder i Xingyuan-gruppen konkluderede Kommissionen ud fra de foreliggende oplysninger, at Kommissionen kunne anvende det generelle benchmark, som gav den højeste grad af obligationer uden for investeringsklassen (»non-investment grade«), jf. betragtning 251.

               3.4.4.7.   Kreditlinjer

                     (295)

                     Undersøgelsen viste, at de kinesiske finansielle institutioner også ydede kreditlinjer i forbindelse med ydelsen af individuelle lån til hver af virksomhederne i stikprøven. Der var tale om rammeaftaler, i henhold til hvilke banken ville give virksomhederne i stikprøven mulighed for at trække penge ud op til et vist maksimumsbeløb i form af forskellige gældsinstrumenter (lån, dokumenttratter, handelsfinansiering osv.). Under normale markedsforhold vil sådanne kreditlinjer normalt være omfattet af et »aftalegebyr« eller et »forpligtelsesgebyr« som kompensation for bankens omkostninger og risici samt fornyelsesgebyrer, der opkræves på et tidligt tidspunkt for at forlænge gyldigheden af kreditlinjerne. Kommissionen fandt imidlertid, at alle virksomheder i stikprøven havde fordel af gebyrfrie kreditlinjer.

                     (296)

                     I henhold til grundforordningens artikel 6, litra d), nr. ii), anses fordelen for modtagerne således for at være forskellen mellem det beløb, virksomheden betaler for kreditlinjen, der er indrømmet af kinesiske finansielle institutioner, og det beløb, den pågældende virksomhed ville skulle betale for en tilsvarende kreditlinje på markedsvilkår.

                     (297)

                     En af de stikprøveudtagne eksporterende producenter i Hankook-gruppen fik en kreditlinje af to banker, hvis hovedkontor er etableret i en anden finansiel jurisdiktion end Kina, og som var underlagt forpligtelses- og administrationsgebyrer, hvilket er sædvanlig praksis på de globale finansmarkeder. Da disse kreditlinjer, der specifikt var bevilget virksomheder, som driver virksomhed på dækmarkedet, ikke var underlagt fornyelsesgebyrer, besluttede Kommissionen ikke at opkræve sådanne gebyrer i den foreliggende sag. De pågældende kreditlinjer blev derfor anset for at være en rimelig reference for et benchmark. Følgelig blev gennemsnittet af gebyrerne for disse kreditlinjer anvendt som benchmark i overensstemmelse med grundforordningens artikel 6, litra d), nr. ii).

                     (298)

                     Størrelsen af de gebyrer, der blev brugt som benchmark, anvendtes pro rata i forhold til beløbet for en enkelt kreditlinje for at nå frem til subsidiebeløbet (minus eventuelle faktisk betalte gebyrer). I tilfælde, hvor kreditlinjen løb over mere end et år, blev det samlede subsidiebeløb fordelt over kreditlinjens varighed og et passende beløb blev tildelt undersøgelsesperioden.

                     (299)

                     Efter fremlæggelsen af oplysningsdokumentet og ved den endelige fremlæggelse af oplysninger påstod Hankook-gruppen, at der ikke blev opkrævet forudgående gebyrer, fordi de kinesiske banker tog hensyn til de samlede indtægter fra andre varer og tjenesteydelser i beslutningen om at åbne en kreditlinje for en virksomhed.

                     (300)

                     Kommissionen var enig i, at enhver kunde, der åbnede en kreditlinje i en bank, forventes at købe andre varer og tjenesteydelser fra den pågældende bank. Det er imidlertid almindelig praksis, at kunderne betaler et gebyr til at begynde med, hvilket fremgik af det gebyr, som to udenlandske banker opkrævede for deres kreditlinjeåbninger for Hankook-gruppen. Bankerne skal faktisk stille midler til rådighed, således at de er tilgængelige på et hvilket som helst tidspunkt, så længe kreditlinjen er åben. Hankook-gruppen undlod at fremlægge dokumentation for de påståede årsager til, at der var givet afkald på de forudgående gebyrer. Hertil kommer, at låntagere i nogle tilfælde også kan blive pålagt at beholde et minimumsbeløb som indskud i banken. Hankook-gruppens krav afvises derfor.

                     (301)

                     Efter fremlæggelsen af oplysningsdokumentet bemærkede Giti-gruppen, at Kommissionen anvendte et forkert antal udestående dage for en række kreditlinjer, og at den ikke havde trukket nogle af de gebyrer, som virksomheden havde betalt, fra den beregnede fordel. Kommissionen accepterede delvis disse bemærkninger og reviderede beregningen af fordelen i overensstemmelse hermed.

               3.4.5.   Konklusion vedrørende præferencelån

                     (302)

                     Undersøgelsen viste, at alle grupperne af eksporterende producenter i stikprøven havde fordel af præferencelånene i undersøgelsesperioden. Da der er tale om et finansielt bidrag, en fordel for de eksporterende producenter og specificitet, bør disse lån og kreditlinjer betragtes som et udligningsberettiget subsidie.

                     (303)

                     Det subsidiebeløb, der blev fastsat for præferencelån i undersøgelsesperioden for grupperne af virksomheder i stikprøven, er på:

                                 Præferencelån

                                 Virksomhed/gruppe

                                 Det samlede subsidiebeløb

                                 China National Tire-gruppen

                                 8,28 %

                                 Giti-gruppen

                                 1,53 %

                                 Hankook-gruppen

                                 0,34 %

                                 Xingyuan-gruppen

                                 48,37 %

               3.5.   Præferentiel finansiering og forsikring: obligationer

                     (304)

                     To af virksomhederne i stikprøven havde haft fordel af præferentiel finansiering i form af obligationer.

               a)
               Statsejede finansielle institutioner optrådte som offentlige organer.

                     (305)

                     I Kina er aktørerne på obligationsmarkedet i al væsentlighed de samme enheder som dem, der er aktive på lånemarkedet. Virksomheder, der ønsker at udstede obligationer, skal anmode om, at en finansiel institution fungerer som tegningsgarant. Tegningsgaranterne udsteder obligationer og foreslår de rentesatser, hvortil obligationen vil blive tilbudt investorerne. Disse tegningsgaranter er de samme statsejede banker, som også tilbyder de præferencelån, der er omhandlet i afsnit 3.4. Desuden er investorer, der køber obligationerne, også hovedsageligt kinesiske (statsejede) banker, da mere end 95 % af den samlede handel med obligationer sker på interbankmarkedet (62).

                     (306)

                     Som beskrevet i afsnit 3.4.1 er disse finansielle institutioner kendetegnet ved en stærk statslig tilstedeværelse, og den kinesiske regering har mulighed for at udøve en betydelig indflydelse på dem.

                     (307)

                     Den generelle retlige ramme, som disse finansielle institutioner opererer i, og som allerede er beskrevet i afsnit 3.4, finder også anvendelse på obligationer. Desuden gælder følgende forskrifter specifikt for obligationer:

                     (308)

                     Folkerepublikken Kinas lovgivning om værdipapirer revideret og vedtaget den 27. oktober 2005 på det 18. møde i Den 10. Nationale Folkekongres' stående udvalg for Folkerepublikken Kina trådte i kraft den 1. januar 2006 (den nuværende udgave blev offentliggjort den 31. august 2014) (»værdipapirloven«)

                     (309)

                     Administrative Measures for the Issuance and Trading of Corporate Bonds, Order of the China Securities Regulatory Commission No.113 af 15. Januar 2015.

                     (310)

                     Measures of the Administration of Debt Financing Instruments of Non-financial Enterprises on the Inter-bank Bond Market Issued by the People's Bank of China, Order of the People's Bank of China [2008], No. 12 af 9. april 2008.

                     (311)

                     Forskrifter om forvaltning af virksomhedsobligationer, udstedt af Statsrådet den 18. januar 2011.

                     (312)

                     I overensstemmelse med forskrifterne kan obligationer ikke udstedes eller handles frit i Kina. Udstedelsen af hver enkelt obligation skal godkendes af forskellige statslige myndigheder såsom PBOC, NDRC eller CSRC, afhængigt af hvilken type obligation og udsteder der er tale om. I henhold til forskrifterne om forvaltning af virksomhedsobligationer er der desuden årlige kvoter for udstedelsen af virksomhedsobligationer.

                     (313)

                     I henhold til artikel 16 i værdipapirloven skal den offentlige udstedelse af obligationer desuden opfylde følgende krav: »investeringen af indsamlede midler skal være i overensstemmelse med statens industripolitikker […]«, og »de indsamlede midler […] skal anvendes til det verificerede formål«. Artikel 12 i lovgivningen om forvaltningen af virksomhedsobligationer gentager, at formålet med de indsamlede midler skal være i overensstemmelse med statens industripolitik.

                     (314)

                     I henhold til de administrative foranstaltninger vedrørende udstedelse og handel med virksomhedsobligationer kan kun visse obligationer, der er underlagt strenge kvalitetskriterier, f.eks. dem med en kreditvurdering på AAA, tilbydes til offentlig udstedelse. De fleste obligationer vil derfor blive udstedt til såkaldt kvalificerede investorer, som er godkendt af CSRC, og som i bund og grund er kinesiske institutionelle investorer.

                     (315)

                     Endelig fastsættes rentesatserne for virksomhedsobligationer ikke frit, da artikel 18 i forskrifterne om forvaltning af virksomhedsobligationer bestemmer, at »renten for alle virksomhedsobligationer må ikke være højere end 40 % af den til hver tid gældende rente, som bankerne har betalt enkeltpersoner for tidsbegrænset opsparingsindskud med samme løbetid«.

                     (316)

                     Kommissionen søgte også at få konkrete beviser for udøvelsen af betydelig kontrol gennem konkrete obligationsudstedelser. Den undersøgte derfor den generelle retlige ramme, jf. betragtning 307-315, kombineret med de konkrete undersøgelsesresultater.

                     (317)

                     Kontrolbesøgene viste, at der blev udstedt obligationer af to grupper af eksporterende producenter i stikprøven til en rentesats tæt på referencerentesatserne fra People's Bank of China (»PBOC«), uanset virksomhedernes finansielle og kreditrisikomæssige situation.

                     (318)

                     I praksis påvirkes rentesatserne på obligationer af kreditvurderingen på samme måde som for lån. Som beskrevet i betragtning 237-242 er det lokale kreditvurderingsmarked imidlertid fordrejet, og kreditvurderingerne er upålidelige. Dette illustreredes af, at obligationsprospekter og kreditvurderingsrapporter for de obligationer, der var udstedt af virksomhederne i stikprøven, ikke svarede til den faktiske situation i virksomhederne.

                     (319)

                     I ét eksempel var den finansielle analyse af obligationsudstedelsen baseret på en meget høj omsætning og en fortjeneste på 12 %, selv om virksomhedens årsregnskaber viste, at den rent faktisk var tabsgivende.

                     (320)

                     I et andet tilfælde advarede det detaljerede obligationsprospekt om, at virksomhedens gældsniveau var steget, og at »gældsbyrden for udstederen er stor, og dens forhold mellem aktiver og forpligtelser er højere end industrigennemsnittet... Generelt set er udstederens kortfristede solvens forholdsvis lav, og således er der et vist solvenspres på kort sigt.... Virksomheden baserer sig primært på ikke-driftsmæssige indtægter som sin fortjeneste. Dette udgør en stor usikkerhed for virksomhedens rentabilitet.« Rapporten afslutter ikke desto mindre med at tildele en AAA-kreditvurdering for obligationsudstedelsen.

                     (321)

                     Endelig bemærkede Kommissionen, at rentesatserne for obligationer i gennemsnit bør være højere end rentesatserne for lån på normale markedsvilkår, fordi de betragtes som efterstillet gæld. For virksomhederne i stikprøven var rentesatserne for lån dog lig med eller højere end rentesatserne for obligationer.

                     (322)

                     I lyset af ovenstående fandt Kommissionen, at alle de statsejede kinesiske finansielle institutioner, som tilrettelagde obligationsudstedelse for virksomhederne i stikprøven, er offentlige organer, jf. grundforordningens artikel 3 og artikel 2, litra b). Desuden fik de to eksporterende producenter i stikprøven en fordel, da obligationerne blev udstedt til renter under den markedsrente, der svarede til deres faktiske risikoprofil.

               b)
               Specificitet

                     (323)

                     Kommissionen var af den opfattelse, at den præferentielle finansiering gennem obligationer er specifik, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), da obligationerne ikke kan udstedes uden godkendelse fra statslige myndigheder, og Kinas værdipapirlovgivning fastsætter, at udstedelsen af obligationer skal være i overensstemmelse med statens industripolitikker. Ifølge disse politikker er højtydende radialdæk (herunder slangeløse lastbildæk) anført som en tilskyndet varekategori.

               c)
               Beregningsmetode

                     (324)

                     Da obligationer kort sagt bare er en anden form for gældsinstrument, som svarer til lån, og da beregningsmetoden for lån allerede er baseret på en kurv af obligationer, besluttede Kommissionen at følge beregningsmetoden for lån som beskrevet i afsnit 3.4.4. Det betyder, at det relative spread mellem US-virksomhedsobligationer med AA-rating og US-virksomhedsobligationer med BB-rating med samme løbetid anvendes på de referencerentesatser, der er offentliggjort af PBOC, for at fastsætte en markedsbaseret obligationsrente, som derefter sammenlignes med den af virksomheden faktisk betalte rentesats, med henblik på at kunne beregne fordelen.

                     (325)

                     Det subsidiebeløb, der blev fastsat for præferenceobligationer i undersøgelsesperioden for de stikprøveudtagne grupper af virksomheder, er på:

                                 Præferentiel finansiering: obligationer

                                 Virksomhed/gruppe

                                 Det samlede subsidiebeløb

                                 China National Tire-gruppen

                                 0,72 %

                                 Xingyuan-gruppen

                                 0,12 %

               3.6.   Præferentiel finansiering og forsikring: kreditter til købere af eksport

                     (326)

                     Ifølge klageren ydede de statsejede banker i Kina kreditter til købere af eksport eller lån på lempelige vilkår til udenlandske virksomheder, som f.eks. importører, for at fremme eksporten af kinesiske varer, teknologi og tjenesteydelser, som f.eks. dæk.

                     (327)

                     Kommissionen fandt i forbindelse med undersøgelsen, at ingen af importørerne, uanset om de var forretningsmæssigt forbundet, havde udestående lån fra kinesiske finansielle institutioner i deres regnskaber. Kommissionen konkluderede derfor, at denne ordning ikke fandt anvendelse på virksomhederne i stikprøven i undersøgelsesperioden.

               3.7.   Præferentiel finansiering og forsikring: støtte til udenlandske investeringer

                     (328)

                     Ved udgangen af 2015 erhvervede CNRC en kapitalandel i Pirelli-gruppen på 65 %. Gruppen var på daværende tidspunkt vurderet til 7,1 mia. EUR. Denne overtagelse blev ledsaget af flere støtteforanstaltninger fra den kinesiske regering.

                     (329)

                     Efter fremlæggelsen af oplysningsdokumentet og den endelige fremlæggelse af oplysninger påstod den kinesiske regering, Pirelli og CNRC, at Kommissionen ikke kunne undersøge denne ordning, da den ikke var omfattet af klagen eller af indledningsmeddelelsen. Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger gentog den kinesiske regering denne påstand og gjorde gældende, at Kommissionen ikke gav mulighed for konsultationer forud for indledningen i overensstemmelse med grundforordningens artikel 10, stk. 7, og dermed forhindrede Kina i at foreslå en fælles holdning. Den kinesiske regering påstod desuden, at nye ordninger kun kan udlignes, hvis der fandtes et retsgrundlag i EU-retten. Et sådant retsgrundlag blev imidlertid først indført ved ikrafttrædelsen af grundforordningens nye artikel 10, stk. 7, andet afsnit, i december 2017 (63), som ikke fandt anvendelse på denne procedure. CNRC havde den opfattelse, at hvert program skulle være individuelt nævnt i indledningsmeddelelsen. Da Kommissionen kun havde henvist til »tilskud« eller »lån« og ikke til »egenkapitalinvestering«, var SRF-investeringen ikke omfattet af proceduren.

                     (330)

                     Kommissionen var uenig. Indledningsmeddelelsen henviste til »1) direkte overførsel af midler og mulig direkte overførsel af midler eller forpligtelser«. Både i antisubsidiegrundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), og i artikel 1.1 (a)(1)(i) i WTO-aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger forklares udtrykket »direkte overførsel af midler« med eksempler i parentes. Der nævnes »f.eks. tilskud, lån, indskud af egenkapital«. Som egenkapitalinvestering var SRF-investeringen således omfattet af indledningsmeddelelsen under overskriften »direkte overførsel af midler«. Som forklaret i betragtning 334-340 blev SRF-investeringen desuden ikke anset for at være et særskilt og selvstændigt program i forbindelse med denne undersøgelse. I stedet udgjorde SRF-investeringen et yderligere indgreb i en pakke med fem finansielle indgreb fra den kinesiske regering i forbindelse med overtagelsen af Pirelli. Sammen med en anden egenkapitalinvestering fra CINDA var de øvrige dele af pakken et tilskud, et lån, og en rentetilbagebetaling, som CNRC får for at have været genstand for undersøgelse. Ved at analysere SRF-investeringen havde Kommissionen således ikke inddraget en særskilt ordning i undersøgelsen, men snarere undersøgt alle relevante dele af én kompleks finansiel foranstaltning som led i en ordning til fremme af udenrigshandelen i denne sammenhæng.

                     (331)

                     Selv om der havde været tvivl om omfanget af de tilskud, der var omfattet af proceduren, havde Kommissionen desuden i fuld åbenhed fjernet denne tvivl under undersøgelsen. Spørgsmålet om den markedsbaserede karakter af investeringerne, som blev foretaget af Silk Road Fund (»SRF«), blev rejst efter fælles aftale under kontrolbesøget hos den kinesiske regering, hvor den kinesiske regering også fremlagde nyttige oplysninger om karakteren af SRF. På det grundlag var Kommissionen også overrasket over CNRC's påstand, der blev fremsat efter den endelige fremlæggelse af oplysninger, om at den kinesiske regering kun havde afgivet et mundtligt svar under Kommissionens kontrolbesøg, og at Kommissionen ikke havde anmodet om yderligere oplysninger om den markedsbaserede karakter af SRF. Tværtimod havde Kommissionen i den forbindelse sendt et brev i henhold til artikel 28 til den kinesiske regering og havde modtaget dokumentation fra den kinesiske regering om SRF-investeringen, hvilket igen understreger, at dette aspekt af den kinesiske regerings finansiering var en reel del af proceduren.

                     (332)

                     Påstanden om, at SRF-investeringen lå uden for undersøgelsens omfang, blev derfor afvist.

               a)
               Retsgrundlag

                     (333)

                     Den 13. femårsplan for udvikling af udenrigshandlen, udstedt af Handelsministeriet (»MOFCOM«) den 26. december 2016.

                                 —

                                 Den 13. petrokemiske femårsplan.

                                 —

                                 Statsrådets vejledende udtalelser om Promotion of International Production Capacity og om Equipment Manufacturing Cooperation, udstedt i 2015 (»vejledende udtalelser«).

                                 —

                                 Notice on Appropriating Subsidized Funds of Key Projects of 2015 Special Funds for the Development of Foreign Trade and Economy, C.H. [2015] No. 653 and ChemChina File [2016] No. 144

                                 —

                                 Finansministeriets bekendtgørelse om Release of Central State-Owned Capital Operating Budget in 2016, CZ [2016], No. 18.

               b)
               Resultaterne af undersøgelsen

                     (334)

                     Kommissionen konstaterede, at den kinesiske regering havde grebet ind på flere måder for at gøre det lettere for CNRC at overtage andelen på 65 % i Pirelli-gruppen.

                     (335)

                     For det første modtog CNRC et tilskud på 500 mio. RMB (ca. 66 mio. EUR) fra SASAC, til »at fremme et globalt samarbejde om produktionskapacitet under initiativet »One Belt, One Road«« i overensstemmelse med meddelelsen fra finansministeriet om Release of Central State-Owned Capital Operating Budget in 2016, CZ [2016] No. 18.

                     (336)

                     For det andet modtog CNRC et præferencelån på 800 mio. EUR fra et bankkonsortium, herunder China Development Bank (»CDB«), EXIM og China Construction Bank (»CCB«). Låneaftalen nævner som formål med lånet overtagelsen af Pirelli.

                     (337)

                     For det tredje modtog CNRC en godtgørelse på 17 mio. RMB for de renter, der var blevet betalt for lånet i ovennævnte betragtning. Denne godtgørelse blev ydet af finansministeriet med henblik på »at overtage rettigheder i forbindelse med kapitalandele i Pirelli« som en del af »de særlige midler til nøgleprojekter i 2015 med henblik på udviklingen af udenrigshandelen«, hvilket er i overensstemmelse med Notice on Appropriating Subsidized Funds of Key Projects of 2015 Special Funds for the Development of Foreign Trade and Economy, C.H. [2015] nr. 653 og ChemChina File [2016] No. 144.

                     (338)

                     For det fjerde deltog den kinesiske regering i overtagelsen af kapitalandelen i Pirelli-gruppen ved at stille en egenkapitalinvestering på 533 mio. EUR via SRF, som er en statslig investeringsfond, der indgår i initiativet »One Belt, One Road«. Investeringsaftalen tager hensyn til de praktiske detaljer ved transaktionen, men ser ikke nærmere på de underliggende betingelser. Kommissionen har ikke fået forelagt andre dokumenter mellem SRF og CNRC i forbindelse med denne specifikke foranstaltning.

                     (339)

                     Endelig deltog den kinesiske regering i omstruktureringen i China National Tire-gruppen efter overtagelsen ved at stille en egenkapitalinvestering på 266 mio. EUR via China Cinda Asset Management Company Ltd. (»Cinda«) i den virksomhed, som ejer industridæksegmentet i Pirelli-gruppen.

                     (340)

                     Alle fem interventioner havde det fælles mål at gøre det muligt for CNRC at købe Pirelli. Tilsammen omtales de som »foranstaltningen«.

               c)
               Offentlige organer

                     (341)

                     En del af den kinesiske regerings støtte blev således ydet direkte (f.eks. i form af tilskud), og en del blev ydet indirekte via statsejede enheder. Med hensyn til det præferencelån, der er nævnt i betragtningen ovenfor, fastslog Kommissionen allerede i afsnit 3.4.1, at CDB, EXIM og CCB handlede som offentlige organer i henhold til grundforordningens artikel 3 og artikel 2, litra b), når de ydede lån til virksomhederne i stikprøven.

                     (342)

                     Med hensyn til SRF og Cinda konstaterede Kommissionen, at begge enheder er helt ejet af den kinesiske regering, og at deres ledelsesstruktur indikerer, at staten udøver en betydelig kontrol med dem.

                     (343)

                     Ifølge SRF's websted er fonden en statsejet enhed, der er etableret og støttet af staten med henblik på at yde investerings- og finansieringsstøtte til handel og økonomisk samarbejde og konnektivitet som led i initiativet »One Belt, One Road«. Virksomheden ejes 100 % af staten gennem State Administration of Foreign Exchange, China Investment Corporation, EXIM Bank og CDB. Den har en bestyrelse og et tilsynsråd, der består af repræsentanter fra forskellige ministerier.

                     (344)

                     Cinda blev etableret som en statsejet virksomhed og en »bad bank« for China Construction Bank i 1999. Ifølge årsberetningen var det det første porteføljeadministrationsselskab, der blev oprettet i april 1999 efter Statsrådets godkendelse med henblik på at håndtere den finansielle risiko og opretholde det finansielle systems stabilitet samt lette reformen af statsejede banker og virksomheder. I 2017 var de vigtigste aktionærer i virksomheden finansministeriet (64,45 %) og Kinas National Council for Social Security Fund (7,06 %). Virksomhedens bestyrelse og tilsynsråd består af en blanding af repræsentanter fra statslige myndigheder og store statsejede finansielle institutioner.

                     (345)

                     Forvaltning af nødlidende aktiver er virksomhedens hovedaktivitet. Ifølge årsberetningen har virksomheden »nøje koordineret den nationale strategi« og bl.a. støttet oprettelsen af initiativet »One Belt, One Road«. Endvidere tilkendegiver virksomheden, at den »vil studere og gennemføre den ånd, der kommer til udtryk i det kinesiske kommunistiske partis 19. nationalkongres og Xi Jinpings tanker om socialisme med kinesiske karakteristika for en ny æra og kraftigt styrke partiets overordnede ledelse og sørge for, at der er en solid politisk garanti for virksomhedens udvikling«.

                     (346)

                     På grundlag af de oplysninger, der blev fremlagt under kontrolbesøget, samt offentligt tilgængelige oplysninger konkluderede Kommissionen derfor, at der forelå formelle indicier for statslig kontrol med hensyn til SRF og Cinda.

                     (347)

                     Kommissionen indhentede desuden oplysninger om, hvorvidt den kinesiske regering har udøvet betydelig kontrol med ledelsen af SRF og Cinda. I den forbindelse bemærkede Kommissionen, at deres deltagelse skal ses i sammenhæng med følgende lovgivningsmæssige rammer:

                     (348)

                     Den 13. femårsplan for udvikling af udenrigshandel fastlægger de generelle principper for Kinas udenrigshandelspolitik, som omfatter en udvidelse med et større anvendelsesområde og et højere niveau og en kombination af »udadvendte politikker« og »introduktion«, der skal fremme væksten i handelen. Planen tager også sigte på at fremme en omlægning fra eksport, der er domineret af varer, til eksport af varer, tjenesteydelser, teknologier og kapital. I den forbindelse nævnes det i planens kapitel III.3, at en af de vigtige opgaver er at styrke eksportvirksomheders tværnationale driftskapacitet, hvilket tilskynder stærke virksomheder til at udvide industrikæder, gennemføre tværnationale fusioner og overtagelser og erhverve mærkevarer, kerneteknologier og markedsføringskanaler. Planen nævner endvidere, at der vil blive ydet systematisk støtte til tværnationale virksomheder med god kreditværdighed for således at skabe en gruppe af store virksomheder med tværnational erhvervskapacitet, som har et verdensomspændende distributionsnet på markedet.

                     (349)

                     Statsrådets vejledende udtalelser om Promotion of International Production Capacity og om Equipment Manufacturing Cooperation indeholder yderligere oplysninger om, hvordan strategien for »udadvendte politikker« skal gennemføres i praksis. Formålene er at realisere en kampagne fra eksport af varer til eksport af industrier og »aktivt udvikle og »udnytte« markederne i de udviklede lande«. Det endelige mål er at skabe en række førende virksomheder med international konkurrenceevne og markedsudviklingskapacitet.

                     (350)

                     Artikel 30-36 i disse vejledende udtalelser opremser alle de politiske støtteforanstaltninger, som virksomheder, der opererer i udlandet, kan få, som f.eks. finanspolitik og politikker for skattebegunstigelse, lån på lempelige vilkår, finansiel støtte gennem syndikerede lån, eksportkreditter, projektfinansiering, egenkapitalinvestering og endelig eksportkreditforsikring.

                     (351)

                     I artikel 35 nævnes Silk Road Fund specifikt som et redskab til projektfinansiering, der støttes af staten, og som anvendes til at »øge kilderne til egenkapitalinvestering. … Vi vil give Silk Road Fund mulighed for at udvikle sig fuldt ud. Vi vil aktivt støtte projekter vedrørende international produktionskapacitet og samarbejde om fremstilling af udstyr gennem egenkapitalinvestering og lånefinansiering.«

                     (352)

                     Endvidere anfører Silk Road Fund selv på sit websted, at dens mål er at hjælpe kinesiske virksomheder med at forbedre deres eksportresultater ved at give dem bedre adgang til udenlandske markeder gennem etablering af udenlandske operationer og gennem anskaffelse af udenlandsk avanceret teknologi.

                     (353)

                     På dette grundlag konkluderer Kommissionen, at den kinesiske regering har skabt normative rammer, der skal følges af ledere og tilsynsførende, som er udpeget af den kinesiske regering og er ansvarlige over for den kinesiske regering. Derfor støttede den kinesiske regering sig til de normative rammer for at udøve betydelig kontrol med ledelsen af SRF og Cinda.

                     (354)

                     Kommissionen undersøgte også SRF's og Cindas konkrete adfærd og bemærkede, at begge disse enheder handlede som finansielle investorer i forbindelse med overtagelsen af kapitalandelen i Pirelli-gruppen og udøver reelt ingen operationel kontrol med deres investeringer. Desuden giver de begge en fordel, der ikke kunne fås under normale markedsvilkår:

                     (355)

                     Cinda betalte et unormalt højt beløb for sin egenkapitalinvestering. Cinda betalte 266 mio. EUR for denne egenkapitalinvestering, selv om den underliggende andel i egenkapitalen kun svarede til 38 mio. EUR, og virksomhedens nettoaktiver var på 73 mio. EUR.

                     (356)

                     Med hensyn til SRF har fonden ifølge dennes egne udtalelser til formål at yde finansiel støtte til projekter, der ikke har tilstrækkelig egenkapital, ved at reducere den samlede gældskvote og forbedre projekternes finansieringsevne. Samtidig bliver det med fonden lettere at få syndikerede lån (såsom præferencelån som nævnt i betragtning 336), hvilket giver yderligere finansieringsstøtte til projekterne. Pirelli-aftalen nævnes gentagne gange af SRF på dennes websted som et eksempel på denne arbejdsmetode.

                     (357)

                     Kommissionen konstaterede derfor, at ovenfor beskrevne retlige ramme implementeres af SRF og Cinda i forbindelse med udøvelsen af statslige funktioner med hensyn til dækindustrien, idet de optræder som offentlige organer, jf. grundforordningens artikel 2, litra b), sammenholdt med grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), og i overensstemmelse med WTO's relevante retspraksis.

                     (358)

                     Endvidere bemærkes, at selv om SRF og Cinda ikke blev anset for offentlige organer, fandt Kommissionen, at de også ville blive betragtet, som om de havde fået overdraget eller var blevet pålagt af den kinesiske regering at udøve funktioner, der normalt udføres af staten, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iv), af de samme årsager som anført i betragtning 342-356. Ledelsen ville dermed under alle omstændigheder kunne tilskrives den kinesiske regering.

                     (359)

                     Efter fremlæggelsen af oplysningsdokumentet og den endelige fremlæggelse af oplysninger påstod CNRC og Pirelli, at SRF og Cinda ikke er offentlige organer, da SRF ikke er et støtteorgan, og både SRF og Cinda tilstræber markedsbaserede afkast som enhver privat investor. Ifølge CNRC bekræftede det forhold, at SRF-investeringen havde betalt aktierne i Pirelli til markedspris, at beslutningerne i forbindelse med SRF-investeringen træffes uafhængigt og baseres på markedsprincipper.

                     (360)

                     Kommissionen mindede om, at analysen vedrørende offentlige organer imødekommer spørgsmålet om, hvorvidt en enhed har fået overdraget statslig myndighed. Staten ejer ikke blot SRF (som anført i betragtning 343-346), men regeringen udøver også betydelig kontrol med den. Spørgsmålet om, hvorvidt de enkelte SRF-beslutninger er sunde ud fra et kommercielt synspunkt, er ikke afgørende. Det afgørende er derimod, at SRF's beslutninger ikke træffes uafhængigt af statslig indflydelse. Som det fremgår af betragtning 348-353, er der en stærk normativ ramme, inden for hvilken SRF fungerer som et regeringsinstrument, der skal forfølge de politiske mål under initiativet »One Belt, One Road« (omdøbt til Belt and Road Initiative (»BR-Initiativet«)). Lederne af SRF, der udnævnes og er under tilsyn af den kinesiske regering, gennemfører disse politiske mål og udøver dermed betydelig kontrol med SRF. Kommissionen bekræftede derfor sin vurdering af, at SRF er et offentligt organ eller i det mindste af regeringen har fået overdraget eller pålagt at udføre funktioner, der normalt udføres af staten, som f.eks. at forfølge mål inden for den offentlige politik.

               d)
               Fordel

                     (361)

                     CNRC og Pirelli kommenterede også i relation til oplysningsdokumentet, at Kommissionen ikke dokumenterede, at vilkårene for SRF-investeringen var uforenelige med sædvanlig investeringspraksis. Enhver fordel bør begrænses til forskellen mellem de vilkår, som regeringen tilbyder, og de vilkår, som modtageren kunne have opnået på markedet. Der var under alle omstændigheder ingen fordel for CNRC eller Pirelli, da midlerne blev stillet til rådighed for de tidligere aktionærer i Pirelli med henblik på at erhverve deres aktier.

                     (362)

                     Kommissionen var uenig i, at SRF-investeringen ikke medførte nogen fordel for CNRC, og at transaktionen kunne sammenlignes med, hvad der kunne være opnået på markedet af følgende årsager:

                     (363)

                     SRF betalte Pirellis aktier til markedspris, men fordelen ved den statslige intervention for CNRC er uafhængig af den pris, som SRF's egenkapitalinvestering blev foretaget til. Fordelen ved den statslige intervention var rent faktisk, at CNRC ikke havde tilstrækkeligt kapitalgrundlag til at finansiere overtagelsen af Pirelli. Aftalen var derfor i høj grad gearet. Hvis SRF ikke havde grebet ind for at foretage en egenkapitalinvestering, ville CNRC have skullet sikre sig yderligere midler på lånemarkedet. Dette ville imidlertid have været vanskeligt på grund af den allerede høje gearing, der var involveret. I denne forbindelse var en af betingelserne for det lån, som China Development Bank ydede til CNRC, at CNRC skulle bevise, at den havde fået supplerende midler fra andre kilder. Dertil kommer som omhandlet i betragtning 356, at SRF på sit websted meddeler, at dens hovedformål er at yde finansiel støtte til projekter, der ikke har tilstrækkelig egenkapital, ved at reducere den samlede gældskvote og forbedre projekternes finansieringsevne. Samtidig bliver det med fonden lettere at få syndikerede lån, hvilket giver mulighed for yderligere finansiering af projekter.

                     (364)

                     Selv om CNRC havde været i stand til at sikre de nødvendige midler via et ekstra lån, ville dette have medført ekstra omkostninger, da virksomheden ville have skullet betale renter af lånet og tilbagebetale lånets hovedstol. Takket være SRF's intervention havde CNRC derfor ikke yderligere finansieringsomkostninger og forbedrede gældskvoten for transaktionen, hvilket gjorde det lettere at få penge af bankerne.

                     (365)

                     Desuden svarede SRF's investering nøjagtigt til det beløb, som CNRC havde brug for til at opnå en absolut ejermajoritet i Pirelli-gruppen (65 % mod 48,75 % uden SRF). Denne ejermajoritet blev erhvervet uden at give afkald på kontrollen til en mindretalsaktionær.

                     (366)

                     Endelig er lock-up-perioden for SRF's udtræden meget længere end normalt for private venturekapitalinvestorer, som ønsker at maksimere deres afkast så hurtigt som muligt.

                     (367)

                     Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger anfægtede CNRC disse argumenter. Efter dens opfattelse havde Kommissionen foretaget en fejlagtig kontrafaktisk analyse ved at undersøge, om SRF's investering i egenkapital var i overensstemmelse med den sædvanlige investeringspraksis hos private investorer, der foretog investeringer i gæld. Den mindede også om de mange trin i SRF-investeringen med henvisning til, at den var i fuld overensstemmelse med sædvanlig investeringspraksis som et klassisk lånefinansieret opkøb. Navnlig var lock-up-perioden for SRF's udtræden ikke usædvanlig lang. Den var blevet afsluttet førend forventet og var den samme som for andre mindretalsaktionærer. Endelig mener CNRC, at generelle politiske erklæringer ikke er tilstrækkelige til at påvise den fordel, som det finansielle bidrag giver.

                     (368)

                     Kommissionen afviste denne påstand. CNRC's fordel som modtager af SRF-investeringen havde mange forskellige aspekter. En markedsøkonomisk investor, der overvejer en egenkapitalinvestering af den art, som SRF foretager, ville have været nødt til at vurdere de risici, der er forbundet med transaktionen. Dens industrielle partner, CNRC, havde på det tidspunkt ikke tilstrækkelige midler til at erhverve aktiemajoriteten i Pirelli og var afhængig af, at der blev fundet en finansiel investor til at bistå den. Som anført i betragtning 363 kunne CNRC kun modtage yderligere lån fra andre banker på grund af en forbedret samlet gældskvote. Ved at give CNRC den afgørende mulighed for ikke kun at blive hovedaktionær i Pirelli, men også for at sikre yderligere lån, var SRF-investeringen en væsentlig del af den kinesiske regerings indsats for at føje Pirelli til CNRC's portefølje. En markedsøkonomisk investor ville have gearet denne position og ville have stillet midler til rådighed på væsentligt anderledes vilkår.

                     (369)

                     Kommissionen bemærkede for det første den usædvanlige aftale, i henhold til hvilken SRF giver afkald på sine stemmerettigheder i bestyrelsen til fordel for CNRC. Det er yderst tvivlsomt, om en markedsøkonomisk investor ville have været tilfreds med at »give beføjelser« til, at CNRC ville blive hovedaktionær med fuld driftsmæssig kontrol og miste sine stemmerettigheder for at fungere som en »magtesløs« mindretalsaktionær.

                     (370)

                     For det andet understreger den relativt lange lock-up-periode for SRF, at SRF-investeringen var drevet af den offentlige politik. En markedsøkonomisk investor ville have insisteret på en meget kortere periode for at maksimere sit afkast — og det forhold, at andre mindretalsaktionærer accepterede de samme vilkår, er irrelevant, da den ene slet ikke er en finansiel investor, og den anden opererer som en langsigtet investeringsfond. Begivenheder efter investeringen, nemlig det førtidige ophør af lock-up-aftalen som følge af Pirellis genoptagelse på børsen før end forventet, taler herfor: de viser, at den aftalte lock-up-periode ikke var i overensstemmelse med de almindelige markedsvilkår for en finansiel investor med en så stor gearing på CNRC som forklaret ovenfor.

                     (371)

                     For det tredje er CNRC's fortrinsret med hensyn til at købe de resterende aktier efter udløbet af lock-up-perioden for at erhverve fuld kontrol over virksomheden ikke markedsbaseret. En profitorienteret markedsøkonomisk investor ville have bevaret en vis fleksibilitet til at opnå en højere pris for aktierne i tilfælde af konkurrerende tilbudsgivere og ville ikke have accepteret en sådan fortrinsret. Fortrinsrettens eksistens beviser igen, at SRF-investeringen fulgte det offentlige politiske mål med hensyn til at hjælpe CNRC som en statsejet virksomhed med at fuldende overtagelsen af Pirelli på gunstige vilkår.

                     (372)

                     Af alle disse årsager fastholdt Kommissionen sin holdning om, at SRF-investeringen gav CNRC en fordel.

                     (373)

                     Vedrørende Cinda var baggrunden for beregningen af fordelen en anden, da midlerne rent faktisk blev betalt til CNRC, og da Kommissionen konkluderede, at egenkapitalinvesteringen ikke var baseret på en markedskonform pris, jf. betragtning 355. Som svar på oplysningsdokumentet fremlagde CNRC og Pirelli en værdiansættelsesrapport om aktiverne for at fastslå, at investeringen var foretaget på markedsvilkår. Kommissionen konstaterede efter en nærmere undersøgelse, at tallene i værdiansættelsesrapporten ikke svarede til de tal, som Kommissionen har til rådighed. Værdiansættelsesrapporten vedrørte ikke Cindas investering, men var blevet udarbejdet i forbindelse med en anden egenkapitaltransaktion inden for CNRC-gruppen. Denne transaktion omfattede også Pirelli Industrial Srl, men vedrørte en anden køber og en anden tidsperiode, et år før Cindas egenkapitalinvestering. Kommissionen bemærkede, at Pirelli Industrial Srl. havde været genstand for en omfattende omstrukturering i 2016. Som sådan var virksomhedens finansielle situation ved udgangen af 2016 jf. revisionsrapporten for 2016 ikke længere sammenlignelig med den situation, der fremgik af den værdiansættelsesrapport af aktiverne, som var forelagt af CNRC. Da der ikke forelå verificerbare oplysninger om de korrekte enheder og den korrekte tidsperiode, fastholdt Kommissionen derfor sin holdning til Cindas investering.

                     (374)

                     Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger var CNRC og Pirelli også uenig i denne analyse. Det var deres opfattelse, at der ikke var nogen fordel for CNRC, da Cindas investering var i overensstemmelse med sædvanlig investeringspraksis. Til støtte for deres påstand henviste de især til den samme værdiansættelsesrapport, som en uafhængig vurderingsmand havde foretaget, og som er analyseret i ovenstående betragtning. Selv om det anerkendes, at rapporten rent faktisk blev udarbejdet i forbindelse med en anden egenkapitaltransaktion, gjorde de gældende, at dette ikke er tilstrækkeligt til at udelukke, at den kan anvendes som reference for andre transaktioner (såsom overtagelsen foretaget af Cinda).

                     (375)

                     Kommissionen godtog ikke denne påstand af de årsager, der er nævnt i betragtning 373, og som Pirelli har anerkendt: værdiansættelsesrapporten af aktiverne vedrører en anden egenkapitaltransaktion, og den dækker en anden tidsperiode, et år før Cindas egenkapitalinvestering. I denne periode gennemgik Pirelli en større omstrukturering, som uden tvivl havde indflydelse på dennes finansielle situation. Som det blev bekræftet af CNRC, erhvervede Cinda derudover 38 % af aktierne i Pirelli Industrial Srl., som nu kaldes Promeon Tyre Group S.r.l. (»PTG«). Da denne virksomheds kapital beløb sig til 100 mio. EUR på daværende tidspunkt, var aktiernes pålydende værdi på 38 mio. EUR. Cinda betalte 266 mio. EUR for sin egenkapitalinvestering. I betragtning af at nettoværdien af virksomhedens aktiver var mindre end halvdelen af dette beløb på daværende tidspunkt, og at virksomheden næsten ikke havde nogen fortjeneste, ville hverken evalueringen baseret på aktiver eller evalueringen baseret på indtægter berettige dette store egenkapitalinvesteringsbeløb. Da kriteriet for den markedsøkonomiske investor ikke er opfyldt, bekræftede Kommissionen sin holdning om, at Cinda-investeringen gav CNRC endnu en fordel.

               e)
               Specificitet

                     (376)

                     Kommissionen har også fastslået, at de subsidier, der blev ydet under denne foranstaltning, er specifikke, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2. Navnlig nævnes den kemiske industri og SRF specifikt i den kinesiske regerings lovgivning. Det forhold, at lovgivningen yder en bred dækning af industrierne, og at SRF eller Cinda vil kunne investere i andre industrier, gør ikke disse undersøgelsesresultater ugyldige. Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger anfægtede CNRC disse resultater. Den fremførte, at finansieringen af BR-Initiativet ikke udtrykkeligt er begrænset til visse virksomheder eller industrier. Den understregede især, at listen over prioriterede områder i de vejledende udtalelser ikke er udtømmende.

                     (377)

                     Kommissionen mindede om nogle af kendetegnene ved den kinesiske præferentielle finansiering. I stedet for at anvende klart fastsatte finansieringsprogrammer med strenge kriterier for støtteberettigelse udpeger det højeste politiske niveau en række tilskyndede erhvervsgrene. Finansielle aktører, såsom de statsejede banker, SRF eller Cinda, overholder disse retningslinjer i deres gældende praksis. På denne baggrund udligner Kommissionen regelmæssigt udligningsberettigede subsidier til sådanne tilskyndede erhvervsgrene som specifikke, da de kan betragtes som »visse virksomheder«, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2 (64). I den foreliggende sag bestred CNRC ikke, at den kemiske industri er en del af en sådan tilskyndet erhvervsgren. Det forhold, at listen kunne udvides til at omfatte andre industrier, ændrer ikke ved denne konklusion.

                     (378)

                     Desuden er lovgivningen, jf. betragtning 348 og 349, specifikt rettet mod eksporterende virksomheder og henviser til »at opnå adgang til internationale markeder«. I betragtning af eksportbetingelsen (hvilket beskrives nærmere i afsnit f)), anses foranstaltningen derfor også for specifik i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 4, litra a).

               f)
               Eksportbetingelse

                     (379)

                     Kommissionen undersøgte dernæst, om foranstaltningerne rent faktisk var betingede af eksportresultater, fordi de specifikt blev ydet til visse virksomheder for deres »udadvendte aktiviteter« uden for Kina. Generelt falder støtten under initiativet »One Belt, One Road«, som indgår i MOFCOM's femårsplan for udvikling af udenrigshandelen.

                     (380)

                     Statsrådets vejledende udtalelser om Promotion of International Production Capacity og om Equipment Manufacturing Cooperation nævner specifikt de industrier, der skal tages i betragtning inden for rammerne af denne strategi, i henhold til hvilken den kemiske industri er et prioriteret område. Overtagelsen af kapitalandelen i Pirelli-gruppen nævnes endda udtrykkeligt i den 13. petrokemiske femårsplan som et væsentligt resultat.

                     (381)

                     Foranstaltningen er specifikt rettet mod virksomheder, der foretager investeringer i udlandet. Formålene er, jf. betragtning 349, at realisere en kampagne fra eksport af varer til eksport af industrier og »aktivt udvikle og »udnytte« markederne i de udviklede lande«. Derfor er kinesiske virksomheder, som kun opererer på hjemmemarkedet, ikke berettigede til en sådan finansiel støtte. Foranstaltningens udformning som eksportbetinget subsidie illustreres også af det forhold, at de områder, der vælges som prioriteret for investeringer i udlandet, er dem, der efterspørges på det internationale marked, og dem med »usædvanlige fordele i den internationale konkurrence«, dvs. de områder, hvor de kinesiske eksportresultater kan fremmes. Kapitel III.3 i den 13. femårsplan for udvikling af udenrigshandelen præciserer også, at støtten er rettet mod virksomheder inden for udenrigshandel.

                     (382)

                     Med hensyn til overtagelsen af Pirelli-gruppen anførte SRF følgende på sit websted: »fonden støttede ChemChina i dens overtagelse af Pirelli, hvilket har hjulpet ChemChina til... effektivt at få adgang til internationale markeder.« og »Fonden støttede ChemChina med at få ChemChina anbragt i den dyre ende af fremstillingsindustrien, hvilket medfører en konkurrencemæssig fordel på det internationale marked«.

                     (383)

                     Ved at overtage en andel på 65 % i Pirelli-gruppen øgede CNRC i praksis sin samlede eksport til Unionen med 29 % i undersøgelsesperioden. CNRC accepterede også at øge sin eksport til Unionen yderligere ved at integrere Pirellis EU-forretningssegment for lastbildæk helt i den kinesiske eksporterende producent Aeolus Tyre Co. Ltd. Derfor var det langsigtede mål med den subventionerede overtagelse at opgradere de lastbildæk, der produceres af Aeolus, med teknologi fra Pirelli-gruppen, for at bevæge sig opad i segmenterne og begynde at eksportere lastbildæk af højere kvalitet, som er mere konkurrencedygtige på EU-markedet.

                     (384)

                     Efter undersøgelsesperioden reducerede CNRC sin finansielle deltagelse i Pirelli-gruppen til 46 %. Pirelli Tyre Co. Ltd. holdt op med at fremstille den pågældende vare for at fokusere på motorcykel- og bildæk og fuldførte dermed opsplitningen af aktiviteterne i Pirelli-gruppen i forhold til den pågældende vare. Imidlertid ændrede disse begivenheder efter undersøgelsesperioden ikke det forhold, at CNRC før og i undersøgelsesperioden havde modtaget udligningsberettigede subsidier. Disse begivenheder bekræfter rent faktisk, at CNRC fortsatte som lovet med at øge eksporten af den pågældende vare til Unionen gennem sine forretningsmæssigt forbundne virksomheder. Kommissionen finder derfor, at de oplysninger, der er indsamlet om Pirelli-gruppen, er repræsentative med henblik på at beregne det subsidiebeløb, der blev tildelt den pågældende vare i undersøgelsesperioden.

                     (385)

                     Som svar på oplysningsdokumentet bemærkede CNRC og Pirelli, at subsidiet ikke er betinget af eksportresultater, og henviste til retspraksis fra appelorganet i Airbus-sagen, hvor begrebet eksportbetingelse var blevet snævert fortolket.

                     (386)

                     Kommissionen mindede om, at begrebet subsidier, der de facto er betinget af eksportresultater, er anført i grundforordningens artikel 4, stk. 4, litra a), som afspejler artikel 3.1(a), og fodnote 4 i aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger. Dette omfatter den situation, hvor subsidiet »i virkeligheden er bundet til den ... forventede udførsel«. De facto eksportbetingelsen vurderes på grundlag af de faktiske omstændigheder i forbindelse med ydelsen af subsidiet, herunder udformningen og virkemåden. Kommissionen var enig med de interesserede parter i, at begrebet skulle fortolkes i overensstemmelse med appelorganets retningslinjer.

                     (387)

                     I sagen om Large Civil Aircraft anførte appelorganet, at: »Standarden i forbindelse med den de facto eksportbetingelse i henhold til artikel 3.1(a), og fodnote 4 i aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger ville blive opfyldt, når subsidiet ydes som en tilskyndelse til modtageren om at eksportere på en måde, der ikke bare afspejler betingelserne for udbud og efterspørgsel på hjemme- og eksportmarkeder, der ikke er forvredet af ydelsen af subsidier. (65)« Med andre ord »er ydelsen af subsidiet gearet til at fremme modtagerens fremtidige eksportresultater? (66)« Dette kunne omfatte den situation, hvor støttemodtageren lover at øge eksporten (sammenlignet med resultaterne på hjemmemarkedet).

                     (388)

                     Ved at anvende de faktiske omstændigheder i denne sag på grundlag af beviserne i sagen, konstaterede Kommissionen, at denne betingelse var opfyldt. I modsætning til Airbus-sagen, hvor de fire subsidieydende myndigheder finansierede en europæisk virksomhed, der var aktiv på både hjemmemarkedet og på udenlandske markeder, og hvor foranstaltningens udformning ikke sigtede mod mere eksportorienterede aktiviteter i Airbus, omfatter den foreliggende sag et forhold mellem tre parter: Kinesiske offentlige organer finansierede CNRC, som ikke havde nogen begrænsninger for, hvordan pengene skulle anvendes. CNRC fik pengene med den præcise retlige forpligtelse til at købe en anden virksomhed, nemlig Pirelli. Idet CNRC accepterede en sådan bunden finansiering, lovede virksomheden at øge sin eksport (sammenlignet med hjemmemarkedsresultatet) og øge salget, navnlig i Europa.

                     (389)

                     For det første er ydelsen af subsidiet knyttet til forventet eksport, bl.a. fordi foranstaltningens udformning er rettet mod virksomheder, der driver udenrigshandel. CNRC fik kun støtte til at rette sine aktiviteter mere mod eksport (sammenlignet med dens hjemmemarkedssalg), og en sådan støtte blev ikke givet til andre kinesiske virksomheder, som udelukkende sælger på det kinesiske hjemmemarked. Det understøttes af følgende officielle dokumenter fra myndighederne:

                     (390)

                     Den 13. petrokemiske femårsplan nævner specifikt ChemChinas overtagelse af Pirelli som et vigtigt resultat i henhold til den 12. femårsplan under overskriften »internationalt samarbejde«. Endvidere nævnes det i kapitel 10 i forbindelse med internationale samarbejdsprojekter under initiativet »One Belt, One Road«, at »udvidelsen af det internationale kapacitetssamarbejde i dækindustrien og anden industri med en høj eksportandel« bør fremhæves.

                     (391)

                     Anskaffelsen af Pirelli er blevet udpeget af MOFCOM som et nøgleprojekt for udviklingen af udenrigshandelen i 2015. Mere generelt vil et af målene med den 13. femårsplan for udviklingen af udenrigshandelen (kapitel III.3) være at øge den tværnationale driftskapacitet for virksomheder, der driver udenrigshandel, hvilket tilskynder stærke virksomheder til at udvide industrikæder, gennemføre tværnationale fusioner og overtagelser og erhverve mærkevarer, kerneteknologier og markedsføringskanaler. Planen nævner endvidere, at der vil blive ydet systematisk støtte til tværnationale virksomheder med god kreditværdighed for således at skabe en gruppe af store virksomheder med tværnational erhvervskapacitet, som har et verdensomspændende distributionsnet på markedet.

                     (392)

                     I Statsrådets vejledende udtalelser anføres det udtrykkeligt, at »Kinas industrielle fordel og finansieringsfordele skal kombineres med efterspørgslen i udlandet […] for kraftigt at fremme den internationale produktionskapacitet og samarbejdet om produktion af udstyr«. Endvidere anfører de, at »områder […] med betydelige fordele i international konkurrence og med efterspørgsel på det internationale marked skal vælges som prioriteter«. Jf. betragtning 349 er målet med de vejledende udtalelser desuden »aktivt at udvikle og »udnytte« markederne i de udviklede lande«.

                     (393)

                     SRF opererer kun med valutafonde (dvs. USD og EUR). I modsætning til bankerne, der tilvejebringer ressourcer både i RMB og i hård valuta, støtter SRF kun projekter med udenlandsk valuta. Som anført af formanden for SRF: »Silk Road Fund er en udadrettet investeringsfond, der hovedsagelig investerer i udenlandsk valuta« (67).

                     (394)

                     Som følge heraf vil en virksomhed, som kun sælger på det kinesiske marked og ikke eksporterer, eller som ikke har nogen dokumenteret forretningsplan med hensyn til at øge sin eksport, ikke være berettiget til støtte fra SRF.

                     (395)

                     For det andet analyserede Kommissionen de konkrete omstændigheder, der var gældende på det tidspunkt, hvor subsidierne blev ydet af myndighederne, for at fastslå, at også denne specifikke støtte havde forbindelse til CNRC's fordrejning af de forventede salg i retning af eksport (sammenlignet med virksomhedens hjemmemarkedssalg). Den konstaterede en række indikatorer, der bekræftede konklusionen om, at dette rent faktisk var tilfældet:

                     (396)

                     I alle fem interventioner, der omtales som »foranstaltningen«, specificerede den subsidieydende myndighed, at midlerne blev stillet til rådighed med henblik på at overtage Pirelli-gruppen. Med hensyn til Cindas intervention specificerede den subsidieydende myndighed endda yderligere betingelserne for bevillingen af midlerne. Som tidligere nævnt i relation til Cindas intervention, bemærkes det i aftalen mellem indehaverne af kvoterne, at Cinda erkender, at dens egenkapitalinvestering i Pirelli Industrial er betinget af en plan om at indskyde hele Cindas andel i den kinesiske eksporterende producent Aeolus inden en bestemt tidsfrist.

                     (397)

                     SRF var som medinvestor fuldt ud bekendt med CNRC's markedsstilling og forventede de fordele i relation til eksportresultater, som transaktionen ville medføre. Formanden for Silk Road Fund anerkendte dette i følgende udtalelse: »Fonden støttede ChemChina i dennes overtagelse af Pirelli, hvilket ikke kun har hjulpet ChemChina til en vellykket indførelse fra udlandet af avancerede teknologier og ledelsesknowhow inden for højteknologisk produktion, men også til effektivt at få adgang til internationale markeder (68).«

                     (398)

                     For CNRC var de største fordele ved overtagelsen af Pirelli imidlertid ikke knyttet til hjemmemarkedet. På overtagelsestidspunktet var CNRC allerede en vigtig aktør på det kinesiske hjemmemarked for lastbildæk, mens Pirelli kun havde en meget lille markedsandel på det samme marked (under 1 %). Desuden er Pirelli-gruppen en global aktør, som på det kinesiske marked tegnede sig for under 10 % af det samlede salg af alle varer. Eksportsalget udgjorde også omkring 60 % af det samlede salg, både for CNRC og Pirelli Tyre Co. Ltd.

                     (399)

                     Dertil kommer, at det kinesiske hjemmemarked er et marked, der er domineret af salg i segment 3-kategorien, mens segment 1-dæk i langt højere grad er repræsenteret på EU's og USA's markeder, jf. bl.a. planen om gennemførelse af omstrukturering og opgradering af dækindustrien i Shandong-provinsen, underbygget af stikprøvebesvarelserne fra de samarbejdsvillige eksporterende producenter. Tilføjelsen af en segment 1-aktør med et globalt anerkendt mærke som Pirelli til vareporteføljen skabte således ikke nogen umiddelbar værdi for CNRC ved salg på hjemmemarkedet, men øgede i betydelig grad dennes konkurrenceevne på eksportmarkedet, da virksomheden nu kunne eksportere hele varesortimentet ud over det sædvanlige segment 3-varesortiment.

                     (400)

                     Desuden er det kinesiske marked allerede kendetegnet af en vis overkapacitet, og CNRC havde selv en betydelig uudnyttet kapacitet. I henhold til den markedsanalyserapport, der blev udarbejdet på vegne af CNRC forud for investeringen, og på hvilken investeringsbeslutningen var baseret, var man i forbindelse med CNRC's mærke således »interesseret i mulighederne for at slippe ud af den nuværende såkaldte »Red Ocean«-konkurrence og bestræbte sig yderligere på udadvendt ekspansion for at udnytte sin styrke fuldt ud (69)«. Det fremgik endvidere af rapporten, at de største fordele for CNRC ville være at styrke dennes internationale forretning ved at geare Pirellis globale salgsnet. I den forbindelse bemærkede Kommissionen, at CNRC før overtagelsen ikke havde sine egne direkte salgskanaler i Unionen, men solgte via uafhængige forhandlere.

                     (401)

                     Dette illustreres også ved et interview med Pirellis leder af de globale aktiviteter efter overtagelsen (70), der anførte, at den nye gruppe takket være overtagelsen nu kunne komme ind i Australien med dæk i forskellige prissegmenter, og at virksomheden havde til hensigt at øge sin eksport og dermed øge sin markedsandel i Australien fra 1 % til 10 % ved salg af dæk på hele markedet for dæk til erhvervsformål.

                     (402)

                     Rapporten, der blev udarbejdet før investeringen, fremhævede også, at CNRC kunne udnytte Pirellis FoU-ressourcer til at forbedre sine egne produktlinjer for bedre at imødekomme den internationale efterspørgsel på markedet. Efter overtagelsen blev der faktisk givet en licens til en af de kinesiske eksporterende producenter i gruppen til at anvende knowhow fra Pirelli i sin produktionsproces.

                     (403)

                     I lyset af ovenstående oplysninger om Pirellis profil, der var kendt på tidspunktet for tilskuddet, og oplysninger om de betydelige fordele, som overtagelsen ville medføre for CNCR's eksportresultater, konkluderede Kommissionen, at den subsidieydende myndighed forventede og blev lovet af CNRC som modydelse for at få subsidiet, at CNRC's eksportsalg (i forhold til hjemmemarkedssalget) ville stige betydeligt. Der er således et forhold i form af betingelse eller afhængighed mellem subsidiet og CNRC's forventede eksport.

                     (404)

                     Endelig analyserede Kommissionen den faktiske virkning af overtagelsen af Pirelli på CNRC's salgsstruktur. Som nævnt i betragtning 345 indvilligede CNRC i at integrere Pirellis EU-forretningssegment for lastbildæk helt i sin forretningsmæssigt forbundne eksporterende producent Aeolus Tyre Co. Ltd for at påbegynde eksporten af lastbildæk af højere kvalitet, som er mere konkurrencedygtige på EU-markedet. I den forbindelse sammenlignede Kommissionen salgsstrukturen i CNRC-gruppen før og efter overtagelsen: Det samlede salg steg ikke kun takket være tilføjelsen af Pirelli, men Kommissionen konstaterede også, at eksportsalget steg mere end hjemmemarkedssalget takket være overtagelsen, dvs. at CNRC's salg var fordrejet i retning af eksport (sammenlignet med dens hjemmemarkedssalg). Nærmere bestemt steg eksportsalget af lastbildæk med 55 % til Europa, med 5 % til andre markeder og med 14 % samlet set i undersøgelsesperioden. Desuden anvendte gruppen nu et direkte salgsnet på alle større EU-markeder, hvorimod de tidligere kun kunne sælge indirekte via uafhængige forhandlere. Endelig blev varesortimentet for de dæk, der blev solgt på EU-markedet, udvidet fra segment 3-dæk til segment 1- og segment 3-dæk. Kommissionen konkluderede derfor, at CNRC faktisk opfyldte betingelserne for ydelsen af subsidiet, dvs. CNRC's løfte om at øge sit salg med henblik på eksport (i forhold til hjemmemarkedssalget).

                     (405)

                     Ydelsen af subsidiet, der skal gøre det muligt for CNRC at købe Pirelli, var følgelig beregnet til at fremme de lovede fremtidige eksportresultater (sammenlignet med hjemmemarkedssalget) hos subsidiemodtageren CNCR. Kommissionen fastholdt således, at subsidierne i henhold til denne foranstaltning er betinget af eksportresultater, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 4, litra a).

                     (406)

                     Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger anfægtede CNRC, Pirelli og den kinesiske regering, at foranstaltningen var betinget af eksportresultater. De hævdede, at den subsidieydende myndighed ikke havde gjort ydelsen af subsidiet betinget af forbedrede eksportresultater hos CNRC. CNRC anførte, at de vejledende udtalelser ikke udelukker kinesiske virksomheder, der kun er aktive på hjemmemarkedet, fra at få adgang til et udvidet investeringssamarbejde under BR-Initiativet. Endvidere var der ingen betingelse med hensyn til eksport, men med hensyn til den værdiskabelse, der eventuelt måtte opstå som følge af investeringen i udlandet. Endelig kunne Kommissionen ikke bare forlade sig på de faktiske virkninger af det påståede subsidie, men burde foretage en egentlig forudgående analyse. Den kinesiske regering påstod også, at en årsagssammenhæng ikke ville være tilstrækkelig til at bekræfte en eksportbetingelse. Den tilføjede, at statslige foranstaltninger eller subsidier, der støtter udenlandske investeringstransaktioner, som f.eks. overtagelse af aktier i virksomheder i tredjelande, ikke er opført i bilag I til WTO-aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger og derfor ikke kan betragtes som eksportsubsidier.

                     (407)

                     Kommissionen bemærkede, at bilag I til WTO-aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger indeholder en »liste over eksempler« på foranstaltninger, der kan betragtes som eksportsubsidier. Listen indeholder eksempler og er ikke udtømmende. Endvidere henvises der i artikel 3.1 (a), i WTO-aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger til eksportsubsidier, »inklusive de eksempler, der er anført i bilag I«. Det følger heraf, at foranstaltninger, der ikke er opført, kan anses for at være eksportbetingede, når de opfylder betingelserne i denne bestemmelse. I overensstemmelse med vejledningen fra appelorganet i Airbus-sagen (71) analyserede Kommissionen, om den subsidieydende myndighed ydede subsidiet på den betingelse, at modtageren ville øge eksporten (i forhold til hjemmemarkedssalget). I den forbindelse tog Kommissionen hensyn til i) foranstaltningens udformning og struktur, ii) de nærmere betingelser for den pågældende foranstaltnings virkemåde og iii) de relevante faktiske omstændigheder i forbindelse med ydelsen af subsidiet, der danner baggrund for forståelsen af foranstaltningens udformning, struktur og betingelserne for dens virkemåde.

                     (408)

                     Med hensyn til foranstaltningens udformning og struktur mindede Kommissionen om, at virksomheder, der kun beskæftiger sig med indenlandske aktiviteter, ikke er berettiget til støtte under denne ordning. Det forhold, at de vejledende udtalelser ikke formelt udelukker kinesiske virksomheder, der kun opererer på hjemmemarkedet, fra at få midler fra SRF, kan kun være relevant for en retlig analyse af eksportbetingelsen. Det drejer sig imidlertid om en de facto eksportbetingelse. Siden Silk Road-fondens oprettelse i december 2014 har den rent faktisk kun støttet udenlandske projekter og virksomheder, som eksporterer. De modtager finansielle tilskud, som er betinget af, at de nuværende eksportresultater fordrejes mere i retning af eksportsalg (i modsætning til hjemmemarkedssalg). De virksomheder, der accepterer finansieringen, er således klar over, at støtten ydes på betingelse af, at det forventede salg fordrejes i retning af eksport.

                     (409)

                     Denne juridiske betingelse er et gennemgående træk ved alle projekter i Silk Road Funds. En gennemgang af de seneste transaktioner bekræfter, at modtagerne var aktive på eksportmarkederne, og at den finansielle støtte, der blev modtaget under Silk Road Fund, var betinget af en forbedring af deres eksportresultater (i forhold til hjemmemarkedssalget). For eksempel tillod SRF-investeringen i opførelsen af verdens største solenergianlæg i Dubai det kinesiske statsejede selskab Shanghai Electric Group at underskrive en kontrakt på 700 MW EPC (Engineering, Procurement, Construction) i 2018 med henblik på at opføre energianlægget og levere udstyret til anlægget. Ifølge pressemeddelelsen ved underskrivelsen af denne kontrakt er »dette projekt et flagskibsprojekt til støtte for de tre store kinesiske leverandører af udstyr til elkraft, nemlig Shanghai Electric, Dongfang Electric og Harbin Electric, således at de kan »tage til udlandet« og bryde igennem det sofistikerede og etablerede marked for elkraft (72)«. Formanden for Shanghai Electric Group erklærede også, at virksomheden takket være projektet i Dubai har til hensigt »at etablere Shanghai Electric som et kendt kinesisk mærke over hele verden«, og tilføjede, at »CSP-projektet i Dubai udviste store fremskridt inden for gruppens drift og fremstilling af udstyr som led i den større kontekst i form af det kinesiske Belt & Road initiative (73)«. Der opstod en lignende struktur for det første projekt, som SRF investerede i i 2015, Karot-vandkraftprojektet i Pakistan, hvor anlæg og levering af udstyr til vandkraftanlægget blev overdraget til den kinesiske statsejede virksomhed China Three Gorges Corporation (»CTG«). Virksomheden havde en klar forbindelse mellem projektet og BR-Initiativet, og projektet var knyttet til eksportresultater som følger: »Inden for rammerne af initiativet »One Belt, One Road« er CTG fast besluttet på at udvide sin nye energivirksomhed på verdensplan, idet den har dannet fire internationale forretningsområder, nemlig investeringer, byggeri, drift og rådgivning (74)«.

                     (410)

                     I den foreliggende sag anførte den subsidieydende myndighed i meddelelserne om tilskud, i låneaftalen og i investeringsaftalen mellem SRF og CNRC klart, at midlerne blev modtaget på betingelse af overtagelsen af Pirelli. Med tilføjelsen af det italienske topmærke Pirelli til CNRC's profil foretog SRF ikke bare en gearing af den industrielle investor med henblik på værdiskabelse som anført af CNRC i sine bemærkninger til den endelige fremlæggelse af oplysninger. Den subsidieydende myndighed sikrede også et stærkere eksportsalg for CNRC, navnlig over for Europa. Der var således ikke blot en planlagt forventet stigning i CNRC's eksportsalg, især over for Europa, men omstændighederne i den foreliggende sag og de foreliggende oplysninger viser også, at CNRC gav tilsagn om at fordreje sit salg i retning af eksportsalg (sammenlignet med hjemmemarkedssalget) over for den subsidieydende myndighed i forbindelse med tildelingen af subsidiet.

                     (411)

                     Med hensyn til de nærmere betingelser for foranstaltningens virkemåde bemærkede Kommissionen, at SRF kun opererer med udenlandsk valuta (dvs. USD og EUR). I modsætning til bankerne, der tilvejebringer ressourcer både i RMB og i hård valuta, støtter SRF kun projekter med udenlandsk valuta. Som anført af formanden for SRF: »Silk Road Fund er en udadrettet investeringsfond, der hovedsageligt investerer i udenlandsk valuta« (75). I betragtning af begrænsningerne i forbindelse med anvendelsen af fremmed valuta i Kina stod det således klart, da midlerne blev stillet til rådighed, at den subsidieydende myndighed indskrænkede virksomhedens brug af disse midler til at udvikle og forbedre sin eksportrelaterede virksomhed (dvs. i modsætning til blot at overtage indenlandske virksomheder og/eller fokusere på hjemmemarkedssalg).

                     (412)

                     Denne metode er også et gennemgående træk ved andre projekter finansieret af Silk Funds, som omfattede investeringer i udenlandsk valuta i lande som Dubai, Rusland, Pakistan og Tyskland.

                     (413)

                     For så vidt angår de faktiske omstændigheder i forbindelse med ydelsen af subsidiet, undersøgte Kommissionen også detaljerne i forbindelse med Pirellis integration i CNRC's struktur.

                     (414)

                     Som nævnt i betragtning 383 var formålet med Cindas intervention at fremme omstruktureringen og integrationen af Pirellis forretningssegment for lastbildæk i den kinesiske eksporterende producent Aeolus. I henhold til aftalen mellem indehaverne af kvoterne, Cinda og CNRC, gjorde Cinda sin egenkapitalinvestering i Pirelli Industrial betinget af en plan om at indskyde alle sine interesser i Aeolus inden en bestemt tidsfrist. Hvis denne betingelse ikke opfyldes, indledes der en auktion for at sælge Cinda-aktierne og dermed bringe bevillingen af midler til ophør. I hovedaftalen mellem CNRC og Aeolus fastsættes det, at formålet med denne kapitaltilførsel er at »etablere en stor international virksomhed med fokus på industridæksegmentet, der er baseret i Kina og børsnoteret i Kina, og som har et globalt fodaftryk«. Dette blev som sådan også meddelt offentligt af Aeolus til fondsbørsen i Shanghai. Det følger heraf, at den subsidieydende myndighed opstillede en retlig betingelse med hensyn til, hvordan CNRC bør omstrukturere, og dermed fordrejede den i retning af bedre eksportresultater.

                     (415)

                     Endelig antydede Kommissionen ikke bare baseret på virkningerne af subsidiet, at der havde været en betingelse på tidspunktet for bevillingen heraf, som CNRC havde påstået. Den havde i stedet analyseret de faktiske forhold omkring transaktionen set ud fra en forhåndsbetragtning. Ved accepten af subsidieforanstaltningen godkendte modtageren fuldt ud de retlige forpligtelser, der er knyttet hertil. I obligationsprospektet for mellemfristede obligationer, som blev udstedt kort efter overtagelsen, havde ChemChina (CNRC's modervirksomhed) formuleret sit løfte om at gennemføre de betingelser, der var knyttet til subsidierne, på følgende måde: »Virksomheden har siden sin etablering til fulde reageret på centralregeringens strategi om »udadvendte politikker« med henblik på at udnytte internationale ressourcer fuldt ud. For at opbygge en internationalt konkurrencepræget virksomhedsgruppe inden for de senere år har den gennemført en række internationale fusions- og overtagelsesprojekter og oprettet en internationalt konkurrencedygtig virksomhedsgruppe.« Her nævnes købet af Pirelli som et af de vigtigste resultater i den forbindelse, hvilket fremhæver virksomhedens globale markedsføringsnet og salgskanaler. Som følge af dette løfte forvrængede CNRC forholdet af sit eksportsalg til Unionen over for det samlede salg fra 9 % (i 2015) til 12 % (i undersøgelsesperioden) sammenlignet med salget på hjemmemarkedet, som kun steg med 10 %. Uden den omhandlede støtte ville CNRC fortsat have været markedsførende i salget af dæk i segment 3 i Kina som led i et øget indenlandsk forbrug.

                     (416)

                     Kommissionen fastholdt derfor sin holdning om, at foranstaltningens udformning og struktur, betingelserne for dens virkemåde og de faktiske omstændigheder tilsammen underbygger dens konklusioner om, at subsidiet (dvs. de fem interventioner fra offentlige organer med henblik på købet af Pirelli) i realiteten var betinget af modtagerens eksportresultater.

               g)
               Beregning af subsidiebeløbet

                     (417)

                     Fordelen ved præferencelånet fra CDB, EXIM og CCB blev beregnet i henhold til beregningsmetoden i afsnit 3.4.4. Den var imidlertid ikke medtaget i de subsidiebeløb, der blev beregnet for præferencelån i henhold til afsnit 3.4, men blev lagt til det subsidiebeløb, der er fastsat i betragtning 421.

                     (418)

                     Fordelen ved tilskuddene og egenkapitalinvesteringerne blev beregnet som det beløb, der var allokeret til undersøgelsesperioden på grundlag af en amortisering af investeringen over en syvårig periode, da dette var løbetiden for det langfristede lån, som CNRC havde optaget til at finansiere investeringen, og også svarer til den gennemsnitlige investeringshorisont på syv til ti år, som SRF havde meddelt på sit websted.

                     (419)

                     Efter fremlæggelsen af oplysningsdokumentet anfægtede CNRC og Pirelli beløbet i forbindelse med den fordel, som Kommissionen havde beregnet, og fremlagde yderligere dokumentation for, at SRF's egenkapitalinvestering var blevet ukorrekt vurderet af Kommissionen. På grundlag af de oplysninger, som CNRC indgav, var Kommissionen enig i, at SRF's faktiske egenkapitalinvestering var lavere end oprindeligt antaget. Beregningerne blev tilpasset i overensstemmelse hermed.

                     (420)

                     CNRC anmodede også Kommissionen om at anvende den konsoliderede omsætning i stedet for CNRC's eksportomsætning som en fællesnævner ved beregningen af fordelen. Da Kommissionen imidlertid fastholdt sin holdning vedrørende den eksportbetingede karakter af subsidiet, blev denne anmodning afvist.

                     (421)

                     Det subsidiebeløb, der blev fastsat i forbindelse med denne ordning i undersøgelsesperioden, er på 18,99 % for China National Tire-gruppen.

                     (422)

                     Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger meddelte den kinesiske regering, at der ikke er noget i sagsakterne, som tyder på, at andre kinesiske eksportører har draget fordel af disse ordninger, eller at de har været aktive i anskaffelsen af udenlandske dækproducenter. Ved beregningen af subsidiebeløb for andre samarbejdsvillige kinesiske eksporterende producenter, der ikke indgik i stikprøven, bør det subsidiebeløb, der er fastsat for disse ordninger for den pågældende eksportør, derfor ikke finde anvendelse på andre eksportører, der ikke indgår i stikprøven. Kommissionen mindede om, at stikprøven skulle være repræsentativ for alle samarbejdsvillige virksomheders situation i Kina. En ekstrapolering af de resultater, der er konstateret i stikprøven, anses derfor for passende i den foreliggende sag. Samarbejdsvillige eksporterende producenter, der ikke indgår i stikprøven, kan anmode om fremskyndede fornyede undersøgelser i henhold til grundforordningens artikel 20. Kommissionen afviste derfor denne påstand.

               3.8.   Præferentiel finansiering og forsikring: eksportkreditforsikring

                     (423)

                     Klageren påstod, at Sinosure ydede eksportkreditforsikring på præferencevilkår til producenterne af den pågældende vare.

               a)
               Retsgrundlag

                     (424)

                        Notice on the Implementation of the Strategy of Promoting Trade through Science and Technology by Utilising Export Credit Insurance (Shang Ji Fa [2004] No. 368), udstedt i fællesskab af MOFCOM og Sinosure.

                     (425)

                     Notice on Issuing the 2006 Export Catalogue of High-Tech Products of China, Guo Ke Fa Ji Zi [2006] No. 16.

               b)
               Resultaterne af undersøgelsen

                     (426)

                     Tre ud af fire grupper af virksomheder, der indgik i stikprøven, havde udestående eksportforsikringsaftaler med Sinosure i løbet af undersøgelsesperioden.

                     (427)

                     Under kontrolbesøget hos den kinesiske regering bekræftede Sinosure, at den er 100 % statsejet, og at den er i besiddelse af ca. 90 % af det indenlandske marked for eksportkreditforsikring. Som nævnt i betragtning 142-148 forelagde Sinosure imidlertid ikke den fornødne dokumentation for sin virksomhedsledelse, såsom årsberetningen eller vedtægterne.

                     (428)

                     Derudover gav Sinosure heller ikke yderligere specifikke oplysninger om eksportkreditforsikring til dækindustrien, præmiestørrelsen eller detaljerede tal vedrørende eksportkreditforsikringsvirksomhedens rentabilitet. Derfor var Kommissionen nødt til at supplere de oplysninger, der blev givet, ved hjælp af foreliggende faktiske oplysninger.

                     (429)

                     Det fremgår af Sinosures svar på mangelskrivelsen, at Sinosure er et statsejet offentligt forsikringsselskab, der er etableret og støttet af Staten med det formål at støtte Kinas udenlandske økonomiske og handelsmæssige udvikling og samarbejde. Virksomheden ejes 100 % af staten. Den har en bestyrelse og et tilsynsråd. Den kinesiske regering har beføjelse til at udnævne og afskedige virksomhedens øverste ledelse. På grundlag af svaret på mangelskrivelsen samt de oplysninger, der blev givet under kontrolbesøget, konkluderede Kommissionen, at der er formelle indicier for statslig kontrol med Sinosure.

                     (430)

                     Kommissionen indhentede yderligere oplysninger om, hvorvidt den kinesiske regering har udøvet betydelig kontrol med ledelsen af Sinosure i forbindelse med dækindustrien. På det grundlag noterede Kommissionen, at Kinas Export Catalogue of High-Tech Products udtrykkeligt anfører »et nyt pneumatisk radialdæk af den art, der anvendes til busser og lastbiler (af gummi, tværsnit af bredde ≥ 24 tommer)«, som varer, for hvilke der tilskyndes til eksport.

                     (431)

                     Ifølge Notice on the Implementation of the Strategy of Promoting Trade through Science and Technology by Utilising Export Credit Insurance bør Sinosure desuden øge sin støtte til nøgleindustrier og varer på grundlag af en styrkelse af den generelle støtte til eksport af højteknologiske varer. Virksomheden bør behandle varer, der er opført på Kinas Export Catalogue of High-Tech Products, som f.eks. de radialdæk, der er nævnt i betragtning 429, som sit forretningsmæssigt prioriterede område og yde omfattende støtte i form af procedurer vedrørende tegning, begrænsede godkendelser, behandlingshastighed for anmodninger og prisfleksibilitet. Med hensyn til prisfleksibilitet bør den give varer, der er opført i kataloget, den maksimale præmienedsættelse inden for det variable interval, der oplyses af kreditforsikringsselskabet.

                     (432)

                     På dette grundlag konkluderede Kommissionen, at den kinesiske regering har skabt normative rammer, der skal følges af ledere og tilsynsførende, som er udpeget af den kinesiske regering og er ansvarlige over for den kinesiske regering. Derfor støttede den kinesiske regering sig til de normative rammer for at udøve betydelig kontrol med ledelsen af Sinosure.

                     (433)

                     Kommissionen søgte også at få konkrete beviser for udøvelsen af betydelig kontrol gennem forsikringsaftaler. Under kontrolbesøget fastholdt Sinosure, at dens præmier i praksis var markedsorienterede og baseret på principperne om risikovurdering. Der blev dog ikke fremlagt specifikke eksempler vedrørende dækindustrien eller virksomhederne i stikprøven.

                     (434)

                     Da der ikke forelå konkrete beviser, undersøgte Kommissionen derfor Sinosures konkrete adfærd i forbindelse med forsikringer til virksomhederne i stikprøven. Denne adfærd stod i modsætning til deres officielle holdning, da de ikke handlede ud fra markedsøkonomiske principper.

                     (435)

                     I den forbindelse bemærkede Kommissionen, at Sinosures årsberetning for 2014 (76) fastslår, at de anmodninger, der er blevet betalt til nøgleindustrier som led i kortfristede eksportkreditforsikringsaftaler, nåede op på 590 mio. USD i 2014, hvilket svarede til 72,3 % af de samlede anmodninger. Efter en sammenligning af de samlede anmodninger, der var blevet betalt, med de samlede forsikrede beløb, konkluderede Kommissionen, at Sinosure i gennemsnit skulle opkræve 0,23 % af det forsikrede beløb som en præmie til dækning af omkostningerne ved anmodningerne (uden at tage hensyn til generalomkostninger). I praksis var de præmier, der blev betalt af virksomhederne i stikprøven, imidlertid meget lavere end det minimumsgebyr, der var nødvendigt for at dække driftsomkostningerne.

                     (436)

                     Desuden konstaterede Kommissionen, at en række af de eksporterende producenter drog fordel af en delvis eller fuldstændig godtgørelse af de eksportkreditforsikringspræmier, der var betalt til Sinosure.

                     (437)

                     Kommissionen konstaterede derfor, at ovenfor beskrevne retlige ramme implementeres af Sinosure i forbindelse med udøvelsen af statslige funktioner med hensyn til dækindustrien, og at den dermed optræder som offentligt organ, jf. grundforordningens artikel 2, litra b), sammenholdt med grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), og i overensstemmelse med WTO's relevante retspraksis. Desuden fik de eksporterende producenter i stikprøven en fordel, da forsikringen blev ydet til satser under det minimumsbeløb, der var nødvendigt for, at Sinosure kunne dække sine driftsomkostninger.

                     (438)

                     Kommissionen fastslog også, at de subsidier, der blev ydet under eksportforsikringsprogrammet, er specifikke, fordi de ikke kunne opnås uden eksport og de er således eksportbetingede jf. grundforordningens artikel 4, stk. 4, litra a).

               c)
               Beregning af subsidiebeløbet

                     (439)

                     Da Sinosure tegner sig for ca. 90 % af hjemmemarkedet for eksportkreditforsikring i Kina, kunne Kommissionen ikke finde en markedsbaseret indenlandsk forsikringspræmie. I overensstemmelse med tidligere antisubsidieundersøgelser anvendte Kommissionen derfor det mest hensigtsmæssige eksterne benchmark, for hvilket der forelå let tilgængelige oplysninger, dvs. de præmiesatser, som Export-Import Bank (»Ex-Im Bank«) i USA har anvendt på ikke-finansielle institutioner for eksport til OECD-lande.

                     (440)

                     Godtgørelsen af eksportforsikringspræmier, der blev ydet i undersøgelsesperioden, blev behandlet som et tilskud. Da der ikke forelå dokumentation for yderligere omkostninger for de virksomheder, for hvilke der var behov for en justering, blev fordelen beregnet som det samlede godtgørelsesbeløb, der var modtaget i undersøgelsesperioden.

                     (441)

                     Det subsidiebeløb, der blev fastsat for denne ordning i undersøgelsesperioden for de eksporterende producenter i stikprøven, er på:

                                 Præferentiel finansiering og forsikring: eksportkreditforsikring

                                 Virksomhed/gruppe

                                 Subsidiesats

                                 China National Tire-gruppen

                                 0,18 %

                                 Hankook-gruppen

                                 0,06 %

                                 Xingyuan-gruppen

                                 0,17 %

               3.9.   Statslig levering af varer mod utilstrækkeligt vederlag

         3.9.1.   Levering af varer mod utilstrækkeligt vederlag: Generel bemærkning

                     (442)

                     Som nævnt i afsnit 3.2 meddelte Kommissionen den kinesiske regering, at den i betragtning af manglen på spørgeskemabesvarelser fra producenter af naturgummi og syntetgummi kunne være nødt til basere sine konklusioner på de foreliggende faktiske oplysninger i henhold til grundforordningens artikel 28, stk. 1, for så vidt angik oplysningerne om leverandørerne af førnævnte råmaterialer. Kommissionen undersøgte, om virksomhederne i stikprøven modtog råmaterialer til fremstilling af dæk til subsidierede priser fra den kinesiske regering.

               3.9.2.   Levering af kønrøg og nylonsnor mod utilstrækkeligt vederlag

                     (443)

                     Alle virksomheder i stikprøven indkøbte kønrøg og nylonsnor på hjemmemarkedet enten af forretningsmæssigt forbundne eller ikke forbundne virksomheder, men importerede også kønrøg og nylonsnor i små mængder.

                     (444)

                     I løbet af undersøgelsen fandt Kommissionen tegn på, at Staten udøvede en vis indflydelse på hjemmemarkedet for kønrøg og nylonsnor. For det første udgjorde statsejede virksomheder, iflg. oplysningerne fra den kinesiske regering, hhv. 26,44 % og 8,46 % af den kinesiske produktion af kønrøg og nylonsnor.

                     (445)

                     For det andet viser de lovgivningsmæssige rammer, at kønrøg og nylonsnor er en del af de tilskyndede sektorer, for hvilke der findes støtteforanstaltninger. For eksempel skaber den 13. petrokemiske femårsplan, som omfatter kønrøg, forbindelse til forskellige skattepolitiske og finansielle støtteforanstaltninger, hvilket fremgår af betragtning 121.

                     (446)

                     Desuden tilskynder politikken vedrørende dækindustrien blandt andet til udvikling af »højmodul lavabsorberende cordvæv af polyester og cordvæv af polyester med høj styrke« og til »udvikling af miljøvenlige gummitilsætningsstoffer og andre råmaterialer såsom speciel kønrøg og hvid kønrøg« (77).

                     (447)

                     I Guidelines of the Latest Key Priority Developmental Areas in the High Technology Industries (78) prioriterer man desuden udviklingen af produktionsteknologi og vigtige råmaterialer til radialdæk, herunder kønrøg og materialer til fiberrammer.

                     (448)

                     Selv om undersøgelsen viste, at forsyningen af kønrøg og nylonsnor på hjemmemarkedet til en vis grad er påvirket af Staten, af de årsager, der er forklaret i betragtning 444-447, konkluderede Kommissionen, at den ikke kunne finde tilstrækkelige beviser for, at de eksporterende producenter i stikprøven modtog subsidier i forbindelse med køb af kønrøg og nylonsnor i undersøgelsesperioden.

               3.9.3.   Levering af naturgummi mod utilstrækkeligt vederlag

                     (449)

                     Samtlige virksomheder i stikprøven importerede naturgummi i betydelige mængder. Køb af naturgummi på hjemmemarkedet var ubetydeligt, bortset fra en af virksomhederne i stikprøven, som købte væsentlige mængder af naturgummi på hjemmemarkedet via ikke forretningsmæssigt forbundne virksomheder. Kommissionen fastslog på grundlag af efterprøvede oplysninger om individuelle transaktioner fra alle virksomhederne i stikprøven, at købspriserne på naturgummi på hjemmemarkedet i gennemsnit var højere end købspriserne for importeret naturgummi.

                     (450)

                     Kommissionen konkluderede derfor, at der ikke var nogen grund til at fastsætte udligningsberettigede subsidier for køb af naturgummi mod utilstrækkeligt vederlag.

               3.9.4.   Levering af syntetgummi mod utilstrækkeligt vederlag

                     (451)

                     Alle virksomheder i stikprøven indkøbte syntetgummi på hjemmemarkedet enten af forretningsmæssigt forbundne eller ikke forretningsmæssigt forbundne virksomheder, men importerede også syntetgummi i mindre mængder. Kommissionen fastslog på grundlag af efterprøvede oplysninger om individuelle transaktioner fra alle virksomheder i stikprøven, at indkøbspriserne på syntetgummi på hjemmemarkedet i gennemsnit var lavere end priserne på importeret syntetgummi, og at priserne på syntetgummi fra statsejede virksomheder i gennemsnit var lavere end prisen på syntetgummi fra private virksomheder.

                     (452)

                     I løbet af undersøgelsen fandt Kommissionen tegn på, at Staten udøvede en vis indflydelse på hjemmemarkedet for syntetgummi. For det første udgjorde statsejede virksomheder, iflg. oplysningerne fra den kinesiske regering, 31,43 % af den indenlandske produktion af syntetgummi.

                     (453)

                     For det andet viser de lovgivningsmæssige rammer, at syntetgummi er en del af en tilskyndet sektor, for hvilken der findes støtteforanstaltninger. For eksempel skaber den 13. petrokemiske femårsplan, som omfatter syntetgummi, forbindelse til forskellige skattepolitiske og finansielle støtteforanstaltninger, hvilket fremgår af betragtning 121.

                     (454)

                     I artikel 17 i politikken for dækindustrien tilskyndes der desuden bl.a. til »udvikling af isoprengummi og halogeneret butylgummi«, og der sigtes mod »at øge produktionen af syntetiske gummiprodukter såsom butadiengummi og styrenbutadiengummi, at øge udnyttelsesgraden for syntetgummi samt udviklings- og produktionskapaciteten«.

                     (455)

                     I Guidelines of the Latest Key Priority Developmental Areas in the High Technology Industries prioriterer man udviklingen af produktionsteknologi og vigtige råmaterialer til radialdæk, herunder syntetgummi.

                     (456)

                     Endelig omfatter Guidance Catalogue for Industrial Structure Adjustment, som gennemfører afgørelse nr. 40, »syntetgummi i stor størrelse, avanceret teknologi til fremstilling af gummi og elastomer samt fremstilling af nye produkter«.

                     (457)

                     Kommissionen fastslog på grundlag af efterprøvede oplysninger om individuelle transaktioner fra alle virksomheder i stikprøven, at de generelle indkøbspriser på syntetgummi på hjemmemarkedet i gennemsnit var lavere end priserne på importeret syntetgummi, og at priserne på syntetgummi fra statsejede virksomheder i gennemsnit var lavere end prisen på syntetgummi fra private virksomheder. Kommissionen bemærkede imidlertid også, at der findes flere forskellige typer gummi såsom styren-butadiengummi, butadiengummi, isoprengummi, butyl-halogeneret gummi chloroprengummi mv. Disse forskellige typer syntetgummi anvendes alle i produktionsprocessen for dæk, men de har forskellige kemiske egenskaber, anvendelsesformål og priser og produceres af forskellige virksomheder.

                     (458)

                     Disse forskelle er af en sådan karakter, at Kommissionen besluttede at opdele sin markedsanalyse i henhold til disse forskellige typer. Efter en yderligere undersøgelse fandt Kommissionen, at selv om der var observeret prisforskelle på aggregeret niveau, var der ikke nogen fordel ved køb på hjemmemarkedet af de mest almindeligt anvendte typer af syntetgummi, såsom styrenbutadiengummi og butadiengummi, og at virksomhederne i stikprøven havde importeret en betydelig mængde af de mindre anvendte gummityper.

                     (459)

                     Selv om undersøgelsen således viste, at forsyningen af syntetgummi på hjemmemarkedet til en vis grad er påvirket af Staten, af de årsager, der er forklaret i betragtning 452-456, konkluderede Kommissionen, at den ikke kunne fastsætte nogen fordele i forbindelse med køb af syntetgummi mod utilstrækkeligt vederlag.

               3.9.5.   Levering af elektricitet mod utilstrækkeligt vederlag

                     (460)

                     Alle virksomheder i stikprøven producerede enten selv strøm, eller de købte det. Indkøbsprisen for elektricitet fra forsyningsnettet fulgte de officielle prisniveauer, der er fastsat på provinsniveau for store industrielle kunder. Som konkluderet i tidligere undersøgelser (79) medførte dette niveau ikke en specifik fordel for disse store industrielle kunder.

                     (461)

                     Kommissionen fastslog imidlertid, at to af virksomhederne i stikprøven drog fordel af nedsættelser eller godtgørelse af en del af deres elektricitetsomkostninger i form af tilskud. I beregningsøjemed blev disse tilskud medtaget i de tal, der blev beregnet i afsnit 3.12.3 »Ad hoc-tilskud«.

               a)
               Retsgrundlag

                     —

                     Several Opinions of the Central Committee of the Communist Party of China and the State Council on Further Deepening the Reform of the Power System (Zhong Fa [2015] nr. 9);

                     —

                     Interim Measures on the pilot for direct power of Jiangsu key electricity users and power generation enterprises, udstedt af Jiangsu Economic and Information Technology Commission, 13 May 2014;

                     —

                     Jiangsu Province Electricity Internet Bidding Notice for March-April 2017

                     —

                     Notice of issuing the pilot scheme of direct electricity trading in Chongqing, Yu Fu Office [2016] nr. 167.

               b)
               Resultaterne af undersøgelsen

                     (462)

                     Kommissionen konstaterede, at nogle af de store industrielle elbrugere har ret til at indgå aftaler om direkte køb med kraftværkerne i stedet for at købe fra forsyningsnettet. Tre af de fire grupper af virksomheder, der indgik i stikprøven, havde sådanne aftaler om direkte køb af elektricitet i undersøgelsesperioden, mens den fjerde indkøbte elektricitet fra sit eget forretningsmæssigt forbundne kraftværk. I alle de undersøgte aftaler var de priser, der blev modtaget gennem sådanne aftaler, lavere end de faste priser, der var fastsat på provinsniveau for store industrielle kunder.

                     (463)

                     I øjelikket er det ikke alle store industrielle kunder, der har mulighed for at indgå sådanne direkte aftaler. På nationalt plan hedder det f.eks. specifikt i lovgivningen, at virksomheder, der ikke overholder den nationale industripolitik, og hvis varer og processer udelukkes, ikke bør deltage i direkte transaktioner (80).

                     (464)

                     I praksis udføres direkte handel med elektricitet af provinserne. Virksomhederne skal anmode provinsmyndighederne om tilladelse til at deltage i pilotordningen vedrørende direkte elektricitet, og de skal opfylde visse kriterier. I Jiangsu etableres der f.eks. direkte elektricitetsaftaler via en central internetbaseret udbudsplatform. Det er imidlertid kun virksomheder, der »overholder de nationale industripolitiske retningslinjer såsom Guidance Catalogue for Industrial Structure Adjustment«, der kan deltage i udbudsproceduren. Tilsvarende gælder det i Chongqing, at »virksomheder, der ikke overholder statens industripolitik, samt varer og processer fra begrænsede eller udelukkede virksomheder, ikke kan indgå i direkte transaktioner« (81).

                     (465)

                     Desuden er der ikke nogen egentlig markedsbaseret forhandling eller udbudsprocedure, da de mængder, der købes under direkte aftaler, ikke er baseret på det faktiske udbud og den faktiske efterspørgsel. Det står nemlig fast, at kraftværker og elbrugere ikke frit kan sælge eller købe al deres elektricitet direkte. De er begrænset af kvantitative kvoter, som de lokale myndigheder tildeler dem. For eksempel foretog de lokale myndigheder i Ningxia-provinsen en begrænsning af elhandelsplatformens aktivitet ved at tildele alle virksomheder den samme kvote af Mwh, uanset de reelle mængder, som brugerne afgav tilbud på, og som elselskaberne var klar til at levere.

                     (466)

                     Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede GITI, at kvoterne i Ningxia-provinsen reelt varierer betydeligt blandt virksomhederne og ikke er ligeligt fordelt. Kommissionen erkendte, at kvoterne ikke er ligeligt fordelt. Dette ændrer imidlertid ikke ved den konklusion, at elselskaberne og brugerne ikke frit kan sælge eller købe al deres elektricitet direkte. På trods af, at virksomhederne tildeles forskellige kvoter og for perioder, fandt kun to priser med en forskel på under 1 % anvendelse for alle brugere i provinserne. Dette indikerer, at priserne ikke fastsættes frit mellem køber og sælger. Desuden erkendte GITI, at virksomheden ikke var i stand til at købe al sin elektricitet via udbudsproceduren i undersøgelsesperioden og var nødt til at betale højere elpriser, der blev fastsat af de lokale myndigheder uden for udbudsproceduren. Denne påstand blev derfor afvist.

                     (467)

                     Desuden fremgår det af de aftaler, som Kommissionen har gennemgået, at hvis brugeren eller elselskabet afviger fra de tildelte kvoter med mere end 5 %, skal der betales en bøde, og at de yderligere indtægter fra sanktionen vil blive tildelt det statslige netselskab.

                     (468)

                     Hertil kommer, at selv om priserne i princippet skal forhandles direkte mellem elselskaber og elbrugerne, underskrives den endelige kontrakt også af det statslige netselskab, og fakturaerne til virksomhederne udstedes reelt stadig af det statslige netselskab. Endelig skal alle underskrevne aftaler om direkte køb forelægges for de lokale myndigheder til registrering.

                     (469)

                     Kommissionen var af den opfattelse, at denne reducerede elpris er et subsidie, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2, fordi der ydes et finansielt bidrag i form af indtægter, der ikke opkræves af den kinesiske regering (dvs. netoperatøren), hvorved de berørte virksomheder opnår en fordel. Fordelen for modtagerne svarer til den sparede elpris, da elektriciteten blev leveret til priser, der lå under den normale netpris, som betales af andre store industrielle brugere. Dette subsidiebeløb er specifikt, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), da lovgivningen begrænser anvendelsen af denne ordning til kun at omfatte virksomheder, der overholder visse industripolitiske målsætninger, som bestemmes af staten, og hvis varer eller processer ikke er udelukket som støtteberettigede.

                     (470)

                     Kommissionen bemærkede, at den kinesiske regering på nuværende tidspunkt er ved at udvide denne ordning og for nylig har udstedt yderligere lovgivning med henblik på at øge antallet af direkte transaktioner på elmarkedet (82). Denne lovgivning fandt imidlertid ikke anvendelse i undersøgelsesperioden og er endnu ikke gennemført. Desuden skal Kommissionen nøje undersøge, hvordan de nye regler vil fungere i praksis, inden den kan konkludere, at der ikke længere skelnes mellem modtagerne. Kommissionen konkluderede derfor, at subsidieordningen fandt anvendelse i undersøgelsesperioden, og at den er specifik i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), og artikel 4, stk. 3. Desuden vil ordningen fortsat give fordele efter undersøgelsesperioden, jf. grundforordningens artikel 15, stk. 1.

               c)
               Beregning af subsidiebeløbet

                     (471)

                     Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet ud fra den fordel, som modtagerne havde opnået i undersøgelsesperioden. Denne fordel blev beregnet som forskellen mellem den samlede elpris, der skal betales i henhold til den normale netpris, og den samlede elpris, der skal betales med den reducerede pris.

                     (472)

                     Hankook-gruppen og Giti-gruppen hævdede, at Kommissionen havde begået en regnefejl ved beregningen af subsidiebeløbene. Kommissionen accepterede disse bemærkninger og reviderede beregningen af fordelen i overensstemmelse hermed.

                     (473)

                     Det subsidiebeløb, der blev fastsat for denne ordning i undersøgelsesperioden for de eksporterende producenter i stikprøven, er på:

                                 Levering af elektricitet mod utilstrækkeligt vederlag

                                 Virksomhed/gruppe

                                 Subsidiesats

                                 China National Tire-gruppen

                                 0,04 %

                                 Giti-gruppen

                                 0,31 %

                                 Hankook-gruppen

                                 0,23 %

               3.9.6.   Brugsrettigheder til jord

         a)
               Indledning

                     (474)

                     Al jord i Kina ejes enten af staten eller af et kollektiv bestående enten af landsbyer eller byområder, inden ejendomsretten til jorden eller brugsretten til jorden (equitable title) kan patenteres eller overdrages til virksomheder eller individuelle ejere. Alle jordarealer i byområder er statsejet, og alle jordarealer i landdistrikterne er ejet af de deri liggende landsbyer eller byområder.

                     (475)

                     I henhold til forfatningsretten i Kina og jordlovgivningen kan virksomheder og enkeltpersoner imidlertid købe »brugsrettigheder til jord«. For jord til industriel anvendelse er lejemålet normalt på 50 år med mulighed for forlængelse i yderligere 50 år.

                     (476)

                     Ifølge den kinesiske regering kan ejendomsretten til jord til industriel anvendelse, i henhold til artikel 5 i Statsrådets meddelelse om Strengthening Regulation of Land (GF [2006] nr. 31), siden den 31. august 2006 kun gives af staten til industrivirksomheder gennem budrunder eller en lignende offentlig udbudsproces, hvorved den endelige pris ikke må være mindre end den minimale udbudspris. Den kinesiske regering mener, at der er et frit marked for jord i Kina, og at den pris, der betales af en industrivirksomhed for lejemål af jord, afspejler markedsprisen.

               b)
               Retsgrundlag

                     (477)

                     Bestemmelsen om brugsrettigheder til jord i Kina hører under Land Administration Law i Folkerepublikken Kina. Desuden er følgende dokumenter ligeledes en del af retsgrundlaget:

                                 —

                                 Law of the People's Republic of China on Urban Real Estate Administration (Order of the President of the People's Republic of China No. 18)

                                 —

                                 Interim Regulations of the People's Republic of China Concerning the Assignment and Transfer of the Right to the Use of the State-owned Land in the Urban Areas

                                 —

                                 Regulation on the Implementation of the Land Administration Law of the People's Republic of China (Order of the State Council of the People's Republic of China [2014] No. 653)

                                 —

                                 Provision on Assignment of State-owned Construction Land Use Right through Bid Invitation, Auction and Quotation og

                                 —

                                 State Council's Notice regarding Strengthening Regulation of Land (GF[2006] No.31).

               c)
               Resultaterne af undersøgelsen

                     (478)

                     I henhold til artikel 10 i Provision on Assignment of State-owned Construction Land Use Right through Bid Invitation, Auction and Quotation fastsætter de lokale myndigheder priserne på jord i henhold til vurderingssystemet for jord i byområder, der opdateres hvert tredje år, og regeringens industripolitik.

                     (479)

                     I tidligere undersøgelser har Kommissionen konstateret, at priserne for brugsrettigheder til jord i Kina ikke var repræsentative for en markedspris, der bestemmes af udbud og efterspørgsel på det frie marked, eftersom det blev konstateret, at auktionssystemt var uklart, uigennemsigtigt og ikke fungerer i praksis, og det blev konstateret, at priserne fastsættes vilkårligt af myndighederne. Som nævnt i foregående betragtning fastsætter myndighederne priserne i henhold til vurderingssystemet for jord i byområder, hvor det kræves, at de blandt andre kriterier også skal tage hensyn til industripolitikken ved prissætning af jord til industriel anvendelse.

                     (480)

                     Den nuværende undersøgelse viste ingen væsentlige ændringer i denne henseende. Kommissionen har f.eks. konstateret, at med undtagelse af en jordlod for Hankook-gruppen, var ingen af de eksporterende producenter i stikprøven gået gennem en budrunde eller en lignende offentlig udbudsproces for brugsrettigheder til jord, heller ikke for brugsrettigheder til jord, der var erhvervet for nylig. Brugsrettigheder til jord, som virksomhederne i stikprøven havde, blev tildelt af de lokale myndigheder til forhandlede priser.

                     (481)

                     Efter fremlæggelsen af oplysningsdokumentet påstod Pirelli Tyre Co. Ltd., at virksomheden ikke modtog brugsrettigheder til jord til priser, der lå under markedsprisen, eftersom den angiveligt leaser jord fra kinesiske private udlejere på grundlag af normal markedspraksis. Kommissionen var enig i, at Pirelli Tyre Co. Ltd lejer en del af virksomhedens jord. Da den kinesiske private udlejer, som Pirelli Tyre Co. Ltd. omtalte, faktisk var en forretningsmæssigt forbundet virksomhed, så Kommissionen bort fra denne koncerninterne lejepris og tog hensyn til den faktiske købsaftale og prisen på de brugsrettigheder til jord, som den forretningsmæssigt forbundne virksomhed betalte. Denne påstand blev derfor afvist.

                     (482)

                     Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger gentog Pirelli sine argumenter og påstod, at den forretningsmæssigt forbundne virksomhed havde erhvervet sine brugsrettigheder til jord via en konkurrencebaseret udbudsprocedure. Der blev dog ikke fremlagt beviser for, at en udbudsprocedure havde fundet sted med henblik på erhvervelse af disse jordarealer, hverken før eller efter den endelige fremlæggelse af oplysninger. Kommissionen fastholdt således sin holdning.

                     (483)

                     Kommissionen bemærkede, at der også findes et dynamisk overvågningssystem for jord i tillæg til overvågningssystemet for jord i byområder. I udløbsundersøgelsen vedrørende solcellepaneler med oprindelse i Folkerepublikken Kina (83) konstaterede Kommissionen, at disse priser er højere end de laveste referencepriser, der er fastsat af vurderingssystemet for jord i byområder og benyttes af de lokale myndigheder, da sidstnævnte kun ajourførtes hvert tredje år, hvorimod den dynamiske overvågning af priser ajourførtes kvartalsvis. Intet tydede imidlertid på, at jordpriserne var baseret på den dynamiske overvågning af priser. Den kinesiske regering havde i løbet af undersøgelsen vedrørende solcellepaneler bekræftet, at det dynamiske overvågningssystem for jord i byområder overvågede udsvingene i prisniveauerne på jord i bestemte områder (dvs. 105 byer) i Kina og var udformet til at vurdere udviklingen i jordpriserne. Udbudspriserne ved udbudsrunder og auktioner var dog baseret på de benchmark, der var fastsat af vurderingssystemet for jord. Hertil kommer, at i dette tilfælde fik grupperne af virksomheder i stikprøven deres jordarealer gennem tildeling. Derfor var det forhold, at dette system eksisterer, irrelevant, da det ikke gjaldt for de virksomheder, der indgik i stikprøven.

                     (484)

                     Efter fremlæggelsen af oplysningsdokumentet og efter den endelige fremlæggelse af oplysninger anfægtede både den kinesiske regering og virksomhederne i stikprøven brugen af en udenlandsk reference og foreslog i stedet at anvende en national reference. Både den kinesiske regering og Hankook-gruppen fremhævede, at Kommissionen burde have anvendt den kinesiske pris for brugsrettigheder til jord fra det dynamiske overvågningssystem for jordarealer, idet brugsrettigheden til jord for et af de kinesiske dattervirksomheder i Hankook-gruppen blev erhvervet gennem en udbudsprocedure. Kommissionen henviste imidlertid allerede i sin vurdering af spørgsmålet om markedsøkonomisk behandling i den parallelle antidumpingundersøgelse til, at den havde sine tvivl med hensyn til denne udbudsprocedure. Navnlig var Hankook-gruppen den eneste virksomhed, der bød på jorden, og den betalte pris svarede til startprisen for udbudsproceduren. Da der ikke forelå yderligere detaljerede oplysninger om den faktiske auktionsproces, og i betragtning af at en lignende jordlod blev solgt til en højere pris i samme periode, var det usikkert, om den oprindelige pris blev fastsat uafhængigt og svarede til markedsværdien af brugsrettigheden til jorden i 2011. Desuden blev den oprindelige pris i 2011 for denne jordlod derefter yderligere reduceret ved hjælp af en betydelig godtgørelse. Påstanden blev derfor afvist.

                     (485)

                     Kommissionen konstaterede også, at virksomhederne i Giti-gruppen og Hankook-gruppen modtog godtgørelser fra lokale myndigheder som kompensation for de priser, de betalte for brugsrettigheder til jord. Desuden var en del af de brugsrettigheder til jord, som virksomhederne i Xingyuan-gruppen havde fået, endnu ikke blevet betalt, og nogle brugsrettigheder til jord i China National Tire-gruppen skulle først betales flere år efter, at jorden var blevet taget i brug.

                     (486)

                     Ovennævnte beviser er i modstrid med den kinesiske regerings påstande om, at de priser, der blev betalt for brugsrettigheder til jord i Kina, er repræsentative for en markedspris, som bestemmes ved frit udbud og fri efterspørgsel på markedet.

                     (487)

                     Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede Pirelli, at Kommissionen havde undladt at fremlægge nye beviser med henblik på at bevise, at den kinesiske regering havde indrømmet brugsrettigheder til jord til dækproducenterne mod utilstrækkeligt vederlag. Kommissionen var ikke enig i denne påstand. Kommissionen undersøgte, jf. betragtning 475, for hver af de stikprøveudtagne eksporterende producenter, om der var blevet gennemført konkurrencebaseret udbud, men konkluderede, at dette ikke var tilfældet, hvilket bekræftede resultaterne fra tidligere undersøgelser.

               d)
               Konklusion

                     (488)

                     Resultaterne af denne undersøgelse viser, at situationen vedrørende salg og køb af jord i Kina er uigennemsigtig, og at priserne blev fastsat vilkårligt af myndighederne.

                     (489)

                     I overensstemmelse hermed bør den kinesiske regerings indrømmelse af brugsrettigheder til jord betragtes som et subsidiebeløb i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iii), og artikel 3, stk. 2, idet der indrømmes goder, som har medført en fordel for modtagervirksomhederne. Som forklaret i betragtning 478-486 findes der ikke noget fungerende marked for jord i Kina, og anvendelsen af en ekstern reference (jf. betragtning 494-504) viser, at det beløb, de eksporterende producenter i stikprøven har betalt for brugsrettighederne til jord, ligger et godt stykke under den normale markedspris.

                     (490)

                     I forbindelse med præferentiel adgang til jord til industriel anvendelse for virksomheder, der tilhører visse industrigrene, bemærkede Kommissionen, at den pris, der fastsættes af de lokale myndigheder, skal tage hensyn til regeringens industripolitik, jf. betragtning 479. Inden for denne industripolitik anses dækindustrien for at være en bærende del af det kinesiske erhvervsliv, og den er opført som en tilskyndet erhvervsgren (84). Desuden kræver afgørelse nr. 40 fra Statsrådet, at de offentlige myndigheder sikrer, at tilskyndede erhvervsgrene får jordarealer stillet til rådighed. Artikel 18 i afgørelse nr. 40 gør det klart, at erhvervsgrene, der er begrænset (»restricted«), ikke får adgang til brugsrettigheder til jord. Heraf fremgår, at subsidiet er specifikt i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), og artikel 4, stk. 2, litra c), da fortrinsretten ved tildeling af jord er begrænset til virksomheder, der tilhører visse erhvervsgrene, i dette tilfælde dæksektoren, og regeringens praksis på dette område er uklar og uigennemsigtig.

                     (491)

                     Giti-gruppen hævdede, at specificiteten af subsidiet for brugsrettigheder til jord var forbundet med at være opført som en tilskyndet erhvervsgren i den kinesiske regerings planer, og at der ikke var bevis for, at dækvirksomhederne tilhørte en tilskyndet erhvervsgren, da priserne på brugsrettigheden til jord blev aftalt. Denne påstand afvises, da dækindustrien og/eller den petrokemiske industri allerede var anført som en tilskyndet erhvervsgren så tidligt som i den 8. og 9. femårsplan, som opregner den petrokemiske industri som en af landets bærende industrigrene og omtaler proaktiv udvikling af finkemikalier og støtte til vigtige kemiprojekter, samt i »Catalogue of the major industries, products and technologies activated by the State (ændret i 2000)«, som omfatter fremstilling af radialdæk af høj kvalitet. Disse dokumenter svarer til den periode, hvor virksomhederne i stikprøven første gang blev indrømmet brugsrettigheder til jord.

                     (492)

                     Giti-gruppen bemærkede også, at Kommissionen ikke fremlagde dokumentation for, at de leverandørvirksomheder, der producerer råmaterialer, som f.eks. stålsnor eller nylonsnor, til de eksporterende producenter tilhørte en tilskyndet erhvervsgren. I Guidance Catalogue for the Industrial Structure Adjustment er fremstilling, udvikling og anvendelse af særlige hjælpematerialer til højtydende radialdæk imidlertid opført som »tilskyndet«. I politikken for dækindustrien tilskynder man desuden til »udvikling og anvendelse af ny strukturståltråd, cordvæv af polyester med højt elasticitetsmodul og begrænset krympning, cordvæv af nylon med høj styrke og andet materiale til dækskeletter«. Dette argument blev derfor afvist.

                     (493)

                     Subsidiet betragtes derfor som udligningsberettiget.

               e)
               Beregning af subsidiebeløbet

                     (494)

                     Som i de tidligere undersøgelser (85) og i overensstemmelse med grundforordningens artikel 6, litra d), nr. ii), blev jordpriser fra det særskilte toldområde Taiwan, Penghu, Kinmen og Matsu (»Kinesisk Taipei«) anvendt som en ekstern reference (86). Den fordel, som modtagerne har opnået, beregnes ved at tage højde for forskellen mellem det beløb, som hver af de eksporterende producenter i stikprøven faktisk havde betalt (dvs. den faktiske pris, der betales jf. kontrakten og den pris, der er anført i kontrakten fratrukket eventuel godtgørelser/tilskud fra de lokale myndigheder) for brugsrettigheder til jord, og det beløb, som normalt skulle have været betalt på grundlag af referencen i Kinesisk Taipei.

                     (495)

                     Kommissionen betragter Kinesisk Taipei som en egnet ekstern reference af følgende årsager:

                                 —

                                 det sammenlignelige niveau for økonomisk udvikling, BNP og den økonomiske struktur i Kinesisk Taipei og de fleste provinser og byer i Kina, hvor de eksporterende producenter i stikprøven er beliggende

                                 —

                                 den fysiske nærhed mellem Kina og Kinesisk Taipei

                                 —

                                 den høje grad af industriel infrastruktur både i Kinesisk Taipei og i mange provinser i Kina

                                 —

                                 de stærke økonomiske bånd og den omfattende grænseoverskridende handel mellem Kinesisk Taipei og Kina

                                 —

                                 den store befolkningstæthed i mange af provinserne i Kina og Kinesisk Taipei

                                 —

                                 ligheden mellem den type jord og de transaktioner, som anvendes til at beregne den relevante reference i Kinesisk Taipei og Kina, og

                                 —

                                 de fælles demografiske, sproglige og kulturelle karakteristika ved Kinesisk Taipei og Kina.

                     (496)

                     Efter den metode, der blev anvendt i tidligere undersøgelser, brugte Kommissionen den gennemsnitlige pris pr. kvadratmeter jord i Taiwan korrigeret for inflation og udvikling i BNP fra og med datoerne i de respektive kontrakter om brugsrettigheder til jord. Oplysningerne i oplysningsdokumentet om priserne på jord til industriel anvendelse blev indhentet på webstedet for Industrial Bureau of the Ministry of Economic Affairs i Taiwan. Inflationen og udviklingen i BNP for Taiwan blev beregnet på grundlag af inflation og udvikling i BNP pr. indbygger i løbende priser i USD for Taiwan som offentliggjort af IMF for 2015.

                     (497)

                     Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede Pirelli, at brugen af en ekstern reference ikke var i overensstemmelse med konklusionerne i WTO-appelorganets rapport i US – Softwood Lumber IV (87), da referencen ikke foretog de nødvendige tilpasninger for at afspejle forholdene på det kinesiske finansmarked. Kommissionen bemærkede imidlertid, at den taiwanske reference betragtes som en passende reference, som allerede er tæt på det kinesiske marked af forskellige grunde, som er beskrevet i betragtning 488. Derudover blev de taiwanske jordpriser justeret for at tage hensyn til tidligere udvikling i BNP og inflationen over tid.

                     (498)

                     Efter fremlæggelsen af oplysningsdokumentet påpegede Hankook-gruppen, at oplysningerne på Industrial Development Bureau's websted for Industrial Land Supply and Service under Taiwans økonomiministerium, som Kommissionen havde anvendt, ikke længere kunne tilgås, og kun omfattede tilbud på industrielle grunde frem for de faktiske transaktionspriser.

                     (499)

                     Kommissionen erkendte, at de data, der var blevet lagt til grund for oplysningsdokumentet, ikke længere var offentligt tilgængelige. Kommissionen konstaterede efterfølgende, at Taiwans indenrigsministerium havde udviklet en ny database til indsamling af faktiske handelsregistreringer vedrørende salg af jord til industriel fra og med 2013, som kan tilgås på følgende websted: http://lvr.land.moi.gov.tw/login.action. Kommissionen anså dette for at være en pålidelig kilde til data, der var tilgængelig for alle interesserede parter. Desuden henviser den til de faktiske transaktionspriser og ikke til tilbud på grunde til industriel brug. Kommissionen accepterede derfor Hankook-gruppens argumenter og ændrede referencen for beregningen af fordelen i forbindelse med brugsrettigheder til jord for alle virksomhederne i stikprøven.

                     (500)

                     Som følge heraf anvendte Kommissionen for perioden fra og med 2013 de faktiske priser fra Taiwans indenrigsministerium. For brugsrettigheder til jord, der er erhvervet før denne dato, blev de historiske priser beregnet på grundlag af udviklingen i BNP og inflationen i Taiwan, som det også var tilfældet i tidligere undersøgelser.

                     (501)

                     Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger kritiserede Giti-gruppen, Hankook-gruppen og den kinesiske regering, at priserne på brugsrettigheder til jord baseret på de nye oplysninger var meget højere end dem, der blev anvendt i de tidligere undersøgelser, hvilket rejste tvivl om pålideligheden af den nye reference. Desuden hævdede Hankook-gruppen, at der var begået fejl ved dataoverførslen fra den taiwanske database, og fremlagde en alternativ beregning baseret på den samme database. Kommissionen erkendte, at der var tale om en skrivefejl ved aggregeringen af de individuelle jordpriser, og korrigerede de gennemsnitlige jordpriser i overensstemmelse hermed. Kommissionen var imidlertid ikke enig i de udvælgelseskriterier, Hankook-gruppen havde anvendt for at indsamle oplysningerne. For det første udvalgte Hankook-gruppen transaktioner fra en forkert periode dvs. fra 2012, i hvert fald for så vidt angår visse transaktioner. For det andet anvendte Hankook-gruppen priserne fra alle 22 distrikter i Taiwan, herunder landdistrikter med ringe eller ingen industrielle aktiviteter. Kommissionen havde derimod baseret sin udvælgelse på de seks distrikter, hvor de fleste taiwanske industriparker er beliggende. Eftersom alle de eksporterende producenter i stikprøven er beliggende i industriområder i Kina skal en passende reference være baseret på transaktioner, der også fandt sted i et industriområde. Denne del af Hankook's påstand blev derfor afvist.

                     (502)

                     Hankook-gruppen fremførte i sine bemærkninger, at de beregnede taiwanske priser for tidligere år burde tage hensyn til udviklingen i Kinas BNP i stedet for udviklingen i Taiwans BNP for at tage den hurtigere udvikling i Kina inden for de sidste 30 år i betragtning. For Hankook-gruppen bør de korrigerede taiwanske priser som sådan tage højde for det økonomiske udviklingsniveau i Chongqing kommune siden 2010 og i Huai'an, Jiangsu-provinsen siden 1996.

                     (503)

                     Kommissionen anerkendte, at Kina tidligere har haft en hurtigere udvikling end Taiwan. Det er i princippet hensigtsmæssigt at anvende en BNP-faktor, som tager højde for denne forskel, for at nå frem til en korrekt reference. Ifølge Verdensbankens statistiske kapacitetsindikator nåede kvaliteten af de statistiske data i Kina imidlertid kun op på et pålidelighedsniveau svarende til andre mellemindkomstlande i den øverste halvdel efter 2012. Dette svarer til udgangen af den periode, som der skal udarbejdes data for (88). Kommissionen kunne derfor ikke anvende statistiske data vedrørende det kinesiske BNP til at beregne de historiske priser for brugsrettigheder til jord i den foreliggende sag.

                     (504)

                     Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede Giti-gruppen, at Verdensbankens statistiske kapacitetsindikator anvender en lang række indikatorer, hvoraf mange ikke har relation til makroøkonomiske indikatorer. Kommissionen var enig i, at Verdensbankens statistiske kapacitetsindikator er baseret på en række indikatorer, som omfatter både makroøkonomiske og andre indikatorer. Formålet er at afspejle et lands evne til at indsamle, analysere og formidle data af høj kvalitet om sin befolkning og økonomi, baseret på den metode og de datakilder, hyppighed og rettidighed, der anvendes af et land til at producere økonomiske statistikker og befolkningsstatistikker. Den omstændighed, at vurderingen ikke udelukkende fokuserer på BNP-statistikker, men har et bredere grundlag, svækker ikke resultaterne. Kommissionen fastholdt derfor, at oplysningerne vedrørende Kinas BNP ikke kunne anvendes i forbindelse med tidligere priser på brugsrettigheder til jord.

                     (505)

                     Dette subsidiebeløb er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 3, blevet fordelt over undersøgelsesperioden ved hjælp af den normale løbetid for brugsrettigheder til jord til industriel brug, dvs. 50 år. Dette beløb blev derefter fordelt over den samlede omsætning i undersøgelsesperioden for den relevante virksomhed, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de forarbejdede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.

                     (506)

                     Giti-gruppen hævdede, at Kommissionen skulle anvende datoen for vurderingen af brugsrettigheder til jord i stedet for transaktionsdatoen til at beregne eventuelle fordele i forbindelse med brugsrettighederne til jord. Kommissionen afviste denne påstand, da transaktionsdagen svarer til den begivenhed, der har en økonomisk indvirkning på virksomhedens finansielle situation.

                     (507)

                     Desuden opfordrede Giti-gruppen Kommissionen til at medtage de ekstra udgifter til at klargøre jorden til industriel brug samt de såkaldte gebyrer til betaling og rekvisition af grunde i forbindelse med beregningen af fordele. Kommissionen afviste disse bemærkninger af følgende to grunde:

                                 —

                                 De pågældende virksomheder købte deres brugsrettigheder til jord til en kontraktlig værdi, hvor der ikke blev henvist til yderligere udgifter. Kommissionen vurderede derfor, at det kun var den kontraktlige værdi, der skulle tages i betragtning.

                                 —

                                 Selve referenceværdien omfatter ikke yderligere udgifter eller gebyrer.

                     (508)

                     Endelig blev der godtaget nogle mindre virksomhedsspecifikke bemærkninger vedrørende skrivefejl og beregningen af de fordele, som ikke vedrørte undersøgelsesperioden, for China National Tire, Giti og Hankook.

                     (509)

                     Det subsidiebeløb, der blev fastsat for dette subsidie i undersøgelsesperioden for de eksporterende producenter i stikprøven, er på:

                                 Indrømmelse af brugsrettigheder til jord mod utilstrækkeligt vederlag

                                 Virksomhed/gruppe

                                 Subsidiesats

                                 China National Tire-gruppen

                                 1,80 %

                                 Giti-gruppen

                                 1,75 %

                                 Hankook-gruppen

                                 1,11 %

                                 Xingyuan-gruppen

                                 1,06 %

               3.10.   Ordninger for fritagelse for og nedsættelse af direkte skatter

         3.10.1.   EIT-fordele til høj- og nyteknologiske virksomheder

                     (510)

                     I henhold til loven i Folkerepublikken Kina om indkomstbeskatning af selskaber (»EIT-lovgivningen«) beskattes høj- og nyteknologiske virksomheder, som staten skal yde central støtte til, med en reduceret selskabsskattesats på 15 % i stedet for den normale skattesats på 25 %.

               i)
               Retsgrundlag

                     (511)

                     Retsgrundlaget for denne ordning er artikel 28 i EIT-lovgivningen og artikel 93 i gennemførelsesbestemmelserne hertil samt:

                                 —

                                 Circular of the Ministry of Science and Technology, Ministry of Finance and the State Administration of Taxation on revising and issuing »Administrative Measures for the Recognition of High-Tech Enterprises«, G.K.F.H. [2016] No. 32;

                                 —

                                 Notification of the Ministry of Science and Technology, Ministry of Finance and State Administration of Taxation concerning Revising, Printing and Issuing the Guidance for the Recognition Management of High and New Tech Enterprises, GKFH [2016] No. 195; og

                                 —

                                 Guidelines of the Latest Key Priority Developmental Areas in the High Technology Industries (2011), udstedt af NDRC, ministeriet for vienskab og teknologi, handelsministeriet og det nationale kontor for intellektuel ejendomsret.

               j)
               Resultaterne af undersøgelsen

                     (512)

                     Virksomheder, der kan drage fordel af skattenedsættelsen, indgår i visse centrale høj- og nyteknologiske områder, der støttes af staten, samt i de nuværende prioriteter for højteknologiske områder, der støttes af staten, som anført i Guidelines of the Latest Key Priority Developmental Areas in the High Technology Industries. I disse retningslinjer nævnes forarbejdningsteknologi og vigtige råmaterialer til radialdæk klart som et prioritert område.

                     (513)

                     For at være støtteberettiget skal virksomhederne desuden opfylde følgende kriterier:

                                 —

                                 udgifterne til forskning og udvikling skal udgøre en vis andel i forhold til salgsindtægterne

                                 —

                                 indtægterne fra højteknologi/varer/tjenesteydelser skal udgøre en vis andel af virksomhedens samlede indtægter, og

                                 —

                                 det tekniske personale skal udgøre en vis andel af virksomhedens samlede personale.

                     (514)

                     Virksomheder, der er omfattet af denne ordning, skal indgive en selvangivelse og de relevante bilag. Det faktiske beløb, som fordelen repræsenterer, anføres i selvangivelsen.

                     (515)

                     Kommissionen var af den opfattelse, at dette skattefradrag er et subsidie, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2, fordi der ydes et finansielt bidrag i form af indtægter, der ikke opkræves af den kinesiske regering, hvorved de berørte virksomheder opnår en fordel. Fordelen for modtagerne svarer til skattebesparelsen. Dette subsidiebeløb er specifikt, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), da lovgivningen begrænser anvendelsen af denne ordning til kun at omfatte virksomheder, som er aktive inden for visse højteknologiområder, der er prioriteret og udpeget af staten, som f.eks. visse nøgleteknologier inden for dæksektoren.

               k)
               Beregning af subsidiebeløbet

                     (516)

                     Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet ud fra den fordel, som modtagerne havde opnået i undersøgelsesperioden. Denne fordel blev beregnet som forskellen mellem den samlede skat, der skal betales i henhold til den normale skattesats, og den samlede skat, der skulle betales med den reducerede skattesats.

                     (517)

                     Det subsidiebeløb, der blev konstateret for denne specifikke ordning for China National Tire-gruppen, var på 0,12 %, og på 0,01 % for Giti-gruppen.

               3.10.2.   EIT-fradrag for FoU-udgifter

                     (518)

                     Skattefradraget for forskning og udvikling giver virksomhederne en fordelagtig skattemæssig behandling af deres FoU-aktiviteter inden for visse højteknologiområder, der er prioriteret og udpeget af staten, og når visse tærskelværdier for FoU-udgifter er nået.

                     (519)

                     Mere specifikt er FoU-udgifter, der påløber i forbindelse med udviklingen af nye teknologier, nye varer og nye håndværk, og som ikke er immaterielle aktiver, og som opføres i resultatopgørelsen, genstand for et yderligere fradrag på 50 % efter at være blevet fradraget i sin helhed på grund af den faktiske situation. I tilfælde, hvor ovennævnte FoU-udgifter udgør immaterielle aktiver, er de genstand for afskrivning baseret på 150 % af omkostningerne ved immaterielle aktiver.

               l)
               Retsgrundlag

                     (520)

                     Retsgrundlaget for denne ordning er artikel 30, stk. 1, i EIT-lovgivningen, sammen med gennemførelsesbestemmelserne til Kinas Enterprise Income Tax Law samt følgende meddelelser:

                                 —

                                 Notice of the Ministry of Finance, the State Administration of Taxation and the Ministry of Science and Technology on Improving the Policy of Pre-tax Deduction of R&D Expenses. (Cai Shui [2015] nr. 119);

                                 —

                                 Notice of the State Administration of Taxation on Issues Concerning Policy of Pre-tax Deduction of R&D Expenses of Enterprises og

                                 —

                                 Guidelines of the Latest Key Priority Developmental Areas in the High Technology Industries (2011), udstedt af NDRC, ministeriet for videnskab og teknologi, handelsministeriet og det nationale kontor for intellektuel ejendomsret.

               m)
               Resultaterne af undersøgelsen

                     (521)

                     I en tidligere undersøgelse (89) blev det fastslået, at »nye teknologier, nye varer og nye håndværk«, der kan drage fordel af skattefradrag, indgår i visse centrale højteknologiske områder, der støttes af staten, samt de nuværende prioriteter for højteknologiske områder, der støttes af staten, som anført i Guidelines of the Latest Key Priority Developmental Areas in the High Technology Industries.

                     (522)

                     Kommissionen var af den opfattelse, at dette skattefradrag er et subsidie, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2, fordi der ydes et finansielt bidrag i form af indtægter, der ikke opkræves af den kinesiske regering, hvorved de berørte virksomheder opnår en fordel. Fordelen for modtagerne svarer til skattebesparelsen. Dette subsidiebeløb er specifikt, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), da lovgivningen begrænser anvendelsen af denne foranstaltning til kun at omfatte virksomheder, som har FoU-udgifter inden for visse højteknologiområder, der er prioriteret og udpeget af staten, som f.eks. dæksektoren.

                     (523)

                     Giti-gruppen hævdede, at skattefradraget for forskning og udvikling ikke er et specifikt subsidie, da det gælder for alle kinesiske virksomheder som omhandlet i artikel 95 i forskriften om gennemførelse af Enterprise Income Tax Law, som finder anvendelse for alle virksomheder og ikke kun for høj- og nyteknologiske virksomheder.

                     (524)

                     Kommissionen afviste påstanden om, at skattefradraget for forskning og udvikling ikke er et specifikt subsidie. Selv om det er rigtigt, at det ikke kun gælder forhøj- og nyteknologiske virksomheder, er dets anvendelse begrænset til »nye teknologier, varer og håndværk«, som er specifikt defineret som nævnt i betragtning 521. Kommissionens foreløbige konklusion er derfor uændret.

               n)
               Beregning af subsidiebeløbet

                     (525)

                     Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet ud fra den fordel, som modtagerne havde opnået i undersøgelsesperioden. Denne fordel blev beregnet som forskellen mellem den samlede skat, der skal betales i henhold til den normale skattesats, og den samlede skat, der skal betales efter den yderligere reduktion på 50 % af de faktiske FoU-udgifter.

                     (526)

                     Det subsidiebeløb, der blev konstateret for denne særlige ordning, var på 0,02 % for Giti-gruppen.

                     (527)

                     Giti-gruppen hævdede, at Kommissionen ved ikke at fratrække de påståede fordele fra ordninger, der reducerer en virksomheds omkostninger (og dermed øger dens fortjeneste) ved beregningen af fordelen under skattereduktionen for høj- og nyteknologiske virksomheder, faktisk talte nogle af de påståede fordele med to gange.

                     (528)

                     Kommissionen var enig med Giti-gruppen om, at fordele ved subsidier (når de opføres som indtægter i resultatopgørelsen) reducerer omkostningerne for en virksomhed og derved øger virksomhedens bruttooverskud, hvilket fører til en højere skat og, eventuelt, en højere skattereduktion. Ikke desto mindre er virksomheden Giti Radial berettiget til at anmelde tilskud og subsidier som fritaget indkomst ved beregningen af beskatningsgrundlaget, hvorved de skyldige indkomstskatter reduceres. Desuden anvendes Kommissionens metode konsekvent ved at beregne fordelene på grundlag af de tilgængelige finansielle data for undersøgelsesperioden, som virksomheden har fremlagt og som blev efterprøvet under kontrolbesøget.

               3.10.3.   Skattefritagelse i forbindelse med brugsrettigheder til jord

                     (529)

                     En organisation eller person, der anvender jordarealer i større byer, mindre byer og byer i amter og distrikter samt industri- og minedistrikter, betaler normalt skat for brugsrettigheden til jord i byområder. Skatten for brugsrettigheder til jord opkræves af de lokale skattemyndigheder der, hvor jordarealet anvendes. Dog er visse kategorier af jordarealer fritaget for skat for brugsrettigheder til jord, som f.eks. arealer, der er inddæmmet fra havet, jordarealer til offentlige institutioner, civile organisationer og militære enheders jord til eget brug, jordarealer til brug for institutioner finansieret af offentlige bevillinger fra finansministeriet, jordarealer anvendt af religiøse templer, offentlige parker og offentlige historiske og naturskønne områder, veje, gader og offentlige pladser, græsplæner og andre offentlige arealer.

               o)
               Retsgrundlag

                     (530)

                     Retsgrundlaget for denne ordning er:

                                 —

                                 Provisional Regulations of the People's Republic of China on Real Estate Tax (Guo Fa [1986] No. 90, as amended in 2011) og

                                 —

                                 Interim Regulations of the People's Republic of China on Urban Land Use Tax (Order of the State Council of the People's Republic of China [2013] No. 645).

               p)
               Resultaterne af undersøgelsen

                     (531)

                     To af virksomhederne i stikprøven drog fordel af nedsættelser og fritagelser i forbindelse med betaling af skat for brugsrettigheder til jord bevilget af det lokale kontor for anvendelse af jordarealer, selv om de ikke falder ind under nogen af de fritagne kategorier, jf. den nationale lovgivning ovenfor.

               q)
               Konklusion

                     (532)

                     Kommissionen er af den opfattelse, at denne skattefritagelse er et subsidie, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2, fordi der ydes et finansielt bidrag i form af indtægter, der ikke opkræves af den kinesiske regering, hvorved de berørte virksomheder opnår en fordel. Fordelen for modtagerne svarer til skattebesparelsen. Dette subsidiebeløb er specifikt, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), idet virksomhederne fik en skattenedsættelse, selv om de ikke opfyldte de objektive kriterier, som er nævnt i betragtning 529.

               r)
               Beregning af subsidiebeløbet

                     (533)

                     Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet ud fra den fordel, som modtagerne havde opnået i undersøgelsesperioden. Denne fordel blev beregnet som forskellen mellem den samlede skat, der skal betales i henhold til den normale skattesats, og den samlede skat, der faktisk blev betalt i undersøgelsesperioden.

                     (534)

                     Efter fremlæggelsen af oplysningsdokumentet bemærkede Hankook-gruppen, at den godtgørelse af skat på brugsrettigheder til jord, som den havde modtaget, ikke var udligningsberettiget, idet den var blevet modtaget før undersøgelsesperioden. Efter en yderligere analyse accepterede Kommissionen dette argument, da den sidste godtgørelse af skat på brugsrettigheder til jord ganske rigtigt var blevet bogført før begyndelsen af undersøgelsesperioden i juni 2016, og da der ikke blev foretaget yderligere betalinger efter denne dato.

                     (535)

                     Endvidere hævdede Giti-gruppen, at der generelt ikke skal betales skat på brugsrettigheder til jord for visse typer bygninger (boliger og skoler), hvilket fremgår af en meddelelse om skattefritagelser for brugsrettigheder til jord fra 1988. Kommissionen fandt, at denne meddelelse ikke længere var gyldig, da »Interim Regulations of the People's Republic of China on Urban Land Use Tax«, der er nævnt i betragtning 530 ovenfor, ikke længere omfatter skoler og boliger i de fritagne kategorier. Denne påstand blev derfor afvist.

                     (536)

                     Endelig anførte Giti-gruppen, at to af virksomhederne i gruppen betalte skat på brugsrettigheder til jord i undersøgelsesperioden gennem udligning med tidligere betalinger. Der var derfor ingen fordele for disse to virksomheder. Kommissionen var enig i disse erklæringer og ændrede subsidieberegningerne i overensstemmelse hermed. Subsidiebeløbet for denne særlige ordning var følgelig på 0,01 % for Giti-gruppen.

               3.10.4.   Lokale skattelempelser eller skattegodtgørelser

                     (537)

                     En af virksomhederne i Hankook-gruppen drog fordel af en godtgørelse fra de lokale myndigheder af den skat, der blev opkrævet i henhold til nationale bestemmelser.

               s)
               Retsgrundlag

                     (538)

                     Retsgrundlaget for denne ordning er:

                                 —

                                 Measures of Huaian Municipal Economic Development Zone for Realization of Preferential Tax Policies (1996).

               t)
               Resultaterne af undersøgelsen

                     (539)

                     I henhold til en aftale med de lokale myndigheder var virksomheden berettiget til en godtgørelse af hele skattebeløbet de to første år fra det første år, hvor virksomheden skulle betale selskabsskat (startende i 2003). I år 3 til 5 var virksomheden berettiget til en nedsat selskabskat på 15 % og en refusion på 100 % af den lokale del af den betalte selskabsskat. I år 6 til 10 var virksomheden berettiget til en refusion på 75 % af den lokale del af den betalte selskabsskat. Fra år 11 var virksomheden berettiget til en godtgørelse på 50 % af den lokale del af den betalte selskabsskat.

                     (540)

                     Virksomheden forklarede, at regeringen ændrede sin politik i løbet af årene, og at virksomheden derfor kun var berettiget til disse typer godtgørelser og præferentielle skattesatser indtil 2012. Den berettigede godtgørelse, som endnu ikke var blevet tilbagebetalt i 2012, ville blive tilbagebetalt, når de lokale myndigheders budget gav mulighed for det. Virksomheden drog således stadig fordel af en godtgørelse i undersøgelsesperioden.

               u)
               Konklusion

                     (541)

                     Kommissionen er af den opfattelse, at denne skattefritagelse er et subsidie, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2, fordi der ydes et finansielt bidrag i form af indtægter, der ikke opkræves af den kinesiske regering, hvorved den berørte virksomhed opnår en fordel. Fordelen for modtageren svarer til skattebesparelsen. Dette subsidiebeløb er specifikt, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), idet virksomheden fik en nedsættelse af den lokale skat, der er specielt beregnet til den, og som ikke var tilgængelig for andre virksomheder.

                     (542)

                     Selv om Kommissionen ikke fandt bevis for, at ordningen stadig var gældende i undersøgelsesperioden, fastslog den på grundlag af oplysningerne fra virksomhederne i stikprøven, at de stadig opnåede fordele under denne ordning.

                     (543)

                     Efter fremlæggelsen af oplysningsdokumentet gentog virksomheden sin erklæring om, at den kun var berettiget til godtgørelser indtil 2012. Der blev imidlertid ikke fremlagt nye oplysninger, der kunne ændre Kommissionens konklusion.

               v)
               Beregning af subsidiebeløbet

                     (544)

                     Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet ud fra den fordel, som modtagerne havde opnået i undersøgelsesperioden. Denne fordel blev beregnet som forskellen mellem den samlede skat, der skal betales i henhold til den normale skattesats, og den samlede skat, der faktisk blev betalt i undersøgelsesperioden.

                     (545)

                     Subsidiebeløbet for denne særlige ordning var på 0,13 % for Hankook-gruppen.

               3.10.5.   I alt for alle ordninger for fritagelse for og nedsættelse af direkte skatter

                     (546)

                     Det samlede subsidiebeløb, der blev fastsat for alle ordninger vedrørende direkte skat i undersøgelsesperioden for de eksporterende producenter i stikprøven, var på:

                                 Fritagelse for og nedsættelse af direkte skatter

                                 Virksomhed/gruppe

                                 Subsidiebeløb

                                 China National Tire-gruppen

                                 0,12 %

                                 Giti-gruppen

                                 0,04 %

                                 Hankook-gruppen

                                 0,13 %

                                 Xingyuan-gruppen

                                 0 %

               3.11.   Ordninger vedrørende indirekte skat og importtold

         3.11.1.   Momsfritagelse og nedsættelse af importtold for brug af importeret udstyr og teknologi

                     (547)

                     Denne ordning medfører fritagelse for moms og importtold ved import af driftskapital, der anvendes i produktionen. For at få adgang til fritagelsen må driftskapitaludstyret ikke være opført på en liste over ikke-berettiget udstyr, og den ansøgende virksomhed skal indhente et certifikat som statstilskyndet projekt udstedt af de kinesiske myndigheder eller af NDRC i overensstemmelse med den relevante lovgivning om investering, skat og told.

               w)
               Retsgrundlag

                     (548)

                     Retsgrundlaget for denne ordning er:

                                 —

                                 Circular of the State Council on Adjusting Tax Policies on Imported Equipment, Guo Fa [1997] No. 37

                                 —

                                 Notice of the Ministry of Finance, the General Administration of Customs and the State Administration of Taxation on the Adjustment of Certain Preferential Import Duty Policies

                                 —

                                 Announcement of the Ministry of Finance, the General Administration of Customs and the State Administration of Taxation [2008] No. 43

                                 —

                                 Notice of the NDRC on the relevant issues concerning the Handling of Confirmation letter on Domestic or Foreign-funded Projects encouraged to develop by the State, [2006] No. 316 og

                                 —

                                 Catalogue on Non-duty-exemptible Articles of importation for either FIEs or domestic enterprises, 2008.

               x)
               Resultaterne af undersøgelsen

                     (549)

                     Udstyr, der importeres for at udvikle indenlandske eller udenlandske investeringsprojekter i overensstemmelse med politikken om at tilskynde til udenlandske eller indenlandske investeringsprojekter, kan være fritaget for betaling af moms og/eller importtold, medmindre udstyrskategorien er opført i kataloget over udstyr uden toldfritagelse. For at kunne drage fordel af denne fritagelse skal virksomheden skaffe en bekræftelse fra den lokale myndighed, der er ansvarlig for projektet, som skal fremsendes til de lokale toldmyndigheder.

                     (550)

                     Den kinesiske regering hævdede, at med virkning fra den 1. januar 2009 var kun importtold fritaget, og der opkrævedes moms på import af udstyr til egen brug.

                     (551)

                     Der blev dog konstateret fritagelser for både moms og importtold i undersøgelsesperioden for virksomhederne i stikprøven. Disse omfattede fritagelser for udstyr, som var importeret i de foregående år, men for hvilket fordelen blev afskrevet over det pågældende udstyrs levetid og således delvis blev fordelt i undersøgelsesperioden. Selv om Kommissionen ikke fandt bevis for, at denne fritagelse var gældende i undersøgelsesperioden, fastslog den på grundlag af de foreliggende beviser vedrørende virksomhederne i stikprøven, at virksomhederne i stikprøven alligevel opnåede fordele under denne ordning.

                     (552)

                     Efter fremlæggelsen af oplysningsdokumentet fandt Pirelli, at beregningen af fordelene fra importerede maskiner og udstyr var ukorrekt. Kommissionen var enig i de forelagte korrektioner og tilpassede beregningen i overensstemmelse hermed.

               y)
               Konklusion

                     (553)

                     Denne ordning medfører et finansielt bidrag i form af indtægter, som den kinesiske regering ikke opkræver, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), da FIE'er og andre subsidieberettigede nationale virksomheder er fritaget for moms og/eller andre afgifter, som ellers ville forfalde. Den medfører også en fordel for de modtagende virksomheder, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 2.

                     (554)

                     Ordningen er specifik, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a). Den lovgivning, i henhold til hvilken den subsidieydende myndighed udøver sin virksomhed, begrænser adgangen til virksomheder, der investerer i bestemte aktivitetskategorier, som er nærmere bestemt i lovgivningen og tilhører den tilskyndede kategori eller den begrænsede kategori B i Catalogue for the guidance of industries for foreign investment and technology transfer, eller som er i overensstemmelse med Catalogue of key industries, products and technologies the development of which is encouraged by the State. Desuden er der ingen objektive kriterier til at begrænse støtteberettigelsen til denne ordning og ingen afgørende beviser, der giver anledning til at konkludere, at støtteberettigelsen er automatisk i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b).

               z)
               Beregning af subsidiebeløbet

                     (555)

                     Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet ud fra den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i undersøgelsesperioden. Den fordel, som modtagerne har opnået, betragtes som den fritagne moms og told for importeret udstyr. For at sikre, at det udligningsberettigede beløb kun dækkede undersøgelsesperioden, blev fordelen afskrevet over udstyrets levetid efter virksomhedens normale regnskabsprocedurer.

                     (556)

                     Samtlige virksomheder i stikprøven drog fordel af nedsættelser under denne ordning. Subsidiebeløbet, der blev konstateret for denne specifikke ordning, varierer mellem 0,04 % og 0,13 %.

               3.11.2.   Ordning for toldgodtgørelse ved køb af naturgummi

                     (557)

                     Kommissionen bemærkede, at alle virksomhederne i stikprøven var blevet betegnet som såkaldte »forarbejdningsvirksomheder«. I henhold til artikel 3 i de foranstaltninger, der træffes af toldmyndighederne i Folkerepublikken Kina med henblik på tilsyn med forarbejdning af varer (90), omfatter udtrykket »forarbejdningsindustri« forretningsaktiviteter, hvor den aktive virksomhed importerer alle eller en del af de råmaterialer eller hjælpestoffer, dele og komponenter, dele til komponenter og emballeringsmaterialer, og reeksporterer de færdige varer efter forarbejdning eller samling, herunder forarbejdning af leveret og importeret materiale. I artikel 5 fastsættes det endvidere, at »hvis skatter og afgifter opkræves under importen i henhold til de relevante bestemmelser, giver toldmyndighederne nedsalg i de opkrævede skater og afgifter i henhold til den kontrollerede mængde af de varer, der faktisk er forarbejdet og reeksporteret efter eksport af de færdige varer.«

               (æ)
               Retsgrundlag

                     —

                     Customs Law of the People's Republic of China, Order of the President of the People's Republic of China No. 81, af 4. november 2017

                     —

                     Measures of the Customs of the People's Republic of China for the Supervision of Processing Trade Goods, Order of the General Administration of Customs No.235, 20 December 2017;

                     —

                     Measures of the Customs of the People's Republic of China for the Administration of Unit Consumption in Processing Trade, Order of the General Administration of Customs No.218, af 13. marts 2014

                     —

                     Preliminary Administrative Measures on Enterprise Creditworthiness Management, Order of the General Administration of Customs No.225, af 4. september 2014.

               (ø)
               Resultaterne af undersøgelsen

                     (558)

                     I løbet af undersøgelsen konstaterede Kommissionen, at alle virksomhederne i stikprøven var registreret hos toldmyndighederne med henblik på den i betragtning 557 nævnte forarbejdningsordning, og at alle virksomhederne i overensstemmelse med artikel 5 i de foranstaltninger, der blev truffet af toldmyndighederne i Folkerepublikken Kina med henblik på tilsyn med forarbejdning af varer, havde modtaget fritagelse for »skatter og afgifter opkrævet under importen« (dvs. importafgifter) på import af naturgummi til fremstilling af dæk til eksport.

                     (559)

                     En sådan ordning svarer til en toldgodtgørelsesordning, jf. grundforordningens litra i), bilag I. Ifølge litra i) i bilag I kan substitutionsgodtgørelsesordninger udgøre eksportsubsidier, for så vidt som de resulterer i for stor godtgørelse af de importafgifter, der oprindeligt opkrævedes på de importerede råvarer, for hvilke der kræves godtgørelse.

                     (560)

                     For at fastslå, om der findes en sådan eftergivelse af for stor godgørelse, anmodede Kommissionen derfor i overensstemmelse med punkt II i bilag III til grundforordningen den kinesiske regering om yderligere oplysninger om ordningen for forarbejdningsindustri generelt og mere specifikt om eksistensen og den effektive anvendelse af de ledsagende overvågnings- og kontrolprocedurer.

                     (561)

                     På grundlag af de modtagne oplysninger har den kinesiske regering rent faktisk indført en lovgivningsmæssig ramme for at overvåge ordningen for forarbejdningsindustrien. Kommissionen bemærkede dog også, at nogle af de funktioner, der er indbygget i systemet, potentielt kan føre til for stor godtgørelse:

                                 —

                                 Systemet er primært baseret på virksomhedernes egenerklæringer.

                                 —

                                 I modsætning til almindeligt anerkendt praksis gives der afkald på importafgifter på forhånd. Toldmyndighederne har kun ret til at opkræve dem efterfølgende.

                                 —

                                 Intensiteten af kontrollen med virksomhederne er baseret på en kreditscore, som i sig selv hovedsagelig er baseret på egenerklæring og omfatter ekstra point for at være en del af en tilskyndet erhvervsgren.

                                 —

                                 Toldangivelser er baseret på faste forbrugssatser, som er fastsat af toldmyndighederne. Standardforbruget af naturgummi pr. eksporteret dæk var langt højere end den faktiske forbrugsprocent, der blev efterprøvet hos virksomhederne i stikprøven.

                     (562)

                     Under kontrolbesøgene hos virksomhederne i stikprøven fremgik det endvidere, at denne ramme ikke blev anvendt effektivt i praksis. Eksempelvis fandt Kommissionen i modsætning til, hvad der var anført i lovgivningen, at naturgummi til eksporterede dæk ikke var adskilt fra anden naturgummi i varelagrene, og at der ikke var foretaget regelmæssige kontrolbesøg hos virksomhederne i stikprøven.

                     (563)

                     Desuden importerede virksomhederne såkaldt blandet gummi under HS-kode 40028000 (med en toldsats på 0 %). Denne HS-kode bør normalt anvendes for gummi compound, dvs. en blanding af natur- og syntetgummi, som overvejende består af syntetgummi. I virkeligheden indeholdt blandet gummi importeret af virksomhederne i stikprøven 97,5 % naturgummi, havde de samme fysiske egenskaber som naturgummi og anvendtes på samme måde og i samme forhold som naturgummi i de efterprøvede virksomheders produktionsproces.

                     (564)

                     Som følge heraf betalte tre ud af fire grupper af virksomheder i stikprøven ikke alle de importafgifter, der skulle have været betalt.

               (å)
               Konklusion

                     (565)

                     I overensstemmelse med bilag III til grundforordningen underrettede Kommissionen den kinesiske regering i et særskilt dokument om de individuelle transaktioner, der blev behandlet i forbindelse med undersøgelsen, således at den kinesiske regering kunne foretage yderligere undersøgelser, som den måtte anse for nødvendige. I sit svar på Kommissionens brev påstod den kinesiske regering, at betingelserne i punkt II, nr. 3, i bilag III til antisubsidiegrundforordningen ikke var opfyldt, idet den kinesiske regering har en streng lovgivningsmæssig ramme til at overvåge de faktiske transaktioner i forbindelse med importen af naturgummi. Den kinesiske regering henviste endvidere til, at den gældende lovgivning omfatter sanktioner og juridiske forpligtelser i tilfælde af overtrædelser. Desuden har toldmyndighederne tilstrækkelige menneskelige ressourcer til at gennemføre ordningen på lokalt plan og indføre sanktioner. Hvis der konstateres tilfælde af smugleri og uregelmæssigheder, vil virksomheden få sin kreditvurdering nedgraderet.

                     (566)

                     Som nævnt i betragtning 561 erkender Kommissionen, at den kinesiske regering har indført en lovgivningsmæssig ramme for tilsynet med ordningen for forarbejdningsindustrien. Imidlertid fandt Kommissionen, jf. betragtning 561-562, også, at lovgivningsrammen udviste visse svagheder, og at den ikke blev anvendt effektivt i praksis i forbindelse med virksomhederne i stikprøven. Den kinesiske regering fremlagde ikke nogen dokumentation, som modsiger Kommissionens konklusioner i denne henseende, og har ikke medtaget nye oplysninger vedrørende de specifikke transaktioner, som Kommissionen havde anført.

                     (567)

                     Kommissionen konkluderede derfor, at den kinesiske regerings ramme for tilsyn med ordningen for forarbejdningsindustrien ikke blev anvendt effektivt for så vidt angår naturgummi. Endvidere fastslog Kommissionen, at ordningen for forarbejdning af naturgummi, der anvendes i eksporterede dæk, har ført til eftergivelse af for stor godtgørelse, hvilket udgør et udligningsberettiget subsidie i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), da de resulterer i en for stor godtgørelse af importafgifter, der oprindeligt blev opkrævet for de importerede råvarer, for hvilke der kræves godtgørelse.

                     (568)

                     Disse eftergivelser af for store godtgørelser er også specifikke, da de er betinget af eksportresultater, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 4, litra a).

                     (569)

                     Efter den endelige fremlæggelse fremsatte den kinesiske regering og Giti-gruppen bemærkninger i denne henseende. Den kinesiske regering gentog sin tidligere påstand om, at den har en streng retlig ramme, som håndhæves korrekt, og at Kommissionen ikke kan drage sin konklusion på grundlag af nogle få isolerede tilfælde, hvor virksomhederne ikke overholdt de love, der regulerer ordningen for forarbejdningsindustrien. Som svar på disse påstande har Kommissionen gentaget, at de faktiske omstændigheder ikke underbygger den kinesiske regerings påstand om, at der kun fandtes nogle få isolerede tilfælde, hvor eksporterende producenter ikke overholdt den gældende lovgivning. Ingen af de eksporterende producenter i stikprøven, som anvendte denne ordning, betalte nogle af de importafgifter, der var skyldige, jf. betragtning 562. Den kinesiske regering undlod også at foretage en supplerende undersøgelse af de omhandlede transaktioner. Kommissionen afviste derfor påstanden.

                     (570)

                     Efter den endelige fremlæggelse påstod Giti-gruppen, at Kommissionen tilsidesatte virksomhedens ret til forsvar ved at medtage toldgodtgørelsesordningen på et så sent tidspunkt i undersøgelsen og ikke havde beføjelser til at undersøge ordningen, idet den ikke var omfattet af indledningsmeddelelsen.

                     (571)

                     Med hensyn til påstandene om, at Kommissionen tilsidesatte den eksporterende producents ret til forsvar, bemærkede Kommissionen, at der i indledningsmeddelelsen er givet mulighed for at undersøge toldgodtgørelsesordningen, da der i afsnit 3 specifikt henvises til nedsættelse af importtold. Desuden har Kommissionen allerede meddelt de interesserede parter, at den havde indledt en undersøgelse af denne ordning i punkt 3.13.3 i oplysningsdokumentet. Derfor blev påstanden om, at Kommissionen ikke respekterede Giti-gruppens ret til forsvar, afvist.

                     (572)

                     Desuden hævdede Giti-gruppen, at importen af blandet gummi ikke bør være omfattet af toldgodtgørelsesordninger, da den regulære importafgift for en sådan vare er nul. Endvidere præciserede virksomheden, at den regelmæssigt uploader importoplysninger, forbrugsandele og eksporterede mængder på en webplatform, der konstant overvåges af toldmyndighederne, og foretager kontrolbesøg på stedet.

                     (573)

                     Som svar på disse påstande bemærkede Kommissionen følgende. Kommissionen accepterede påstanden om, at toldsatsen for blandet gummi er nul og derfor ikke kan være genstand for en toldgodtgørelse. Som følge heraf blev beregningen af eftergivelser af for stor godtgørelse under denne ordning revideret for alle berørte eksporterende producenter i stikprøven. De endelige subsidiebeløb fremgår af betragtning 580.

                     (574)

                     Vedrørende toldmyndighedernes overvågningssystem bestred Kommissionen ikke, at Giti-gruppen faktisk uploadede visse oplysninger til webplatformen vedrørende import og forbrug af naturgummi. Som nævnt i betragtning 561 er der dog hovedsagelig tale om egenerklæringer. Ud af de 11 eksporterende producenter, som blev efterprøvet af Kommissionen, blev der dog kun foretaget kontrolbesøg hos én producent i Giti-gruppen. Derudover bestod dette kontrolbesøg kun i en simpel lagerafstemning. Kommissionen mente ikke, at en sådan afstemning er tilstrækkelig til at sikre en effektiv kontrol, og afviste derfor denne påstand.

               (aa)
               Beregning af subsidiebeløbet

                     (575)

                     Fordelen blev beregnet som forskellen mellem den skyldige importafgift i undersøgelsesperioden og den faktiske importafgift, der blev betalt i undersøgelsesperioden. Da der ikke forelå oplysninger om det faktiske forbrug af naturgummi pr. forskellig dæktype, antog Kommissionen, 1) at det gennemsnitlige forbrug for alle typer dæk er det samme, og 2) at al importeret naturgummi ville blive anvendt som en prioritet til eksporterede dæk, før det anvendes til indenlandske dæk. Derefter fastsatte Kommissionen først mængden af naturgummi, der blev importeret i undersøgelsesperioden. For det andet beregnede den forholdet mellem eksportsalgsmængden og det samlede salg af den pågældende vare. For det tredje anvendte Kommissionen dette eksportsalg på den samlede importmængde af naturgummi og den fastsatte den mængde importeret naturgummi, for hvilken afgiften kan frafaldes. For at fastsætte størrelsen af fordelen beregnede Kommissionen derefter det importafgiftsbeløb, der skal betales for de mængder af naturgummi, der anvendes til produktion af dæk til hjemmemarkedet, og fra dette beløb trækkes beløbet af den importafgift, der faktisk er betalt.

                     (576)

                     Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede Giti-gruppen, at Kommissionen burde have benyttet de faktiske forbrugstal ved beregningen af fordelen, da den indsamlede disse oplysninger under kontrolbesøget. Ved at anvende den ovenfor beskrevne metode havde Kommissionen overset den kendsgerning, at naturgummi også anvendes i fremstillingen af andre dæk, og at disse dæk har forskellige forbrugstal.

                     (577)

                     Kommissionen accepterede delvis Giti-gruppens påstand. For GITI Yinchuan og GITI Hualin anvendte Kommissionen de forbrugstal, som fremgik af deres importlicens. De faktiske forbrugstal for de to andre virksomheder i Giti-gruppen, der også havde fordel af denne ordning, blev imidlertid ikke stillet til rådighed under kontrolbesøget. Derfor anvendte Kommissionen de vægtede gennemsnitlige forbrugstal for GITI Yinchuan og GITI Hualin. Beregningen af fordelens værdi blev justeret i overensstemmelse hermed.

                     (578)

                     Ingen af de andre stikprøveudtagne eksporterende producenter indsendte deres faktiske forbrugstal. I denne forbindelse bemærkede Kommissionen, at resultaterne af de forskellige anvendte metoder var meget ens. Det subsidiebeløb, der blev fastsat ved Kommissionens oprindelige metode, var på 3,62 %, og ved hjælp af virksomhedernes faktiske forbrugstal var det fastsatte subsidiebeløb på 3,64 %. Dette resultat viste, at den oprindelige metode, som Kommissionen anvender til at fastsætte subsidiebeløbet, også var solid. Kommissionen konkluderede derfor, at der ikke var nogen grund til at ændre den metode, der anvendes til beregning af subsidiebeløbet i forbindelse med de andre eksporterende producenter i stikprøven.

                     (579)

                     Subsidiebeløbet, der blev fastsat for denne type subsidier i undersøgelsesperioden for de eksporterende producenter i stikprøven, var på:

                                 Godtgørelse af importtold på naturgummi

                                 Virksomhed/gruppe

                                 Subsidiebeløb

                                 China National Tire-gruppen

                                 1,10 %

                                 Giti-gruppen

                                 3,64 %

                                 Xingyuan-gruppen

                                 1,25 %

               3.11.3.   I alt for alle ordninger for fritagelse for eller nedsættelse af indirekte skatter

                     (580)

                     Det samlede subsidiebeløb, der blev fastsat for alle ordninger vedrørende indirekte skat og importafgifter i undersøgelsesperioden for de eksporterende producenter i stikprøven, var på:

                                 Fritagelse for og nedsættelse af indirekte skatter

                                 Virksomhed/gruppe

                                 Subsidiebeløb

                                 China National Tire-gruppen

                                 1,21 %

                                 Giti-gruppen

                                 3,74 %

                                 Hankook-gruppen

                                 0,13 %

                                 Xingyuan-gruppen

                                 1,30 %

               3.12.   Tilskudsordninger

         3.12.1.   Tilskud til energibesparelse, -bevarelse og -emission

                     (581)

                     Tre af de fire virksomheder i stikprøven drog fordel af en række tilskud i tilknytning til miljøbeskyttelse og emissionsreduktion, som f.eks. incitamenter til miljøbeskyttelse og ressourcebevarelse, fremme af synergistisk ressourceudnyttelse, bonusfonde til projekter med henblik på energibesparelse, fremme af demonstrationscentre til energiforvaltning, tilskud til projekter til forbedring af luftforurening, incitamenter til projekter i relation til cirkulær økonomi.

               (bb)
               Retsgrundlag

                     —

                     Law of the People's Republic of China on Energy Conservation, revideret udgave, vedtaget den 28. oktober 2007, ændret den 2. juli 2016

                     —

                     Cleaner Production Promotion Law of the People's Republic of China, Order No. 54 of the President of the People's Republic of China, ændret den 29. februar 2012

                     —

                     Measures on Clean Production Inspection, Decree No. 38 of the NDRC and Ministry of Environmental Protection, offentliggjort den 1. juli 2016

                     —

                     Notice on Printing and Distributing the Interim Measures on the Administration of Subsidy for Energy Saving and Emission Reduction, Ministry of Finance [2015] No. 161

                     —

                     Key Points of Energy Conservation and Comprehensive Utilization in Industry in 2015, udstedt af MIIT den 3. april 2015

                     —

                     Implementation Plan for Transforming and Upgrading the Tire Industry of Shandong Province, udstedt af Shandong Provincial People's Government Office den 22. oktober 2014

                     —

                     på lokalt plan: Notice on allocating the 2016 Jiaozuo Special Fund Plan for Environmental Protection, Notice on allocating the 2013 Air Pollution Prevention Special Fund, HeCaiZhiJian [2013] 702 og

                     —

                     Notice on allocating 2014 industrial enterprise energy management center project fund, Ministry of Finance, CaiJian [2013] 470.

               (cc)
               Konklusion

                     (582)

                     Ved ordningen for energibesparelse, -bevarelse og -emission indrømmes der subsidier, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), og artikel 3, stk. 2, nemlig i form af en overførsel af midler fra den kinesiske regering som tilskud til producenterne af den pågældende vare.

                     (583)

                     Kommissionen fandt også, at denne subsidieordning er specifik, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), da kun virksomheder inden for nøgleteknologier eller produktionen af nøgleprodukter som anført i de retningslinjer og kataloger, der udkommer regelmæssigt, er berettiget til at modtage disse. I et MIIT-dokument fra 2015 omtales den kemiske sektor desuden specifikt som en erhvervsgren i forbindelse med særlige incitamenter til energibesparelse.

                     (584)

                     Desuden tilskynder politikken for dækindustrien til »udvikling af (…) energibesparende« dæk og dæk med »miljøbeskyttelse«. Ifølge planen om gennemførelse af omstrukturering og opgradering af dækindustrien i Shandong-provinsen (91) er et af hovedmålene for dækindustrien i Shandong energibevarelse og en reduktion af emissionerne. I den forbindelse ydes der støtte til investeringer, kreditter og skatter i forbindelse med produktion og anvendelse af såkaldte »grønne« (dvs. miljøvenlige) dæk (92).

               (dd)
               Beregning af subsidiebeløbet

                     (585)

                     Fordelen blev beregnet som det beløb, der blev modtaget i undersøgelsesperioden eller fordelt på undersøgelsesperioden, hvor beløbet blev afskrevet over brugstiden for det anlægsaktiv, som tilskuddet vedrørte. Kommissionen overvejede, om der skulle anvendes en supplerende årlig markedsrente i overensstemmelse med punkt F.a) i Kommissionens retningslinjer for beregning af subsidiebeløb (93). Men en sådan tilgang ville have medført en lang række komplekse hypotetiske faktorer, for hvilke der ikke forelå nøjagtige oplysninger. Derfor fandt Kommissionen det mere hensigtsmæssigt at tildele beløb til undersøgelsesperioden i henhold til afskrivningssatserne for de pågældende anlægsaktiver i overensstemmelse med den tidligere anvendte beregningsmetode (94).

                     (586)

                     Subsidiebeløbet, der blev fastsat for denne type subsidier i undersøgelsesperioden for de eksporterende producenter i stikprøven, var på:

                                 Tilskud til energibesparelse og bevarelse

                                 Virksomhed/gruppe

                                 Subsidiebeløb

                                 China National Tire-gruppen

                                 0,02 %

                                 Giti-gruppen

                                 0,04 %

                                 Xingyuan-gruppen

                                 0,01 %

               3.12.2.   Tilskud i tilknytning til teknologisk opgradering, fornyelse eller omstilling

                     (587)

                     Virksomhederne i stikprøven drog fordel af en række tilskud under denne ordning vedrørende FoU, teknologisk opgradering og innovation, som f.eks. fremme af FoU-opgaver under støtteplanerne for videnskab og teknologi, fremme af investeringer vedrørende tilpasning af nøgleindustrier, revitalisering og fornyelse af teknologi, mv.

               (ee)
               Retsgrundlag

                     —

                     The 13th Five-year Plan on Technological Innovation

                     —

                     Guiding Opinions on Promoting Enterprise Technology Renovation, State Council, Guo Fa [2012] 44

                     —

                     Industry Revitalization and Technology Renovation Work Plan, udstedt af NDRC og MIIT, 2015

                     —

                     Medium to Long-Term Programme on Technological and Scientific Development (2006-2020) offentliggjort af Statsrådet i 2006

                     —

                     Administrative Measures for National Science and Technology Support Plan as revised in 2011 og

                     —

                     på lokalt plan/provinsplan: meddelelser om tildeling af særlige midler til teknisk fornelse, særlige midler til revitalisering af industrien, særlige midler til teknisk omstilling, særlige midler til industriel udvikling.

               (ff)
               Konklusion

                     (588)

                     I henhold til de vejledende udtalelser om fremme af virksomhedsteknologisk fornyelse (i afsnit 3.2) opfordres centrale og lokale myndigheder til at øge den finansielle støtte yderligere og øge investeringerne med fokus på industriel omstilling og opgradering på centrale områder og på kritiske spørgsmål vedrørende teknologisk fornyelse. Desuden bør myndighederne løbende innovere og forbedre forvaltningen af midlerne, anvende flere forskellige former for fleksibel støtte og øge effektiviteten i anvendelsen af skatteressourcer.

                     (589)

                     Planen for en revitalisering af industrien og en teknologifornyelsesplan gennemfører ovennævnte vejledende udtalelser i praksis ved at oprette særlige midler til fremme af teknologiske fremskridt og teknologiske omstillingsprojekter. Disse midler omfatter investeringsstøtte og lånerabatter. Anvendelsen af midlerne skal være i overensstemmelse med de nationale makroøkonomiske politikker, industripolitikker og regionale udviklingspolitikker.

                     (590)

                     Ved tilskud, der ydes under denne ordning, indrømmes der subsidier, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), og artikel 3, stk. 2, i form af en overførsel af midler fra den kinesiske regering som tilskud til producenterne af den pågældende vare.

                     (591)

                     Kommissionen fastslog også, at disse subsidier er specifikke, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), da kun virksomheder inden for nøgleområder eller -teknologier som anført i de retningslinjer, administrative foranstaltninger og kataloger, der udkommer regelmæssigt, er berettiget til at modtage disse. Dækindustrien og/eller den (petro)kemiske sektor er anført blandt de berettigede sektorer.

               (gg)
               Beregning af subsidiebeløbet

                     (592)

                     Fordelen blev beregnet i overensstemmelse med den metode, der er beskrevet i betragtning 585.

                     (593)

                     Subsidiebeløbet, der blev fastsat for denne type subsidier i undersøgelsesperioden for de eksporterende producenter i stikprøven, var på:

                                 Tilskud til teknologisk opgradering, fornyelse eller omstilling

                                 Virksomhed/gruppe

                                 Subsidiebeløb

                                 China National Tire-gruppen

                                 0,03 %

                                 Giti-gruppen

                                 0,15 %

                                 Hankook-gruppen

                                 0,05 %

               3.12.3.   Ad hoc-tilskud fra kommunale/regionale myndigheder

                     (594)

                     I sin klage har klageren fremlagt bevis for, at dækindustrien i Kina kan modtage forskellige engangstilskud og tilbagevendende tilskud fra offentlige myndigheder på forskellige niveauer, dvs. lokale, regionale og nationale niveauer.

                     (595)

                     Undersøgelsen viste, at de fire grupper af virksomheder i stikprøven modtog betydelige engangstilskud eller tilbagevendende tilskud fra offentlige myndigheder på forskellige niveauer, hvilket medførte fordele i undersøgelsesperioden. Nogle af disse var allerede blevet indberettet af virksomhederne i stikprøven i deres respektive spørgeskemabesvarelser, mens andre blev konstateret under kontrolbesøget. Ingen af disse var blevet oplyst i spørgeskemabesvarelsen fra den kinesiske regering.

               (hh)
               Retsgrundlag

                     (596)

                     Disse tilskud blev ydet til virksomhederne af myndigheder på nationalt niveau, provins-, by-, amts- og distriktsniveau, og alle forekom at være specifikke for de stikprøveudtagne virksomheder eller specifikke med hensyn til beliggenhed eller type erhvervsgren. Der blev ikke fremlagt detaljerede oplysninger om, under hvilken lov disse fordele blev ydet, og om der i det hele taget var noget retsgrundlag for dem. Kommissionen modtog dog undertiden en kopi af et dokument udstedt af en offentlig myndighed, der ledsagede tilskuddet (omtalt som »meddelelsen«).

               ii)
               Resultaterne af undersøgelsen

                     (597)

                     I betragtning af det store antal tilskudsordninger i klagen, og/eller som blev konstateret i regnskaberne hos virksomheder i stikprøven, er kun et sammendrag af de vigtigste resultater beskrevet i dette oplysningsdokumen. De fire virksomheder i stikprøven fremlagde oprindeligt beviser for eksistensen af en lang række tilskud og det forhold, at de var blevet ydet af den kinesiske regering på forskellige niveauer, og de enkelte virksomheder fik forelagt detaljerede undersøgelsesresultater vedrørende disse tilskud i deres specifikke oplysningsdokument.

                     (598)

                     Eksempler på sådanne tilskud var patentmidler, midler og tilskud til videnskab og teknologi, udviklingsmidler til erhvervsformål, midler til eksportfremme, tilskud til basisinfrastruktur, tilskud til industriproduktion eller industrielle investeringer, tilskud til sikkerhed i produktionen, støttemidler på distrikts- eller provinsniveau, favorabel rente på lån til importeret udstyr.

               (jj)
               Konklusion

                     (599)

                     Disse tilskud udgør subsidier, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), og artikel 3, stk. 2, i form af en overførsel af midler fra den kinesiske regering som tilskud til producenter af den pågældende vare, hvilket dermed medførte en fordel.

                     (600)

                     Disse tilskud er også specifikke, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), og artikel 4, stk. 3, da de forekommer at være begrænsede til visse virksomheder eller til specifikke projekter i bestemte regioner og/eller i dækindustrien. Desuden er nogle af disse tilskud betinget af eksportresultater, jf artikel 4, stk. 4, litra a). Disse tilskud opfylder ikke kravene om ikkespecificitet, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b), da betingelserne for støtteberettigelse og de faktiske udvælgelseskriterier for virksomhedernes støtteberettigelse ikke er gennemsigtige og objektive og ikke opnås automatisk.

                     (601)

                     Virksomhederne afgav i alle tilfælde oplysninger om tilskudsbeløbet og om, hvem støtten blev modtaget fra. De pågældende virksomheder bogførte også for det meste denne indkomst under posten »subsidieindkomst« i deres regnskaber og havde fået disse regnskaber uafhængigt revideret. Dette er blevet opfattet som positivt bevismateriale for et subsidie, hvorved der blev opnået en udligningsberettiget fordel.

                     (602)

                     Kommissionen besluttede derfor, at de konklusioner, der var blevet efterprøvet under kontrolbesøget, var en rimelig indikator for subsidieringsniveauet i denne henseende. Da disse tilskud har fælles træk — de blev tildelt af en offentlig myndighed og indgik ikke i en særskilt subsidieordning, men er individuelle tilskud til denne tilskyndede industri — vurderede Kommissionen dem samlet.

                     (603)

                     Hankook-gruppen bemærkede, at Kommissionen ikke kunne udligne tilskud modtaget af filialen Shanghai Hankook Tire Sales Co. Ltd. (»SHT«) i det efterfølgende handelsled, da den pågældende virksomhed ikke var involveret i eksporten af den pågældende vare. Kommissionen bemærkede dog, at SHT's aktiviteter bl.a. omfatter forhandlinger om indkøb af råmaterialer, og at virksomheden spiller en afgørende rolle i den cash poolingordning (likviditetspuljeordning), som de eksporterende producenter i gruppen drager fordel af. Der er derfor en klar forbindelse til den pågældende vare, og følgelig er de tilskud, som SHT modtog, således udligningsberettigede.

                     (604)

                     Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede China National Tire-gruppen, at Kommissionen ikke havde fremlagt datakilderne til et bestemt subsidie vedrørende den eksporterende producent Yellow Sea. De pågældende oplysninger blev faktisk medtaget i den særlige fremlæggelse af oplysninger, men de var blevet medtaget i regnearkene for brugsrettigheder til jord i stedet for tilskud, da tilskuddet blev ydet i forbindelse med overdragelsen af et jordareal. Subsidiebeløbet var imidlertid blevet tilføjet på korrekt vis til virksomhedens tilskud. China National Tire-gruppen fremførte også, at Kommissionen anvendte en forkert omsætning ved beregningen af tilskuddet. Kommissionen fastholdt dog, at den havde anvendt den korrekte omsætning, idet tilskudet specifikt vedrørte virksomheden Qingdao Yellow Sea Rubber Co. Ltd. Disse påstande blev derfor afvist.

               (kk)
               Beregning af subsidiebeløbet

                     (605)

                     Fordelen blev beregnet i overensstemmelse med den metode, der er beskrevet i betragtning 585.

                     (606)

                     Subsidiebeløbet, der blev fastsat for denne type subsidier i undersøgelsesperioden for de eksporterende producenter i stikprøven, var på:

                                 Ad hoc-tilskud

                                 Virksomhed/gruppe

                                 Subsidiebeløb

                                 China National Tire-gruppen

                                 1,46 %

                                 Giti-gruppen

                                 0,18 %

                                 Hankook-gruppen

                                 0,01 %

                                 Xingyuan-gruppen

                                 0,05 %

               3.12.4.   Andre tilskud

                     (607)

                     I undersøgelsesperioden modtog de eksporterende producenter i stikprøven ingen finansielle bidrag i henhold til de resterende tilskudsordninger, der er anført i afsnit 3.3, nr. iii),

               3.12.5.   I alt for alle tilskudsordninger

                     (608)

                     Det samlede subsidiebeløb, der blev fastsat for alle tilskudsordninger i undersøgelsesperioden for de eksporterende producenter i stikprøven, var på:

                                 Tilskud

                                 Virksomhed/gruppe

                                 Subsidiebeløb

                                 China National Tire-gruppen

                                 1,51 %

                                 Giti-gruppen

                                 0,37 %

                                 Hankook-gruppen

                                 0,06 %

                                 Xingyuan-gruppen

                                 0,06 %

               3.13.   Konklusion vedrørende subsidiering

                     (609)

                     Kommissionen har beregnet det udligningsberettigede subsidiebeløb i henhold til grundforordningens bestemmelser for virksomhederne i stikprøven ved at undersøge hvert enkelt subsidie eller subsidieprogram og ved at lægge disse tal sammen med henblik på at beregne et samlet subsidiebeløb for hver eksporterende producent i undersøgelsesperioden. Til beregning af den samlede subsidiering nedenfor beregnede Kommissionen først den procentvise subsidiering, nemlig subsidiebeløbet som en procentsats af virksomhedens samlede omsætning. Denne procentsats blev derefter anvendt til at beregne det subsidiebeløb, der blev tildelt eksport af den pågældende vare til Unionen i undersøgelsesperioden. Derefter blev subsidiebeløbet pr. ton af den pågældende vare, som eksporteret til Unionen i undersøgelsesperioden, beregnet, og nedenstående margener blev beregnet som en procentdel af cif-værdien (omkostninger, forsikring og fragt) af samme eksport pr. ton.

                     (610)

                     Efter fremlæggelsen af oplysningsdokumentet var Giti-gruppen uenig i fordelingsnøglerne for nogle virksomheder, der hverken fremstiller eller sælger den pågældende vare. Kommissionen var delvis enig i de fremførte argumenter og tilpassede beregningen af subsidiebeløbet for gruppen i overensstemmelse hermed.

                     (611)

                     I overensstemmelse med grundforordningens artikel 15, stk. 3, blev det samlede subsidiebeløb for de samarbejdsvillige virksomheder, der ikke indgik i stikprøven, beregnet på grundlag af det samlede vægtede gennemsnitlige udligningsberettigede subsidiebeløb for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i stikprøven med undtagelse af de ubetydelige beløb og det subsidiebeløb, der var fastslået for poster, der er omfattet af bestemmelserne i grundforordningens artikel 28, stk. 1. Kommissionen så dog ikke bort fra konklusionerne om præferencelåneordningerne, heller ikke selv om den delvist måtte basere sig på de foreliggende faktiske oplysninger for at fastsætte disse beløb. Kommissionen mente ret beset, at de bedste foreliggende oplysninger, som var blevet anvendt i disse sager, ikke i væsentlig grad påvirkede de oplysninger, der er nødvendige for at bestemme omfanget af subsidieringen gennem præferencelån på en retfærdig måde, således at de eksportører, der ikke var blevet anmodet om at samarbejde i forbindelse med undersøgelsen, ikke blev skadet ved denne tilgang (95).

                     (612)

                     I betragtning af den udbredte samarbejdsvilje blandt de kinesiske eksporterende producenter fastatte Kommissionen beløbet for »alle andre virksomheder« til niveauet for den højeste told, der var blevet fastsat for virksomhederne i stikprøven. Beløbet for »alle andre virksomheder«blev anvendt på de virksomheder, som ikke samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen.

                                 Virksomhedens navn

                                 Udligningsberettigede subsidiebeløb

                                 China National Tire-gruppen

                                 32,85 %

                                 Giti-gruppen

                                 7,74 %

                                 Hankook-gruppen

                                 2,06 %

                                 Xingyuan-gruppen

                                 51,08 %

                                 Andre samarbejdsvillige virksomheder

                                 18,01 %

                                 Alle andre virksomheder

                                 51,08 %

               4.   SKADE

         4.1.   Definition af EU-erhvervsgrenen

                     (613)

                     I den betragtede periode blev den samme vare fremstillet af mere end 380 producenter i Unionen. Disse producenter udgør EU-erhvervsgrenen, som omhandlet i grundforordningens artikel 9, stk. 1.

                     (614)

                     Den samlede EU-produktion i undersøgelsesperioden blev fastsat til ca. 21,7 mio. dæk. Kommissionen fastsatte det samlede tal for EU-produktionen på grundlag af de oplysninger, der blev indhentet i løbet af undersøgelsen. Som anført i betragtning 30, repræsenterer de ti EU-producenter, der indgik i den endelige stikprøve, mere end 36 % af den EU-produktion og det EU-salg, der blev indberettet af de samarbejdsvillige EU-producenter af samme vare. De mikroøkonomiske indikatorer blev derfor undersøgt på grundlag af oplysninger fra disse ti EU-producenters besvarelser.

                     (615)

                     EU-produktionen er fordelt mellem store grupper af virksomheder og over 380 små og mellemstore virksomheder i hele Unionen. De store virksomheder tegnede sig for ca. 90 % af den samlede EU-produktion og ca. 87 % af EU-producenternes samlede EU-salg. SMV'er er involveret i produktionen af regummierede dæk og tegnede sig for de resterende 10 % af EU-produktionen og ca. 13 % af EU-producenternes salg i Unionen i undersøgelsesperioden (jf. tabel 5 — SMV'ernes salg som andel af det samlede EU-salg).

                     (616)

                     Det blev konstateret, at stikprøveudtagne producenter importerede og videresolgte den pågældende vare fra Kina på EU-markedet. I forhold til virksomhedernes samlede salg var importen imidlertid marginal og indvirkede ikke på deres status som EU-producenter.

                     (617)

                     Som beskrevet i betragtning 613-615 blev den samme vare fremstillet af mere end 380 producenter i Unionen, der producerer både nye og regummierede dæk. Samlet set blev de defineret som EU-erhvervsgrenen.

                     (618)

                     CRIA og CCCMC hævdede, at regummieringsvirksomheder, uanset om de opererer under forarbejdningsaftaler, ikke kan udgøre en del af EU-erhvervsgrenen. De mente, at regummiering er en eftersalgsservice, der ikke kan være beskyttet af antisubsidieforanstaltninger, da regummieringsvirksomhederne bearbejder et eksisterende dæk, som er delvist nedslidt, og oparbejder det, så det kan anvendes. Desuden kan regummieringsvirksomheder, der opererer under forarbejdningsaftaler, ikke eje karkasserne. Kunderne bevarer ejerskabet til karkasserne, mens de forarbejdes og forsynes med en ny slidbane, inden de returneres til ejeren.

                     (619)

                     Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger gentog CRIA og CCCMC deres påstande om, at regummiering er en tjenesteydelse, og fandt, at begreberne producent og tjenesteyder gensidigt udelukker hinanden.

                     (620)

                     Kommissionen bemærkede, at regummieringsindustrien giver karkasser fra slidte dæk endnu et liv (eller flere liv, da karkasserne kan regummieres flere gange). Et slidt dæk er ikke længere sikkert og kan ikke anvendes i den offentlige trafik og kan ikke benyttes til omsætning. Uden regummieringsprocessen vil et slidt dæk blive kasseret; en del af et slidt dæk kan dog pyrolyseres med henblik på fremstilling af brændstof. Som beskrevet i betragtning 81 er regummiering en genanvendelsesproces, hvorved brugte dæk bliver fornyet gennem en udskiftning af slidbanen på en karkasse, der allerede har været anvendt. Derfor er regummiering ikke blot en tjenesteydelse, men en produktionsproces. Uanset ejendomsforholdet er regummieringsvirksomheder EU-producenter, hvis produktionsproces har en karkasse som udgangspunkt, og som fremstiller et dæk.

                     (621)

                     Slidte dæks livscyklus kan desuden slutte på to måder: enten smides de væk som affald, eller de anvendes som en god karkasse, der skal regummieres. Hvis de betragtes som affald, skal ejeren muligvis betale et gebyr for bortskaffelse af det slidte dæk. I det andet tilfælde bliver det slidte dæk en indtægtskilde. Regummieringsvirksomhederne kan købe brugte dæk fra et værksted eller regummiere et slidt dæk i henhold til en forarbejdningsaftale. Alle de efterprøvede regummieringsvirksomheder benytter to forsyningskilder (dvs. lagerbeholdninger af karkasser eller forarbejdningsaftaler) til fremstilling af dæk. Anskaffelsesprisen for et slidt dæk var gennemsnitligt ca. 10 % af de samlede omkostninger ved fremstilling af et regummieret dæk. Kommissionens fandt, at forskellen i produktionsomkostningerne eller i merværdien mellem de to metoder til regummiering af karkasser ikke var væsentlig, og betragtede disse som to forskellige forretningsmodeller for regummiering. Kommissionen konkluderede derfor, at regummieringsvirksomhederne var en del af EU-erhvervsgrenen, da de bringer den pågældende vare i omløb.

                     (622)

                     Som følge heraf blev de oplysninger, der er indberettet af regummieringsvirksomhederne og efterprøvet af Kommissionen (herunder faktiske omkostninger og salgspriser), lagt til grund for fastlæggelsen af skadesindikatorerne og beregningen af skadesmargenen.

               4.2.   EU-forbruget

                     (623)

                     Som nævnt i betragtning 50 foretog Kommissionen kontrolbesøg hos to ikke forretningsmæssigt forbundne importører. Det blev konstateret, at importen af den pågældende vare også i den betragtede periode blev angivet under KN-kode 4011 90 00 og 4011 99 00. Denne import vedrørte dæk i segment 3. Det var imidlertid ikke muligt at fastslå, om der var et systemrelateret problem med at angive den pågældende vare, eller om spørgsmålet var begrænset til den pågældende importør.

                     (624)

                     Desuden oversteg den samlede mængde, der blev indberettet af de samarbejdsvillige kinesiske eksporterende producenter i undersøgelsesperioden, den samlede import med oprindelse i Folkerepublikken Kina, som fremgik af Eurostats oplysninger i Comext. Da der imidlertid ikke foreligger data fra disse eksporterende producenter vedrørende de foregående år, besluttede Kommissionen at følge en konservativ tilgang og ikke revidere importmængderne fra Kina.

                     (625)

                     Det blev efterfølgende konstateret, at salget for leverandører af slidbaner, der ikke var medlem af ETRMA Europool, var blevet udeladt i forbindelse med fastsættelsen af EU-forbruget. Kommissionen reviderede derfor EU-forbruget for den betragtede periode.

                     (626)

                     Følgelig udviklede det reviderede EU-forbrug (96) sig som følger:

                        Tabel 1

                        EU-forbruget (enheder)
                         (97)

                                 2014

                                 2015

                                 2016

                                 Undersøgelsesperiode

                                 Samlet EU-forbrug

                                 20 499 603

                                 20 962 782

                                 21 600 223

                                 21 748 781

                                    Indeks 2014 = 100

                                    100

                                    102,3

                                    105,4

                                    106,1

                                    Kilde: ETRMA og leverandører af slidbaner, der ikke er medlem af ETRMA Europool.

                     (627)

                     EU-forbruget steg således i den betragtede periode. I løbet af den betragtede periode steg forbruget med 6,1 % fra ca. 20,5 mio. dæk i 2014 til ca. 21,7 mio. dæk i undersøgelsesperioden.

               4.3.   Baggrundsoplysninger om EU-markedet

         4.3.1.   Generel beskrivelse

                     (628)

                     EU-markedet for dæk til lastbiler og busser er et meget konkurrencepræget marked med mange producenter og varemærker.

                     (629)

                     EU-markedet er opdelt i to områder, nemlig salget af originaludstyr til fabrikanter af lastbiler og busser og markedet for udskiftningsdæk. Efterspørgslen på markedet for dæk til lastbiler og busser i sektoren for originaludstyr er styret af produktionen af lastbiler og busser, mens eftermarkedssektoren påvirkes af mange faktorer, herunder økonomisk aktivitet, salg, størrelse, sammensætning og anvendelse af lastbiler eller busser og de flåder, der er aktive. Salget af importen fra Kina er hovedsagelig koncentreret i markedet for udskiftningsdæk.

                     (630)

                     Omkring 17 % af det samlede EU-forbrug er originaludstyr, der sælges til fabrikanter af lastbiler og busser. Den resterende del af salget af dæk til lastbiler og busser i Unionen foregår som udskiftningsdæk enten direkte eller indirekte til ejerne af lastbilerne eller busserne. Udskiftningsdæk omfatter et bredere sortiment af dæk og sælges gennem flere forskellige kanaler med forskellige marketingsstrategier. Udskiftningsdæk kan sælges direkte til slutbrugerne eller gennem forretningsmæssigt forbundne eller ikke forretningsmæssigt forbundne forhandlere, der derefter sælger dem videre til slutbrugerne.

                     (631)

                     De største salgskanaler er salg til forhandlere, der sælger dækkene videre til flådeejere, eller direkte salg til flådeejere, nogle gange med tilhørende tjenester (kontrol, vedligeholdelse, service).

                     (632)

                     Varemærket påvirker også den pris, kunderne er villige til at betale for dæk til lastbiler og busser. Varemærkerne er ofte forbundet med en forventning om kvalitet og service, hvilket især er gældende for dæk af høj kvalitet.

               4.3.2.   Indbyrdes forbindelser mellem nye og regummierede dæk

                     (633)

                     Kommissionen fastslog, at de største EU-producenter producerede dæk til segment 1 og 2, hvor dækkene var/er udformet til at have en lang livscyklus og til at kunne regummieres. Deri lå berettigelsen til at tage betydeligt højere priser (og fortjenstmargener) for den forventede høje kvalitet af dækkene i segment 1 og 2.

                     (634)

                     Faktisk viste undersøgelsen, at de store EU-producenter aktivt markedsfører regummierbarhed af deres dæk som en måde at skabe loyalitet over for varemærket og at skille sig ud fra den billigere import af dæk i segment 3. Undersøgelsen har som sådan vist, at en stor del af den værdi, der tillægges dæk i segment 1 og 2, rent faktisk stammer fra eksistensen af regummieringsindustrien i segment 3.

                     (635)

                     Den høje grad af substituerbarhed af regummierede og nye dæk gør dog også, at segment 3 er mest sårbar over for lavprisimporten fra Kina af den pågældende vare. Dette gælder især, fordi brugerne er klar over, at der, hvad angår ydeevne, ikke er den store forskel på regummierede dæk og nye dæk af dårlig kvalitet. Til gengæld betyder substituerbarheden, at prisen er den afgørende faktor i kundens beslutning om at købe enten et regummieret dæk eller et nyt dæk i segment 3.

                     (636)

                     Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte bemærkninger til den foreløbige vurdering og til at tilvejebringe oplysninger, der støtter eller modsiger denne analyse for at kunne få et så fuldstændigt billede som muligt i den endelige fase af denne undersøgelse.

                     (637)

                     En række interesserede parter har rejst tvivl om de indbyrdes forbindelser mellem nye og regummierede dæk og mellem segmenterne. Kommissionen indsamlede alle oplysninger om dette spørgsmål i et notat til dossieret om indbyrdes forbindelser (98).

                     (638)

                     Hvad angår betragtning 634, hævdede CRIA og CCCMC, at der ikke var nogen værdifordeling til dæk i segment 1 og 2 som følge af regummieringsindustriens eksistens.

                     (639)

                     Der findes udbredte oplysninger om betydningen af regummieringsaktiviteter, som er offentligt tilgængelige. Som nævnt i betragtning 90 fremstiller producenterne af nye dæk også regummierede dæk. Visse kinesiske eksporterende producenter har deres egne mærker for regummierede dæk, som f.eks. Hankook Alphatread eller Giti Genesis. Som det fremgår af notatet til dossieret om indbyrdes forbindelser mellem segmenterne, fandt Kommissionen, at de største dækproducenter, herunder de kinesiske eksporterende producenter, var involveret i regummieringsvirksomhed. Hankook-gruppen benytter sig af regummieringsvirksomheder i Unionen, som f.eks. Vacu-Lug i Det Forenede Kongerige eller B.R.P. Pneumatici i Italien, til sine regummieringsaktiviteter. Giti Genesis, der hidtil har været kendt under betegnelsen GT Ree Tread, benytter sig af Vacu-Lug i Det Forenede Kongerige.

                     (640)

                     I forbindelse med en kontrakt, der blev indgået med Marangoni (en EU-leverandør af slidbaneløsninger), erklærede Pirelli Italy desuden i 2009, at dette projekt, som indgår i en strategi for styrkelse og udvidelse af Pirelli Trucks levering af tjenesteydelser, har til formål at øge værdien af især de nye produkter i 88-serien og 01-serien, som blev lanceret på det europæiske marked i 2009, og som blandt andet var karakteriseret ved deres høje grad af egnethed til regummiering (99). Andre producenter markedsfører også, at deres dæk er regummierbare, f.eks. importøren af varemærket Athos, som oplyser, at Athos-dæk er egnede til opridsning af nye riller og til kold og varm regummiering, samt varemærket Aeolus (100) (begge indberettet som segment 3). Dette viser, at regummierbarhed er en betydelig værdifaktor både i Den Europæiske Union og i det pågældende land. Kommissionens undersøgelse har således vist, at producenter i de øvre segmenter er stærkt afhængige af, at en regummieringsindustri eksisterer og er til rådighed, for ikke blot at skabe en markedsværdi af høj værdi, men også for deres strategier for forbruger- og forretningskontinuitet. Som det også fremgår af notatet til dossieret om indbyrdes forbindelser, ses regummierbarhed af produktionsindustrien i Unionen og det pågældende land som mere end blot et omsætningsaktiv, men som en reel drivkraft for de øvre segmenter. Værdien og salgsprisen for de øvre segmenter er derfor uløseligt forbundet med en sund regummieringsindustri i det efterfølgende led. Af disse grunde anførte Kommissionen i betragtning 634, at »en stor del af den værdi, der tillægges dæk i segment 1 og 2, rent faktisk stammer fra eksistensen af regummieringsindustrien i segment 3«.

                     (641)

                     På dette grundlag bekræftede Kommissionen sine oprindelige konklusioner om de indbyrdes forbindelser mellem nye og regummierede dæk og mellem segmenterne.

                     (642)

                     Hvad angår betragtning 635, fandt CRIA og CCCMC, at Kommissionen ikke oplyste om kilden til den høje grad af substituerbarhed af regummierede dæk og til gengæld fastsatte pris som en afgørende faktor for kundens beslutning om at købe regummierede dæk eller dæk i segment 3.

                     (643)

                     Kommissionen accepterede denne påstand. I sit notat til dossieret om indbyrdes forbindelser har Kommissionen derfor vist eksempler på dæk fra forskellige segmenter med fælles salgskanaler.

               4.4.   Import fra det pågældende land

         4.4.1.   Mængde og markedsandel for importen fra det pågældende land

                     (644)

                     Kommissionen fastsatte importmængden på grundlag af oplysninger fra Eurostat.

                     (645)

                     Importen til Unionen fra det pågældende land og markedsandelen på grundlag af den reviderede beregning af EU-forbruget, jf. betragtning 626, udviklede sig således:

                        Tabel 2

                        Importmængde (stk.) og markedsandel

                                 2014

                                 2015

                                 2016

                                 Undersøgelsesperiode

                                 Importmængde fra Kina (stk.)

                                 3 471 997

                                 3 840 290

                                 4 420 368

                                 4 596 098

                                    Indeks 2014 = 100

                                    100

                                    110,6

                                    127,3

                                    132,4

                                 Markedsandel

                                 16,9 %

                                 18,3 %

                                 20,5 %

                                 21,1 %

                                    Indeks 2014 = 100

                                    100

                                    108,2

                                    120,8

                                    124,8

                                    Kilde: Eurostat (Comext)

                     (646)

                     Ifølge oplysninger fra Eurostat steg importmængden fra Kina med 32 % i den betragtede periode, fra ca. 3,5 mio. dæk i 2014 til ca. 4,6 mio. dæk i undersøgelsesperioden. Dette medførte en stigning i markedsandelen for importen fra Kina — på et voksende marked — fra 16,9 % til 21,1 %.

                     (647)

                     China National Tyre-gruppen og Pirelli hævdede, at Kommissionen burde have taget hensyn til stigningen i EU-forbruget i sin analyse og burde have fremlagt en særskilt analyse for de tre segmenter. Parterne hævdede med henvisning til segment 1 og 2, at importen fra Kina faldt med henholdsvis 2,7 % og 2 %, mens importen af segment 3 steg med 3,9 % fra 2015 og 2016. Som konklusion hævdede de, at enhver påstået stigning i importen (i absolutte eller relative tal) i undersøgelsesperioden ikke var betydelig og ikke forvoldte EU-erhvervsgrenen skade.

                     (648)

                     Som beskrevet i betragtning 697 blev EU-erhvervsgrenens økonomiske situation analyseret på et aggregeret grundlag, og dette omfattede analysen af importen. På grund af EU-markedets segmentering var det kun for visse centrale mikroøkonomiske indikatorer, at der blev udført yderligere undersøgelser på segmentniveau. Importmængderne af den pågældende vare fra Kina steg. På grundlag af importstatistikkerne fra Eurostats Comext (hvori importen kan være undervurderet, jf. betragtning 623 og 624), fremgik det, at en sådan stigning i importmængden fra Kina var betydelig, både i absolutte og relative tal.

               4.4.2.   Priser på importen fra det pågældende land

                     (649)

                     Kommissionen fastsatte importprisen på grundlag af Eurostat-oplysninger. Prisunderbuddet i forbindelse med importen blev fastsat på grundlag af de kinesiske eksporterende producenter i stikprøven.

                     (650)

                     De gennemsnitlige importpriser ved salg til Unionen fra det pågældende land udviklede sig således:

                        Tabel 3

                        Importpriser (EUR/stk.)

                                 2014

                                 2015

                                 2016

                                 Undersøgelsesperiode

                                 Kina

                                 144,4

                                 144,3

                                 127,7

                                 128,8

                                    Indeks 2014 = 100

                                    100

                                    99,9

                                    88,4

                                    89,1

                                    Kilde: Eurostat (Comext)

                     (651)

                     I den betragtede periode faldt priserne på importen fra Kina til Unionen med 11 %.

                     (652)

                     China National Tire-gruppen og Pirelli hævdede, at Kommissionens analyse ikke henviste til markedssegmenteringen og kun indeholder tal fra Eurostat uden nogen henvisning til de importtal, der blev indsamlet fra de eksporterende producenter i stikprøven.

                     (653)

                     Som beskrevet i betragtning 697 blev EU-erhvervsgrenens økonomiske situation analyseret på et aggregeret grundlag samt — for visse centrale mikroøkonomiske indikatorer — også på segmentniveau i lyset af EU-markedets segmentering. I forbindelse med beregningen af underbud blev priserne fra de eksporterende producenter i stikprøven imidlertid sammenlignet med EU-producenternes priser under hensyntagen til det specifikke segment, de tilhører.

                     (654)

                     China National Tire-gruppen og Pirelli hævdede endvidere, at importpriserne i høj grad blev påvirket af svingninger i valutakurserne. Kommissionen kunne ikke se valutakursernes relevans, da alle de priser, der blev anvendt til sammenligningen i forbindelse med beregningen af skadesmargenen, er angivet i euro. Udsvingene mellem USD og EUR spiller derfor ikke nogen rolle med hensyn til at fastlægge enten underbuddet eller foranstaltningernes niveau. Denne påstand blev derfor afvist.

                     (655)

                     Visse interesserede parter (Pirelli og Giti-gruppen) hævdede, at ifølge Eurostat er priserne på import fra Kina (hovedsageligt i forbindelse med dæk i segment 3) kun faldet i de sidste tre år på grund af faldende råmaterialepriser (et fald på 15,6 EUR pr. enhed). Parterne anførte, at priserne på råmaterialer (naturgummi og olie) faldt betydeligt med en konsekvent virkning på importpriserne i undersøgelsesperioden.

                     (656)

                     Udviklingen i de gennemsnitlige importpriser ved salg til Unionen fra det pågældende land og udviklingen i råmaterialepriserne var som følger:

                        Tabel 4

                        Udvikling i importpriserne og priserne på de vigtigste råmaterialer

                                 2014

                                 2015

                                 2016

                                 Undersøgelsesperiode

                                 Pris på import fra Kina (EUR/enhed)

                                 144,4

                                 144,3

                                 127,7

                                 128,8

                                    Indeks 2014 = 100

                                    100

                                    100

                                    88

                                    89

                                 Naturgummi

                                 SGX RSS3 USD pr. ton

                                 1 957

                                 1 560

                                 1 641

                                 2 050

                                    Indeks 2014 = 100

                                    100

                                    80

                                    84

                                    105

                                 SGX TSR20 USD pr. ton

                                 1 710

                                 1 370

                                 1 378

                                 1 660

                                    Indeks 2014 = 100

                                    100

                                    80

                                    81

                                    97

                                 Butadien US cent pr. lb

                                 59,0

                                 34,0

                                 37,2

                                 62,5

                                    Indeks 2014 = 100

                                    100

                                    58

                                    63

                                    106

                                 Brent-indikator USD pr. tønde

                                 99,7

                                 53,4

                                 43,6

                                 49,6

                                    Indeks 2014 = 100

                                    100

                                    54

                                    44

                                    50

                                    Kilde: Eurostats Comext og klagen

                     (657)

                     I den betragtede periode har de kinesiske importpriser ikke afspejlet udviklingen i råmaterialepriserne. Mens de kinesiske importpriser forblev stabile mellem 2014 og 2015, faldt prisen på de vigtigste råmaterialer betydeligt, dvs. med 20 % for naturgummi og omkring 45 % for butadien og Brent-indikatorer. Mens de kinesiske importpriser faldt med 12 % mellem 2015 og 2016, forblev råmaterialepriserne forholdsvis stabile. Endelig var de kinesiske importpriser stabile i 2016 og undersøgelsesperioden, mens de fleste råmaterialepriser steg betydeligt fra andet kvartal 2016 til første kvartal 2017. Kommissionen konkluderede, at de kinesiske importpriser ikke afspejlede udviklingen i råmaterialepriserne. Denne påstand blev derfor afvist.

               4.4.3.   Prisunderbud

                     (658)

                     Kommissionen fastsatte prisunderbuddet i undersøgelsesperioden ved at sammenligne:

                                 (2)

                                 de vægtede gennemsnitlige salgspriser pr. varetype og segment, som EU-producenterne i stikprøven forlangte af ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet, justeret til et ab fabrik-niveau og

                                 (3)

                                 de tilsvarende vægtede gennemsnitlige priser pr. varetype og segment for importen fra de stikprøveudtagne kinesiske eksporterende producenter ved salg til den første uafhængige kunde på EU-markedet som fastsat på cif-basis (dvs. inklusive omkostninger, forsikringer og fragt) med passende justeringer for told og omkostninger efter importen.

                     (659)

                     Prissammenligningen blev foretaget for hver enkelt varetype for transaktioner i samme handelsled — med passende justeringer, hvor det var nødvendigt — og fratrukket nedslag og rabatter. Resultatet af sammenligningen blev udtrykt i procent af omsætningen i undersøgelsesperioden hos de EU-producenter, der indgik i stikprøven. Det viste en vægtet gennemsnitlig underbudsmargen på mellem 18 % og 24 % i forbindelse med importen af den pågældende vare fra det pågældende land til EU-markedet. Desuden blev det konstateret, at den vægtede gennemsnitlige underbudsmargen i de tre segmenter var betydelig: mellem 18 % og 20 % for segment 1 og mellem 22 % og 24 % for segment 2 og 3. Det betydelige underbudsniveau beviser den udtalte virkning af den subsidierede import i denne sag.

                     (660)

                     En række interesserede parter påstod, at prisunderbudsberegningerne burde fastsættes analogt med den metode, der anvendtes til beregning af dumpingmargenen, på grundlag af en sammenligning af de vægtede gennemsnitlige salgspriser pr. varetype og segment hos de EU-producenter, der indgik i stikprøven, ved salg til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder med et vægtet gennemsnit af priserne for alle sammenlignelige eksporttransaktioner. Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger gentog flere parter lignende påstande. Desuden hævdede CRIA og CCCMC, at Kommissionen burde opjustere de kinesiske priser eller nedjustere EU-priserne for regummierede dæk for at sikre, at de sammenlignede priser afspejler det samme kilometertal og de eftersalgs- og garantitjenester, der leveres af EU-producenter, som sælger regummierede dæk, navnlig for segment 3, da de kinesiske producenter ikke leverer sådanne tjenester. Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger gentog parterne lignende påstande.

                     (661)

                     Som det fremgår af betragtning 658 og 659, tog metoden til sammenligning af prisunderbud hensyn til den gennemsnitlige salgspris pr. varetype (PCN) og pr. segment. Prisunderbuddet blev beregnet på grundlag af sammenlignelige transaktioner med henvisning til varetypen eller for hver enkelt varetype. Da dækkene inden for hvert segment anses for at være ens med hensyn til kilometertal, var der således ikke behov for nogen generel justering. Det samme gælder garantitjenester, med undtagelse af segment 3, hvor EU-producenterne i modsætning til de kinesiske producenter rent faktisk kan yde eftersalgs- og garantitjenester. Kommissionen justerede derfor de stikprøveudtagne EU-producenters priser for eftersalgs- og garantitjenester for segment 3 i nødvendigt omfang. Underbuds- og målprisunderbudsmargenerne blev fastsat uden vægtning som omhandlet i betragtning 692.

                     (662)

                     For så vidt angår påstanden om analogi mellem beregningerne af dumping og skade, bemærkede Kommissionen, at det faktisk er nødvendigt, at dumpingberegningerne tager højde for »alle sammenlignelige eksporttransaktioner«, når der beregnes dumpingmargener for samme vare som helhed (101). I modsætning hertil er »en undersøgende myndighed ikke forpligtet til […] at fastslå, om der foreligger prisunderbud for hver af de undersøgte varetyper, eller med hensyn til alle de varer, der udgør den samme vare på hjemmemarkedet. Når det er sagt, er en undersøgende myndighed forpligtet til objektivt at undersøge virkningerne af dumpingimporten på hjemmemarkedspriserne« (102). I den foreliggende sag var Kommissionen tilfreds med den meget høje grad af overensstemmelse mellem EU-producenternes og de eksporterende producenters varetyper, der blev solgt på EU-markedet (den overordnede overensstemmelse er på mellem 80 % og 90 %). Denne påstand blev derfor afvist.

                     (663)

                     CRIA og CCCMC hævdede, at Kommissionen burde fremlægge yderligere oplysninger om de fysiske egenskaber ved de dæktyper, der blev anvendt til sammenligningsformål, da det er højst sandsynligt, at der er forskelle, som ikke er afspejlet i PCN'erne, men som berettiger en tilpasning. De hævdede, at de simpelthen ikke var i stand til at udpege sådanne forskelle, da de ikke har oplysninger om de varer, der sælges af EU-producenterne i stikprøven. Parterne hævdede desuden, at rapporten fra WTO's appelorgan i EC — Fasteners (103) understøtter denne tilgang.

                     (664)

                     Kommissionen godtog ikke dette argument. Den påpegede, at appelorganets rapport, der er nævnt ovenfor, drejer sig om manglende fremlæggelse af de nødvendige oplysninger om egenskaberne ved en given vare, som blev anvendt ved fastsættelsen af den normale værdi. Dette førte til en situation, hvor producenterne ikke var i stand til at afgøre, hvorvidt det var nødvendigt at anmode om justeringer for handelsled for at sikre en rimelig sammenligning i henhold til antidumpinggrundforordningens artikel 2, stk. 10, i forbindelse med dumpingberegningerne. Af panelrapporten i samme sag fremgik det dog, at »mens det er klart, at de overordnede krav om en objektiv undersøgelse og positive beviser i grundforordningens artikel 3, stk. 2, begrænser en undersøgelsesmyndigheds skønsbeføjelser ved gennemførelsen af en prisunderbudsundersøgelse, betyder dette dog ikke, at kravene i grundforordningens artikel 2, stk. 10, vedrørende behørige justeringer for forskelle, der påvirker prissammenligneligheden, finder anvendelse.« (104) Derfor kan man ikke anvende denne retspraksis i nærværende sag, hvor CRIA og CCCMC antager, at der ikke er forelagt oplysninger om »andre relevante egenskaber«, og at der er forskelle, som ikke er afspejlet i PCN'erne med henblik på underbuds- og skadesberegningerne. Desuden foretog Kommissionen underbudsberegningen i overensstemmelse med sin sædvanlige metode for at sikre en rimelig sammenligning, hvor PCN'erne i tilstrækkelig grad afspejler fysiske og alle andre forskelle mellem de varetyper, der sælges af EU-producenterne og de eksporterende producenter. Skulle de eksporterende producenter mene, at deres varer har specifikke kendetegn, som adskiller sig fra EU-varernes kendetegn, og som der efter deres mening ikke tages højde for i PCN'erne, burde de desuden have fremsat disse påstande i rette tid, hvilket ikke var tilfældet. Denne påstand blev derfor afvist.

                     (665)

                     Visse interesserede parter hævdede, at Kommissionen ikke konstaterede underbud for hele den betragtede periode. Der blev kun foretaget en detaljeret underbudsberegning for undersøgelsesperioden. Mens de gennemsnitlige kinesiske importpriser i tidligere perioder kan sammenlignes med EU-erhvervsgrenens salgspriser, er en sådan sammenligning i det væsentlige meningsløs og unøjagtig, da i) ingen særskilte oplysninger om de kinesiske importpriser opdelt efter segmenter er tilgængelige, og ii) disse gennemsnitspriser ikke tager højde for den mulighed, at varesammensætningen kan have ændret sig i løbet af perioden.

                     (666)

                     I rapporten fra WTO's appelorgan i China — HP-SSST (EU) (105) anmodes der om, at en undersøgelsesmyndighed vurderer betydningen af dumpingimportens prisunderbud i forhold til den andel af den indenlandske produktion, for hvilken der ikke blev konstateret prisunderbud. Parterne fandt, at Kommissionen ikke havde foretaget en sådan vurdering.

                     (667)

                     Som anført i betragtning 658 foretog Kommissionen i henhold til gældende retspraksis beregningerne på grundlag af de efterprøvede data for undersøgelsesperioden for hvert PCN og hvert enkelt segment. Alle relevante beregninger blev fremlagt for de interesserede parter under overholdelse af deres proceduremæssige rettigheder. Det overordnede prisunderbudsniveau i undersøgelsesperioden var på ca. 21 %, hvilket Kommissionen anser for at være betydeligt. Denne påstand blev derfor afvist.

                     (668)

                     CRIA og CCCMC fandt imidlertid, at det er sandsynligt, at Kommissionen kun konstaterede underbud for en lille delmængde af salget hos EU-producenterne i stikprøven. Efter deres opfattelse skal Kommissionen vurdere det eventuelle pristryk, der kunne udøves af den kinesiske import på EU-erhvervsgrenens resterende salg, for hvilken den ikke fandt underbud.

                     (669)

                     Denne påstand blev afvist, idet salgsmængden for EU-producenterne i stikprøven, som matchede importen fra de kinesiske eksporterende producenter, var betydelig (mellem 80 % og 90 %). Desuden blev det konstateret, at den vægtede gennemsnitlige underbudsmargen i de tre segmenter var betydelig, mellem 18 % og 24 %.

                     (670)

                     China National Tire-gruppen og Heuver anmodede om, at Aeolus' cif-priser blev revideret for at afspejle Heuvers omkostninger efter importen. Pirelli hævdede, at Kommissionen skal tage hensyn til virksomhedens yderligere omkostninger ved sammenligningen mellem Pirelli-dæk og andre dæk, der fremstilles og sælges af EU-erhvervsgrenen til de (uafhængige) detailhandlende.

                     (671)

                     Kommissionen fandt, at Heuver ikke var forretningsmæssigt forbundet med China Nationale Tire-gruppen. Det var derfor ikke berettiget at foretage nogen justering. Med hensyn til Pirelli blev den vægtede cif-gennemsnitspris fastsat i overensstemmelse med antidumpinggrundforordningens artikel 2, stk. 9, som beskrevet i betragtning 118 i forordningen om midlertidig told. Som forklaret i betragtning 673-678 fandt Kommissionen det hensigtsmæssigt at anvende antidumpinggrundforordningens artikel 2, stk. 9, analogt på underbuds- og målprisunderbudsberegningerne i antisubsidiesager i lyset af erklæringen om tvistbilæggelse i henhold til aftalen om anvendelsen af artikel VI i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel 1994 eller del V i aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger, hvilket tyder på en ensartet behandling af både antidumping- og antisubsidiesager. Denne påstand blev derfor afvist.

                     (672)

                     En række parter hævdede, at Kommissionen ikke kan basere sig på konstruerede eksportpriser i forbindelse med prisunderbudsanalysen og fastlæggelsen af skadesniveauet, og at den anvendte metode er i strid med grundforordningens artikel 8, stk. 1, litra a), og artikel 8, stk. 2. Desuden hævdede Hankook-gruppen, at den bør behandles som en enkelt økonomisk enhed i forbindelse med skadesmargenberegningerne.

                     (673)

                     For det første henviser grundforordningens artikel 8, stk. 1, til virkningen af den subsidierede import, der kan forvolde skade for EU-producenterne, og ikke til en virksomheds (en forretningsmæssigt forbundet importørs) pris ved videresalg i Unionen til en anden kunde.

                     (674)

                     For det andet, for så vidt angår underbud, foreskriver grundforordningen ikke en bestemt metode for sådanne beregninger. Som følge heraf har Kommissionen brede skønsbeføjelser ved vurderingen af denne skadesfaktor. Denne skønsbeføjelse begrænses af nødvendigheden af at basere konklusionerne på positive beviser og at foretage en objektiv undersøgelse, jf. grundforordningens artikel 8, stk. 1.

                     (675)

                     Når det drejer sig om de elementer, der skal tages i betragtning ved beregningen af underbud (navnlig eksportprisen), skal Kommissionen udpege det første punkt, hvor konkurrencen finder (eller kan finde) sted med EU-producenterne på EU-markedet. Dette punkt er rent faktisk den første ikke forretningsmæssigt forbundne importørs købspris, idet denne virksomhed i princippet kan vælge at købe enten af EU-erhvervsgrenen eller af tredjelandsleverandører. Hvis man derimod ser på ikke forretningsmæssigt forbundne importørers priser ved videresalg, afspejler dette ikke det punkt, hvor den faktiske konkurrence finder sted. Sidstnævnte er kun det punkt, hvor eksportørens etablerede salgsstruktur forsøger at finde kunder, men det er allerede efter det tidspunkt, hvor beslutningen om at foretage import er blevet truffet. Når eksportøren har etableret sit system af forretningsmæssigt forbundne virksomheder i Unionen, har de rent faktisk allerede besluttet, at deres varer skal komme fra tredjelandsleverandører. Sammenligningstidspunktet bør således være lige efter, at varen krydser Unionens grænse, og ikke på et senere tidspunkt i distributionskæden, f.eks. ved salg til varens slutbruger.

                     (676)

                     Denne fremgangsmåde sikrer også sammenhæng i tilfælde, hvor en eksporterende producent sælger varerne direkte til en ikke forretningsmæssigt forbundet kunde (uanset om der er tale om en importør eller en slutbruger), da denne situation pr. definition ikke indebærer anvendelse af videresalgspriserne. En anden tilgang ville føre til forskelsbehandling mellem eksporterende producenter udelukkende på grundlag af den salgskanal, de anvender. Denne tilgang sikrer desuden ensartede resultater i tilfælde af sideløbende antidumping- og antisubsidieundersøgelser.

                     (677)

                     I dette tilfælde kan importprisen ikke tages for pålydende, da den eksporterende producent og importøren er forretningsmæssigt forbundne. For at kunne fastlægge en pålidelig importpris på armslængdevilkår, skal denne pris konstrueres ved hjælp af den forretningsmæssigt forbundne importørs pris ved videresalg til den første uafhængige kunde som udgangspunkt. Når denne rekonstruktion foretages, er reglerne om beregningen af eksportprisen, jf. antidumpinggrundforordningens artikel 2, stk. 9, relevante og anvendes analogt, ligesom de er relevante for bestemmelsen af eksportprisen med henblik på dumpingberegningen. Den analoge anvendelse af antidumpinggrundforordningens artikel 2, stk. 9, gør det muligt at nå frem til en pris, som er fuldt ud sammenlignelig med den cif-pris (Unionens grænse), der anvendes ved undersøgelsen af salget til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder.

                     (678)

                     For at give mulighed for en fair sammenligning er fradrag af SA&G-omkostninger og fortjeneste fra prisen ved den forretningsmæssigt forbundne importørs videresalg til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder berettiget for at nå frem til en pålidelig cif-pris.

                     (679)

                     Adskillige parter anmodede Kommissionen om at oplyse om arten af visse omkostninger efter importen og den anvendte procentsats med angivelse af kilden hertil. Desuden hævdede Xingyuan-gruppen, at disse faste omkostninger skulle fordeles som et fast beløb pr. dæk i stedet for en procentsats, som på urimelig vis vil straffe eksportører, hvis priser ligger i den lavere ende af skalaen.

                     (680)

                     Kommissionen bemærkede, at den øgede cif-værdi med 3,2 % for omkostninger efter import (hvoraf transporten udgjorde 60 %, håndtering 32 % og told 8 %). Procentsatserne blev beregnet på grundlag af efterprøvede omkostninger efter import pr. stk. og blev efterfølgende udtrykt i procent af cif-prisen hos de efterprøvede, ikke forretningsmæssigt forbundne importører.

                     (681)

                     CCCMC og CRIA påstod, at forskellene mellem nye og regummierede dæk bør tages i betragtning, når der foretages en rimelig sammenligning i forbindelse med undersøgelsen med henblik på fastsættelsen af underbud og målprisunderbud.

                     (682)

                     Som anført i betragtning 117 har nye og regummierede dæk de samme grundlæggende fysiske egenskaber og de samme grundlæggende anvendelsesformål. Denne påstand blev derfor afvist.

                     (683)

                     Hankook-gruppen konstaterede en uoverensstemmelse mellem den indberettede fortjenstmargen for segment 1 og den målfortjenestmargen, der blev anvendt til fastsættelse af underbudsmargenen.

                     (684)

                     Kommissionen gennemgik målprisunderbudsmargenerne og fandt en skrivefejl ved beregningen af margenen for segment 1 og segment 2. Kommissionen rettede derfor beregningen af målprisunderbudsmargenen.

                     (685)

                     Efter en anmodning fra Hankook-gruppen fremlagde Kommissionen supplerende oplysninger om de SA&G-poster, der var blevet fratrukket prisen ved salg til den første uafhængige kunde, for at nå frem til et ab fabrik-niveau. Kommissionen bekræftede, at de omkostninger, der blev fratrukket, var: transport-, forsikrings-, håndterings- og lasteomkostninger samt dermed forbundne omkostninger, emballeringsomkostninger, kreditomkostninger, rabatter og provisioner. Kommissionen trak hverken indirekte salgsomkostninger, F&U, finansiering, markedsføring eller fortjeneste fra EU-producenternes priser.

               4.5.   EU-erhvervsgrenens økonomiske situation

         4.5.1.   Generelle bemærkninger

                     (686)

                     I overensstemmelse med grundforordningens artikel 8, stk. 4, omfattede undersøgelsen af virkningen af den subsidierede import på EU-erhvervsgrenen en vurdering af alle de økonomiske indikatorer, der havde indflydelse på EU-erhvervsgrenens situation i den betragtede periode.

                     (687)

                     Der blev, jf. betragtning 24-32, anvendt stikprøveudtagning i undersøgelsen af den eventuelle skade, der er forvoldt EU-erhvervsgrenen.

                     (688)

                     Ved sin påvisning af skade skelnede Kommissionen mellem makroøkonomiske og mikroøkonomiske skadesindikatorer. Kommissionen vurderede de makroøkonomiske indikatorer ud fra de oplysninger, der var indeholdt i klagen, Eurostats statistikker samt bemærkningerne fra ETRMA, hvor det var relevant, for at sikre at oplysningerne vedrørte alle EU-producenter. Kommissionen vurderede de mikroøkonomiske indikatorer ud fra oplysninger i spørgeskemabesvarelserne fra de EU-producenter, der indgik i stikprøven, og ud fra bemærkningerne fra ETRMA. Oplysningerne vedrørte de stikprøveudtagne EU-producenter. Begge datasæt blev anset for at være repræsentative for EU-erhvervsgrenens økonomiske situation.

                     (689)

                     De makroøkonomiske indikatorer er: produktion, produktionskapacitet, kapacitetsudnyttelse, salgsmængde, markedsandel, vækst, beskæftigelse, produktivitet og subsidiemargenens størrelse.

                     (690)

                     De mikroøkonomiske indikatorer er: gennemsnitlige enhedspriser, enhedsomkostninger, arbejdskraftomkostninger, lagerbeholdninger, rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evne til at rejse kapital.

                     (691)

                     Der var to bemærkninger vedrørende metoden til at analysere skadesindikatorerne, som blev anvendt i den foreløbige fase.

                     (692)

                     Som nævnt i betragtning 28, udgøres EU-erhvervsgrenen af to kategorier af virksomheder med hensyn til størrelse: store virksomheder og SMV'er (meget fragmenteret), der tegner sig for henholdsvis 85 % og 15 % af EU-producenternes samlede EU-salg i 2016. Som følge af stikprøven af EU-producenter udgjorde salgsdataene for de stikprøveudtagne SMV'er dog en lille brøkdel af de stikprøveudtagne EU-producenters samlede EU-salg. Kommissionen besluttede derfor at vægte resultaterne for de stikprøveudtagne EU-producenter i overensstemmelse med markedsandelen for hver kategori af virksomheder. Eftersom SMV'er kun er aktive i segment 3, havde denne justering den direkte konsekvens, at andelen af salget i segment 3 blev øget inden for det datasæt, der kom fra de EU-producenter, der indgik i stikprøven.

                     (693)

                     Desuden var EU-producenternes samlede EU-salg fordelt mellem de tre segmenter i følgende forhold: segment 1: 51 %, segment 2: 23 %, segment 3: 26 % Dataene vedrørende de stikprøveudtagne EU-producenters EU-salg afspejlede dog ikke — på trods af den justering, der er beskrevet i betragtning 692 — den reelle andel af EU-salget pr. segment. Kommissionen besluttede derfor at vægte resultaterne for de stikprøveudtagne EU-producenter i overensstemmelse med andelen af hvert segment i EU-producenternes samlede EU-salg, for at sikre at de tre segmenter var repræsenteret i overensstemmelse med deres andel af det samlede EU-salg, hvad angår alle mikroøkonomiske indikatorer.

                     (694)

                     Flere parter påpegede, at hvis Kommissionen anvender opdelingen i de tre segmenter, skal fastsættelsen af skade også ske på segmentniveau. Navnlig bør EU-erhvervsgrenens situation samt virkningen af importen evalueres for hvert segment, f.eks. bør virkningen af import af dæk i segment 2 (både import fra Kina og fra andre lande) vurderes for EU-producenter af dæk i segment 2.

                     (695)

                     Til trods for segmenteringen af EU-markedet mente Kommissionen, at dæk (som defineret i betragtning 109 har de samme grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber og er substituerbare. Fastsættelsen af skade blev derfor foretaget for den pågældende vare i overensstemmelse med WTO's antisubsidieaftale. Appelorganet anfører særligt, at »når undersøgelsesmyndighederne foretager en undersøgelse af en del af en indenlandsk erhvervsgren, burde de i princippet på samme måde undersøge alle de øvrige dele af erhvervsgrenen, samt undersøge erhvervsgrenen som helhed« (106). En segmenteret analyse er derfor mulig i henhold til WTO-reglerne, så længe den er ledsaget af en analyse af hele erhvervsgrenen. På samme måde anerkendte Retten, at skadesanalysen kan fokusere på de segmenter, der er mest påvirket af den subsidierede import (107).

                     (696)

                     Kommissionen foretog derfor analysen af bestemte indikatorer på segmentniveau. Som vist i betragtning 823-834, bekræfter denne analyse, at EU-erhvervsgrenen generelt set led skade og at tendenserne for den pågældende vare, betragtet som helhed, generelt svarer til tendenserne for de enkelte segmenter.

                     (697)

                     EU-erhvervsgrenens økonomiske situation analyseres på et aggregeret grundlag samt for visse mikroøkonomiske indikatorer også på segmentniveau i lyset af EU-markedets segmentering.

                     (698)

                     En række parter anmodede om yderligere oplysninger om den metode, der blev anvendt til at vægte forskellige kategorier af virksomheder (store virksomheder eller SMV'er) og opdelt efter segmenter, jf. betragtning 692 og 693.

                     (699)

                     Vægtningsprocessen blev foretaget på grundlag af salgsmængden, da den er det relevante parameter ved overvejelsen af salgsprisen i Unionen med henblik på fastsættelse af produktionsomkostninger eller rentabilitet ved salg i Unionen til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder.

                     (700)

                     Ved udtagningen af stikprøven af EU-producenter var et af kriterierne EU-producenternes repræsentativitet med hensyn til størrelse, dvs. SMV'er og større virksomheder (jf. betragtning 29). Fem SMV'er blev udtaget til stikprøven. En SMV besluttede at ophøre med at samarbejde i forbindelse med undersøgelsen. Fire besvarede stikprøvespørgeskemaet.

                     (701)

                     Desuden tog Kommissionen hensyn til bemærkninger fra interesserede parter, der mente, at markedssegmenteringen i tre segmenter skulle afspejles i stikprøven af EU-producenter (jf. betragtning 25). De samarbejdsvillige EU-producenter fremlagde yderligere oplysninger som forklaret i betragtning 26.

                     (702)

                     Kommissionen udtog en stikprøve på elleve EU-producenter. Dette er et usædvanligt stort antal EU-producenter, der skal undersøges. Til trods for denne indsats var det imidlertid nødvendigt at vægte SMV'ernes resultater pr. segment, før der kunne foretages en egentlig analyse af den deraf følgende aggregering af de mikroøkonomiske skadesindikatorer.

                     (703)

                     Opdelingen i segmenter af de samarbejdsvillige EU-producenters og de stikprøveudtagne EU-producenters salg var næsten den samme: mellem 60 % og 70 % for segment 1, mellem 15 % og 25 % i segment 2 og mellem 10 % og 20 % i segment 3. SMV'er tegnede sig for mellem 7 % og 10 % af det samlede EU-salg, der blev indberettet af de samarbejdsvillige EU-producenter. EU-producenterne i stikprøven fremstiller desuden nye og regummierede dæk i segment 2 og 3. Ca. halvdelen af salget for stikprøven i segment 3 er regummierede dæk.

                     (704)

                     Det første trin omfattede et skøn over fordelingen mellem store virksomheders og SMV'ers salg. Vurderingen af SMV'ernes salg var baseret på oplysningerne fra ETRMA (den kolde proces) og leverandører af slidbaner, der ikke er medlem af ETRMA Europool (108). I forbindelse med denne undersøgelse blev det vurderet, at SMV'erne anvender den kolde proces og de store producenter den varme proces. Dette er en konservativ tilgang til at anslå SMV'ernes salg, da Kommissionen efterprøvede en SMV-producent, der anvendte begge teknikker. Skønnet over store virksomheders salg er forskellen mellem EU-producenternes samlede salg i Unionen minus skønnet over SMV-salget. Kommissionen konstaterede, at SMV'ernes salg udgjorde ca. 15 % af EU-erhvervsgrenens samlede salg i Unionen i 2016 (som nævnt ovenfor var dette et konservativt skøn, da nogle SMV'er også bruger varme regummieringsprocesser). Som følge heraf blev andelen fastsat til ca. 85 % for store virksomheder og ca. 15 % for SMV'er.

                     (705)

                     Andet trin var at sammenligne forholdet på 85 %/15 % med forholdet i stikprøven (hvor store virksomheder tegnede sig for over 95 %). Desuden udgjorde salget for SMV'erne i stikprøven ca. 4 % af det samlede salg i Unionen for SMV-producenter i Unionen. For at sikre en korrekt afspejling af den relative betydning af de to kategorier af EU-producenter i de mikroøkonomiske indikatorer vægtede Kommissionen de individuelle indikatorer for virksomhederne, når den aggregerede på grundlag af ovennævnte forhold på 85 %/15 %. Metoden medførte en stigning i vægten af det salg af varer i segment 3, der anvendtes til at fastlægge de mikroøkonomiske indikatorer.

                     (706)

                     Begge vægtninger, dvs. vægtningen af virksomhedskategorierne og vægtningen af segmenterne, blev midlertidigt anvendt på samme måde i hele den betragtede periode på grundlag af oplysninger fra 2016. Kommissionen fandt denne fremgangsmåde rimelig i betragtning af de tilgængelige beviser.

                     (707)

                     CRIA og CCCMC hævdede, at Kommissionen ikke bør anvende en fast sats (dvs. en sats, der beregnes for 2016) i den betragtede periode, men snarere en sats for hver periode i den betragtede periode. De hævdede desuden, at en række store producenter af slidbaner fremstillede regummierede dæk ved hjælp af den kolde proces, og at to producenter af regummierede dæk indgik i en større gruppe, hvilket indebærer, at de kan anses for at være store virksomheder. Derfor hævdede parterne, at den anvendte metode ikke kunne betragtes som konservativ, og at SMV'ernes salgsmængde var overvurderet. Bipaver hævdede, at den varme proces ikke kun benyttes af én regummieringsvirksomhed, men af en række regummieringsvirksomheder i Unionen (109).

                     (708)

                     For det første undersøgte Kommissionen påstandene og de beviser, som parterne har fremlagt. Den konstaterede, at visse store leverandører af slidbaner har forretningsmæssigt forbundne dattervirksomheder, der producerer regummierede dæk ved hjælp af den kolde proces. De to producenter, som indledningsvis blev betragtet som SMV'er, og som parterne henviser til, var del af en større gruppe og kunne således ikke betragtes som SMV'er. Kommissionen justerede derfor de satser, der anvendtes til vægtningen. De store leverandører og SMV'erne fremlagde oplysninger om deres salg i den betragtede periode. Den samlede, indberettede mængde er på omkring: 2014: 254 000, 2015: 227 000, 2016: 240 000 og undersøgelsesperioden: 250 000 regummierede dæk, hvilket udgør ca. 5,5 % af det anslåede salg af regummierede dæk i den betragtede periode.

                     (709)

                     Hvad angår SMV'ernes salg af dæk fremstillet ved den varme proces, fandt Kommissionen for det andet, at mere end en SMV producerer regummierede dæk ved hjælp af den varme proces. Den anmodede nogle få producenter om at forelægge oplysninger om den mængde dæk, der er fremstillet ved hjælp af den varme proces i den betragtede periode. Den samlede, indberettede mængde er på omkring: 2014: 149 000, 2015: 152 000, 2016: 138 000 og undersøgelsesperioden: 132 000 regummierede dæk, hvilket udgør ca. 3,2 % af det anslåede salg af regummierede dæk i den betragtede periode.

                     (710)

                     For det tredje foretog Kommissionen en ny beregning af SMV'ernes anslåede salg i den betragtede periode ved at tilføje SMV'ernes salg af dæk fremstillet ved hjælp af den varme proces og fratrække de store virksomheders salg af dæk fremstillet ved hjælp af den kolde proces.

                     (711)

                     Endelig beregnede Kommissionen andelen af SMV'ernes salg i det samlede salg i Unionen for hver periode i den betragtede periode:

                        Tabel 5

                        SMV'ernes salg som andel af det samlede EU-salg (%)

                                 2014

                                 2015

                                 2016

                                 Undersøgelsesperiode

                                 Procentsats anvendt i den endelige fase for SMV'ernes salg som andel af det samlede EU-salg

                                 16,9

                                 15,3

                                 13,7

                                 13,2

                                 Procentsats anvendt i den foreløbige fase for SMV'ernes salg som andel af det samlede EU-salg

                                 14,6

                                 14,6

                                 14,6

                                 14,6

                     (712)

                     Som det fremgår af tabel 5, er vægten af SMV'ernes salg som andel af det samlede EU-salg i den betragtede periode blevet forhøjet med 2,3 procentpoint i 2014 og med 0,7 procentpoint i 2015 samt reduceret med 0,9 procentpoint i 2016 og 1,4 procentpoint i undersøgelsesperioden. Som det fremgår af tabel 2, har anvendelsen af en særlig sats for hvert år i den betragtede periode ingen indvirkning på konklusionerne på grundlag af tendenserne i den indledende fase, som forbliver gyldige for segment 3. Kommissionen konkluderede, at fastsættelsen af en sats pr. år har en marginal indvirkning på det samlede resultat af analysen. På grundlag af ovenstående forbliver de konklusioner, der er baseret på tendenserne i den foreløbige fase, gyldige.

                     (713)

                     For så vidt angår den anden justering opdelt efter segmenter, anvendte Kommissionen i den foreløbige fase oplysninger fra klageren, som indeholder skøn over vægtningen af hvert segment for EU-forbruget i 2016. CRIA og CCCMC hævdede, at Kommissionen burde anvende en sats for hver periode af den betragtede periode.

                     (714)

                     Undersøgelsen afslørede ingen oplysninger, der ville have været mere hensigtsmæssige og således kunne have blevet været brugt til at beregne vægtningen af segmenterne i hele den betragtede periode, og ingen interesserede parter har været i stand til at fremlægge sådanne oplysninger. Derfor besluttede Kommissionen sig for ikke at anvende den anden justering opdelt efter segmenter i den endelige fase. Denne tilgang har øget vægtningen af segment 1 og 2 i forbindelse med fastlæggelsen af de mikroøkonomiske indikatorer.

                     (715)

                     CRIA og CCCMC hævdede, at vægtningsprocessen var ulovlig, da grundforordningen ikke tillod ændringer i stikprøven af EU-producenter, som angiveligt er repræsentativ for hele EU-erhvervsgrenen. De hævdede desuden, at Kommissionens metode ikke var i overensstemmelse med kravet om at basere fastsættelsen af skade på positive beviser med henblik på at gennemføre en objektiv undersøgelse, da et meget begrænset antal virksomheder i sidste ende var afgørende for hele resultatet af skadesvurderingen på bekostning af et meget større datasæt, hvis betydning nedtones. CCCMC og CRIA hævdede desuden, at Kommissionen ikke kan anvende oplysningerne fra de fire SMV'er i stikprøven, som ville være udgangspunkt for vægtning af skadesindikatorerne. Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede CRIA og CCCMC, at Kommissionen ikke havde taget stilling til, om metoden til den første justering var uhensigtsmæssig. Parterne hævdede, at Kommissionen burde have opgivet sin fremgangsmåde.

                     (716)

                     Kommissionen mindede om den anvendte metode i betragtning 699-714.

                     (717)

                     Kommissionen gentog desuden, at som følge af vægtningen blev den udtagne stikprøve statistisk set mere repræsentativ for EU-erhvervsgrenen som helhed i overensstemmelse med gældende WTO- og EU-retspraksis (110). Desuden blev det derved muligt for Kommissionen at tage bedre hensyn til resultaterne for de EU-producenter, der ikke indgik i stikprøven (SMV'er og store producenter), som ellers ikke i tilstrækkelig grad ville blive afspejlet i skadesindikatorerne, hvis Kommissionen havde baseret sine konklusioner på stikprøven uden at anvende vægtningen i den foreliggende sag. På grund af EU-erhvervsgrenens fragmenterede karakter kunne Kommissionen ikke blot se bort fra betydningen af SMV-producenter på EU-markedet. De efterprøvede SMV'ers data tegner sig for ca. 4 % af SMV'ernes anslåede samlede produktion i den betragtede periode. Kommissionen baserede sine konklusioner på de efterprøvede oplysninger fra virksomhederne i stikprøven, og den anvendte vægtningen for at afspejle den relative betydning af de to kategorier af virksomheder. De oplysninger, der blev anvendt, var tilgængelige i det åbne dossier og er om nødvendigt behørigt efterprøvet. Kommissionen fandt derfor, at den havde foretaget en objektiv undersøgelse af, om der forelå skade, på grundlag af positiv beviser. Disse påstande blev derfor afvist.

               4.2.   Segmentopdelt skadesanalyse

                     (718)

                     Som det fremgår af betragtning 697, analyseres EU-erhvervsgrenens økonomiske situation på et aggregeret grundlag samt for visse mikroøkonomiske indikatorer på segmentniveau i lyset af EU-markedets segmentering. En række interesserede parter påstod, at den segmentopdelte skadesanalyse bør tage hensyn til alle indikatorer for skade og årsagssammenhæng. De henviste til appelorganets rapport i United States — Hot Rolled Steel Products from Japan (111). Disse parter anmodede desuden Kommissionen om også at sondre mellem nye og regummierede dæk, originaludstyr og udskiftningsdæk, da markedet for originaludstyr var beskyttet mod kinesisk konkurrence, igen med henvisning til appelorganets rapport i United States — Hot Rolled Steel Products from Japan (112).

                     (719)

                     I ovennævnte retspraksis anføres det, at de undersøgelsesmyndigheder, der foretager en undersøgelse af en del af en indenlandsk erhvervsgren, »i princippet på samme måde burde undersøge alle de øvrige dele af erhvervsgrenen, samt undersøge erhvervsgrenen som helhed« (113). Appelorganets rapport pålægger dog ikke undersøgelsesmyndighederne en forpligtelse til at stille alle skadesindikatorer til rådighed for de enkelte segmenter.

                     (720)

                     De faktiske omstændigheder i nævnte sag var desuden anderledes. I appelorganets rapport i United States — Hot Rolled Steel Products from Japan blev en betydelig del af den indenlandske produktion i USA — bunden produktion — beskyttet af strukturen på hjemmemarkedet mod direkte konkurrence fra de importerede varer. I denne specifikke situation var appelorganet uenig i den »sammenlignende undersøgelse« for hver del af det nationale marked, som stillede det almindelige marked og det bundne marked »over for hinanden«. Efter appelorganets opfattelse »forbedrede« dette undersøgelsesmyndighedernes evne til at træffe en passende afgørelse om situationen for den indenlandske erhvervsgren som helhed. I det foreliggende tilfælde er der dog ingen beskyttelse af segment 1 og 2 på EU-markedet. Salget af importerede kinesiske varer er hovedsagelig koncentreret på markedet for udskiftningsdæk; dette er en faktuel situation, der ikke er en følge af EU-markedets struktur. Desuden blev den pågældende vare også solgt til producenter af originaludstyr. Påstanden om, at EU-markedet for originaludstyr var beskyttet mod den kinesiske konkurrence og således bør analyseres særskilt, blev derfor afvist.

                     (721)

                     Som anført i betragtning 695 bekræfter retspraksis endvidere, at en sådan analyse kan fokusere på det segment, der er hårdest ramt af den subsidierede import, når det undersøges, om EU-erhvervsgrenen som helhed er blevet forvoldt skade. I det foreliggende tilfælde vedrører ca. 65 % af importen af dæk fra Kina segment 3. Derfor kan der i forbindelse med en egentlig skadesanalyse ikke ses bort fra virkningerne af den subsidierede import, navnlig i en markedssituation, hvor salget af dæk i segment 3 er konstant stigende, og hvor alle de segmenter, der udgør EU-markedet, er indbyrdes forbundne.

                     (722)

                     Af disse årsager var det Kommissionens opfattelse, at den havde foretaget en grundig undersøgelse af erhvervsgrenen som helhed.

               4.2.1.   Makroøkonomiske indikatorer

                     (723)

                     CRIA og CCCMC hævdede, at de var i tvivl om pålideligheden af nogle af de oplysninger, der blev anvendt i forbindelse med de makroøkonomiske indikatorer.

                     (724)

                     Der blev tilføjet et dokument med præciseringer af de foreløbige resultater til det åbne dossier (114).

                     (725)

                     Med hensyn til fastlæggelsen af de makroøkonomiske indikatorer anvendte Kommissionen forskellige kilder, herunder oplysninger fra European Tyre & Rubber Manufacturers' Association (»ETRMA«). ETRMA offentliggør markedsanalyser, som er offentligt tilgængelige på sammenslutningens websted. Den åbne version af klagen omfattede et dokument fra ETRMA (bilag 16 — ETRMA-brochure for 2016 (115)). Kommissionen bemærkede, at nogle af de eksporterende producenter og visse EU-producenter er medlemmer af ETRMA og også indsendte data, der blev understøttet af oplysninger fra ETRMA (f.eks. Hankook-gruppen og Pirelli).

               4.2.1.1.   Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse

                     (726)

                     Efter fremlæggelsen af oplysningsdokumentet fastslog Kommissionen, at EU-produktionsmængden, som anført i betragtning 625, bør korrigeres for at medtage salget hos leverandører af slidbaner, der ikke er medlemmer af ETRMA Europool. Der blev desuden fundet en skrivefejl ved fastsættelsen af produktionskapaciteten.

                     (727)

                     Den samlede anslåede EU-produktion, -produktionskapacitet og -kapacitetsudnyttelse blev derfor revideret og udviklede sig som følger i den betragtede periode:

                        Tabel 6

                        Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse

                                 2014

                                 2015

                                 2016

                                 Undersøgelsesperiode

                                 Produktionsmængde (enheder) (116)

                                 20 973 089

                                 20 360 055

                                 20 619 725

                                 21 111 923

                                    Indeks 2014 = 100

                                    100

                                    97,1

                                    98,3

                                    100,7

                                 Produktionskapacitet (stk.)

                                 29 038 117

                                 28 225 985

                                 27 115 950

                                 26 525 214

                                    Indeks 2014 = 100

                                    100

                                    97,2

                                    93,4

                                    91,3

                                 Kapacitetsudnyttelse

                                 72,2 %

                                 72,1 %

                                 76,0 %

                                 79,6 %

                                    Indeks 2014 = 100

                                    100

                                    100

                                    105

                                    110

                                    Kilde: ETRMA, leverandører af slidbaner, som ikke er medlemmer af ETRMA Europool, Eurostats Comext og oplysninger indgivet af klageren.

                     (728)

                     Som det fremgår af tabel 6, forblev produktionen forholdsvis stabil med 21,1 mio. enheder i undersøgelsesperioden, hvorimod kapacitetsudnyttelsen steg med 7,4 procentpoint (fra 72,2 % til 79,6 %) i den betragtede periode som følge af faldet i produktionskapaciteten.

                     (729)

                     Hovedårsagen til stigningen i kapacitetsudnyttelsen kan kun tilskrives den markante nedgang i produktionskapaciteten på næsten 10 %. Dette vedrørte hovedsagelig regummieringsaktiviteterne i den betragtede periode, hvor mindst 85 SMV'er beliggende i stort set alle medlemsstater ophørte med at fremstille regummierbare dæk, men det førte også til lukningen af store virksomheders dattervirksomheder (117).

                     (730)

                     Den manglende stigning i EU-produktionen og lukningen af virksomheder står i modsætning til det stigende forbrug i Unionen, der fulgte efter krisen, og som EU-erhvervsgrenens kunne have haft gavn af.

               4.2.1.2.   Salgsmængde og markedsandel

                     (731)

                     Efter fremlæggelsen af oplysningsdokumentet fastslog Kommissionen, at den samlede salgsmængde på EU-markedet, som det kan læses ud af betragtning 625, bør korrigeres for at medtage salget hos leverandører af slidbaner, der ikke er medlemmer af ETRMA Europool.

                     (732)

                     EU-erhvervsgrenens salgsmængde og markedsandel blev derfor revideret og udviklede sig som følger i den betragtede periode:

                        Tabel 7

                        Salgsmængde og markedsandel

                                 2014

                                 2015

                                 2016

                                 Undersøgelsesperiode

                                 Samlet salgsmængde på EU-markedet (enheder) (118)

                                 14 835 082

                                 14 738 677

                                 14 533 199

                                 14 584 885

                                    Indeks 2014 = 100

                                    100

                                    99,4

                                    98,0

                                    98,3

                                 Markedsandel

                                 72,4 %

                                 70,3 %

                                 67,3 %

                                 67,1 %

                                    Indeks 2014 = 100

                                    100

                                    97,2

                                    93,0

                                    92,7

                                    Kilde: ETRMA, leverandører af slidbaner, der ikke er medlemmer af ETRMA Europool, og Eurostats Comext.

                     (733)

                     På et marked i vækst faldt salget i Unionen lidt i den betragtede periode. Dette medførte et fald på 5,3 procentpoint i markedsandelen (fra 72,4 % til 67,1 %) samtidig med, at importmængden fra Kina steg med over 1,1 mio. dæk, eller en stigning på 4,2 procentpoint i markedsandelen (fra 17,1 % til 21,3 %).

                     (734)

                     China National Tire-gruppen og Pirelli hævdede, at salgsmængden på EU-markedet forblev stabil i de foregående tre år, og at EU-erhvervsgrenens markedsandel faldt med 5 procentpoint fra 2014 til 2017, hvilket er et ubetydeligt fald.

                     (735)

                     De hævdede desuden, at omfanget af EU-salget som indberettet af klagerne for perioden 2013 og 2016 viste en kraftig nedgang for segment 3 (– 30 %), en nedgang i salget for segment 2 (– 7 %) og en mindre nedgang i salget for segment 1 (– 1 %). Som sådan var det klart, at den eneste skade kunne findes i segment 3, og at skadesanalysen skal tage højde for markedssegmenteringen.

                     (736)

                     Kommissionen bemærkede, at tallene i foregående betragtning kun vedrører klagernes salg og ikke EU-erhvervsgrenen som helhed. De vedrører også et andet tidsrum. Det er derfor ikke muligt at overføre udviklingen i klagernes salgsmængde til EU-erhvervsgrenen. Som forklaret i betragtning 718-722 fandt Kommissionen, at forekomsten af væsentlig skade skal fastsættes for den pågældende vare og for EU-erhvervsgrenen som helhed og ikke kun for visse dele af den. Kommissionen undersøgte derfor ikke tendenserne isoleret set, dvs. pr. segment, idet den har fulgt en aggregeret tilgang.

               4.2.1.3.   Vækst

                     (737)

                     EU-forbruget steg med 6,1 % i den betragtede periode. EU-erhvervsgrenens salgsmængde faldt med 1,7 % på trods af det stigende forbrug, hvilket resulterede i, at EU-erhvervsgrenen mistede markedsandele. Markedsandelen steg for importen fra det pågældende land i den betragtede periode (med over 4 procentpoint).

                     (738)

                     Giti-gruppen hævdede, at EU-forbruget skulle analyseres i værdi i stedet for i mængde. På dette grundlag faldt EU-forbruget med 5 % i værdi og begyndte først at stige langsomt mellem 2016 og undersøgelsesperioden.

                     (739)

                     Kommissionen afviste denne påstand. EU-forbruget gav et øjebliksbillede af, hvor mange dæk der var til rådighed på EU-markedet på et givet tidspunkt. EU-forbruget beregnes normalt i mængde nøjagtigt for at undgå, at markedsaktørernes prispolitik kan påvirke tendenserne i den betragtede periode.

               4.2.1.4.   Beskæftigelse og produktivitet

                     (740)

                     Produktiviteten blev genberegnet på grundlag af de reviderede produktionstal for Unionen, jf. betragning 726. Beskæftigelsen og produktiviteten udviklede sig derfor som følger i den betragtede periode:

                        Tabel 8

                        Beskæftigelse og produktivitet

                                 2014

                                 2015

                                 2016

                                 Undersøgelsesperiode

                                 Antal ansatte

                                 38 445

                                 36 478

                                 34 959

                                 34 188

                                    Indeks 2014 = 100

                                    100

                                    95

                                    91

                                    89

                                 Produktivitet (enhed/ansat) (119)

                                 546

                                 558

                                 590

                                 618

                                    Indeks 2014 = 100

                                    100

                                    102

                                    108

                                    113

                                    Kilde: Efterprøvede spørgeskemabesvarelser fra de stikprøveudtagne EU-producenter samt indlæg fra leverandører af slidbaner og ETRMA.

                     (741)

                     Over 4 257 direkte arbejdspladser gik tabt i den betragtede periode, hvilket påvirkede både SMV'er, hvor mindst 85 producenter beliggende i hele Unionen har indstillet produktionen, og store virksomheder, som har lukket flere fabrikker.

                     (742)

                     Efter fremlæggelsen af oplysningsdokumentet hævdede den italienske sammenslutning af regummieringsvirksomheder (AIRP — Associazione Italiana Ricostruttori Pneumatici), at regummieringssektoren i Unionen tegner sig for omkring 13 000 arbejdspladser til produktion og distribution. Regummieringsaktiviteter er meget arbejdskraftintensive, og hvert regummieret dæk understøtter 3 eller 4 gange så mange abejdspladser som et nyt dæk. Ifølge AIRP er flere tilknyttede virksomheder enten i gang med at reducere antallet af ansatte eller gør brug af arbejdsløshedskasserne i stor stil.

                     (743)

                     China National Tire-gruppen og Pirelli anførte, at det fald i beskæftigelsen på 11 %, som Kommissionen havde konstateret, udelukkende vedrørte regummieringsindustrien. Udviklingen i produktiviteten kan i stedet forklares ved, at EU-erhvervsgrenen for nylig har gennemgået en periode med omstrukturering og rationalisering.

                     (744)

                     Udsagnet vedrørende faldet i beskæftigelsen er faktuelt ukorrekt, idet ca. halvdelen af det fandt sted hos store producenter. Denne påstand blev derfor afvist.

                     (745)

                     Heuver anmodede om, at navnene på de 85 SMV'er, der er nævnt i betragtning 809, blev fremlagt.

                     (746)

                     Kommissionen havde konstateret, at der var mindst 85 producenter, der havde indstillet produktionen, på grundlag af den liste over kunder, som leverandørerne af slidbaner havde stillet til rådighed i forbindelse med denne undersøgelse. Kommissionen indrømmede fortrolig behandling, hvad angår kundernes identitet og salgsmængden pr. kunde, da der er tale om følsomme forretningsoplysninger. De interesserede parter skal desuden ikke forelægge et resumé for denne type dokumenter. Leverandørerne af slidbaner fremlagde et resumé af deres indlæg, som kan findes i det åbne dossier. Kommissionen konkluderede derfor, at parterne havde tilstrækkelige oplysninger til at kunne udøve deres ret til forsvar.

                     (747)

                     CRIA og CCCMC hævdede, at Kommissionens antagelse om, at hele salget af varer fremstillet ved den kolde proces foretages af SMV'er, er forkert, da mange store virksomheder anvender den kolde proces til regummiering. De konkluderede, at den deraf følgende vurdering af beskæftigelsen og produktiviteten derfor var upålidelige.

                     (748)

                     Som anført i betragtning 708 fastslog Kommissionen, at store virksomheders produktion ved hjælp af den kolde proces er ret begrænset og ikke som sådan kan tilbagevise Kommissionens vurdering vedrørende beskæftigelse og produktivitet. Produktiviteten vedrører desuden mest produktionstypen (dvs. regummiering eller nye dæk). Denne påstand blev derfor afvist.

                     (749)

                     Derudover hævdede CRIA og CCCMC, at listen over kunder fra en af leverandørerne af slidbaner viser, at en af de nævnte kunder var inaktiv, mens de årsregnskaber, som kunden har indgivet til de lokale myndigheder, viste, at virksomheden stadig var aktiv i 2017. Kommissionen forklarede i sit notat til dossieret (120), at listen blev udarbejdet ved at aggregere oplysningerne om salg fra otte leverandører af slidbaner. I forbindelse med undersøgelsen blev det vurderet, at en regummieringsvirksomhed havde indstillet produktionen, når den ikke længere købte slidbaner. Det er derfor ikke muligt at drage positive konklusioner om, hvorvidt en regummieringsvirksomhed er aktiv eller inaktiv, udelukkende på grundlag af listen fra en enkelt leverandør og/eller på grundlag af indgivne årsregnskaber. Det er desuden rigtigt, at den virksomhed, som CCCMC nævnte, ikke var lukket, men den bekræftede over for Kommissionen, at den ikke længere driver sit regummieringsværksted. Derfor fortsatte Kommissionen med at anvende listen i dens nuværende form.

               4.2.1.5.   Subsidiebeløbenes størrelse

                     (750)

                     Subsidiebeløbene lå alle væsentligt over minimalgrænsen. Virkningen af de faktiske subsidiebeløbs størrelse på EU-erhvervsgrenen var betydelig i betragtning af mængden af og priserne på importen fra det pågældende land.

                     (751)

                     Dette er den første antisubsidieundersøgelse vedrørende den pågældende vare i Unionen. Der forelå derfor ingen oplysninger, der kunne bruges til at vurdere virkningen af eventuel tidligere subsidiering.

               4.2.2.   Mikroøkonomiske indikatorer

                     (752)

                     Giti-gruppen anmodede Kommissionen om også at fremlægge oplysninger om udviklingen i de mikroøkonomiske faktorer uden den vægtning, som Kommissionen havde vedtaget, for at gruppen kunne analysere, om sådanne data uden manipulation ville resultere i et andet skadesbillede. CRIA og CCCMC fremsatte samme påstand og gentog den efter den endelige fremlæggelse af oplysninger.

                     (753)

                     Kommissionen afviste dette krav, da fremlæggelsen af skadesindikatorerne uden vægtning ikke ville afspejle EU-erhvervsgrenens faktiske situation, idet det er umuligt at stikprøveudtage så mange SMV'er, som der er behov for, hvis deres reelle vægt blandt EU-producenterne skal afspejles.

               4.2.2.1.   Priser og faktorer, som påvirker priserne

                     (754)

                     De gennemsnitlige enhedssalgspriser hos EU-producenterne i stikprøven ved salg til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i Unionen udviklede sig i den betragtede periode som følger:

                        Tabel 9

                        Salgspriser i Unionen og produktionsomkostninger

                                 2014

                                 2015

                                 2016

                                 Undersøgelsesperioden

                                 Gennemsnitlig enhedssalgspris i Unionen (EUR/enhed)

                                 237

                                 225

                                 216

                                 218

                                    Indeks 2014 = 100

                                    100

                                    95

                                    91

                                    92

                                 Gennemsnitlige produktionsomkostninger (EUR/stk.)

                                 200

                                 188

                                 183

                                 188

                                    Indeks 2014 = 100

                                    100

                                    94

                                    91

                                    94

                                    Kilde: Efterprøvede spørgeskemabesvarelser fra EU-producenter i stikprøven

                     (755)

                     Den gennemsnitlige enhedssalgspris faldt med 19 EUR, mens enhedsomkostningerne faldt med 12 EUR i den samme periode. Dette svarer til et fald i priserne på 8 % i løbet af den betragtede periode, mens omkostningerne faldt med 6 %.

                     (756)

                     I løbet af undersøgelsesperioden steg produktionsomkostningerne sammenlignet med 2016, hvilket ikke fuldt ud kunne afspejles i salgspriserne.

                     (757)

                     For alle tre segmenter blev der gennemført en separat analyse ud fra samme metode som beskrevet ovenfor.

                     (758)

                     I segment 1 faldt den gennemsnitlige enhedssalgspris med 25 EUR, mens enhedsomkostningerne faldt med 19 EUR i den samme periode. Begge dele faldt i den betragtede periode med 9 %.

                        Tabel 10

                        Salgspriser i Unionen og produktionsomkostninger — Segment 1

                                 2014

                                 2015

                                 2016

                                 Undersøgelsesperioden

                                 Gennemsnitlig enhedssalgspris i Unionen (EUR/enhed)

                                 270,8

                                 255,3

                                 245,3

                                 245,7

                                    Indeks 2014 = 100

                                    100

                                    94

                                    91

                                    91

                                 Gennemsnitlige produktionsomkostninger (EUR/enhed)

                                 222

                                 200

                                 199

                                 203

                                    Indeks 2014 = 100

                                    100

                                    90

                                    89

                                    91

                                    Kilde: Efterprøvede spørgeskemabesvarelser fra EU-producenter i stikprøven

                     (759)

                     I segment 2 faldt den gennemsnitlige enhedssalgspris med 27 EUR, mens enhedsomkostningerne faldt med 17 EUR i den samme periode. Dette svarer til et fald i gennemsnitsprisen på 12 % i løbet af den betragtede periode, hvorimod omkostningerne faldt med 9 %.

                        Tabel 11

                        Salgspriser i Unionen og produktionsomkostninger — Segment 2

                                 2014

                                 2015

                                 2016

                                 Undersøgelsesperioden

                                 Gennemsnitlig enhedssalgspris i Unionen — hele markedet (EUR/enhed)

                                 228

                                 212

                                 193

                                 201

                                    Indeks 2014 = 100

                                    100

                                    93

                                    85

                                    88

                                 Gennemsnitlige produktionsomkostninger (EUR/enhed)

                                 187

                                 176

                                 162

                                 170

                                    Indeks 2014 = 100

                                    100

                                    94

                                    87

                                    91

                                    Kilde: Efterprøvede spørgeskemabesvarelser fra EU-producenter i stikprøven

                     (760)

                     I segment 3 faldt den gennemsnitlige enhedssalgspris med 9 EUR, mens enhedsomkostningerne steg med 2 EUR i den samme periode. Dette svarer til et fald i gennemsnitsprisen på 5 % i løbet af den betragtede periode, mens omkostningerne steg med 1 %.

                        Tabel 12

                        Salgspriser i Unionen og produktionsomkostninger — Segment 3

                                 2014

                                 2015

                                 2016

                                 Undersøgelsesperioden

                                 Gennemsnitlig enhedssalgspris i Unionen — hele markedet (EUR/enhed)

                                 181

                                 176

                                 172

                                 172

                                    Indeks 2014 = 100

                                    100

                                    97

                                    95

                                    95

                                 Gennemsnitlige produktionsomkostninger (EUR/stk.)

                                 170

                                 175

                                 167

                                 172

                                    Indeks 2014 = 100

                                    100

                                    103

                                    98

                                    101

                                    Kilde: Efterprøvede spørgeskemabesvarelser fra EU-producenter i stikprøven

                     (761)

                     CRIA og CCCMC anmodede Kommissionen om at præcisere, om de koncerninterne afregningspriser mellem forretningsmæssigt forbundne virksomheder blev taget i betragtning ved fastsættelsen af skadesindikatorerne.

                     (762)

                     Kommissionen præciserede, at når der var forretningsmæssigt forbundne virksomheder involveret i salget, blev de stikprøveudtagne producenter anmodet om at fremlægge oplysninger om salget til de første uafhængige kunder. For så vidt angår købet af råmaterialer gennem forretningsmæssigt forbundne virksomheder, undersøgte Kommissionen afregningsprispolitikken, og dette førte ikke til nogen justeringer.

               4.2.2.2.   Arbejdskraftomkostninger

                     (763)

                     De gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger hos EU-producenterne i stikprøven udviklede sig således i den betragtede periode:

                        Tabel 13

                        Gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat

                                 2014

                                 2015

                                 2016

                                 Undersøgelsesperioden

                                 Gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat (i EUR)

                                 43 875

                                 44 961

                                 46 432

                                 46 785

                                    Indeks 2014 = 100

                                    100

                                    102

                                    105

                                    106

                                    Kilde: Efterprøvede spørgeskemabesvarelser fra EU-producenter i stikprøven.

                     (764)

                     De gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger steg med 6 % i den betragtede periode.

               4.2.2.3.   Lagerbeholdninger

                     (765)

                     Lagerbeholdningerne hos EU-producenterne i stikprøven udviklede sig i den betragtede periode som følger:

                        Tabel 14

                        Lagerbeholdninger

                                 2014

                                 2015

                                 2016

                                 Undersøgelsesperioden

                                 Slutlagre (Indeks 2014 = 100)

                                    100

                                    81

                                    100

                                    144

                                 Slutlagre i procent af produktionen

                                 7 %

                                 6 %

                                 7 %

                                 9 %

                                    Indeks 2014 = 100

                                    100

                                    81

                                    97

                                    134

                                    Kilde: Efterprøvede spørgeskemabesvarelser fra EU-producenter i stikprøven.

                     (766)

                     Lagerbeholdningerne steg med 44 % i den betragtede periode og udgjorde ca. 9 % af den årlige produktion. Denne situation har en negativ indvirkning på de stikprøveudtagne EU-producenters finansielle situation.

                     (767)

                     China National Tire-gruppen og Pirelli hævdede, at Kommissionen burde overveje ikke blot at analysere den samlede erhvervsgren, men også at sondre mellem nye og regummierede dæk eller mellem forskellige dæksegmenter. De hævdede, at der ifølge klagen ikke er sket nogen forøgelse af lagerbeholdningen, for så vidt angår dæk i segment 1 eller 2. Tværtimod faldt lagerbeholdningerne i segment 1 og 2 med henholdsvis 15 % og 21 % mellem 2013 og 2016. Omvendt anførte klageren, at der var en stigning i lagerbeholdningerne på 17 % for dæk i segment 3. De mener, at den indberettede stigning i lagerbeholdningerne kun vedrører regummieringsindustrien. Desuden kan der være forskellige faktorer, der kan forklare udsving i lagerbeholdningen. Eksempelvis kan stigninger i lagerbeholdningen udløses af et øget salg, som tilskrives forventede ordrer. Nærmere bestemt registrerede Prometeon Tyre Group S.r.l. en stigning i lagerbeholdningen som følge af flere faktorer, som alle var relateret til den europæiske økonomiske krise. Dækproduktionen er snævert forbundet med transport, og transporten afhænger hovedsagelig af samhandelen generelt. En handelskrise resulterer i et begrænset transportbehov, og dette medfører logisk nok en nedgang i dæksalget.

                     (768)

                     Kommissionen bemærkede for det første, at stigningen i lagerbeholdningerne hos EU-producenterne i stikprøven havde fundet sted mellem 2016 og undersøgelsesperioden. Der var derfor ikke nogen direkte sammenhæng med den finansielle krise i 2011. Desuden vedrørte tallene fra de interesserede parter kun klageren og afspejlede ikke situationen for EU-producenterne i stikprøven. De konklusioner, der måtte drages af dem, kan således ikke anses for at være repræsentative for EU-erhvervsgrenen i forbindelse med undersøgelsen. Påstanden blev derfor afvist.

               4.2.2.4.   Rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evne til at rejse kapital

                     (769)

                     I den foreløbige fase blev rentabiliteten, likviditeten, investeringerne, investeringsafkastet og evnen til at rejse kapital fastlagt ved hjælp af den metode, der er beskrevet i betragtning 692 og 693.

                     (770)

                     Rentabiliteten, likviditeten, investeringerne og investeringsafkastet hos de EU-producenter, der indgik i stikprøven, udviklede sig således i den betragtede periode:

                        Tabel 15

                        Rentabilitet, likviditet, investeringer og investeringsafkast

                                 2014

                                 2015

                                 2016

                                 Undersøgelsesperioden

                                 Rentabilitet ved salg i Unionen til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder (% af omsætningen)

                                 15,6 %

                                 16,7 %

                                 15,2 %

                                 13,7 %

                                    Indeks 2014 = 100

                                    100

                                    107

                                    98

                                    88

                                 Likviditet (mio. EUR)

                                 309

                                 312

                                 292

                                 272

                                    Indeks 2014 = 100

                                    100

                                    101

                                    94

                                    88

                                 Investeringer (mio. EUR)

                                 86

                                 63

                                 59

                                 65

                                    Indeks 2014 = 100

                                    100

                                    73

                                    69

                                    76

                                 Investeringsafkast

                                 21,0 %

                                 21,7 %

                                 19,3 %

                                 17,6 %

                                    Indeks 2014 = 100

                                    100

                                    103

                                    92

                                    84

                                    Kilde: Efterprøvede spørgeskemabesvarelser fra EU-producenter i stikprøven

                     (771)

                     Kommissionen fastsatte rentabiliteten for de EU-producenter, der indgik i stikprøven, ved at udtrykke nettooverskuddet før skat af salget af samme vare til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i Unionen som en procentdel af omsætningen ved dette salg.

                     (772)

                     Den samlede rentabilitet faldt fra 15,6 % i 2014 til 13,7 % i undersøgelsesperioden. Dette blev beregnet på grundlag af den vægtede andel af hvert segment i salget, som forklaret i betragtning 692 og 693. Den faldende rentabilitet med 1,9 procentpoint er et resultat af, at faldet i priserne (– 8 %) var større end faldet i omkostningerne (– 6 %).

                     (773)

                     Den samlede rentabilitet er påvirket af rentabiliteten i segment 1, mens segment 3 alene blev tabsgivende i undersøgelsesperioden. Desuden faldt den relative tendens for rentabiliteten også for EU-erhvervsgrenen som helhed.

                     (774)

                     Nettolikviditeten er et udtryk for EU-producenternes evne til at selvfinansiere deres aktiviteter. Tendensen for nettolikviditeten viser et fald på 12 %.

                     (775)

                     Investeringsafkastet er fortjenesten udtrykt i procent af den bogførte nettoværdi af investeringerne. Den udviklede sig negativt fra 21,0 % til 17,6 % i løbet af den betragtede periode.

                     (776)

                     I den endelige fase blev rentabiliteten af salget i Unionen til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder (% af omsætningen) justeret i overensstemmelse hermed på baggrund af parternes bemærkninger til vægtningsmetoden (betragtning 694-717).

                     (777)

                     Som vist i tabel 16 forbliver konklusionerne baseret på tendenserne i den foreløbige fase, med den reviderede vægtning, gyldige for alle de mikroøkonomiske indikatorer, der blev analyseret på et aggregeret grundlag:

                        Tabel 16

                        Rentabilitet ved salg i Unionen til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder (% af omsætningen)

                                 2014

                                 2015

                                 2016

                                 Undersøgelsesperiode

                                 Fortjenstmargen som i tabel 15 (% af omsætningen)

                                 15,6

                                 16,7

                                 15,2

                                 13,7

                                    Indeks 2014 = 100

                                    100

                                    106,9

                                    97,7

                                    88,1

                                 Fortjenstmargen med den reviderede metode (betragtning 694-717) (% af omsætningen)

                                 15,4

                                 16,9

                                 15,3

                                 13,7

                                    Indeks 2014 = 100

                                    100

                                    109,5

                                    99,5

                                    88,6

                     (778)

                     For alle tre segmenter blev der gennemført en separat analyse ud fra samme metode som beskrevet ovenfor.

                     (779)

                     Rentabiliteten i segment 1 varierede i den betragtede periode. Den steg fra 2014 (17,9 %) til 2015 (21,8 %) og faldt derefter i undersøgelsesperioden til et niveau, der lå en smule under 2014 (17,5 %). Dette kan til dels forklares med udviklingen af produktionsomkostningerne og priserne, eftersom faldet i produktionsomkostningerne var større end faldet i salgspriserne i 2015.

                     (780)

                     I segment 1 forblev nettolikviditeten stabil, mens investeringsafkastet faldt fra 26,0 % til 24,3 % i den betragtede periode.

                        Tabel 17

                        Segment 1 –Rentabilitet, likviditet, investeringer og investeringsafkast

                                 2014

                                 2015

                                 2016

                                 Undersøgelsesperioden

                                 Rentabilitet ved salg i Unionen til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder (% af omsætningen)

                                 17,9 %

                                 21,8 %

                                 18,9 %

                                 17,5 %

                                    Indeks 2014 = 100

                                    100

                                    122

                                    106

                                    98

                                 Likviditet (mio. EUR)

                                 191

                                 218

                                 199

                                 192

                                    Indeks 2014 = 100

                                    100

                                    113

                                    104

                                    100

                                 Investeringer (mio. EUR)

                                 54

                                 36

                                 35

                                 38

                                    Indeks 2014 = 100

                                    100

                                    68

                                    65

                                    72

                                 Investeringsafkast

                                 26,0 %

                                 29,3 %

                                 25,0 %

                                 24,3 %

                                    Indeks 2014 = 100

                                    100

                                    112

                                    96

                                    93

                                    Kilde: Efterprøvede spørgeskemabesvarelser fra EU-producenter i stikprøven

                     (781)

                     Hvad angår segment 2, faldt rentabiliteten med 2,6 procentpoint i den betragtede periode (fra 17,9 % i 2014 til 15,3 % i undersøgelsesperioden).

                     (782)

                     I segment 2 faldt nettolikviditeten betragteligt med 22 %, og investeringsafkastet faldt fra 20,4 % til 16,2 % i den betragtede periode.

                        Tabel 18

                        Segment 2 — Rentabilitet, likviditet, investeringer og investeringsafkast

                                 2014

                                 2015

                                 2016

                                 Undersøgelsesperioden

                                 Rentabilitet ved salg i Unionen til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder (% af omsætningen)

                                 17,9 %

                                 16,7 %

                                 16,0 %

                                 15,3 %

                                    Indeks 2014 = 100

                                    100

                                    93

                                    90

                                    86

                                 Likviditet (mio. EUR)

                                 88

                                 76

                                 65

                                 69

                                    Indeks 2014 = 100

                                    100

                                    86

                                    74

                                    78

                                 Investeringer (mio. EUR)

                                 18

                                 16

                                 15

                                 17

                                    Indeks 2014 = 100

                                    100

                                    92

                                    84

                                    97

                                 Investeringsafkast

                                 20,4 %

                                 21,4 %

                                 20,1 %

                                 16,2 %

                                    Indeks 2014 = 100

                                    100

                                    105

                                    98

                                    79

                                    Kilde: Efterprøvede spørgeskemabesvarelser fra EU-producenter i stikprøven

                     (783)

                     Segment 3 er tabsgivende i undersøgelsesperioden (– 0,4 %). Tabene for SMV'erne var særligt udtalte (– 6,1 % i undersøgelsesperioden). Rentabiliteten for store virksomheder i segment 3 blev halveret fra 2014 til undersøgelsesperioden — fra 10 % til 4,8 %.

                     (784)

                     I segment 3 faldt nettolikviditeten betragteligt med 62 %, og investeringsafkastet faldt fra 7,6 % til 2,5 % i den betragtede periode.

                        Tabel 19

                        Segment 3 — Rentabilitet, likviditet, investeringer og investeringsafkast

                                 2014

                                 2015

                                 2016

                                 Undersøgelsesperioden

                                 Rentabilitet ved salg i Unionen til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder (% af omsætningen)

                                 6,1 %

                                 0,6 %

                                 2,7 %

                                 – 0,4 %

                                    Indeks 2014 = 100

                                    100

                                    10

                                    45

                                    – 7

                                 Likviditet (mio. EUR)

                                 28

                                 17

                                 26

                                 11

                                    Indeks 2014 = 100

                                    100

                                    62

                                    93

                                    38

                                 Investeringer (mio. EUR)

                                 14

                                 10

                                 10

                                 10

                                    Indeks 2014 = 100

                                    100

                                    69

                                    66

                                    66

                                 Investeringsafkast

                                 7,6 %

                                 0,2 %

                                 4,8 %

                                 2,5 %

                                    Indeks 2014 = 100

                                    100

                                    2

                                    62

                                    33

                                    Kilde: Efterprøvede spørgeskemabesvarelser fra EU-producenter i stikprøven

                     (785)

                     I den endelige fase blev rentabiliteten af salget i Unionen til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder (% af omsætningen) for segment 3 justeret i overensstemmelse hermed på baggrund af parternes bemærkninger til vægtningsmetoden (betragtning 694-717).

                     (786)

                     Som vist i tabel 20 forbliver konklusionerne baseret på tendenserne i den foreløbige fase, med den reviderede vægtning, gyldige for segment 3:

                        Tabel 20

                        Rentabilitet ved salg i Unionen til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder for segment 3 (% af omsætningen)

                                 2014

                                 2015

                                 2016

                                 Undersøgelsesperiode

                                 Fortjenstmargen som i tabel 18 (% af omsætningen)

                                 6,1

                                 0,6

                                 2,7

                                 – 0,4

                                    Indeks 2014 = 100

                                    100

                                    10

                                    45

                                    – 7

                                 Fortjenstmargen med revideret vægtning (% af omsætning)

                                 5,9

                                 0,5

                                 2,7

                                 – 0,7

                                    Indeks 2014 = 100

                                    100

                                    9

                                    45

                                    – 12

                     (787)

                     For så vidt angår investeringerne, hævdede China National Tire-gruppen og Pirelli, at undersøgelsen var i modstrid med de tal, som klageren havde fremlagt. Giti-gruppen hævdede, at EU-erhvervsgrenens rentabilitet som helhed var ansat for lavt, fordi Kommissionen fiflede med oplysningerne fra EU-producenterne i stikprøven for at øge betydningen af oplysningerne vedrørende segment 3. Giti-gruppen hævdede også, at det eneste segment i erhvervsgrenen med forværrede (og lave) fortjenstmargener var segment 3. Dette markedssegment tegnede sig dog kun for 20 % af det samlede salg/forbrug i Unionen. China National Tire-gruppen og Pirelli mente, at EU-erhvervsgrenen generelt er meget rentabel, klart positiv i segment 1 og positiv i segment 2.

                     (788)

                     For så vidt angår metoden til beregning af rentabiliteten, forklarede Kommissionen i betragtning 691-717 den metode, der blev anvendt til vægtning af de mikroøkonomiske indikatorer for at afspejle EU-producenternes økonomiske situation. Den bemærkede også, at rentabiliteten for alle segmenter forværredes fra 2014 til udgangen af undersøgelsesperioden, og at de absolutte tal for rentabiliteten skulle læses i sammenhæng med resultaterne vedrørende den indbyrdes forbindelse mellem segmenterne. Kommissionen afviste derfor disse påstande.

               4.3.   De indbyrdes forbindelser mellem segmenterne

                     (789)

                     EU-markedet for dæk til busser eller lastbiler har været hårdt ramt af den økonomiske krise. Eftersom forbruget af dæk er uløseligt forbundet med køb af nye køretøjer og antallet af kilometre som flåderne kører, er det meget afhængigt af den samlede økonomiske aktivitet. Enhver ændring i den økonomiske aktivitet og navnlig i mængden af varer, der transporteres ved vejtransport, afspejles direkte i salget af dæk. I en periode, hvor lastvognene bruges mindre, bliver indkøbet af nye lastbiler eller udskiftning af dæk til lastbiler derfor mindre nødvendigt, hvilket resulteret i et fald i markedet for dæk.

                     (790)

                     Efter den økonomiske krise er der sket et strukturelt skift i efterspørgslen fra de højere segmenter til de lavere segmenter, hvor prisen synes at være afgørende for købsbeslutningen. I den forbindelse har tilbuddet om billige importerede dæk og visse flådeejeres præference for at vælge billigere dæk spillet en stor rolle i omstruktureringen af EU-markedet.

                     (791)

                     Eftersom regummieringsvirksomhederne er under stærkt pres, har lukningen af fabrikker og værksteder været tiltagende, jf. betragtning 741. På grund af manglen på tilgængelige lokale faciliteter mindskes mulighederne for at regummiere et slidt dæk af høj kvalitet. Det bliver dermed mindre attraktivt at købe kvalitetsdæk med mulighed for flere regummieringer. I lyset af denne udvikling samt på grund af lavprisimporten af dæk i segment 3, der udgjorde størstedelen af importen fra Kina, har EU-producenter af nye dæk ikke andet valg end også at styrke deres tilstedeværelse i segment 3.

                     (792)

                     Endelig er konkurrencen mellem segmenterne desuden også tydelig at se i den virkning, priserne i de lavere segmenter har på prisfastsættelsen i det højere segment. I Unionen har priserne på dæk i segment 1 været presset af den billige import. Klageren hævdede, at virkningen var mere tydelig i regionale områder, hvor dæk i segment 3 var mere fremtrædende (dvs. at i disse områder var dæk i segment 1 typisk prissat på et lavere niveau end i andre dele af Unionen, hvilket tydeliggør den konkurrencemæssige virkning af dæk i segment 3 på dæk i segment 1).

                     (793)

                     Dette betyder, at de erhvervsdrivende synes at have skiftet en del af deres indkøb af dæk fra segment 1 eller 2 ud med indkøb af dæk i segment 3, hvilket viser, at der fandt konkurrence sted på tværs af de forskellige segmenter.

                     (794)

                     Nedenstående tabel viser andelen pr. segment i EU-forbruget i 2012 og i 2016. I denne periode steg EU-forbruget med ca. 3,8 mio. stk., og over 90 % af denne stigning foregik i segment 3 (ca. 3,6 mio. stk.). Dette medførte et skift i den relative betydning af dæk i segment 3, der steg fra 27 % til 39 % af det samlede EU-forbrug.

                        Tabel 21

                        EU-forbruget opdelt pr. segment i 2012 og 2016

                                 2012

                                 2016

                                 EU-forbruget

                                 17 684 000

                                 21 452 278

                                 Segment 1

                                 46 %

                                 37 %

                                 Segment 2

                                 27 %

                                 24 %

                                 Segment 3

                                 27 %

                                 39 %

                                    Kilde: ETRMA og oplysninger fra Eurostat (Comext)

                     (795)

                     På grundlag af de indhentede oplysninger fastslog Kommissionen, at dækkene i segment 1 førhen satte benchmarket for prisen i de øvrige segmenter. De største EU-producenter samlede sig i segment 1 og 2, hvor dækkene var/er udformet til at have en lang livscyklus og til at kunne regummieres. Deri lå berettigelsen til at tage betydeligt højere priser (og fortjenstmargener) for den forventede høje kvalitet af dækkene i segment 1 og 2. Forbrugerne værdsatte disse fysiske egenskaber samt ydeevnen og var villige til at betale højere priser herfor. Kommissionens oplysninger viste dog, at ovennævnte tendens for prisfastsættelsen ændrede sig, og i stedet begyndte en »omvendt kaskadevirkning«, hvor priserne i segment 3 påvirkede priserne i segment 1. Det skal bemærkes, at det meste af lavprisimporten relaterer til segment 3, hvor EU-producenterne oplevede de tab i undersøgelsesperioden.

                     (796)

                     På grundlag af ovenstående fastslog Kommissionen, at der er et symbiotisk forhold mellem de forskellige segmenter, hvor pristrykket i segment 3 også påvirker priserne i de øvrige segmenter.

                     (797)

                     De interesserede parter accepterede generelt set princippet om opdelingen af markedet i tre segmenter. Som beskrevet i betragtning 86-91 befandt mærkerne sig på EU-markedet i et af de tre segmenter. Dæk i alle segmenter solgtes generelt gennem fælles salgskanaler.

                     (798)

                     En række interesserede parter anfægtede konklusionerne vedrørende indbyrdes forbindelserne mellem segmenterne. Kommissionen samlede oplysningerne om dette aspekt i et notat til dossieret om indbyrdes forbindelser mellem nye og regummierede dæk og mellem segmenterne (121).

                     (799)

                     CRIA og CCCMC hævdede, at forestillingen om, at priserne i segment 3 ville påvirke priserne i segment 1 og 2 (betragtning 792-796), er grundløs, og at Kommissionen ikke havde begrundet disse påståede virkninger. Selv hvis det antages, at ovennævnte resultater var korrekte, kunne ingen af disse føre til den konklusion, at priserne i segment 3 ville have en indvirkning på priserne i segment 1 og 2. De hævdede også, at priserne på dæk er baseret på prisen på råmaterialer, og at det var forkert, at konkurrencen finder sted på tværs af de forskellige segmenter. De hævdede, at Kommissionen blot henviser til »den virkning, priserne i de lavere segmenter har på prisfastsættelsen i det højere segment« (betragtning 792), og således gentager klagerens udsagn uden at forelægge yderligere dokumentation. Giti-gruppen anførte, at Kommissionens »omvendte kaskade-teori« ikke blev støttet (og rent faktisk blev modsagt) af de faktiske foreliggende oplysninger. I den forbindelse mindede Giti-gruppen også om, at det fremgik af selve klagen, at: »Aktører, prisfastsættelse, konkurrence og strategier varierer betydeligt fra segment til segment, og en afgørende faktor for ét segment kan være irrelevant for et andet. Der kan ganske vist findes direkte konkurrence mellem de yderste ender af segmenterne, men konkurrencen mellem segmenterne er oftest resultatet af et strategisk valg mellem kvalitet og pris« (122).

                     (800)

                     Som nævnt i betragtning 637 udarbejdede Kommissionen et notat til dossieret med grundlaget for at konkludere, at der er en indbyrdes forbindelse mellem segmenterne. Denne konklusion var baseret på en række forskellige elementer. Det første er, at konkurrencen på tværs af segmenter sker på det tidspunkt, hvor der træffes beslutning om et køb. Køberen kan derefter vælge:

                                 —

                                 et dæk i segment 1 med større holdbarhed, den seneste teknologi og bedste ydeevne til en højere initialpris, eller

                                 —

                                 et dæk i segment 2, der ofte er fremstillet af producenter af premiumdæk, med en større holdbarhed end dæk i segment 3 og lavere omkostninger end premiumvaremærker til en højere initialpris end dæk i segment 3, eller

                                 —

                                 et dæk i segment 3 med de laveste initialomkostninger i første omgang, men den mindste holdbarhed og den laveste ydeevne.

                     (801)

                     Denne beslutning resulterer, omsat til priser, i en tosidet analyse: initialprisen og samlede omkostninger pr. dæk. Med hensyn til initialprisen er dæk i segment 1 dem, der indebærer en højere investering. Samtidig har de de laveste udgifter pr. dæk pr. kilometer. Variablerne er nøjagtigt de modsatte for dæk i segment 3, hvor initialprisen er lavest, men omkostninger pr. dæk og pr. km er højest (123).

                     (802)

                     Et andet element, som spillede en kritisk rolle, var de fælles salgskanaler, som normalt præsenterer dækkene i de forskellige segmenter sammen, hvilket fremmer dynamikken i den indbyrdes forbindelse mellem segmenterne (124).

                     (803)

                     Kommissionen bemærkede også, at påstanden om råmaterialeomkostninger ikke var dokumenteret.

                     (804)

                     Kommissionen henviste til udviklingen i EU-salget i de forskellige segmenter og anvendte i den forbindelse en tabel, som blev forelagt af de interesserede parter (Prometeon/Pirelli). Denne tabel havde overskriften »Skønnet udvikling i EU-salget for EU-producenter, der er medlem af ETRMA«. CRIA og CCCMC hævdede, at tallene afveg fra det salg, Kommissionen havde fastsat. Kommissionen undersøgte påstanden og anmodede ETRMA om en præcisering. ETRMA forklarede, at oplysningerne i den fremlagte tabel var mærket forkert. Oplysningerne i den fremlagte tabel vedrørte rent faktisk udviklingen på EU-markedet for udskiftningsdæk (jf. tabel 22). Ifølge disse oplysninger var der en klar og hastigt voksende interesse for EU-producenterne i det lavere prissegment, dvs. segment 3, på markedet.

                        Tabel 22

                        Anslået udvikling på EU-markedet for udskiftningsdæk

                                 2014

                                 2015

                                 2016

                                 2017

                                 skøn 2018

                                 Segment 1 + segment 2 (mio.)

                                 8,7

                                 9,0

                                 9,1

                                 9,0

                                 9,2

                                    Indeks 2014 = 100

                                    100

                                    103

                                    105

                                    103

                                    106

                                 Segment 3 (mio.)

                                 3,6

                                 4,0

                                 5,0

                                 5,4

                                 5,5

                                    Indeks 2014 = 100

                                    100

                                    111

                                    139

                                    150

                                    153

                                 Andel af ETRMA-producenter i segment 3

                                 12,5 %

                                 12,4 %

                                 13,1 %

                                 14,1 %

                                 18,9 %

                                    Kilde: Prometeon Tyre-gruppen og Pirelli (Prometeon Tyre-gruppens og Pirellis præsentation under høringen den 9. april 2018 (registreringsnummer: t18.007993)).

                     (805)

                     På grundlag af ovenstående tabel forventes det skønnede salg af nye dæk i segment 3 i 2018 at stige med over 53 % set i forhold til 2014, mens salgsmængden for segment 1 og 2 forbliver næsten uændret og forventes at stige med blot 6 % set i forhold til 2014. Denne udvikling skal ses på baggrund af en drastisk stigning i konkurrencen inden for segment 3 fra eksporterende producenter i det pågældende land i perioden 2014-2018 og et finansielt ikke-bæredygtigt fortjenstniveau i segment 3 for EU-producenter af den pågældende vare.

                     (806)

                     Kommissionen bemærkede, at denne ændring på EU-markedet for udskiftningsdæk har haft virkninger for EU-producenterne, som kunne have opnået en langt større fortjeneste i segment 1 og 2. Dette kan kun forstås på baggrund af de i betragtning 635 ff. omhandlede årsager, nemlig som et forsøg på at beskytte den vigtigste drivkraft for de øverste segmenter, som adskiller EU-salget i segment 1 og 2 fra importen af varer i segment 1 og 2 fra det pågældende land. Stigningen i salget i segment 3, som har en lav fortjenstmargen, og dermed konkurrencen i segment 3 viser, at presset fra den omvendte kaskadevirkning for salget i segment 1 og 2 føltes af EU-producenterne af den pågældende vare i og før undersøgelsesperioden, og at dette pres vil øges selv i perioden efter undersøgelsen.

                     (807)

                     CRIA og CCCMC bemærkede, at Kommissionen fremførte, at det er blevet vanskeligere at regummiere et nedslidt dæk af høj kvalitet (betragtning 791), men ikke havde fremlagt nogen tal, der kunne støtte dette.

                     (808)

                     Det forhold, at der kan forekomme lukninger af regummieringsvirksomheders anlæg og værksteder, betyder efter Kommissionens opfattelse ikke nødvendigvis, at der er færre muligheder for at regummiere nedslidte dæk af høj kvalitet, da efterspørgslen efter sådanne dæk af høj kvalitet faldt efter den økonomiske krise (betragtning 789).

                     (809)

                     CRIA og CCCMC anmodede Kommissionen om at offentliggøre salgstal for dæk i segment 1 og regummieringsvirksomhedens faktiske kapacitet for at gøre det muligt at vurdere, i hvilket omfang antallet af til rådighed værende regummieringsanlæg faktisk er faldet under hensyntagen til det faldende salg af dæk i segment 1. Giti-gruppen bemærkede, at Kommissionen ikke fremlagde oplysninger om markedsandelen opdelt efter segment, hvilket ville være nødvendigt for at kontrollere, om Kommissionens »omvendte kaskade-teori« understøttes af fakta. Denne teori byggede på den antagelse, at billige importerede varer i segment 3 lagde et pristryk på og tog markedsandele fra EU-producenterne i segment 2 (og segment 1). Hvis oplysningerne om markedsandele opdelt efter segment skulle vise, at EU-producenter i segment 1 og/eller segment 2 faktisk har formået at opretholde (eller endog øge) deres markedsandel, undergraver dette teoretisk set denne teori. Det står ikke klart for Giti-gruppen, om Kommissionen har valgt ikke at offentliggøre oplysninger om markedsandele, eller om disse oplysninger ganske enkelt ikke er blevet indsamlet. Under alle omstændigheder opfordrede Giti-gruppen Kommissionen til at fremlægge (og om nødvendigt indsamle) disse oplysninger for at kunne kontrollere, om Kommissionens omvendte kaskade-teori er korrekt. Desuden anmodede Giti-gruppen om at få analyseret makroindikatorerne for hvert enkelt segment.

                     (810)

                     Kommissionen forklarede i betragtning 697, at det var hensigtsmæssigt at analysere den økonomiske situation for EU-erhvervsgrenen som helhed. Der var kapacitet, produktion og import i alle segmenter. Segment 3, hvor størstedelen af den kinesiske import finder sted, trak erhvervsgrenen som helhed ned. De kinesiske subsidierede priser underbød i høj grad EU-erhvervsgrenens priser i alle segmenter i undersøgelsesperioden. EU-erhvervsgrenens samlede resultater forværredes i den betragtede periode. Visse anlæg, som havde produktion i forskellige segmenter, måtte lukke (125), og mange regummieringsvirksomheder måtte indstille produktionen. Kommissionen fastslog, at mindst 85 SMV'er indstillede produktionen, hvilket reducerede regummieringskapaciteten, jf. betragtning 791. Kommissionen afviste derfor påstanden.

                     (811)

                     CRIA og CCCMC hævdede, at Kommissionens påstand om, at »EU-producenter af nye dæk ikke har andet valg end også at styrke deres tilstedeværelse i segment 3« (betragtning 791) var svær at forstå, da Kommissionen selv forklarede, at alle integrerede regummieringsvirksomheder (og dermed producenter af nye dæk, som også foretager regummiering) ville være en del af segment 2 (betragtning 90). Parterne gentog en lignende påstand efter den endelige fremlæggelse af oplysninger.

                     (812)

                     Kommissionen bemærkede, at i noten med kortlægningen af nye og regummierede dæk opdelt efter mærke var der varemærker produceret af EU-producenter af nye dæk, der er klassificeret som segment 3. Denne påstand blev derfor afvist.

                     (813)

                     Kommissionen anførte, at »Kommissionens oplysninger viste«, at pristendensen blev ændret, og at priserne i segment 3 nu angiveligt påvirker priserne i segment 1 (betragtning 795). CRIA og CCCMC anmodede om, at disse oplysninger blev stillet til rådighed for interesserede parter.

                     (814)

                     Kommissionen fandt, at den indbyrdes forbindelse mellem segmenterne også omfattede en begrundelse for prisfastsættelsen på tværs af segmenterne. De producenter af nye dæk i Unionen, som følger en strategi med flere varemærker, mente, at en prisændring i ét segment nødvendigvis udløste en justering af prisen for den samlede portefølje, og en af EU-producenterne i stikprøven fremlagde en begrundet forklaring. Kommissionen tog alle disse elementer i betragtning i forbindelse med konklusionen vedrørende pristryk på tværs af segmenterne og fremlagde dem for de interesserede parter (126). Kommissionen afviste derfor CRIA's og CCCMC's anmodning.

                     (815)

                     Nogle af de interesserede parter påstod, at udviklingen i rentabiliteten for segment 1, 2 og 3 ikke var sammenfaldende med den indbyrdes forbindelse mellem segmenterne. De påpegede, at rentabiliteten for EU-producenter i segment 1 i undersøgelsesperioden (17,5 %) er højere end den målfortjeneste (dvs. den fortjeneste, der kunne forventes uden subsidieret import), der blev foreløbigt fastsat af Kommissionen i den sideløbende antidumpingundersøgelse (15,6 %) (som omhandlet i betragtning 770 blev rentabiliteten i mellemtiden revideret til 15,4 %). Tilsvarende var rentabiliteten for EU-producenter i segment 2 i undersøgelsesperioden (15,3 %) stort set den samme som førnævnte målfortjeneste. Hvis rentabiliteten for EU-producenter i segment 1 og 2 (indirekte) blev påvirket af billig import af varer i segment 3, ville man desuden forvente en udvikling i rentabiliteten svarende til udviklingen i rentabiliteten for EU-producenter i segment 3.

                     (816)

                     Kommissionen fandt, at dette ikke var tilfældet. Mens rentabiliteten i segment 3 faldt fra 6,1 % til 0,6 % i 2015 (som beskrevet i betragtning 785 blev rentabiliteten efter fremlæggelsen af oplysninger revideret og faldt fra 5,9 % til 0,5 %), steg rentabiliteten for producenterne i segment 1 rent faktisk fra 17,9 % til 21,8 % mellem 2014 og 2015. Mens rentabiliteten i segment 1 og 2 faldt mellem 2015 og 2016, blev rentabiliteten for producenter i segment 3 derimod firedoblet fra 0,5 % til 2,7 % i samme periode. Kort sagt hævder disse parter, at der ikke var nogen sammenhæng i udviklingen i rentabiliteten for segment 3 og rentabiliteten for segment 1 og 2.

                     (817)

                     Kommissionen bemærkede desuden, at den eneste periode, hvor der var en sammenhæng i udviklingen af rentabiliteten, var mellem 2016 og undersøgelsesperioden. Det lille fald i rentabiliteten i undersøgelsesperioden kan imidlertid forklares ved en pludselig stigning i omkostningerne til råmaterialer, som endnu ikke var blevet omsat til højere salgspriser. Hvad angår udviklingen i salgspriserne, viste det sig, at det var korrekt, at oplysningerne i oplysningsdokumentet viste et fald i salgspriserne på 9 % (segment 1) og 12 % (segment 2) i den betragtede periode. Denne nedadgående tendens kan ikke tilskrives importen af varer fra Kina i segment 3 af følgende årsager. Først og fremmest erkendte Kommissionen i andre afsnit af oplysningsdokumentet, at produktionsomkostningerne (som følge af et fald i råmaterialepriserne) faldt i løbet af undersøgelsesperioden, selv om dette ikke syntes at være blevet taget i betragtning ved udarbejdelsen af dens omvendte kaskade-teori. For så vidt angår segment 1, faldt produktionsomkostningerne med 9 %, nøjagtigt det samme fald som for salgspriserne. Tilsvarende faldt produktionsomkostningerne for segment 2 med 9 %. De interesserede parter påstod med andre ord, at det fald i priserne, som Kommissionen observerede, fuldt ud (for segment 1) og for 75 procents vedkommende (segment 2) kunne forklares med faldet i produktionsomkostningerne. De hævder, at det også fremgår af den omstændighed, at da produktionsomkostningerne steg mellem 2016 og undersøgelsesperioden, gjorde salgspriserne det også. For det andet skete der et skift over mod mindre dæk på EU-markedet. Prisen pr. enhed for mindre dæk er lavere end for større dæk, og dette forklarer en del af faldet i salgspriserne i den betragtede periode. Disse interesserede parter hævder, at Kommissionen ikke tog hensyn til denne udvikling.

                     (818)

                     Kommissionen fandt, at den manglende sammenhæng i udviklingen i rentabiliteten for de forskellige segmenter kan forklares ved den måde, som indkøbsbeslutningerne blev truffet på. Der er en vis forsinkelse på grund af varens art og de valgmuligheder, brugeren har afhængigt af situationen. Brugerens valgmuligheder vil rent faktisk afhænge af, om han allerede har et dæk, og, i så fald, om dækket kan regummieres eller ej, den relative prisforskel mellem de forskellige valgmuligheder, der er til rådighed, osv. Hvis brugeren skal købe et dæk, vil han eksempelvis træffe sin beslutning på grundlag af hele den vifte af valgmuligheder, der er til rådighed. Hvis brugeren allerede har et regummierbart dæk, vil omkostningerne ved at regummiere dækket dog konkurrere med omkostningerne ved at købe et nyt dæk i segment 3 fratrukket indtægterne ved salg af karkassen.

                     (819)

                     De oplysninger, som Kommissionen har indsamlet vedrørende de forskellige størrelser, der blev forhandlet på EU-markedet i den betragtede periode, støttede desuden ikke påstanden om, at priserne og omkostningerne var lavere på grund af den relativt stærkere tilstedeværelse af mindre dæk på markedet (127). Oplysningerne viste rent faktisk, at varesammensætningen på markedet var stabil og fortsat var koncentreret om de vigtigste dimensioner. Desuden kunne en sådan reduktion af varens gennemsnitlige størrelse ikke findes i Eurostats data om import fra Kina, som derimod afslørede, at vægten på importerede dæk fra Kina steg med 3 % mellem 2014 og undersøgelsesperioden. Omvendt bemærkede Kommissionen de generelle strukturelle tilpasninger, som EU-erhvervsgrenen havde foretaget for at reducere omkostningerne som følge af den »afsmittende virkning« mellem de forskellige segmenter, der er tale om.

                     (820)

                     Nogle af de interesserede parter hævdede, at der var tale om en betydelig import (svarende til en markedsandel på 11,9 %, en stigning på over 1 % sammenlignet med 2014) fra andre lande og at denne import foregik til faldende priser (i den betragtede periode faldt den gennemsnitlige importpris med 17 %). Deres prisfastsættelse tydede også på, at denne import var rettet mod segment 1 og/eller 2. Importen fra Tyrkiet, Thailand, Japan, Sydkorea og andre lande (undtagen Rusland) har konsekvent underbudt EU-producenternes priser i segment 1 med 10-25 %. Giti-gruppen hævdede, at prisfaldene i segment 1 og 2 kan have været forårsaget af importen af dæk i segment 1 og segment 2 fra andre lande og ikke af prispresset fra kinesiske dæk i segment 3. Igen ville en sådan situation teoretisk set undergrave Kommissionens teori. Under alle omstændigheder bemærkede denne part, at hvis der ikke blev foretaget en undersøgelse af importmængderne (og importpriserne) for dæk i segment 1 og 2 fra andre lande, ville det være umuligt at afgøre, om Kommissionens teori er faktuelt korrekt.

                     (821)

                     Med hensyn til denne påstand fandt Kommissionen, at den analyse, som blev fremført af Giti-gruppen, var mangelfuld, da den forudsatte, at al import blev solgt direkte til de første uafhængige kunder i Unionen. Denne teori tager ikke højde for, at de gennemsnitlige priser kan blive påvirket af, at en del af denne import sælges til interesserede forretningsmæssigt forbundne parter. Desuden indeholdt importstatistikkerne ikke en gennemsnitlig pris pr. segment, og Kommissionen var således ikke i stand til at undersøge importpriserne opdelt efter segment, sådan som Giti-gruppen havde anmodet om. Den foreslåede analyse kan derfor ikke foretages med de oplysninger, som Kommissionen hidtil har kunnet indsamle i løbet af undersøgelsen, eller som blev modtaget fra interesserede parter, og den blev således afvist.

                     (822)

                     Kommissionen afviste derfor de påstande, som de interesserede parter havde fremført, og bekræftede sine oprindelige konklusioner.

               4.4.   Konklusion vedrørende skade

                     (823)

                     Samlet set viser skadesindikatorerne, at EU-erhvervsgrenen som helhed har været under massivt pres. Der var en reduktion i produktionskapaciteten, investeringerne og beskæftigelsen i undersøgelsesperioden og et betydeligt tab af markedsandel på trods af faldende salgspriser. Importen af den pågældende vare vandt markedsandele på bekostning af EU-erhvervsgrenen, uanset segmenteringen, hvilket resulterede i mere end 4 200 tabte arbejdspladser. Selv om rentabiliteten stadig lå på omkring 14 % for erhvervsgrenen som helhed, faldt den med 1,7 procentpoint mellem 2014 og undersøgelsesperioden, og med 3,2 procentpoint mellem 2015 og undersøgelsesperioden. Desuden er den relative tendens i rentabiliteten for hele EU-erhvervsgrenen også faldende.

                     (824)

                     Det blev også fastslået, at importen fra Kina i betydelig grad underbød EU-erhvervsgrenens priser, hvilket igen tydede på en direkte og væsentlig indvirkning på de forværrede resultater og den faldende kapacitet, produktion, beskæftigelse og tilbagegangen i andre skadesindikatorer for EU-erhvervsgrenen. Den negative udvikling var kraftigst i segment 3, hvor mange små og mellemstore regummieringsvirksomheder måtte trække sig ud af markedet og ikke kunne drage fordel af det økonomiske opsving i sektoren, som i sidste ende kun kom lavprisimporten til gode. Det skal bemærkes, at de virksomheder, der primært er aktive i segment 3, tegner sig for omkring 20 % af den samlede EU-produktion. Tabene i segment 3 er ikke i længden holdbare, og dette bringer hele Unionens regummieringsaktivitet i fare.

                     (825)

                     Desuden påvirkede virkningerne af pristrykket også priserne i de højere segmenter. Det voksende pristryk fra dæk i segment 3, der skyldtes lavprisimporten, påvirkede primært dæk i segment 3, og har også udløst en lignende udvikling i segment 2, hvor salgspriserne faldt med 12 % i den betragtede periode, og selv priserne for dæk i segment 1 måtte reduceres med 9 % for at forblive konkurrencedygtige.

                     (826)

                     Som følge af den indbyrdes påvirkning af priserne mellem segmenterne led selv det mest konkurrencedygtige segment 1 under pristrykket fra den omvendte kaskadeteori på tværs af de tre segmenter, som beskrevet i det foregående kapitel. Dette resulterede i industriel udtømning, tab af værdi i hele forsyningskæden for alle tre segmenter og en forringelse af kvaliteten af de dæk, der er til rådighed på EU-markedet. Desuden har den intensive priskonkurrence i alle tre segmenter haft negative konsekvenser for kapacitetsudnyttelsen og har ført til voksende lagerbeholdninger hos erhvervsgrenen, kombineret med mindre likviditet og færre investeringer. Endelig vil tabet af regummieringsindustrien i Unionen også påvirke den fortjeneste, som de virksomheder, der er aktive i segment 1 og 2, kan opnå.

                     (827)

                     Klagerne hævdede desuden, at der var en risiko for yderligere forværring af skaden. Efter deres opfattelse var der blevet indført adskillige foranstaltninger på andre eksportmarkeder, som kunne medføre øjeblikkelig handelsomlægning. EU-producenterne er angiveligt også truet på deres eksportmarkeder, eftersom nogle lande såsom Tyrkiet har indledt en beskyttelsesundersøgelse. Risikoen for forværring er også forbundet med den massive overkapacitet i Kina, hvor den uudnyttede kapacitet udgør ca. 40 % af den nuværende eksport fra Kina. Klagerne frygtede også en strukturel indvirkning på EU-markedet for dæk, når de ekstra omkostninger ved køb af kvalitetsdæk bliver sværere og sværere at retfærdiggøre, hvis muligheden for at regummiere dæk af høj kvalitet flere gange forsvinder sammen med regummieringsindustrien. Derudover forudser de en fortsat forbedring af kvaliteten af dæk fra Kina. Hvis dæk af høj kvalitet fra Kina fik lov til at konkurrere med EU-dæk til dumpingpriser, ville dette reducere margenerne for Unionens dækindustri og dermed erhvervsgrenens evne til at investere og innovere. Dette ville til gengæld sandsynligvis tvinge EU-erhvervsgrenen til at satse på dæk af lavere kvalitet, der kræver begrænsede investeringer i forskning og udvikling, hvilket yderligere ville påvirkede deres regummierbarhed.

                     (828)

                     Giti-gruppen hævdede, at regummieringsvirksomhedernes forbedrede resultater kan have meget at gøre med stigningen i omkostningerne til råmaterialer snarere end indførelsen af foreløbige antidumpingforanstaltninger. Kommissionen fandt ingen beviser, der skabte forbindelse mellem udviklingen i omkostningerne til råmaterialer og den stigning i ordretilgangen, som regummieringsvirksomhederne indberettede. Denne påstand blev derfor afvist.

                     (829)

                     Hvad angår EU-erhvervsgrenens rentabilitet, anerkendte Kommissionen de kritiske bemærkninger fra China National Tire-gruppen om, at segment 3 var tabsgivende i undersøgelsesperioden (-0,7 %), mens rentabiliteten for segment 1 og 2 var tocifret. Kommissionen var dog ikke enig i konklusionen om, at denne indikator, der viste en forskel i rentabiliteten afhængigt af segmenterne, kunne modsige konklusionen om, at EU-erhvervsgrenen som helhed havde lidt væsentlig skade.

                     (830)

                     Det fremgår af alle relevante indikatorer, at EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade i segment 3. Ud over den negative fortjenstmargen var der et betydeligt fald i beskæftigelsen, især for regummieringsbranchen. Underbudsniveauet på 31 % er markant i segment 3, hvor mængdeeffekten af konkurrencen fra de kinesiske varer er mest udtalt. Som det fremgår af tabel 18, er der en markant og konstant (år efter år) udvikling i retning af salg af nye dæk i segment 3 blandt EU-producenterne. I 2016 var EU-salget på 5 mio. dæk i segment 3, jf. tabel 18. Denne udvikling fortsatte i 2017. Prognosen for 2018 viser en endnu større stigning, for så vidt angår denne ændring i salget i retning af varer i segment 3, hvilket således klart viser det pristryk, som EU-producenterne i segment 1 og 2 er udsat for.

                     (831)

                     I den forbindelse fastholdt Kommissionen, jf. afsnit 4.3, at der er en stærk indbyrdes forbindelse mellem segmenterne med en omvendt kaskadevirkning. I modstrid med bemærkningerne fra mange interesserede parter er der kun ét marked for dæk set fra EU-producenternes synspunkt, og disse opdeler det i tre segmenter, hovedsagelig af hensyn til markedsføringsstrategien og på grund af kvalitetsforskellene. Dette betyder, at EU-producenterne tager højde for udviklingen i alle tre segmenter. Pris- og mængdepresset i segment 3 har således direkte virkninger for også de øvrige to segmenter, jf. betragtning 798 ff. Desuden valgte forbrugerne af dæk blandt dæk fra alle tre segmenter. De afvejer deres vilje til at betale en højere pris med dækkenes forventede levetid og de dermed forbundne omkostninger. Producenternes og forbrugernes adfærd bekræfter således, at der er en stærk indbyrderes forbindelse mellem segmenterne. Den konstaterede ændring i retning af segment 3 udøver følgelig også et konstant pres på de to andre segmenter. I den forbindelse bemærkede Kommissionen endvidere, at den subsidierede import hovedsageligt vedrører segment 3. I lyset af den indbyrdes forbindelse mellem segmenterne og den stigende betydning af segment 3 fandt Kommissionen, at de negative tendenser, der allerede er observeret for EU-erhvervsgrenen som helhed, kun kan fortsætte i den nærmeste fremtid.

                     (832)

                     Risikoen for yderligere forværring af skaden dokumenteres også af den trettende femårsplan for udviklingen af den kemiske og petrokemiske industri i Kina, som fokuserer på teknologisk innovation, strukturelle tilpasninger og grøn udvikling. Denne plan gælder for dækindustrien, og Kommissionen har fundet et betydeligt antal subsidieordninger. De understøtter den kendsgerning, at de kinesiske eksporterende producenter har den strukturelle fordel, der skal til for at bevæge sig længere op i værdikæden, med fortsat adgang til billig finansiering. Hvis dæk af høj kvalitet fra Kina fik lov at konkurrere mere og mere med EU-dæk til subsidierede priser, ville dette reducere margenerne for Unionens dækindustri og dermed EU-erhvervsgrenens evne til at investere og innovere. Dette ville til gengæld sandsynligvis tvinge EU-erhvervsgrenen til at satse på dæk af lavere kvalitet, der kræver begrænsede investeringer i forskning og udvikling, hvilket yderligere ville påvirke deres regummierbarhed og således skade alle tre segmenter.

                     (833)

                     På grund af den skadelige situation i segment 3 og den omvendte kaskadevirkning for segment 2 og 1, der kan konstateres på nuværende tidspunkt, fastholdt Kommissionen derfor sin konklusion om, at erhvervsgrenen som helhed har lidt væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 8, stk. 4.

                     (834)

                     Kommissionen konkluderede derfor, at EU-erhvervsgrenen som helhed har været under massivt pres. Der var en reduktion i produktionskapaciteten, investeringerne og beskæftigelsen i den betragtede periode og et bemærkelsesværdigt tab af markedsandel på trods af det løbende fald i salgspriserne. Importen fra Kina underbød i væsentlig grad EU-erhvervsgrenens priser. Rentabiliteten for EU-erhvervsgrenen som helhed faldt også og endda endnu hurtigere hen imod slutningen af den betragtede periode. Desuden steg lagerbeholdningerne af alle typer dæk, navnlig i undersøgelsesperioden, med en negativ indvirkning på EU-erhvervsgrenens finansielle situation. Mange små og mellemstore regummieringsvirksomheder indstillede produktionen og kunne ikke drage fordel af det økonomiske opsving. Kommissionen tillagde også bemærkningerne fra AIRP, Bundesverband Reifenhandel und Vulkaniseur-Handwerk (henholdsvis den italienske og den tyske sammenslutning af regummieringsvirksomheder) eller Banden Plan Europa B.V. (regummieringsvirksomhed i Unionen) eller Vipal Europa (leverandør af slidbaner) betydning og tog til efterretning, at indførelsen af midlertidige foranstaltninger allerede har udløst en positiv udvikling i sektoren. Navnlig har regummieringsvirksomhederne i en række EU-medlemsstater siden maj 2018 oplevet en øget ordretilgang, og de er af den opfattelse, at disse optimistiske udsigter vil fortsætte, hvis de midlertidige antidumpingforanstaltninger bliver endelige.

               5.   ÅRSAGSSAMMENHÆNG

                     (835)

                     I overensstemmelse med grundforordningens artikel 8, stk. 6, undersøgte Kommissionen, om den subsidierede import fra det pågældende land forvoldte EU-erhvervsgrenen væsentlig skade. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 8, stk. 7, undersøgte Kommissionen tillige, om andre kendte faktorer samtidig kunne have forvoldt EU-erhvervsgrenen skade.

                     (836)

                     Kommissionen sikrede, at en eventuel skade forvoldt af andre faktorer end den subsidierede import fra det pågældende land ikke blev tilskrevet den subsidierede import. Disse faktorer er: import fra andre tredjelande, EU-producenternes eksportresultater og udviklingen i omkostningerne.

               5.1.   Virkningerne af den subsidierede import

                     (837)

                     Priserne for den subsidierede import fra Kina underbød i væsentlig grad EU-erhvervsgrenens priser i undersøgelsesperioden, og underbudsmargener på 21 % førte til faldende markedsandele og rentabilitet for EU-erhvervsgrenen (fra henholdsvis 72,4 % til 67,1 % og fra 15,4 % i 2014 til 13,7 % i den betragtede periode). I den betragtede periode faldt EU-erhvervsgrenens salgsmængde en smule, mens importen fra Kina steg med 32 %, hvilket reelt betyder, at den tegnede sig for størstedelen af stigningen i EU-forbruget.

                     (838)

                     Generelt blev den markedsandel, EU-erhvervsgrenen tabte (-5,3 procentpoint) i den betragtede periode, overtaget af importen fra Kina (+ 4,2 procentpoint).

                     (839)

                     Analysen af skadesindikatorerne i betragtning 686-784 viser, at EU-erhvervsgrenens økonomiske situation og navnlig dens finansielle situation er blevet forværret, hvilket falder sammen med fremkomsten af store mængder subsidieret import fra Kina. Priserne på denne import underbød EU-erhvervsgrenens salgspriser og udøvede et betydeligt nedadgående pres på priserne på EU-markedet. De vigtigste faktorer, der skal tages i betragtning i denne sag, er navnlig den voldsomme stigning i importen og det markante prisunderbud.

                     (840)

                     De kinesiske eksportører var i stand til at øge deres markedsandele betydeligt på bekostning af EU-erhvervsgrenen. I undersøgelsesperioden var størstedelen af den samlede mængde af subsidieret import fra Kina rettet mod segment 3, hvilket tvang flere EU-producenter i dette segment — især små og mellemstore regummieringsvirksomheder — til at forlade markedet. Desuden fastslog Kommissionen, at sådanne store mængder til subsidierede priser har påvirket prisfastsættelsen. Førhen blev prisfastsættelsen etableret i segment 1, dvs. at prisen i segment 2 blev fastsat ud fra prisen i segment 1, og prisen i segment 3 blev fastsat ud fra prisen i segment 2. Denne tendens er nu vendt rundt: prisen i segment 2 fastsættes ud fra prisen i segment 3, og prisen i segment 1 fastsættes ud fra prisen i segment 2. Dette førte til et fald i salgspriserne i alle segmenter. Kommissionen konkluderede derfor, at den kraftige stigning i den subsidierede import fra Kina har haft en afgørende indflydelse på den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt.

                     (841)

                     Visse interesserede parter påstod, at Kommissionen ikke påviste, hvordan mængden af og priserne på importen af kinesiske dæk i væsentlig grad har påvirket EU-erhvervsgrenen, hverken individuelt eller i fællesskab. De påstod, at selv om importen fra de kinesiske eksportører til Unionen steg med 1 124 101 enheder i den betragtede periode, steg forbruget i Unionen også med 1 341 615 enheder. Stigningen i den kinesiske import til konkurrencedygtige priser kunne således ikke i sig selv skade EU-erhvervsgrenens salg på markedet. Desuden betyder det forhold, at nogle EU-producenter var nødt til at forlade et markedssegment, og at prisfastsættelsen ændrede sig på EU-markedet, ikke nødvendigvis, at importen fra Kina er ansvarlig for at forvolde EU-erhvervsgrenen væsentlig skade. Det forhold, at de kinesiske eksportørers priser var lavere end EU-erhvervsgrenens priser, og at EU-producenterne ikke kunne udnytte stigningen i forbruget og måtte sænke deres priser for at være mere konkurrencedygtige, er ikke tilstrækkeligt til at bevise, at importen fra Kina er skyld i den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt.

                     (842)

                     Kommissionen gentog, at de kinesiske subsidierede priser i høj grad underbød EU-erhvervsgrenens priser i alle segmenter i undersøgelsesperioden. De var i gennemsnit betydeligt lavere i hele den betragtede periode. Det forhold, at importpriserne forblev stabile mellem 2014 og 2015, faldt i 2016 og forblev på det samme lave niveau i undersøgelsesperioden (jf. betragtning 650), kan ikke forklares ved udviklingen i råmaterialepriserne. Sidstnævnte faldt i begyndelsen af den betragtede periode, men steg i undersøgelsesperioden. Ikke desto mindre forhøjede de kinesiske eksporterende producenter ikke deres priser. Dette viste, at de ønskede at vinde og faktisk vandt yderligere markedsandele på bekostning af EU-erhvervsgrenen.

                     (843)

                     En af de eksporterende producenter hævdede, at der ikke er nogen årsagssammenhæng mellem importen fra Kina og den skade, der blev forvoldt EU-erhvervsgrenen, da den kinesiske eksport hovedsagelig er til stede på markedet for segment 3, mens størstedelen af EU-producenterne sælger varer i segment 1 og 2. Dette udsagn er faktuelt ukorrekt. Varer henhørende under segment 1 og segment 2 tegner sig for ca. 32 % af den samlede kinesiske import. Som forklaret i afsnit 4.3 vedrørende indbyrdes forbindelser mellem nye og regummierede dæk og mellem de forskellige segmenter er der desuden et symbiotisk forhold mellem de forskellige segmenter, som tilsammen danner en enkelt vare. Pris- og mængdepresset fra billige kinesiske dæk i segment 3 påvirker også prisen i de andre segmenter, hviklet dermed påvirker EU-erhvervsgrenen som helhed. Denne påstand blev derfor afvist.

                     (844)

                     Den samme eksporterende producent hævdede desuden, at skadesanalysen og dermed analysen af årsagssammenhængen bør foretages under hensyntagen til, at prisen på dæk i segment 3 var lavere, da de har en betydeligt kortere levetid end dæk i segment 1 og 2. Markedsandelen bør vurderes ved at sammenligne markedsandelen udtrykt i værdi og ikke i mængde. Hvis der tages højde for dette, er faldet i EU-erhvervsgrenens markedsandel og stigningen i den kinesiske eksporterende producents markedsandel meget mindre udtalt.

                     (845)

                     Kommissionen anerkendte, at dæks levetid er et vigtigt aspekt af analysen, som viser den indbyrdes forbindelse mellem segmenterne. Kommissionen var dog ikke enig i, at dette aspekt ville være til hinder for, at der blev konstateret en årsagssammenhæng. Selv om markedsandelen for kinesiske dæk i Unionen ganske vist er lavere udtrykt i værdi som følge af »kortere levetid« end »pr. enhed«, ændrer det ikke det forhold, at EU-erhvervsgrenen netop er kommet under pres og har lidt væsentlig skade, fordi det er blevet mere attraktivt for forbrugerne at købe »billige dæk med lavt kilometertal« fra Kina. Kommissionen mener derfor, at stigningen i markedsandelen for importen fra Kina, enten på grundlag af værdi eller mængde, bekræfter konklusionen om årsagssammenhæng.

                     (846)

                     En af de interesserede parter hævdede, at prisfaldet på importen fra Kina skyldes en ændring i varesortimentet som følge af den stigende efterspørgsel efter mindre dæk. Der forelå dog ingen dokumentation for denne påstand. Selv om størrelsen kunne have haft en indvirkning på udviklingen i gennemsnitspriserne, underbød den kinesiske import under alle omstændigheder også EU-erhvervsgrenens priser for de samme størrelser, da sammenligningen altid foretages pr. varetype. Kommissionen afviste derfor påstanden.

                     (847)

                     Andre faktorer, der blev undersøgt i årsagssammenhængsanalysen, jf. grundforordningens artikel 8, stk. 7, var: importen fra andre lande, EU-erhvervsgrenens eksportresultater og udviklingen i EU-erhvervsgrenens omkostninger.

               5.2.   Import fra tredjelande

                     (848)

                     Importmængden fra andre tredjelande udviklede sig som følger i den betragtede periode:

                        Tabel 23

                        Import fra tredjelande

                                 Land

                                 2014

                                 2015

                                 2016

                                 Undersøgelsesperioden

                                    Tyrkiet

                                 Importmængde fra Tyrkiet

                                 712 497

                                 710 504

                                 856 110

                                 884 241

                                    Indeks (2014 = 100)

                                    100

                                    100

                                    120

                                    124

                                 Enhedsimportpriser fra Tyrkiet

                                 212

                                 216

                                 194

                                 185

                                    Indeks (2014 = 100)

                                    100

                                    102

                                    91

                                    87

                                 Markedsandel

                                 3,5 %

                                 3,4 %

                                 4,0 %

                                 4,1 %

                                 Andel af den samlede importmængde til Unionen

                                 12,6 %

                                 11,4 %

                                 12,1 %

                                 12,3 %

                                    Sydkorea

                                 Importen fra Sydkorea

                                 431 676

                                 463 643

                                 477 185

                                 381 167

                                    Indeks (2014 = 100)

                                    100

                                    107

                                    111

                                    88

                                 Enhedsimportpriser fra Sydkorea

                                 219

                                 191

                                 181

                                 186

                                    Indeks (2014 = 100)

                                    100

                                    87

                                    83

                                    85

                                 Markedsandel

                                 2,1 %

                                 2,2 %

                                 2,2 %

                                 1,8 %

                                 Andel af den samlede importmængde til Unionen

                                 7,6 %

                                 7,4 %

                                 6,8 %

                                 5,3 %

                                    Japan

                                 Importmængde fra Japan

                                 386 128

                                 418 802

                                 398 427

                                 390 859

                                    Indeks (2014 = 100)

                                    100

                                    108,5

                                    103,2

                                    101,2

                                 Enhedsimportpriser fra Japan

                                 293

                                 227

                                 218

                                 221

                                    Indeks (2014 = 100)

                                    100

                                    77,6

                                    74,4

                                    75,4

                                 Markedsandel

                                 1,9 %

                                 2,0 %

                                 1,9 %

                                 1,8 %

                                 Andel af den samlede importmængde til Unionen

                                 6,8 %

                                 6,7 %

                                 5,6 %

                                 5,5 %

                                    Rusland

                                 Importmængde fra Rusland

                                 181 031

                                 237 582

                                 270 515

                                 279 798

                                    Indeks (2014 = 100)

                                    100

                                    131,2

                                    149,4

                                    154,6

                                 Enhedsimportpris fra Rusland

                                 145

                                 131

                                 130

                                 130

                                    Indeks (2014 = 100)

                                    100

                                    90,7

                                    89,6

                                    89,5

                                 Markedsandel

                                 0,9 %

                                 1,1 %

                                 1,3 %

                                 1,3 %

                                 Andel af den samlede importmængde til Unionen

                                 3,2 %

                                 3,8 %

                                 3,8 %

                                 3,9 %

                                    Thailand

                                 Importmængde fra Thailand

                                 142 735

                                 177 209

                                 174 994

                                 167 509

                                    Indeks (2014 = 100)

                                    100

                                    124,2

                                    122,6

                                    117,4

                                 Enhedsimportpris fra Thailand

                                 310

                                 226

                                 233

                                 241

                                    Indeks (2014 = 100)

                                    100

                                    72,9

                                    75,3

                                    77,7

                                 Markedsandel

                                 0,7 %

                                 0,9 %

                                 0,8 %

                                 0,8 %

                                 Andel af den samlede importmængde til Unionen

                                 2,5 %

                                 2,8 %

                                 2,5 %

                                 2,3 %

                                    Andre tredjelande

                                 Importmængder fra alle andre lande

                                 338 457

                                 376 075

                                 469 425

                                 464 224

                                    Indeks (2014 = 100)

                                    100

                                    111

                                    139

                                    137

                                 Enhedsimportpriser fra alle andre lande

                                 202

                                 195

                                 200

                                 192

                                    Indeks (2014 = 100)

                                    100

                                    96

                                    99

                                    95

                                 Markedsandel

                                 1,7 %

                                 1,8 %

                                 2,2 %

                                 2,1 %

                                 Andel af den samlede importmængde til Unionen

                                 6,0 %

                                 6,0 %

                                 6,6 %

                                 6,5 %

                                    I alt — alle andre tredjelande end Kina

                                 Importmængder fra alle andre lande

                                 2 192 524

                                 2 383 815

                                 2 646 656

                                 2 567 798

                                    Indeks (2014 = 100)

                                    100

                                    109

                                    121

                                    117

                                 Enhedsimportpriser fra alle andre lande

                                 227

                                 202

                                 192

                                 189

                                    Indeks (2014 = 100)

                                    100

                                    89

                                    85

                                    83

                                 Markedsandel

                                 10,8 %

                                 11,5 %

                                 12,3 %

                                 11,9 %

                                 Andel af den samlede importmængde til Unionen

                                 38,7 %

                                 38,3 %

                                 37,5 %

                                 35,8 %

                                    Kilde: Eurostat

                     (849)

                     Importen fra andre tredjelande viste en svag stigning i deres markedsandel fra 10,8 % til 11,9 % i den betragtede periode. Ud af den samlede import fra andre tredjelande var det kun importen fra Rusland, der havde gennemsnitlige priser svarende til importen fra Kina. De gennemsnitlige priser på importen af den pågældende vare var klart højere end de gennemsnitlige priser på importen fra Kina. Markedsandelen for importen af den pågældende vare fra Rusland steg fra 0,9 % til 1,3 % i den betragtede periode. De begrænsede mængder af import fra Rusland svækker dog ikke årsagssammenhængen mellem den subsidierede import og den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt.

                     (850)

                     Kommissionen konkluderede derfor foreløbigt, at selv om importen fra andre tredjelande kan have haft en begrænset indvirkning på EU-erhvervsgrenens situation, forblev den subsidierede import fra Kina den væsentligste årsag til skaden.

                     (851)

                     En række interesserede parter påstod, at Kommissionen burde foretage en yderligere analyse af virkningerne af importen fra Rusland, som er prissat på samme niveau som importen fra Kina.

                     (852)

                     Kommissionen fandt, at der er en afgørende forskel mellem de importerede mængder. Mens den kinesiske import steg fra 3,5 mio. dæk i 2014 til 4,6 mio. dæk (dvs. med 1 100 000 enheder) i undersøgelsesperioden, steg den russiske import fra 0,2 mio. dæk til 0,3 mio. dæk (dvs. med blot 100 000 enheder) i samme periode. Som følge af de begrænsede mængder fra Rusland (de udgør kun 6 % af den samlede importmængde fra Kina og har kun en markedsandel på 1,3 % på EU-markedet) til sammenlignelige priser, kan denne import ikke svække årsagssammenhængen mellem den kinesiske import og den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt.

                     (853)

                     Andre interesserede parter hævdede, at importen fra andre lande som f.eks. Japan, Sydkorea og Tyrkiet havde et betydeligt omfang og var til lavere priser end EU-erhvervsgrenens priser. På grund af deres pris og mængde brød de angiveligt årsagssammenhængen mellem importen fra Kina og den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt.

                     (854)

                     Kommissionen bemærkede, at importpriserne fra Japan, Sydkorea og Tyrkiet lå langt over de kinesiske importpriser. Desuden er der for størstedelens vedkommende tale om koncerninterne afregningspriser ved salg til forretningsmæssigt forbundne importører. Derfor kan disse importpriser ikke tjene som grundlag for en sammenligning med EU-erhvervsgrenens priser. Endelig blev de japanske, sydkoreanske og tyrkiske dæk solgt til en pris, der svarede til priserne i de respektive segmenter på EU-markedet. Derfor skulle denne import ikke forvolde EU-erhvervsgrenen skade. For så vidt angår mængderne, forblev deres markedsandele stabile (for Sydkorea faldt mængden med 50 000 enheder, forblev stabil for Japan og steg for Tyrkiet med 170 000 enheder) og tegnede sig for omkring halvdelen af importmængden med oprindelse i Kina. Denne påstand blev derfor afvist.

               5.2.1.   EU-erhvervsgrenens eksportresultater

                     (855)

                     EU-producenternes eksportmængde udviklede sig i den betragtede periode som følger:

                        Tabel 24

                        EU-producenternes eksportresultater

                                 2014

                                 2015

                                 2016

                                 Undersøgelsesperioden

                                 Eksportmængde (stk.)

                                 6 079 036

                                 5 920 561

                                 5 893 729

                                 5 920 981

                                    Indeks 2014 = 100

                                    100

                                    97,4

                                    97,0

                                    97,4

                                 Gennemsnitspris (EUR/stk.)

                                 188

                                 179

                                 169

                                 168

                                    Indeks 2014 = 100

                                    100

                                    95,3

                                    89,9

                                    89,8

                                    Kilde: Eurostat (Comext)

                     (856)

                     Ifølge Eurostat faldt eksportmængderne med 2,6 % i den betragtede periode. De gennemsnitlige eksportpriser er påvirket af koncerninterne afregningspriser til de forretningsmæssigt forbundne virksomheder. Der er intet, der tyder på, at EU-erhvervsgrenens eksportaktivitet kunne bryde årsagssammenhængen mellem den subsidierede import og den konstaterede skade.

                     (857)

                     Visse interesserede parter hævdede, at EU-erhvervsgrenen led tab, da den eksporterede med tab i hele den betragtede periode, hvilket har påvirket dens investeringsafkast og evne til at investere. Som anført i betragtning 862 påvirkes de gennemsnitlige eksportpriser af koncerninterne afregningspriser ved salg til forretningsmæssigt forbundne virksomheder. Desuden blev de produktionsomkostninger, der er angivet i betragtning 754, beregnet for de stikprøveudtagne EU-producenters salg til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder. Dette giver ikke mulighed for at drage meningsfulde konklusioner på grundlag af en sammenligning af disse to sæt oplysninger. Desuden viste mikroindikatorerne, at eksporten fra EU-producenterne i stikprøven var rentabel. Denne påstand blev derfor afvist.

                     (858)

                     Kommissionen gentog, at mængderne forblev stabile i den betragtede periode. Desuden er disse priser koncerninterne afregningspriser mellem forretningsmæssigt forbundne parter, og der kan derfor ikke drages konklusioner på grundlag af, at disse priser udviser en nedadgående tendens i den betragtede periode. Disse påstande blev derfor afvist. Kommissionen bekræfter således, at der er intet, der tyder på, at EU-erhvervsgrenens eksportaktivitet kunne svække årsagssammenhængen mellem den subsidierede import og den konstaterede skade.

               5.3.   Omkostningsudvikling

                     (859)

                     Som nævnt i betragtning 755 faldt de samlede omkostninger med 12 EUR pr. dæk i den betragtede periode på grund af udviklingen af de vigtigste råmaterialer (navnlig naturgummi og syntetgummi). EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige salgspris faldt dog med 19 EUR pr. dæk på grund af pristrykket fra de subsidierede kinesiske importpriser.

                     (860)

                     Det kan derfor konkluderes, at omkostningsudviklingen ikke kunne være årsag til den skade, EU-erhvervsgrenen har lidt.

                     (861)

                     Giti-gruppen hævdede, at de nye dæk er blevet billigere, da omkostningerne faldt, men regummieringsvirksomhederne kunne ikke drage nytte af dette fald, da råmaterialers andel af deres produktionsomkostninger er betydeligt lavere end for nye dæk. Dette forklarer det tab, som regummieringsvirksomhederne i segment 3 har lidt, og som hovedsageligt skyldes udviklingen i råmaterialepriserne, da disse konstant har været faldende siden 2012 og først begyndte at stige igen i 2017.

                     (862)

                     De kinesiske importpriser fulgte ikke udviklingen i råmaterialepriserne, hvorimod EU-erhvervsgrenens produktionsomkostninger afspejlede denne udvikling, jf. betragtning 650 (128). Tabene skyldtes, at importen fra Kina underbød EU-erhvervsgrenens priser betydeligt i den betragtede periode. Denne påstand blev derfor afvist.

               5.4.   Andre kendte faktorer

                     (863)

                     China National Tire-gruppen og Pirelli hævdede, at Kommissionen ikke tog hensyn til, at to store producenter har investeret kraftigt i deres regummieringsvirksomhed. Dette kunne angiveligt forklare, hvorfor andre EU-producenter var nødt til at forlade markedets segment 3. Ifølge disse parter har den økonomiske krise tvunget to store producenter (Goodyear og Continental) til at investere i deres regummieringsvirksomhed, og de har åbnet deres egne regummieringsanlæg. Ifølge de foreliggende oplysninger svarer hvert anlægs produktionskapacitet til ti små regummieringsvirksomheders årlige produktion. China National Tire-gruppen mener, at disse investeringer har ført til selvforskyldt skade. Disse investeringer siges at have skabt overkapacitet og øget enhedsomkostningerne kunstigt og som følge heraf forårsaget en reduktion af fortjenesten. Investeringernes virkninger for den samlede EU-erhvervsgren er angiveligt tilstrækkelige til at svække en eventuel årsagssammenhæng mellem den subsidierede import fra Kina og den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt, uanset om den behandles individuelt eller sammen med andre kendte faktorer.

                     (864)

                     Ifølge oplysninger fra ETRMA faldt den varme proces til regummiering (udelukkende anvendt af store fabrikanter) faktisk i den betragtede periode (produktionen faldt fra 2,3 mio. i 2014 til 2,1 mio. i undersøgelsesperioden). Disse tal understøttede således ikke påstanden om, at de to største producenters investeringer havde skabt overkapacitet. Derfor blev påstanden om selvforskyldt skade afvist.

                     (865)

                     Nogle af de interesserede parter fremførte, at en stigende efterspørgsel efter mindre dæk sandsynligvis påvirkede varesammensætningen i forskellige år på en sådan måde, at der forholdsmæssigt blev solgt flere små dæk hen imod slutningen af undersøgelsesperioden. På grund af vægt- og størrelsesrestriktionerne for køretøjer i bykernerne og væksten inden for e-handel (som kræver, at sendinger opdeles i mindre mængder, hvilket igen kræver flere lette lastbiler og lette erhvervskøretøjer), har der været et skifte i retning af øget efterspørgsel efter mindre dæk. Denne bemærkning gjaldt ikke kun for EU-producenternes salg. Den kinesiske import tog også højde for den øgede efterspørgsel efter mindre dæk, og dette forklarede (delvist) faldet i salgspriserne på importen fra Kina.

                     (866)

                     Hvad angår påstanden vedrørende udviklingen i varesammensætningen, støtter de oplysninger, som Kommissionen har indsamlet vedrørende de forskellige størrelser, der blev forhandlet på EU-markedet i den betragtede periode, desuden ikke påstanden om, at priserne og omkostningerne er lavere på grund af den relativt stærkere tilstedeværelse af mindre dæk på markedet (129). Oplysningerne vedrørende undersøgelsesperioden viser faktisk, at varesammensætningen på markedet er stabil og fortsat er koncentreret om de vigtigste dimensioner. Desuden kan en sådan reduktion af varens gennemsnitlige størrelse ikke findes i Eurostats data om import fra Kina, som derimod afslørede, at vægten på importerede dæk fra Kina steg med 3 % mellem 2014 og undersøgelsesperioden (130). Omvendt bemærkede Kommissionen, at erhvervsgrenen havde foretaget generelle strukturelle tilpasninger for at reducere omkostningerne som følge af den »afsmittende virkning« mellem de forskellige segmenter, der er tale om. Denne påstand blev derfor afvist.

               5.5.   Konklusion vedrørende årsagssammenhæng

                     (867)

                     Der blev fastslået en årsagssammenhæng mellem den skade, som EU-producenterne led, og den subsidierede import fra det pågældende land.

                     (868)

                     Med det betydelige pris- og mængdemæssige pres på EU-erhvervsgrenen fra den stigende subsidierede import fra det pågældende land i den betragtede periode har det ikke været muligt for EU-erhvervsgrenen at nyde godt af den vækst på EU-markedet, der fulgte efter krisen. Den hårdeste konkurrence finder netop sted i segment 3, som størstedelen af importen fra Kina er rettet mod, hvilket også påvirker de øvre segmenter, som forklaret i betragtning 825-826. Analysen af skadesindikatorerne ovenfor viser, at EU-erhvervsgrenens økonomiske situation som helhed er blevet påvirket af en stigning i den subsidierede import til lave priser fra Kina, som i væsentlig grad underbød EU-erhvervsgrenens priser. De kinesiske eksportører var i stand til at vinde betydelige markedsandele på bekostning af EU-erhvervsgrenen, hvilket betød et fald i beskæftigelsen og en reduktion i produktionskapaciteten. EU-erhvervsgrenen mistede 5,2 procentpoint af sin markedsandel mellem 2014 og undersøgelsesperioden og oplevede stagnerende salgsmængder, alt imens forbruget steg på EU-markedet. Desuden er tendensen for rentabiliteten for den samlede EU-erhvervsgren også faldende, hvor der især sås tab for dæk i segment 3.

                     (869)

                     Kommissionen skelnede mellem og adskilte virkningerne af alle kendte faktorer på EU-erhvervsgrenens situation fra den skadelige virkning af den subsidierede import. Det blev ikke konstateret, at virkningen af de andre identificerede faktorer, navnlig importen fra andre tredjelande, EU-producenternes eksportresultater og omkostningsudviklingen på EU-erhvervsgrenens negative udvikling hvad angår markedsandel, priser og rentabilitet, svækkede årsagssammenhængen. Selv når deres samlede virkning blev betragtet, ændrede dette ikke Kommissionens konklusion: I en situation uden subsidieret import ville EU-erhvervsgrenen ikke være blevet negativt påvirket i samme betydelige omfang. Især ville markedsandelen ikke være faldet til så lave niveauer, og beskæftigelsesniveauet ville være blevet bevaret.

                     (870)

                     Kommissionen konkluderede derfor i den foreløbige fase, at den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenen havde lidt, skyldtes den subsidierede import fra det pågældende land, og at de øvrige faktorer, betragtet hver for sig eller samlet, ikke svækkede årsagssammenhængen mellem skaden og den subsidierede import.

                     (871)

                     Hverken den russiske import (på grund af den beskedne mængde) eller importen fra Japan, Sydkorea og Tyrkiet (på grund af afregningspriserne, som var endnu højere end de kinesiske priser) havde været hovedårsagen til den skade, som EU-erhvervsgrenen var blevet forvoldt. Unionens eksportresultater og udviklingen i dens omkostninger var heller ikke årsag til den skadelige situation, som Unionen befandt sig i. Sidstnævnte kan heller ikke forklares med andre forhold, f.eks. to store producenters investeringer i regummieringsvirksomhed og udviklingen i varesammensætningen.

                     (872)

                     Kommissionen bekræftede derfor sine konklusioner i betragtning 835-871, om at den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenen havde lidt, skyldtes den subsidierede import fra Kina, og at de øvrige faktorer, betragtet hver for sig eller samlet, ikke svækkede årsagssammenhængen.

               6.   UNIONENS INTERESSER

                     (873)

                     I overensstemmelse med grundforordningens artikel 31 undersøgte Kommissionen, om den klart kunne konkludere, at det i dette tilfælde ikke var i Unionens interesse at vedtage foranstaltninger til trods for konstateringen af skadevoldende subsidiering. Unionens interesser blev fastlagt på grundlag af en vurdering af alle de forskellige involverede parters interesser, heriblandt EU-erhvervsgrenens og importørernes interesser.

               6.1.   EU-erhvervsgrenens interesser

                     (874)

                     Virkningen af eventuelle antisubsidieforanstaltninger vil sandsynligvis være positiv for EU-producenterne, og navnlig for SMV'erne. De vil kunne drage fordel af det stigende forbrug og et marked, der fungerer på fair vilkår. Det forventes især, at EU-producenterne under disse omstændigheder vil være i stand til at øge deres salg og dermed genvinde en del af de tabte markedsandele. Dette vil i sig selv øge produktionen og kapacitetsudnyttelsen i Unionen. På fair markedsvilkår vil EU-erhvervsgrenen være i stand til at hæve sine priser og forbedre sin finansielle situation.

                     (875)

                     De foreslåede foranstaltninger vil navnlig sikre regummieringsindustriens levedygtighed i lyset af den indbyrdes forbindelse mellem regummieringsindustrien og produktionen af regummierbare dæk. Dette vil understøtte beskæftigelsen, særligt eftersom regummieringsindustrien er arbejdskraftintensiv og er beliggende i hele Unionen.

                     (876)

                     Visse interesserede parter (China National Tire-gruppen og Pirelli, Giti-gruppen og Kirkby) mente, at regummieringsindustrien i Unionen ville blive påvirket negativt af et fald i udbuddet af karkasser og en stigning i priserne på disse. Efter deres opfattelse ville antidumpingforanstaltningerne over for dæk i segment 1 og 2 have en negativ indvirkning på uafhængige regummieringsvirksomheder i Unionen, som anvender karkasserne i disse segmenter i deres produktionslinje.

                     (877)

                     Kommissionen var uenig i denne vurdering. Til trods for, at store EU-producenter har en integreret regummieringsvirksomhed, bliver mange af deres karkasser stadig regummieret af uafhængige regummieringsvirksomheder i Unionen. Desuden tilkendegav uafhængige regummieringsvirksomheder i Unionen over for Kommissionen, at der på nuværende tidspunkt er et overudbud af karkasser. Mange forbrugere vurderer, at det er billigere at købe kinesiske dæk i de laveste segmenter end at regummiere dæk, de allerede har. Det betyder, at mange karkasser, som kunne regummieres, måtte kasseres. Endnu vigtigere er det, at selv om uafhængige regummieringsvirksomheder og sammenslutninger støttede foranstaltningerne, var der ingen regummieringsvirksomheder i Unionen, der gav sig til kende og modsatte sig foranstaltningerne. Dette tyder på, at foranstaltningerne er i EU-regummieringsindustriens interesse.

               6.2.   EU-brugeres og importørers interesser

                     (878)

                     Indledningsmeddelelsen blev sendt til over 40 importører og brugere af den pågældende vare og deres sammenslutninger,

                     (879)

                     Fem ikke forretningsmæssigt forbundne importører besvarede stikprøvespørgeskemaet. De tegnede sig for [10 % – 15 %] af den samlede import fra Kina. To af disse fem virksomheder blev udtaget til stikprøven på grundlag af omfanget af deres import (som udgør [6 % – 10 %] af den samlede kinesiske import), og de besvarede spørgeskemaet.

                     (880)

                     For begge de stikprøveudtagne importører udgjorde importen fra Kina af den pågældende vare en betydelig andel af omsætningen i undersøgelsesperioden. Deres forretningsmodel er hovedsagelig baseret på kontrakter med kinesiske eksporterende producenter, selv om de også har alternative kilder (på hjemmemarkedet eller fra andre tredjelande). Selv om foranstaltningerne derfor vil have en indvirkning på deres aktiviteter, kan det også forventes, at indførelsen af foranstaltninger vil øge priserne på EU-markedet til et fair niveau.

                     (881)

                     En anden forretningsmodel er baseret på en »container only«-handelsstrategi. I dette tilfælde har importørerne mere fleksibilitet til at ændre deres forsyningskilder. Tre af de ikkestikprøveudtagne importører falder ind under denne kategori, der udgør mindre end 2 % af den samlede import fra Kina i undersøgelsesperioden. Et så lavt samarbejdsniveau tyder på, at indførelsen af foranstaltninger ikke vil få en væsentlig indvirkning på deres aktivitet.

                     (882)

                     Derudover gav yderligere tolv importører og to sammenslutninger af importører sig til kende — for de flestes vedkommende skete det efter offentliggørelsen af forordningen om registrering. Der blev fremsat bemærkninger vedrørende registreringen og den eventuelle indførelse af foranstaltninger. Ingen af Unionens importører indgav dog velbegrundede påstande.

                     (883)

                     China National Tire-gruppen og Pirelli, Giti-gruppen og Heuver hævdede, at hvis foranstaltningerne blev vedtaget, ville der ske et fald i den kinesiske import, som ville føre til et generelt fald i udbuddet. Dette ville igen føre til en spekulativ stigning i priserne til skade for slutbrugerne. Foranstaltninger til beskyttelse af EU-erhvervsgrenen indebærer også, at de endelige forbrugere får færre valgmuligheder.

                     (884)

                     Kommissionen fandt, at der var en tilstrækkelig samlet kapacitet i Unionen til at forsyne det indre marked som angivet i tabel 1 og 6. Der er desuden mange producenter i tredjelande (Tyrkiet, Sydkorea, Japan, Rusland, Thailand og mange andre lande), som allerede sælger til EU-markedet. Deres samlede salgsmængder i den betragtede periode var relativt stabile med en markedsandel på ca. 12 %. Kommissionen mindede om, at de kinesiske priser lå et godt stykke under priserne i alle andre store importlande, ifølge Eurostat lå den gennemsnitlige importpris fra Kina på 128,8 EUR/enhed, mens importpriserne fra alle andre lande var på 189 EUR/enhed i undersøgelsesperioden. Det kan derfor med rimelighed forventes, at importen fra alle lande vil sikre det nødvendige udbud, når der igen hersker lige konkurrencevilkår på EU-markedet.

                     (885)

                     Kommissionen mindede også om, at EU-markedet er et konkurrencepræget marked, hvor der er en stærk konkurrence mellem mange producenter, der er aktive i alle segmenter. Derfor vil importen til et rimeligt prisniveau fortsat udøve et yderligere konkurrencemæssigt pres på EU-erhvervsgrenens priser.

                     (886)

                     En række importører hævdede, at de måske helt ville forlade markedet, hvis foranstaltningerne blev indført. Kommissionen mindede om, at formålet med at indføre antisubsidieforanstaltninger er at genskabe lige konkurrencevilkår, således at EU-producenter og producenter fra tredjelande konkurrerer på lige vilkår. Derfor er tolden kun fastsat på et niveau, der fortsat vil gøre det muligt for den kinesiske import at konkurrere med EU-producenterne, men til rimelige priser. Da den store forskel mellem de subsidierede kinesiske priser og importpriserne fra alle andre lande vil blive reduceret gennem foranstaltningerne, vil importørerne desuden få øgede forretningsmuligheder for at sælge dæk til busser og lastbiler fra andre lande.

                     (887)

                     Kommissionen konkluderede, at foranstaltningerne ikke vil være i importørernes interesse, idet de overvejende er afhængige af import af meget billige kinesiske dæk. Det er dog usandsynligt, at importører med en bredere portefølje vil blive hårdt ramt, når der genskabes fair konkurrencevilkår.

                     (888)

                     Leverandørernes interesser

                     (889)

                     Leverandører inden for regummiering fremsatte bemærkninger, der støttede indførelsen af antisubsidieforanstaltninger, og hævdede at disse foranstaltninger ville være afgørende for at regummieringsindustrien kunne overleve. Uden regummieringsaktiviteter ville deres forretning blive påvirket i betydelig grad. Kommissionen konkluderede, at foranstaltningerne ville være i slidbaneleverandørerne interesse.

               6.3.   Andre interesser

                     (890)

                     Det har længe været Unionens politik (131) at reducere spild og at forvalte råmaterialer på en bæredygtig måde. Unionens politik har på den måde to aspekter i sig: det drejer sig om affaldsforebyggelse og om at opfordre til genanvendelse (132). Desuden findes der et horisontalt politisk mål om at fremme eksistensen af små og mellemstore virksomheder på EU-markedet (133).

                     (891)

                     Regummiering er afgørende for en velfungerende cirkulær økonomi. Ud over at det sikrer en høj grad af pålidelighed, ydeevne og sikkerhed, udgør regummiering også en stor fordel ud fra et miljømæssigt synspunkt (mindre brug af råmaterialer og energi, mindre produktion af CO2, forurening samt et mindre vandforbrug). Det vil derfor også bidrage til at opnå sådanne disse samfundsmæssige mål, der er anerkendt gennem specifikke EU-politikker.

                     (892)

                     En række interesserede parter understregede, at producenter af premiumdæk producerer nye dæk af høj kvalitet, som er udformet til at have en lang livscyklus og til at kunne regummieres. Uden regummieringsindustrien vil konkurrencen i dækindustrien ende som et kapløb mod bunden, hvilket vil resultere i industriel udtømning, tab af værdi i hele forsyningskæden og en forringelse af den kvalitet, der tilbydes i Unionen.

                     (893)

                     AIRP erklærede, at regummieringsaktiviteten er et eksempel på en cirkulær økonomi, eftersom regummieringen af et enkelt dæk — sammenlignet med fremstillingen af et nyt dæk — forbruger 70 % færre råmaterialer, 65 % mindre energi og 19 % mindre vand, producerer 37 % mindre CO2 og 21 % mindre luftforurening (partikler), og forårsager 29 % mindre jorderosion i lande, hvor naturgummi fremstilles.

                     (894)

                     Desuden forhindrer regummieringsindustrien i øjeblikket, at der skabes ca. 240 000 ton nedslidte dæk om året. Indførelsen af foranstaltninger, der beskytter dæk af høj kvalitet i Unionen, som kan regummieres, imod dæk, der reelt er af brug-og-smid-væk-typen, vil også bidrage til affaldsforebyggelse i tråd med målene i affaldsdirektivet, eftersom foranstaltningerne vil støtte bevarelsen af en levedygtig regummieringsindustri i Unionen.

                     (895)

                     Ifølge AIRP's undersøgelser sparer Italien i gennemsnit 30 mio. liter råolie om året gennem regummiering, samt over 20 000 ton af andre strategiske råmaterialer, såsom naturgummi og syntetgummi, sortrøg, tekstilfibre, stål og kobber, og reducerer også CO2-emissionerne med 10 202 ton. Ifølge samme undersøgelser reducerer hvert regummieret dæk CO2-emissionerne med 26,5 kg.

                     (896)

                     Indførelsen af foranstaltninger, der beskytter regummierbare dæk af høj kvalitet i Unionen imod dæk, der reelt er af brug-og-smid-væk-typen, vil således også fremme sammenhængen med Unionens mål om affaldsreduktion og en cirkulær økonomi, eftersom foranstaltningerne vil støtte bevarelsen af en levedygtig regummieringsindustri i Unionen. Eftersom det mest er SMV'er, der er aktive i denne sektor, vil foranstaltningerne også være i overensstemmelse med Kommissionens vigtige mål om at støtte disse virksomheder.

               6.4.   Konklusion vedrørende Unionens interesser

                     (897)

                     Virkningerne af antisubsidieforanstaltninger på EU-producenterne ville være positive. På trods af påstandene om en eventuel negativ virkning på Unionens importører ville tolden stadig ikke være urimelig i forhold til de globale virkninger for hele EU-erhvervsgrenen. EU-erhvervsgrenens frie tilgængelige kapacitet og importen fra andre lande vil snarere kunne mindske risiciene ved at tilbyde alternative forsyningskilder. Genoprettelsen af fair konkurrence og lige markedsvilkår uden subsidieret import vil fremme en sund udvikling af Unionens samlede dækmarked og bidrage til den politiske sammenhæng med målene for en cirkulær økonomi, affaldsforebyggelse og beskyttelsen af SMV'er i Unionen. På dette grundlag er der ingen tvingende grunde til ikke at indføre foranstaltninger over for importen fra Kina af dæk til busser og lastbiler.

                     (898)

                     Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede Hämmerling, at indførelsen af antisubsidietold ikke er i Unionens interesse i henhold til grundforordningens artikel 31. Den nævnte Kommissionens konklusion i foregående betragtning, og var af den opfattelse, at »denne afvisende fremgangsmåde« ikke kunne accepteres. Da Hämmerling imidlertid ikke fremlagde noget argument eller yderligere dokumentation for de tydeligvis uforholdsmæssigt høje omkostninger for importørerne som følge af foranstaltningen, som kunne tyde på, at afvejningen af konkurrerende interesser skulle revideres, afviste Kommissionen denne påstand.

                     (899)

                     Indførelsen af antisubsidieforanstaltninger kan derfor forventes at give EU-erhvervsgrenen mulighed for at blive på markedet og derefter forbedre sin situation. Der er en stor risiko for, at hvis der ikke indføres foranstaltninger, vil EU-erhvervsgrenen være nødt til at trække sig fra regummieringsindustrien på mellemlang sigt, hvilket uundgåeligt vil føre til et tab af arbejdspladser, som det allerede har været tilfældet med lukningen af mange SMV'er, som anført i betragtning 729. Ud fra importørernes eller brugernes perspektiv blev der ikke konstateret nogen tvingende grunde til ikke at indføre antisubsidieforanstaltninger på importen af dæk til busser og lastbiler med oprindelse i Kina i denne fase af undersøgelsen. Der er i henhold til grundforordningens artikel 31 ikke nogen tvingende grunde til, at det ikke ville være i Unionens interesse at indføre foranstaltninger.

               7.   ENDELIGE ANTISUBSIDIEFORANSTALTNINGER

                     (900)

                     På grundlag af Kommissionens konklusioner om subsidiering, skade, årsagssammenhæng og Unionens interesser bør der indføres endelige antisubsidieforanstaltninger.

               7.1.   Skadestærskel (skadesmargen)

                     (901)

                     For at fastlægge omfanget af foranstaltningerne fastsatte Kommissionen først det toldbeløb, der er nødvendigt for at afhjælpe den skade, der er påført EU-erhvervsgrenen.

                     (902)

                     Skaden ville være afhjulpet, hvis EU-erhvervsgrenen kunne dække sine produktionsomkostninger og opnå en fortjeneste før skat på salget af samme vare på EU-markedet, som med rimelighed kunne forventes af en erhvervsgren af denne type i sektoren på normale konkurrencevilkår, dvs. uden subsidieret import. Målfortjenesten blev fastsat på grundlag af den fortjeneste, der blev opnået af EU-erhvervsgrenen i 2014. Ud af hele den betragtede periode blev dette år betragtet som værende det, der mest svarede til normale konkurrencevilkår, fordi mængden af importen fra Kina var lavest, og de gennemsnitlige importpriser var højest.

                     (903)

                     Efter fremlæggelsen af oplysninger i den sideløbende antidumpingundersøgelse hævdede en række interesserede parter, at der var bred enighed om opdelingen af EU-markedet i tre segmenter, og at der fandtes omfattende analyser og oplysninger pr. segment. Den tilgang, der blev anvendt i den foreløbige fase med én målfortjeneste for alle segmenter, ville imidlertid have den virkning, at EU-producenterne blev overbeskyttet mod den subsidierede import af dæk i segment 3, som ikke kunne nå den fastsatte målfortjeneste for erhvervsgrenen som helhed. Derfor skulle Kommissionen benytte rentabiliteten for hvert segment til beregning af den ikke-skadevoldende pris og skadesmargenen med henblik på en korrekt anvendelse af reglen om den lavest mulige told.

                     (904)

                     Kommissionen accepterede denne påstand. Den fandt, at det er mere hensigtsmæssigt at fastsætte målfortjenester pr. segment i dette særlige tilfælde, fordi foranstaltningerne har form af en fast told pr. dæk, som igen er baseret på en skadesmargen, der er afledt af et varekontrolnummer pr. segment. Derfor reviderede den målfortjenesten til 17,9 % for segment 1, 17,9 % for segment 2 og 6,1 % for segment 3.

                     (905)

                     Giti-gruppen hævdede, at 2014, som anvendes som grundlag for målfortjenesten, var et unormalt år, fordi rentabiliteten for segment 1 og segment 2 var den samme, mens der var forskelle de næste to år.

                     (906)

                     Kommissionen mindede om, at den skal fastlægge en målfortjeneste ved at udpege et år med de mest normale konkurrencevilkår og uden fordrejninger som følge af subsidieret import. På denne baggrund er 2014 året, hvor den subsidierede import tegner sig for de mindste mængder og markedsandele set i forhold til 2015 eller 2016, og disse år bør derfor udelukkes. Ligeledes kunne Kommissionen ikke anvende år før 2014, da der ikke forelå efterprøvede oplysninger for disse år. Denne påstand blev derfor afvist.

                     (907)

                     Visse interesserede parter (klageren, Tyre Specialists of Finland, Italian Tyre Retreaders Association, Bipaver, VIPAL, Portuguese Association of Retreading Industries og Bundesverband Reifenhandel und Vulkaniseur-Handwerk) mente, at målfortjenesten på 6,1 % for segment 3, som blev anvendt i forbindelse med fremlæggelsen af oplysninger i den sideløbende antidumpingundersøgelse var for lav til at tage højde for den skade, som regummieringsvirksomhederne havde lidt, og at den fortjeneste på ca. 10 %, som blev opnået før den kraftige stigning i importen, var berettiget.

                     (908)

                     Kommissionen mindede om, at segment 3-markedet kendetegnes ved som noget særligt at omfatte både regummierede og nye dæk, som aktivt konkurrerer mod hinanden om markedsandele. Som konstateret foreløbigt i betragtning 824 udgjorde uholdbare tabsniveauer i regummieringsindustrien en trussel mod levedygtigheden af hele regummieringsforretningen i Unionen. Som det også blev konstateret foreløbigt i betragtning 868, påvirker disse tab også den rentabilitet, som de virksomheder, der er aktive inden for segment 1 og 2, kan opnå. Disse konklusioner skal ses i lyset af Unionens klare interesse i, at der findes en stærk regummieringsindustri, jf. betragtning 153.

                     (909)

                     Følgelig besluttede Kommissionen at vurdere påstanden om, at den rentabilitet på 6,1 %, der i 2014 blev opnået for segment 3, jf. det endelige oplysningsdokument, ikke i tilstrækkelig grad ville sikre, at regummieringsindustrien i Unionen kan overleve.

                     (910)

                     Den besluttede således at se på de rentabilitetsniveauer, der blev opnået i 2014 af virksomheder, der var aktive i dette segment, på grundlag af oplysninger modtaget i de efterprøvede spørgeskemabesvarelser. For store virksomheder i stikprøven, der var aktive inden for regummiering i segment 3, var rentabiliteten i 2014 på – 6,04 %. For SMV'er i stikprøven var dette tal på 2,71 %. Disse tal viser, at regummieringsindustrien, der repræsenterer en betydelig del af EU-erhvervsgrenen som helhed, allerede var påvirket af den kinesiske import i 2014.

                     (911)

                     Kommissionen søgte derfor at fastlægge størrelsen af den målfortjeneste, som EU-producenter i segment 3 bør opnå under normale konkurrencevilkår, under behørig hensyntagen til regummieringsvirksomheder. Den anvendte også de oplysninger, der er til rådighed i dossieret, til denne vurdering. I klagen blev målfortjenesten for producenter af den pågældende vare i segment 3 fastsat til 9,2 %, hvilket i henhold til klagerne ville sikre tilfredsstillende vilkår for alle producenter, der er aktive inden for segment 3 (herunder regummieringsvirksomheder, der regummierer den pågældende vare). Dette tal var også i overensstemmelse med de bemærkninger, der blev fremsat af de virksomheder, der regummierer den pågældende vare, som svar på det endelige oplysningsdokument i den sideløbende antidumpingundersøgelse, hvori de hævder, at Kommissionen burde tage rentabilitetsniveauer på ca. 9 % for producenter i segment 3 i betragtning. Deres argument drejede sig hovedsageligt om tal fra 2014, som allerede viser, at regummieringsindustrien i Unionen lider skade. De oplysninger, som EU-regummieringsvirksomhederne i stikprøven havde indsendt for 2006 og 2007, og som ifølge disse repræsenterede de sidste år med normale konkurrencevilkår, tog Kommissionen ligeledes i betragtning. EU-regummieringsvirksomhedernes rentabilitet var på 9,4 % for disse år.

                     (912)

                     Kommissionen sammenlignede disse tal med aggregerede rentabilitetstal for segment 3 for EU-producenterne i stikprøven i 2014. Uden at afspejle vægten af resultaterne for SMV'erne i hele EU-erhvervsgrenen var rentabiliteten i segment 3 i det pågældende år på 9,2 %. Dette ikke-vægtede tal var mere hensigtsmæssigt end det tidligere vægtede tal på 6,1 %. Den kinesiske import havde allerede store virkninger for SMV'er i segment 3 i 2014, hvorfor de vægtede tal for det år ikke fuldt ud afspejler de normale konkurrencevilkår i regummeringsindustrien.

                     (913)

                     Som følge heraf anså Kommissionen det for mere hensigtsmæssigt at beregne målfortjenesten i 2014 på en måde, som svækker de skadevoldende virkninger af den kinesiske import, som allerede var blevet konstateret dette år også for EU-regummieringsindustrien. På baggrund af ovenstående oplysninger besluttede Kommissionen sig for at fastsætte målfortjenesten for producenter af den pågældende vare i segment 3 til 9,2 %. Dette tager højde for den minimale ikke-skadevoldende pris, som EU-producenter i segment 3 behøver under normale konkurrencevilkår, under behørig hensyntagen til regummieringsindustriens behov.

                     (914)

                     Heuver hævdede, at Kommissionen ikke kan skelne mellem regummierede dæk og nye dæk, da de konsekvent blev betragtet som samme vare på grund af deres substituerbarhed. Hele skades- og årsagssammenhængsanalysen blev desuden foretaget uden, at der på nogen måde blev skelnet.

                     (915)

                     Parten hævdede, at Kommissionen ikke fremlagde et gyldigt grundlag for at se bort fra den betragtede periode i denne undersøgelse, og at EU-erhvervsgrenen som helhed allerede var påvirket af den kinesiske import i 2014. Den pågældende part hævdede desuden, at når de ikke opnåede denne målfortjeneste på et tidspunkt, hvor importen fra Kina ikke forvoldte EU-erhvervsgrenen skade (2008-2014), betyder dette helt klart, at der er andre årsager til skaden.

                     (916)

                     Xingyuan-gruppen hævdede, at målfortjenesten på 9,2 % var uhensigtsmæssig, fordi den ikke var efterprøvet. 2006 og 2007 var for forskellige fra situationen på nuværende tidspunkt, og der forelå ikke beviser for, at EU-erhvervsgrenen led skade i 2014. Parten hævdede endvidere, at målet med målfortjenesten ikke var at sikre erhvervsgrenens overlevelse, men at fjerne virkningerne af skadevoldende dumping Parten hævdede, at anvendelse af en ikke-vægtet fortjeneste var uhensigtsmæssig. China National Tire-gruppen gentog en lignende påstand efter den endelige fremlæggelse af oplysninger.

                     (917)

                     China National Tire-gruppen hævdede, at Kommissionen ikke udførte en analyse af årsagssammenhængen mellem kinesisk import og EU-regummieringsindustriens resultater. Parten hævdede desuden, at fortjenstmargenen skal begrænses til den fortjenstmargen, som EU-erhvervsgrenen med rimelighed kunne forvente under markedsvilkår med normal konkurrence. Parten hævdede, at Kommissionen ikke må skelne mellem nye dæk og regummierede dæk, når den vurderer, hvad der er en passende målfortjeneste for segment 3. Sluttelig blev det hævdet, at Kommissionen ikke havde retfærdiggjort, hvorfor målfortjenesten for segment 3 blev fastsat til 9,2 %. Parten gentog en lignende påstand efter den endelige fremlæggelse af oplysninger.

                     (918)

                     CCCMC og CRIA hævdede, at fastsættelse af målfortjenesten til 9,2 % for segment 3 ikke afspejlede de normale konkurrencevilkår, og at 2006 og 2007 ikke er passende benchmarks for fastlæggelse af skade. Da Kommissionen havde fokuseret for meget på regummieringsvirksomhederne i segment 3, havde den også undermineret sin skadesanalyse for EU-erhvervsgrenen som helhed. Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger gentog disse parter lignende påstande.

                     (919)

                     Prometeon hævdede, at den reviderede beregning af skadesmargenen styrker konklusionen om, at den påståede skade var marginal. Det samlede tab i segment 3 skulle være på ca. 54 mio. EUR, hvilket udgør 91 % af den samlede skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt, mens dæk i segment 1 og 2 ikke er berørt. Parten gentog også sin påstand om, at der burde anvendes en anden form for foranstaltning. Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger gentog parten og Hämmerling lignende påstande.

                     (920)

                     Kommissionen afviste disse påstande af følgende årsager.

                     (921)

                     For det første er målfortjenesten for segment 3 på 9,2 % baseret på den faktiske fortjeneste for de stikprøveudtagne EU-producenter i segment 3 i 2014 før vægtning af virksomhederne efter segment. Det er ikke forkert i den forbindelse at anvende ikke-vægtede tal for at mindske virkningen af resultaterne for de SMV'er, som allerede var påvirket af den kinesiske imports betydelige omfang.

                     (922)

                     For det andet ændrer Kommissionens henvisning til 2006-2007 ikke denne vurdering. Den bekræftede snarere, at konklusionerne på grundlag af ikke-vægtede tal for 2014 var et rimeligt benchmark. Ingen af de interesserede parter har påstået, at konkurrencevilkårene i 2006-2007 var fordrejet. Regummieringsvirksomhederne i stikprøven har ved hjælp af deres årsregnskaber underbygget påstanden om, at deres normale rentabilitet i gennemsnit var på 9-10 % i 2006-2007.

                     (923)

                     For det tredje var den målfortjeneste for segment 3, der blev konstateret for 2014 på grundlag af ikke-vægtede tal, også i overensstemmelse med den målfortjeneste, der foreslås i klagen. Allerede i den indledende fase anså EU-erhvervsgrenen således dette tal (dvs. 9,2 %) for at være en passende målfortjeneste — dvs. længe før Kommissionen havde påbegyndt vægtningsprocessen.

                     (924)

                     Kommissionen afviste derfor disse påstande og bekræftede sit valg af målfortjeneste, som blev fastsat til 9,2 % for dæk i segment 3.

                     (925)

                     Skadestærsklen for »andre samarbejdsvillige virksomheder« og for »alle andre virksomheder« er defineret på samme måde som ad valorem-subsidiemargenen for disse virksomheder.

               7.2.   Endelige foranstaltninger

                     (926)

                     Som anført i betragtning 10, gjorde Kommissionen importen af den pågældende vare med oprindelse i Kina til genstand for registrering ved forordningen om registrering med henblik på den mulige anvendelse med tilbagevirkende kraft af udligningsforanstaltninger, jf. artikel 24, stk. 5, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1037 (134). Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/163 blev ophævet ved artikel 4 i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/1579.

                     (927)

                     Ifølge Forklarende Bemærkninger til det Harmoniserede System, pos. 8708 og 8716, omfatter disse positioner landvejs-, påhængsvogns- og sættevognshjul med dæk. Da der kan være en risiko for, at erhvervsdrivende bruger importen af hjul med kinesiske dæk til at omgå foranstaltningerne, fandt Kommissionen det hensigtsmæssigt at overvåge importen af disse hjul for at minimere denne risiko. Oplysninger, der indsamles i henhold til dette overvågningssystem, kan ligeledes anvendes, hvis det en dag bliver nødvendigt at iværksætte en antiomgåelsesundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 23. Derfor bør der fastsættes særlige Taric-koder for import af landevejs-, påhængsvogns- og sættevognshjul med dæk, nye eller regummierede, af gummi, af den art der anvendes til busser og lastbiler, med belastningsevne over 121.

                     (928)

                     Hämmerling hævdede, at grundforordningen ikke giver Kommissionen et retsgrundlag for at klassificere varer i toldøjemed. Ifølge Forklarende Bemærkninger til det Harmoniserede System, pos. 8708 og 8716, omfatter disse positioner landvejs-, påhængsvogns- og sættevognshjul med dæk, jf. betragtning 927. I nævnte betragtning forklares det, at Kommissionen har til hensigt at overvåge importen af dæk, nye eller regummierede, af gummi, af den art der anvendes til busser og lastbiler, med belastningsevne over 121, der var monteret på et hjul og er korrekt klassificeret i henhold til toldforskrifterne i kapitel 87 i den kombinerede nomenklatur (135).

                     (929)

                     Antisubsidieundersøgelsen blev gennemført sideløbende med en undersøgelse af antidumpingforanstaltningerne, begrænset til at omfatte truslen om skade. I betragtning af anvendelsen af reglen om den lavest mulige told og den kendsgerning, at de endelige udligningsberettigede subsidiebeløb udtrykt ad valorem er lavere end skadestærsklen, vil Kommissionen indføre en endelig udligningstold på niveauet for de konstaterede endelige udligningsberettigede subsidiebeløb og derefter pålægge en endelig antidumpingtold op til den relevante skadestærskel.

                     (930)

                     På grundlag af denne metode og de faktiske omstændigheder i sagen, især det forhold, at foranstaltningerne er begrænset til at omfatte skadesmargenen, finder Kommissionen, at der ikke forekommer dobbelttælling i denne sag.

                     (931)

                     I betragtning af den udbredte samarbejdsvilje blandt de kinesiske eksporterende producenter blev beløbet for »alle andre virksomheder« fastsat til niveauet for den højeste told, der ville blive pålagt de virksomheder, der indgik i stikprøven. Tolden for »alle andre virksomheder« vil finde anvendelse på de virksomheder, som ikke samarbejdede i forbindelse med denne undersøgelse.

                     (932)

                     I overensstemmelse med grundforordningens artikel 15, stk. 3, blev det samlede subsidiebeløb for de samarbejdsvillige virksomheder, der ikke indgik i stikprøven, beregnet på grundlag af det samlede vægtede gennemsnitlige udligningsberettigede subsidiebeløb for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i stikprøven med undtagelse af de ubetydelige beløb og det subsidiebeløb, der var fastslået for varer, der er omfattet af bestemmelserne i grundforordningens artikel 28, stk. 1. Kommissionen så dog ikke bort fra konklusionerne om præferencelåneordningerne, heller ikke selv om den delvist måtte basere sig på de foreliggende faktiske oplysninger for at fastsætte disse beløb. Kommissionen mente ret beset, at de foreliggende oplysninger, som var blevet anvendt i disse sager, ikke i væsentlig grad påvirkede de oplysninger, der er nødvendige for at bestemme omfanget af subsidieringen gennem præferencelån på en retfærdig måde, således at de eksportører, der ikke var blevet anmodet om at samarbejde i forbindelse med undersøgelsen, ikke blev skadet ved denne tilgang.

                     (933)

                     Ud fra ovenstående fastsættes den toldsats, som vil blive indført, som følger:

                                 Kinesiske eksporterende producenter

                                 Dumpingmargen (*1)

                                 Subsidiemargen

                                 Skadestærskel

                                 Udligningstoldsats

                                 Antidumpingtoldsats

                                 Fastsat udligningstold

                                 Fastsat antidumpingtold

                                 China National Tire-gruppen

                                 85 %

                                 32,85 %

                                 37,29 %

                                 32,85 %

                                 4,44 %

                                 49,07

                                 0,37

                                 Giti-gruppen

                                 56,8 %

                                 7,74 %

                                 29,56 %

                                 7,74 %

                                 21,82 %

                                 11,07

                                 36,89

                                 Hankook-gruppen

                                 60,1 %

                                 2,06 %

                                 23,41 %

                                 2,06 %

                                 21,35 %

                                 3,75

                                 38,98

                                 Xingyuan-gruppen

                                 106,7 %

                                 51,08 %

                                 55,07 %

                                 51,08 %

                                 3,99 %

                                 57,28

                                 4,48

                                 Andre virksomheder, som samarbejdede i forbindelse med både antisubsidieundersøgelsen og antidumpingundersøgelsen, som er opført i bilag I

                                 71,5 %

                                 18,01 %

                                 32,39 %

                                 18,01 %

                                 14,38 %

                                 27,69

                                 21,62

                                 Andre virksomheder, som samarbejdede i forbindelse med antidumpingundersøgelsen, men ikke i forbindelse med antisubsidieundersøgelsen, som er opført i bilag II

                                 71,5 %

                                 51,08 %

                                 55,07 %

                                 51,08 %

                                 0 %

                                 57,28

                                 0

                                 Alle andre virksomheder

                                 106,7 %

                                 51,08 %

                                 55,07 %

                                 51,08 %

                                 3,99 %

                                 57,28

                                 4,48

                     (934)

                     De antidumpingtoldsatser og antidusbsidietoldsatser for de enkelte virksomheder, der er anført i denne forordning, blev fastsat ud fra konklusionerne i de aktuelle undersøgelser. De afspejler derfor den situation, der blev konstateret for den pågældende virksomhed i forbindelse med disse undersøgelser. Toldsatsen finder (i modsætning til den landsdækkende told for »alle andre virksomheder«) således udelukkende anvendelse på importen af varer, der har oprindelse i det pågældende land og er fremstillet af den nævnte virksomhed. Importvarer, der er fremstillet af andre virksomheder, som ikke udtrykkeligt er nævnt i den dispositive del af denne forordning, herunder enheder, der er forretningsmæssigt forbundet med de specifikt nævnte, kan ikke drage fordel af disse satser, men er omfattet af toldsatsen for »alle andre virksomheder«.

                     (935)

                     En virksomhed kan anmode om, at disse individuelle toldsatser anvendes, hvis den senere ændrer navnet på sin enhed. Anmodningen skal rettes til Kommissionen. Anmodningen skal indeholde alle relevante oplysninger, som gør det muligt at dokumentere, at ændringen ikke påvirker virksomhedens ret til at drage fordel af den toldsats, som finder anvendelse på den. Hvis ændringen af virksomhedens navn ikke påvirker dens ret til at benytte den toldsats, der gælder for virksomheden, offentliggøres der en meddelelse om navneændringen i Den Europæiske Unions Tidende.

                     (936)

                     For at minimere risikoen for omgåelse som følge af den store forskel på toldsatserne er der behov for særlige foranstaltninger, som kan sikre anvendelsen af den individuelle told. Virksomheder med individuel told skal fremlægge en gyldig handelsfaktura for medlemsstaternes toldmyndigheder. Fakturaen skal overholde kravene i artikel 1, stk. 3. Import, der ikke er ledsaget af en sådan faktura, bør være underlagt den told, der finder anvendelse på »alle andre virksomheder«.

                     (937)

                     For at sikre en korrekt håndhævelse af udligningstolden bør toldsatsen for alle andre virksomheder ikke blot anvendes på de ikke samarbejdsvillige eksporterende producenter, men også på de producenter, der ikke foretog eksport til Unionen i undersøgelsesperioden.

                     (938)

                     I lyset af Domstolens seneste praksis (136) er det hensigtsmæssigt at fastsætte de morarenter, der skal betales i tilfælde af tilbagebetaling af en endelig told, fordi de pågældende bestemmelser vedrørende told ikke fastsætter en sådan rente, og anvendelsen af nationale regler ville føre til urimelige konkurrenceforvridninger mellem de erhvervsdrivende alt efter, hvilken medlemsstat der er valgt til toldbehandlingen.

               8.   FORANSTALTNINGERNES FORM

                     (939)

                     Kommissionen konstaterede, at der er to store ulemper ved værditolden. For det første skaber en værditold et incitament til, at virksomheder sælger den billige del af deres varesortiment. Dette ville skabe et yderligere pres i segment 3, og det er netop dette segment af markedet, der har størst behov for beskyttelse mod hård, unfair konkurrence. Kommissionen fandt det derfor mere hensigtsmæssigt at fastsætte en told for dæk i segment 3 på et bestemt absolut niveau.

                     (940)

                     For det andet kan en værditold også blive til et forholdsvist stort beløb for dæk i de høje prissegmenter 1 og 2. Her er der en risiko for, at disse dæk af høj kvalitet ville blive for dyre, og det er netop disse dæk, der ville være til gavn for Unionens regummieringsindustri. Unionens regummieringsvirksomheder har brug for passende karkasser, der enten kommer fra EU-producenter af dæk i segment 1 eller 2, eller fra nogle kinesiske eksportører i dette segment. Hvis foranstaltningerne sanktionerer import til Unionen i segment 1 og 2 for hårdt, kan det have negative virkninger for Unionens politiske mål om en cirkulær økonomi.

                     (941)

                     Kommissionen har derfor foreløbigt konkluderet, at det er i Unionens interesse at indføre faste toldsatser pr. enhed, beregnet på grundlag af den individuelle skadesmargen for hver eksportør. Disse faste toldsatser ville mindske risikoen for en utilstrækkelig imødegåelse af den subsidiering, der finder sted i segment 3, eftersom dæk i segment 3 importeres til Unionen i store mængder, og der ville skulle betales en forholdsvis høj fast toldsats i forhold til deres faktiske værdi. Samtidig ville sådanne toldsatser tage hensyn til risikoen for at ramme import til Unionen i segment 1 og 2 for hårdt, idet disse dæk kan regummieres af EU-regummieringsvirksomheder.

                     (942)

                     Alt i alt fandt Kommissionen det hensigtsmæssigt at indføre en endelig told i form af en fast toldsats.

               9.   FREMLÆGGELSE AF OPLYSNINGER

                     (943)

                     Interesserede parter blev underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det var hensigten at anbefale indførelse af en endelig udligningstold på importen af visse dæk, nye eller regummierede, af den art, der anvendes til busser og lastbiler, med belastningsevne over 121, med oprindelse i Kina.

                     (944)

                     Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med den positive udtalelse fra det udvalg, der er nedsat i medfør af artikel 25, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1037 (137) —

               VEDTAGET DENNE FORORDNING:

            Artikel 1

               1.   Der indføres en endelig udligningstold på importen af visse dæk, nye eller regummierede, af gummi, af den art, der anvendes til busser og lastbiler, med belastningsevne over 121, i øjeblikket henhørende under KN-kode 4011 20 90 og ex 4012 12 00 (Taric-kode 4012120010) og med oprindelse i Folkerepublikken Kina.

               2.   Den endelige udligningstold (EUR pr. enhed) på den vare, der er beskrevet i stk. 1, og som er produceret af nedenstående virksomheder, fastsættes til følgende:

                           Virksomhed

                           Endelig udligningstold

                           Taric-tillægskode

                           Xingyuan Tire Group Co. Ltd. Guangrao Xinhongyuan Tyre Co., Ltd.

                           57,28

                           C331

                           Giti Tire (Anhui) Company Ltd; Giti Tire (Fujian) Company, Ltd Giti Tire (Hualin) Company Ltd Giti Tire (Yinchuan) Company, Ltd.

                           11,07

                           C332

                           Aeolus Tyre Co., Ltd; Aeolus Tyre (Taiyuan) Co., Ltd. Qingdao Yellow Sea Rubber Co., Ltd Pirelli Tyre Co, Ltd.

                           49,07

                           C333

                           Chongqing Hankook Tire Co., Ltd Jiangsu Hankook Tire Co., Ltd.

                           3,75

                           C334

                           Andre virksomheder, som samarbejdede i forbindelse med både antisubsidieundersøgelsen og antidumpingundersøgelsen, som er opført i bilag I

                           27,69

                           Se bilag I

                           Andre virksomheder, som samarbejdede i forbindelse med antidumpingundersøgelsen, men ikke i forbindelse med antisubsidieundersøgelsen, som er opført i bilag II

                           57,28

                           Se bilag II

                           Alle andre virksomheder

                           57,28

                           C999

               3.   Anvendelsen af de individuelle udligningstoldsatser, der er fastsat for de i stk. 2 eller i bilag I eller II anførte virksomheder, er betinget af, at der fremlægges en gyldig handelsfaktura for medlemsstaternes toldmyndigheder; handelsfakturaen skal indeholde en erklæring der er dateret og underskrevet af én af de ansatte i den enhed, der har udstedt handelsfakturaen, med angivelse af den pågældendes navn og funktion og med følgende ordlyd: »Undertegnede bekræfter, at (antal enheder) af (den pågældende vare), der er solgt til eksport til Den Europæiske Union, og som er omfattet af denne faktura, er fremstillet af (virksomhedens navn og adresse) (Taric-tillægskode) i Folkerepublikken Kina. Jeg erklærer, at oplysningerne i denne faktura er fuldstændige og korrekte.« Hvis der ikke fremlægges en sådan faktura, anvendes den toldsats, der gælder for »alle andre virksomheder«.

               4.   Landevejs-, påhængsvogns- og sættevognshjul med dæk, nye eller regummierede, af gummi, af den art der anvendes til busser og lastbiler, med belastningsevne over 121, henhører under Taric-kode 8708701015, 8708701080, 8708705015, 8708705080, 8708709115, 8708709915, 8716909015 og 8716909080.

               5.   I tilfælde, hvor varer er blevet beskadiget inden overgangen til fri omsætning, og hvor den pris, der faktisk er betalt eller skal betales, derfor fordeles med henblik på fastsættelse af toldværdien i henhold til artikel 131 i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/2447, reduceres det i stk. 2 fastsatte antisubsidietoldbeløb med en procentsats svarende til fordelingen af den pris, der faktisk er betalt eller skal betales.

               6.   Hvis der ikke fremlægges en sådan faktura, anvendes toldsatsen for »alle andre virksomheder«. De morarenter, der skal betales i tilfælde af tilbagebetaling, der giver anledning til retten til betaling af morarenter, er den sats, der anvendes af Den Europæiske Centralbank til dennes vigtigste refinansieringstransaktioner, som er offentliggjort i C-udgaven af Den Europæiske Unions Tidende, der er gældende den første kalenderdag i den måned, hvor fristen udløber, forhøjet med tre og et halvt procentpoint.

            Artikel 2
            I Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/1579 foretages følgende ændringer:

                        1)

                        Artikel 1, stk. 2 og 3, affattes således:

                           »2.   Den endelige antidumpingtold (EUR pr. enhed) på den vare, der er beskrevet i stk. 1, og som er produceret af nedenstående virksomheder, fastsættes til følgende:

                                       Virksomhed

                                       Endelig antidumpingtold

                                       Taric-tillægskode

                                       Xingyuan Tire Group Ltd, Co. Guangrao Xinhongyuan Tyre Co., Ltd.

                                       4,48

                                       C331

                                       Giti Tire (Anhui) Company Ltd; Giti Tire (Fujian) Company, Ltd Giti Tire (Hualin) Company Ltd Giti Tire (Yinchuan) Company, Ltd.

                                       36,89

                                       C332

                                       Aeolus Tyre Co., Ltd; Aeolus Tyre (Taiyuan) Co., Ltd. Qingdao Yellow Sea Rubber Co., Ltd Pirelli Tyre Co, Ltd.

                                       0,37

                                       C333

                                       Chongqing Hankook Tire Co., Ltd Jiangsu Hankook Tire Co., Ltd.

                                       38,98

                                       C334

                                       Andre samarbejdsvillige virksomheder, der er opført i bilaget

                                       21,62

                                       Se bilag I

                                       Andre samarbejdsvillige virksomheder, der er opført i bilaget

                                       0

                                       Se bilag II

                                       Alle andre virksomheder

                                       4,48

                                       C999

                           3.   Anvendelsen af de individuelle toldsatser, der er anført for virksomhederne i stk. 2 eller i bilag I eller II, er betinget af, at der fremlægges en gyldig handelsfaktura for medlemsstaternes toldmyndigheder; handelsfakturaen skal indeholde en erklæring, der er dateret og underskrevet af én af de ansatte i den enhed, der har udstedt handelsfakturaen, med angivelse af den pågældendes navn og funktion og med følgende ordlyd: »Undertegnede bekræfter, at (antal enheder) af (den pågældende vare), der er solgt til eksport til Den Europæiske Union, og som er omfattet af denne faktura, er fremstillet af (virksomhedens navn og adresse) (Taric-tillægskode) i Folkerepublikken Kina. Jeg erklærer, at oplysningerne i denne faktura er fuldstændige og korrekte.« Hvis der ikke fremlægges en sådan faktura, anvendes den toldsats, der gælder for »alle andre virksomheder««.

                        2)

                        Artikel 2 affattes således:
                        »Artikel 1, stk. 2, ændres ved at tilføje den nye eksporterende producent til listen over virksomheder, som fremgår af tabellen og er omfattet af en individuel toldsats, der ikke overstiger den toldsats, der gælder for de virksomheder, der samarbejdede i forbindelse med antidumpingundersøgelsen men ikke i forbindelse med antisubsidieundersøgelsen, hvis en ny eksporterende producent i Folkerepublikken Kina over for Kommissionen fremlægger tilstrækkelige beviser for, at:

                                    a)

                                    denne ikke eksporterede den i artikel 1, stk. 1 omhandlede vare til Unionen i perioden mellem 1. juli 2016 og 30. juni 2017 (»undersøgelsesperioden«)

                                    b)

                                    denne ikke er forretningsmæssigt forbundet med nogen anden eksportør eller producent i Folkerepublikken Kina, der ved denne forordning er pålagt antidumpingforanstaltninger

                                    c)

                                    denne faktisk har eksporteret den pågældende vare til Unionen efter den undersøgelsesperiode, som ligger til grund for foranstaltningerne, eller har indgået en uigenkaldelig kontraktlig forpligtelse til at eksportere en betydelig mængde til Unionen.«

                        3)

                        Bilaget erstattes af bilag I og bilag II.

            Artikel 3
            Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

            Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
            Udfærdiget i Bruxelles, den 9. november 2018.

                  På Kommissionens vegne

               Jean-Claude JUNCKER

                  Formand

            (1)  EUT L 176 af 30.6.2016, s. 55.

            (2)  EUT C 346 af 14.10.2017, s. 9.

            (3)  Udtrykket »den kinesiske regering« anvendes i denne forordning i bred forstand og omfatter Statsrådet samt alle ministerier, tjenester, organer og myndigheder på centralt, regionalt eller lokalt plan.

            (4)  Kommissionens forordning (EU) 2018/683 af 4. maj 2018 om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af visse dæk, nye eller regummierede, af gummi, af den art, der anvendes til busser og lastbiler, med belastningsevne over 121, med oprindelse i Folkerepublikken Kina (EUT L 116 af 7.5.2018, s. 8).

            (5)  Meddelelse om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen af visse dæk, nye eller regummierede, af den art, der anvendes til busser og lastbiler, med belastningsevne over 121, med oprindelse i Folkerepublikken Kina (EUT C 264 af 11.8.2017, p. 14), som ændret ved berigtigelse til meddelelsen om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen af nye eller regummierede dæk til busser og lastbiler med oprindelse i Folkerepublikken Kina (EUT C 356 af 21.10.2017, s. 24).

            (6)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/1579 af 18. oktober 2018 om indførelse af en endelig antidumpingtold og om endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af visse dæk, nye eller regummierede, af gummi, af den art, der anvendes til busser og lastbiler, med belastningsevne over 121, med oprindelse i Folkerepublikken Kina og om ophævelse af gennemførelsesforordning (EU) 2018/163 (EUT L 263 af 22.10.2018, s. 3).

            (7)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/163 af 1. februar 2018 om at gøre importen af nye og regummierede dæk til busser og lastbiler med oprindelse i Folkerepublikken Kina til genstand for registrering (EUT L 30 af 2.2.2018, s. 12).

            (8)  Jf. betragtning 50 for gruppens nærmere sammensætning.

            (9)  Jf. betragtning 50 for gruppens nærmere sammensætning.

            (10)  Jf. betragtning 50 for gruppens nærmere sammensætning.

            (11)  Oplysninger indsamlet og modtaget af Kommissionen viser, at EU-markedet for dæk til busser og lastbiler er opdelt i tre segmenter. Dæk i segment 1 omfatter nye »premium«-dæk fra de største fabrikanters bedste varemærker. Dæk i segment 2 omfatter de fleste dæk, der ikke kan betegnes som »premium«, både nye og regummierede dæk, med priser og kilometertal på mellem ca. 65 % og 80 % i forhold til dæk i segment 1. Dæk i segment 3 omfatter både nye og regummierede dæk med lavere kilometertal, som kun i meget begrænset omfang kan regummieres.

            (12)  Jf. Kommissionens henstilling af 6. maj 2003 om definitionen af mikrovirksomheder, små og mellemstore virksomheder (2003/361/EF).

            (13)  I undersøgelsesperioden var denne virksomhed kendt under navnet »Chonche Auto Double Happiness Tyre Corp«. Virksomheden ændrede sit navn til Aeolus Tyre (Taiyuan) Co., Ltd. den 13. august 2018.

            (14)  Forretningsmæssigt forbundet med China National Tire & Rubber Co. Ltd. gennem en kapitalandel på mere end 5 % i henhold til artikel 127, litra d), i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/2447 af 24. november 2015 om gennemførelsesbestemmelser til visse bestemmelser i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 952/2013 om EU-toldkodeksen.

            (15)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1036 af 8. juni 2016 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Den Europæiske Union (EUT L 176 af 30.6.2016, s. 21).

            (16)  Jf. erklæring om tvistbilæggelse i medfør af aftalen om anvendelsen af artikel VI i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel 1994 eller del V i aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger. Jf. også DS 427 WT/DS427/RW China anti-dumping CVD measure on broilers — afsnit 7.1 omhandler denne erklæring. Kommissionen mener, at den bør sikre konsekvente resultater i forbindelse med sideløbende antidumping- og antisubsidieundersøgelser i det omfang, det er muligt.

            (17)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679 af 27. april 2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af direktiv 95/46/EF (EUT L 119 af 4.5.2016, s. 1).

            (18)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (EFT L 8 af 12.1.2001, s. 1).

            (19)  Notat til dossieret (registreringsnummer t18.007994).

            (20)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/46/EF af 5. september 2007 om fastlæggelse af en ramme for godkendelse af motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil samt af systemer, komponenter og separate tekniske enheder til sådanne køretøjer (EUT L 263 af 9.10.2007, s. 1).

            (21)  Europa-Kommissionen, sag COMP/M.4564 — Bridgestone/Bandag, sag COMP/E-2/36.041/PO. EU-Domstolen, dom af 9. november 1983, sag C-322/81, Michelin mod Kommissionen, ECLI: EU:C:1983:313.

            (22)  De nævnte undersøgelser vedrørte USA, Indien, Egypten og Den Eurasiske Kommission.

            (23)  Europa-Kommissionen, sag COMP/M.4564 — Bridgestone/Bandag; sag COMP/E-2/36.041/PO. EU-Domstolen, dom af 9. november 1983, sag C-322/81, Michelin mod Kommissionen, ECLI: EU:C:1983:313.

            (24)  Europa-Kommissionen, sag COMP/M.4564 — Bridgestone/Bandag, side 4.

            (25)  EU-Domstolen, dom af 17. marts 2016, sag C-232/14 Portmeirion Group, ECLI:EU:C:2016:180, præmis 47 ff.

            (26)  Announcement of the Ministry of Industry and Information Technology on Printing and Distributing the Tire Industry Policy, Gong Chan Ye Zheng Ce [2010] No. 2.

            (27)  Jf. artikel 30 i politikken vedrørende dækindustrien.

            (28)  Kapitel 17, afsnit 1, i den 13. femårsplan, fremhævelse tilføjet.

            (29)  Kapitel IV, afsnit 5, i den 13. petrokemiske femårsplan.

            (30)  Kapitel III, artikel 12, i afgørelse nr. 40.

            (31)  Guidance Catalogue for the Industrial Structure Adjustment, (udgave fra 2011).

            (32)  Jf. Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 215/2013, EUT L 73 af 15.3.2013, betragtning 182 (Stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale).

            (33)  Notice on Issuing the 2006 Export Catalogue of High-Tech Products of China, Guo Ke Fa Ji Zi [2006] No. 16.

            (34)  Implementation Plan for Transforming and Upgrading the Tire Industry of Shandong Province (22. oktober 2014).

            (35)  Law of the People's Republic of China on State-Owned Assets of Enterprises, Decree No. 5 of the President of the People's Republic of China af 28. oktober 2008, artikel 11 & 12.

            (36)  Law of the People's Republic of China on Regulation of and Supervision over the Banking Industry, Order No. 58 of the President of the People's Republic of China af 31. oktober 2006.

            (37)  Jf. betragtning 132 vedrørende de samarbejdsvillige statsejede banker og betragtning 165 og 166 vedrørende navnene på og dataene for de ikke samarbejdsvillige statsejede banker.

            (38)  WT/DS379/AB/R (US — Anti-Dumping and Countervailing Duties on Certain Products from China), Appelorganets rapport af 11. marts 2011, DS 379, afsnit 318. Jf. også WT/DS436/AB/R (USA — Carbon Steel (India), Appelorganets rapport af 8. december 2014, afsnit 4.9-4.10 og 4.17-4.20, og WT/DS437/AB/R (United States — Countervailing Duty Measures on Certain Products from China) Appelorganets rapport af 18. december 2014, afsnit 4.92.

            (39)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/969 af 8. juni 2017 om indførelse af en endelig udligningstold på importen af visse varmvalsede flade produkter af jern og ulegeret stål eller andre former for legeret stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina og om ændring af Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/649 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse varmvalsede flade produkter af jern og ulegeret stål eller andre former for legeret stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina (EUT L 146 af 9.6.2017, s. 17), betragtning 121 til 128.

            (40)  I henhold til the Implementing Measures of the CBRC for Administrative Licensing Matters for Chinese-funded Commercial Banks (Order of the CBRC [2017] No.1), Implementing Measures of the CBRC for Administrative Licensing Matters relating to Foreign-funded Banks (Order of the CBRC [2015] No.4), Administrative Measures for the Qualifications of Directors and Senior Officers of Financial Institutions in the Banking Sector (CBRC [2013] No. 3).

            (41)  Jf. sagen om varmvalsede flade produkter omhandlet i fodnote 39, betragtning 132.

            (42)  Jf. sagen om varmvalsede flade produkter omhandlet i fodnote 39, betragtning 132.

            (43)  Jf. sagen om varmvalsede flade produkter omhandlet i fodnote 39, betragtning 141.

            (44)  WT/DS/296 (DS296 United States — Countervailing duty investigation on Dynamic Random Access Memory (DRAMS) from Korea), Appelorganets rapport af 21. februar 2005, afsnit 116.

            (45)  Appelorganets rapport, DS 296, afsnit 116.

            (46)  Appelorganets rapport, DS 296, afsnit 115.

            (47)  Appelorganets rapport, DS 296, afsnit 114, som er i overensstemmelse med appelorganets rapport, DS 194, afsnit 8.31, i den henseende.

            (48)  Appelorganets rapport, DS 296, afsnit 115.

            (49)  Jf. sagen om varmvalsede flade produkter omhandlet i fodnote 39, betragtning 152-244.

            (50)  Arbejdspapir fra IMF »Resolving China's Corporate Debt Problem«, af Wojciech Maliszewski, Serkan Arslanalp, John Caparusso, José Garrido, Si Guo, Joong Shik Kang, W. Raphael Lam, T. Daniel Law, Wei Liao, Nadia Rendak, Philippe Wingender og Jiangyan, oktober 2016, WP/16/203.

            (51)  Livingston, M. Poon, W.P.H. and Zhou, L. (2017). Are Chinese Credit Ratings Relevant? A Study of the Chinese Bond Market and Credit Rating Industry, i Journal of Banking & Finance. s. 24.

            (52)  Price, A.H., Brightbill T.C., DeFrancesco R.E., Claeys, S.J., Teslik, A. and Neelakantan, U. (2017). China's broken promises: why it is not a market-economy, Wiley Rein LLP, s. 68.

            (53)  Med hensyn til et konkret eksempel henvises der til Reuters. (2016). Fitch Rates Shougang's USD Senior Notes Final A-' https://www.reuters.com/article/idUSFit982112, (konsulteret den 21. oktober 2017).

            (54)  Lin, L.W. and Milhaupt, C.J. (2016). Bonded to the State: A Network Perspective on China's Corporate Debt Market. Columbia Law and Economics Working Paper nr. 543, s. 20, Livingstone, M. Poon, W.P.H. and Zhou, L. (2017). Are Chinese Credit Ratings Relevant? A Study of the Chinese Bond Market and Credit Rating Industry, i Journal of Banking & Finance. s. 9.

            (55)  Jf. Tentative Measures for the Administration of the Credit Rating Business Regarding the Securities Market Promulgated by Chinese Securities Regulatory Commission, bekendtgørelse fra China Securities Regulatory Commission [2007] nr. 50 af 24. august 2007, og Notice of the People's Bank of China on Qualifications of China Cheng Xin Securities Rating Co., Ltd. and other Institutions Engaged in Corporate Bond Credit Rating Business, Yinfa [1997] No. 547 af 16. december 1997.

            (56)  Jf. PBOC's meddelelse om »Issues of PBOC on Issues concerning the Credit Rating Business Carried out by Credit Rating Agencies on the Interbank Bond Market«, med virkning fra den 1. juli 2017.

            (57)  Jf. sagen om varmvalsede flade produkter omhandlet i fodnote 39, afsnit 3.4.4, betragtning 152-242.

            (58)  I tilfælde af fastforrentede lån. For så vidt angår variabeltforrentede lån blev der i UP taget udgangspunkt i PBOC's referencerentesats.

            (59)  Jf. sagen om varmvalsede flade produkter omhandlet i fodnote 39, betragtning 175-187.

            (60)  Daily Report of China Onshore RMB Bond Market, 2017-05-17, Bond Information Department, China Central Depository & Clearing Co. Ltd., s.5.

            (61)  Retningslinjer for beregningen af subsidiebeløbet i forbindelse med undersøgelser vedrørende udligningstold, EFT C 394 af 17.12.1998, s. 6.

            (62)  Goldman Sachs Asset Management, Global Liquidity Management. (2015). FAQ: China's Bond Market, first half 2015. Jf. også http://www.kwm.com/en/knowledge/insights/chinas-onshore-bond-market-open-for-business-20151216#ref-id-here (konsulteret den 16. november 2016).

            (63)  Ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/2321 af 12. december 2017 (EUT L 338 af 19.12.2017, s. 1).

            (64)  Jf. Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/969, EUT L 146 af 9.6.2017, betragtning 149-151.

            (65)  WT/DS316/AB/R EC and Certain Member States — Large Civil Aircraft af 18. maj 2011, afsnit 1102.

            (66)  WT/DS316/AB/R EC and Certain Member States — Large Civil Aircraft af 18. maj 2011, afsnit 1067.

            (67)  »The Silk Road Fund begins operations: an interview with Zhou Xiaochuan«, af 16 februar 2015, http://www.silkroadfund.com.cn/enweb, konsulteret den 11. September 2018.

            (68)  Initiativet »One Belt, One Road«: Lancering af et nyt paradigme for internationalt investerings- og finansieringssamarbejde, interview med Jin Qi, formand for Silk Road Fund, 26. juni 2017, http://www.silkroadfund.com.cn/enweb/23809/23812/35485/index.html, konsulteret den 11. september 2018.

            (69)  Forelagt af CNRC som bilag 5 til bemærkningerne om fremlæggelsen af oplysningsdokumentet.

            (70)  https://premium.goauto.com.au/pirellis-new-push-into-truck-tyres/, 14. april 2016, konsulteret den 11. september 2018.

            (71)  WT/DS316/AB/R EC and Certain Member States — Large Civil Aircraft af 18. maj 2011, afsnit 1102.

            (72)  https://www.acwapower.com/en/newsroom/press-releases/latest-news/epc-contract-with-shanghai-electric-to-develop-700-mw-dewa-csp-project-signed-in-china/.

            (73)  »Shanghai Electric to construct solar facility in Dubai«, af 14. april 2018, www.chinadaily.com.cn.

            (74)  http://ctgsail.com/message-from-chairman.

            (75)  »The Silk Road Fund begins operations: an interview with Zhou Xiaochuan«, af 16 februar 2015, http://www.silkroadfund.com.cn/enweb, konsulteret den 11. September 2018.

            (76)  Sinosures årsberetning for 2014, s. 20.

            (77)  Announcement of the Ministry of Industry and Information Technology on Printing and Distributing the Tire Industry Policy, Gong Chan Ye Zheng Ce [2010] nr. 2, art. 18 & 19.

            (78)  Guidelines of the Latest Key Priority Developmental Areas in the High Technology Industries (2011), udstedt af NDRC, ministeriet for videnskab og teknologi, handelsministeriet og Det Nationale Kontor for Intellektuel Ejendomsret.

            (79)  Betragtning 182 i Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 215/2013 af 11. marts 2013 om indførelse af udligningstold på importen af visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, med oprindelse i Folkerepublikken Kina (EUT L 73 af 15.3.2013, s. 16 - 97).
         Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 451/2011 af 6. maj 2011 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af coated finpapir med oprindelse i Folkerepublikken Kina (EUT L 128 af 14.5.2011, s. 1-17).

            (80)  Flere udtalelser fra Centralkomitéen for det kinesiske kommunistparti og Statsrådet om en uddybning af reformen af elektricitetssystemet (Zhong Fa [2015] No. 9).

            (81)  Notice of issuing the pilot scheme of direct electricity trading in Chongqing, Yu Fu Office [2016] nr. 167.

            (82)  Notice on accelerating market-based power trading and improving trading mechanisms, udstedt af NDRC og den nationale energimyndighed den 18. juli 2018.

            (83)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/366 (EUT L 56 af 3.3.2017, s. 1), (Solcellepaneler), betragtning 421 og 435.

            (84)  Se punkt 3.1 ovenfor.

            (85)  Jf. blandt andet Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 2011/42 (EUT L 128 af 14.5.2011, s. 18) (Coated finpapir), Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 215/2013 (EUT L 73 af 15.3.2013, s. 16) (Stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale), Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/366 (EUT L 56 af 3.3.2017, s. 1) (Solcellepaneler), Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1379/2014 (EUT L 367 af 23.12.2014, s. 22). ((Glasfiberfilamenter), Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2014/918/EU (EUT L 360 af 16.12.2014, s. 65) (Korte syntetiske fibre af polyester).

            (86)  Som accepteret af Retten i sag T-444/11, Gold East Paper og Gold Huacheng Paper mod Rådet, Rettens dom af 11. september 2014, ECLI:EU:T:2014:773.

            (87)  Appelorganets rapport, US — Softwood Lumber IV, afsnit 106.

            (88)  Verdensbankens statistiske kapacitetsvurdering er en sammensat vurdering af kapaciteten i et lands statistiske system. Den er baseret på en diagnoseramme, der vurderer følgende områder: metode; datakilder, hyppighed og rettidighed. Landene bedømmes i forhold til 25 kriterier inden for disse områder ved hjælp af offentligt tilgængelige oplysninger og/eller landeinput. Data for samtlige lande kan findes på http://databank.worldbank.org/data/reports.aspx?source=Statistical-capacity-indicators.

            (89)  Jf. Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/969 af 8. juni 2017 om indførelse af en endelig udligningstold på importen af visse varmvalsede flade produkter af jern og ulegeret stål eller andre former for legeret stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina og om ændring af Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/649 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse varmvalsede flade produkter af jern og ulegeret stål eller andre former for legeret stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina (EUT L 146 af 9.6.2017, s. 17), betragtning 330.

            (90)  Bekendtgørelse nr. 235, udstedt af General Administration of Customs den 20. december 2017.

            (91)  Shandong-provinsen har den største produktion af dæk i Kina og tegner sig for ca. 50 % af Kinas samlede produktion af dæk.

            (92)  Implementation Plan for Transforming and Upgrading the Tire Industry of Shandong Province, udstedt af Shandong Provincial People's Government Office den 22. oktober 2014, kapitel 4.6 og 6.2.

            (93)  EFT C 394 af 17.12.1998, s. 6.

            (94)  Jf. blandt andet Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 2011/42 (EUT L 128 af 14.5.2011, s. 18) (Coated finpapir), Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2013/215 (EUT L 73 af 11.3.2013, s. 16) (Stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale), Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/366 (EUT L 56 af 3.3.2017, s. 1) (Solcellepaneler), Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1379/2014 (EUT L 367 af 23.12.2014, s. 22) ((Glasfiberfilamenter), Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2014/918/EU (EUT L 360 af 16.12.2014, s. 65) (Korte syntetiske fibre af polyester).

            (95)  Jf. også, på tilsvarende måde, WT/DS294/AB/RW, US — Zeroing (artikel 21.5 i DSU) Appelorganets rapport af 14. maj 2009, afsnit 453.

            (96)  Notat til dossieret vedrørende den metode, der anvendes til at anslå EU-forbruget (Registreringsnummer: t18.004870).

            (97)  EU-forbruget blev foreløbigt fastsat til: 2014: 20 248 578 2015: 20 782 365 2016: 21 452 278 Undersøgelsesperioden: 21 590 193

            (98)  Notat til dossieret om indbyrdes forbindelser (registreringsnummer: t18.007993).

            (99)  https://www.pirelli.com/tyre/ww/en/news/2009/12/04/pirelli-tyre-collaboration-with-marangoni-for-truck-tyre-retreading/ [sidst konsulteret den 7. september 2018].

            (100)  https://www.aeolus-tyres.com/aeolus-eco-twin-a-second-life-for-tyres/ [senest tilgået den 17. juli 2018].

            (101)  Appelorganets rapport om overholdelse i WT/DS397/AB/RW, EC — Fasteners, afsnit 5.265.

            (102)  Appelorganets rapport i WT/DS454/AB/R og WT/DS460/AB/R, China — HP-SSST (Japan)/China — HP-SSST (EU), afsnit 5.180.

            (103)  Appelorganets rapport om overholdelse i WT/DS397/AB/RW, EC — Fasteners, afsnit 5.189.

            (104)  Panelrapport i WT/DS397/R EC — Fasteners (China), afsnit 7.328; jf. også panelrapporten i WT/DS219/R, EC — Tube or Pipe Fittings, afsnit 7.292.

            (105)  Appelorganets rapport i WT/DS460/AB/R, China — HP-SSST (EU), afsnit 5.180.

            (106)  WT/DS184/AB/R, 23.8.2001, United States — Anti-dumping Measures on Certain Hot-Rolled Steel Products from Japan, afsnit 204.

            (107)  Retten, dom af 28. oktober 2004, sag T-35/01 Shanghai Teraoka Electronic Co.Ltd mod Rådet, præmis 129 og 258.

            (108)  Salget af varer i den kolde proces i den betragtede periode anslås til: 2014: 2 619 000; 2015: 2 335 000; 2016: 2 095 000; UP: 2 046 000.

            (109)  Kraiburg, som er en leverandør af slidbaner, forelagde Bipaver en liste over sine kunder, der køber råmaterialer til den varme proces. Denne liste indeholder 38 virksomhedsnavne.

            (110)  WT/DS184/AB/R, 23.8.2001, United States — Anti-dumping Measures on Certain Hot-Rolled Steel Products from Japan, afsnit 204, og Rettens dom af 28. oktober 2004, sag T-35/01 Shanghai Teraoka Electronic Co. Ltd mod Rådet, præmis 129 og 258.

            (111)  Appelorganets rapport i WT/DS184/AB/R, United States — Hot Rolled Steel Products from Japan, afsnit 195-196.

            (112)  Appelorganets rapport i WT/DS184/AB/R, United States — Hot Rolled Steel Products from Japan, afsnit 207.

            (113)  Appelorganets rapport i WT/DS184/AB/R, United States — Hot Rolled Steel Products from Japan, afsnit 204.

            (114)  Notat til dossieret (registreringsnummer t18.007994).

            (115)  Brochuren for 2016 og 2017 kan findes på ETRMA's websted.
         Se http://www.etrma.org/uploads/Modules/Documentsmanager/20180329---statistics-booklet-2017---alternative-rubber-section-final-web.pdf.

            (116)  Produktionsmængden (i enheder) blev foreløbigt fastsat til: 2014: 20 722 065; 2015: 20 199 411; 2016: 20 496 669; Undersøgelsesperioden 20 863 087.

            (117)  I 2017 lukkede Goodyear-gruppen sin britiske fabrik (ca. 330 arbejdspladser), Michelin-gruppen lukkede flere fabrikker i Unionen: to fabrikker i Frankrig (i 2014 700 ansatte og i 2017 330 ansatte), i Tyskland (i 2016 200 ansatte), i Ungarn (i 2015 500 ansatte) og i Italien, Continental-gruppen lukkede en fabrik i Tyskland.

            (118)  Den samlede salgsmængde på EU-markedet (enheder) blev foreløbigt fastsat til: 2014: 14 584 057; 2015: 14 558 260; 2016: 14 385 254; Undersøgelsesperioden 14 426 297.

            (119)  Produktiviteten (enhed/ansat) blev foreløbigt fastsat til: 2014: 539; 2015: 554; 2016: 586; undersøgelsesperioden: 610.

            (120)  Notat til dossieret (registreringsnummer t18.007994).

            (121)  Notat til dossieret om indbyrdes forbindelser (registreringsnummer: t18.007993).

            (122)  Klagen, punkt 107.

            (123)  Tabel 10-12 vedrørende den gennemsnitlige salgspris i Unionen pr. segment og notatet til dossieret om indbyrdes forbindelser mellem segmenterne, s. 7-10 (registreringsnummer: t18.007993).

            (124)  Notat til dossieret om indbyrdes forbindelser mellem segmenterne, s. 11 og 12 (registreringsnummer: t18.007993).

            (125)  I 2017 lukkede Goodyear-gruppen sit anlæg i Det Forenede Kongerige (ca. 330 arbejdspladser), Michelin-gruppen lukkede flere fabrikker i Unionen: to fabrikker i Frankrig (i 2014 700 ansatte og i 2017 330 ansatte), i Tyskland (i 2016 200 ansatte), i Ungarn (i 2015 500 ansatte) og i Italien, Continental-gruppen lukkede et anlæg i Tyskland.

            (126)  Notat til dossieret om indbyrdes forbindelser mellem segmenterne, s. 12-14 (registreringsnummer: t18.007993).

            (127)  Notat til dossieret om indbyrdes forbindelser mellem segmenterne, s. 12 og 13 (registreringsnummer: t18.007993).

            (128)  Betragtning 176-182 i forordningen om midlertidig antidumpingtold.

            (129)  Analyse af den dimension, der sælges på markedet, baseret på oplysninger fra Europool. Tredjepartsoplysninger sammenfattet i den åbne version af koalitionens bemærkninger til forordningen om midlertidig antidumpingtold.

            (130)  Beregningen af vægt/enhed er baseret på Eurostats data og er fuldt ud tilgængelig på arket »Var. Importvægt« i den åbne version af bilag 2 til klagen.

            (131)  Se Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/98/EF af 19. november 2008 om affald og om ophævelse af visse direktiver (EUT L 312 af 22.11.2008, s. 3).

            (132)  Se handlingsplanen for den cirkulære økonomi, der blev vedtaget i januar 2018, http://ec.europa.eu/environment/circular-economy/index_en.htm.

            (133)  Se Kommissionens politik om at støtte små og mellemstore virksomheder, https://ec.europa.eu/growth/smes/business-friendly-environment/small-business-act_da.

            (134)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1037 af 8. juni 2016 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Den Europæiske Union (EUT L 176 af 30.6.2016, s. 55).

            (135)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/1925 af 12. oktober 2017 om ændring af bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif (EUT L 282 af 31.10.2017, s. 619 - 632).

            (*1)  fastsat ved antidumpingundersøgelsen

            (136)  Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 18. januar 2017, Wortmann mod Hauptzollamt Bielefeld, C-365/15, EU:C:2017:19, præmis 35-39.

            (137)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1037 af 8. juni 2016 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Den Europæiske Union (EUT L 176 af 30.6.2016, s. 55).

            BILAG 1
            Samarbejdsvillige kinesiske eksporterende producenter, der ikke indgår i stikprøven:

                        Virksomhedens navn

                        Taric-tillægskode

                        Bayi Rubber Co., Ltd

                        C335

                        Bridgestone (Huizhou) Tire Co., Ltd

                        C336

                        Chaoyang Long March Tyre Co., Ltd

                        C338

                        Guizhou Tyre Co., Ltd

                        C340

                        Jiangsu General Science Technology Co., Ltd

                        C341

                        Megalith Industrial Group Co., Ltd

                        C342

                        Michelin Shenyang Tire Co., Ltd

                        C343

                        Nanjing Kumho Tire Co., Ltd

                        C344

                        Ningxia Shenzhou Tire Co., Ltd

                        C345

                        Prinx Chengshan (Shandong) Tire Co., Ltd

                        C346

                        Qingdao Doublestar Tire Industrial Co., Ltd

                        C347

                        Qingdao Fudong Tyre Co., Ltd

                        C348

                        Qingdao Hairunsen Tyre Co., Ltd

                        C349

                        Qingdao GRT Rubber Co., Ltd

                        C350

                        Sailun Jinyu Group Co., Ltd

                        C351

                        Shaanxi Yanchang Petroleum Group Rubber Co., Ltd

                        C352

                        Shandong Kaixuan Rubber Co., Ltd

                        C353

                        Shandong Changfeng Tyres Co., Ltd

                        C354

                        Shandong Haohua Tire Co., Ltd

                        C355

                        Shandong Hengfeng Rubber & Plastic Co., Ltd

                        C357

                        Shandong Hengyu Science & Technology Co., Ltd

                        C358

                        Shandong Homerun Tires Co., Ltd

                        C359

                        Shandong Huasheng Rubber Co., Ltd

                        C360

                        Shandong Hugerubber Co., Ltd

                        C361

                        Shandong Jinyu Tire Co., Ltd

                        C362

                        Shandong Linglong Tyre Co., Ltd

                        C363

                        Shandong Mirage Tyres Co., Ltd

                        C364

                        Shandong Vheal Group Co., Ltd

                        C365

                        Shandong Wanda Boto Tyre Co., Ltd

                        C366

                        Shandong Wosen Rubber Co., Ltd

                        C367

                        Shandong Yongfeng Tyres Co., Ltd

                        C368

                        Shandong Yongsheng Rubber Group Co., Ltd; Shandong Santai Rubber Co., Ltd

                        C369

                        Shandong Yongtai Group Co., Ltd

                        C370

                        Shanghai Huayi Group Corp. Ltd; Double Coin Group (Jiang Su) Tyre Co., Ltd

                        C371

                        Shengtai Group Co., Ltd

                        C372

                        Toyo Tire (Zhucheng) Co., Ltd

                        C374

                        Triangle Tyre Co., Ltd

                        C375

                        Weifang Goldshield Tire Co., Ltd

                        C376

                        Weifang Shunfuchang Rubber And Plastic Products Co., Ltd

                        C377

                        Xuzhou Armour Rubber Company Ltd

                        C378

            BILAG 2
            Andre kinesiske eksporterende producenter, der ikke indgår i stikprøven, som samarbejdede i forbindelse med antidumpingundersøgelsen, men ikke i forbindelse med antisubsidieundersøgelsen:

                        Virksomhedens navn

                        Taric-tillægskode

                        Briway Tire Co., Ltd.

                        C337

                        Goodyear Dalian Tire Co., Ltd

                        C339

                        Shandong Hawk International Rubber Industry Co., Ltd.

                        C356

                        Sichuan Kalevei Technology Co., Ltd.

                        C373

                        Zhongce Rubber Group Co., Ltd.

                        C379