title: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 366/2012 af 27. april 2012 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 for så vidt angår de mængder, der udløser tillægstold for agurker og kirsebær, undtagen surkirsebær

text:
               28.4.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 116/10

         KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 366/2012
   af 27. april 2012
   om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 for så vidt angår de mængder, der udløser tillægstold for agurker og kirsebær, undtagen surkirsebær
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (1), særlig artikel 143, litra b), sammenholdt med artikel 4, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I henhold til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 af 7. juni 2011 om nærmere bestemmelser for anvendelsen af Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager (2), skal der føres tilsyn med importen af de produkter, der er anført i bilag XVIII. Tilsynet sker efter de bestemmelser, der er fastsat i artikel 308d i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks (3).

               (2)

               I forbindelse med anvendelsen af artikel 5, stk. 4, i den landbrugsaftale (4), der er indgået som led i de multilaterale handelsforhandlinger under Uruguay-runden, bør der på grundlag af de seneste disponible oplysninger for 2009, 2010 og 2011 foretages ændringer af de mængder, som udløser tillægstold for agurker fra den 1. maj og for kirsebær, undtagen surkirsebær, fra den 21. maj 2012.

               (3)

               Gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

               (4)

               For at denne foranstaltning finder anvendelse så hurtigt som muligt efter at de aktuelle oplysninger er blevet stillet til rådighed, træder denne forordning i kraft på dagen for offentliggørelsen.

               (5)

               Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for den Fælles Markedsordning for Landbrugsprodukter —

         VEDTAGET DENNE FORORDNING:
   Artikel 1
   Bilag XVIII til gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 erstattes af teksten i bilaget til nærværende forordning.
   Artikel 2
   Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
      Udfærdiget i Bruxelles, den 27. april 2012.

            På Kommissionens vegne

         José Manuel BARROSO

            Formand

      (1)  EUT L 299 af 16.11.2007, s. 1.

      (2)  EUT L 157 af 15.6.2011, s. 1.

      (3)  EFT L 253 af 11.10.1993, s. 1.

      (4)  EFT L 336 af 23.12.1994, s. 22.

      BILAG

            »BILAG XVIII
            TILLÆGSIMPORTTOLD: AFSNIT IV, KAPITEL I, AFDELING 2
            Medmindre andet er fastsat i bestemmelserne om fortolkning af den kombinerede nomenklatur, anses varebeskrivelsen kun for at være vejledende. Anvendelsesområdet for tillægstolden i dette bilag bestemmes af anvendelsesområdet for KN-koderne, som de foreligger på tidspunktet for vedtagelsen af denne forordning.

                        Løbenummer

                        KN-kode

                        Varebeskrivelse

                        Udløsningsperiode

                        Udløsningsmængde
                        (tons)

                        78.0015

                        0702 00 00

                        Tomater

                        1. oktober-31. maj

                        481 762

                        78.0020

                        1. juni-30. september

                        44 251

                        78.0065

                        0707 00 05

                        Agurker

                        1. maj-31. oktober

                        13 402

                        78.0075

                        1. november-30. april

                        18 306

                        78.0085

                        0709 91 00

                        Artiskokker

                        1. november-30. juni

                        11 620

                        78.0100

                        0709 93 10

                        Courgetter

                        1. januar-31. december

                        54 760

                        78.0110

                        0805 10 20

                        Appelsiner

                        1. december-31. maj

                        292 760

                        78.0120

                        0805 20 10

                        Klementiner

                        1. november til slutningen af februar

                        85 392

                        78.0130

                        0805 20 30
                        0805 20 50
                        0805 20 70
                        0805 20 90

                        Mandariner (herunder tangeriner og satsumas), wilkings og lignende krydsninger af citrusfrugter

                        1. november til slutningen af februar

                        99 128

                        78.0155

                        0805 50 10

                        Citroner

                        1. juni-31. december

                        340 920

                        78.0160

                        1. januar-31. maj

                        90 108

                        78.0170

                        0806 10 10

                        Spisedruer

                        21. juli-20. november

                        80 588

                        78.0175

                        0808 10 80

                        Æbler

                        1. januar-31. august

                        701 247

                        78.0180

                        1. september-31. december

                        64 981

                        78.0220

                        0808 30 90

                        Pærer

                        1. januar-30. april

                        230 148

                        78.0235

                        1. juli-31. december

                        35 573

                        78.0250

                        0809 10 00

                        Abrikoser

                        1. juni-31. juli

                        5 794

                        78.0265

                        0809 29 00

                        Kirsebær, undtagen surkirsebær

                        21. maj-10. august

                        59 061

                        78.0270

                        0809 30

                        Ferskner (herunder blodferskner og nektariner)

                        11. juni-30. september

                        5 613

                        78.0280

                        0809 40 05

                        Blommer

                        11. juni-30. september

                        10 293«


title: Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1064/2010 af 17. november 2010 om afslutning af en delvis interimsundersøgelse af antidumpingforanstaltningerne og udligningsforanstaltningerne vedrørende importen af polyethylenterephthalatfolie (PET-folie) med oprindelse i Indien

text:
               20.11.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 304/2

         RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) nr. 1064/2010
   af 17. november 2010
   om afslutning af en delvis interimsundersøgelse af antidumpingforanstaltningerne og udligningsforanstaltningerne vedrørende importen af polyethylenterephthalatfolie (PET-folie) med oprindelse i Indien
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»antidumpinggrundforordningen«), særlig artikel 11, stk. 3 og 5,
   under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 597/2009 af 11. juni 2009 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (2) (»antisubsidiegrundforordningen«), særlig artikel 19 og artikel 22, stk. 1, første punktum,
   under henvisning til forslag fremsat af Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) efter høring af det rådgivende udvalg, og
   ud fra følgende betragtninger:
   1.   GÆLDENDE FORANSTALTNINGER

   1.1.   Tidligere undersøgelser og gældende udligningsforanstaltninger

               (1)

               Ved forordning (EF) nr. 2597/1999 (3) indførte Rådet i december 1999 en endelig udligningstold på importen af polyethylenterephthalatfolie (PET-folie) (»den pågældende vare«) med oprindelse i Indien. Undersøgelsen, der førte til vedtagelsen af denne forordning, er i det følgende benævnt »den oprindelige antisubsidieundersøgelse«. Foranstaltningerne bestod i en udligningstold i form af en værditold på mellem 3,8 % og 19,1 % for import af varer fra individuelt nævnte eksportører og en resttold på 19,1 % for import af varer fra alle andre virksomheder. Den oprindelige antisubsidieundersøgelse fandt sted i perioden fra 1. oktober 1997 til 30. september 1998.

               (2)

               Rådet fastholdt ved forordning (EF) nr. 367/2006 (4) i marts 2006 efter en udløbsundersøgelse i henhold til antisubsidiegrundforordningens artikel 18 den endelige udligningstold, der blev indført ved forordning (EF) nr. 2597/1999, på importen af PET-folie med oprindelse i Indien. Den fornyede undersøgelse fandt sted i perioden fra 1. oktober 2003 til 30. september 2004.

               (3)

               Rådet ændrede ved forordning (EF) nr. 1288/2006 (5) i august 2006 efter en delvis interimsundersøgelse vedrørende subsidiering af en indisk PET-folieproducent, Garware Polyester Limited (»Garware«), den endelige udligningstold, der blev pålagt Garware ved forordning (EF) nr. 367/2006.

               (4)

               Rådet ændrede ved forordning (EF) nr. 1124/2007 (6) i september 2007 efter en delvis interimsundersøgelse vedrørende subsidiering af en anden indisk PET-folieproducent, Jindal Poly Films Limited, tidligere kendt som Jindal Polyester Ltd., (»Jindal«), den endelige udligningstold, der blev pålagt Jindal ved forordning (EF) nr. 367/2006.

               (5)

               Rådet ændrede ved forordning (EF) nr. 15/2009 (7) i januar 2009 efter en delvis interimsundersøgelse vedrørende subsidiering af fem indiske PET-folieproducenter, som Kommissionen indledte på eget initiativ, den endelige udligningstold, der blev pålagt disse virksomheder ved forordning (EF) nr. 367/2006.

               (6)

               Rådet ændrede ved forordning (EU) nr. 579/2010 (8) i juni 2010 efter en delvis interimsundersøgelse vedrørende subsidiering af Jindal den endelige udligningstold, der blev pålagt Jindal ved forordning (EF) nr. 367/2006.

         1.2.   Tidligere undersøgelser og gældende antidumpingforanstaltninger

               (7)

               Ved forordning (EF) nr. 1676/2001 (9) indførte Rådet i august 2001 en endelig antidumpingtold på importen af polyethylenterephthalatfolie (PET-folie) med oprindelse i bl.a. Indien. Undersøgelsen, der førte til vedtagelsen af denne forordning, er i det følgende benævnt »den oprindelige antidumpingundersøgelse«. Foranstaltningerne bestod i en antidumpingtold i form af en værditold på mellem 0 % og 62,6 % på importen af varer fra individuelt nævnte eksporterende producenter og en resttold på 53,3 % på importen af varer fra alle andre virksomheder.

               (8)

               Ved forordning (EF) nr. 366/2006 (10) ændrede Rådet i marts 2006 de foranstaltninger, som blev indført ved forordning (EF) nr. 1676/2001. Den indførte antidumpingtold var på mellem 0 % og 18 % under hensyntagen til resultaterne af udløbsundersøgelsen af den endelige udligningstold, foretaget i medfør af forordning (EF) nr. 367/2006.

               (9)

               Rådet ændrede ved forordning (EF) nr. 1288/2006 i august 2006 efter en interimsundersøgelse om subsidiering af en indisk PET-folieproducent, Garware, den endelige antidumpingtold, der blev pålagt Garware ved forordning (EF) nr. 1676/2001.

               (10)

               Ved forordning (EF) nr. 1424/2006 (11) ændrede Rådet i september 2006 efter en anmodning fra en ny eksporterende producent forordning (EF) nr. 1676/2001, for så vidt angår SRF Limited. I den ændrede forordning blev der fastsat en dumpingmargen på 15,5 % og en antidumpingtold på 3,5 % for den pågældende virksomhed under hensyntagen til virksomhedens eksportsubsidiemargen som fastslået i den antisubsidieundersøgelse, der førte til vedtagelsen af forordning (EF) nr. 367/2006. Eftersom virksomheden ikke var omfattet af en individuel udligningstold, anvendtes den told, som er fastsat for alle andre virksomheder.

               (11)

               Ved forordning (EF) nr. 1292/2007 (12) indførte Rådet i november 2007 efter en udløbsundersøgelse i henhold til antidumpinggrundforordningens artikel 11, stk. 2, en endelig antidumpingtold på importen af PET-folie med oprindelse i Indien. Ved samme forordning blev en delvis interimsundersøgelse, der var begrænset til en indisk eksporterende producent, bragt til ophør i henhold til antidumpinggrundforordningens artikel 11, stk. 3.

               (12)

               Rådet ændrede ved forordning (EF) nr. 15/2009 i januar 2009 efter en delvis interimsundersøgelse vedrørende subsidiering af fem indiske PET-folieproducenter, som Kommissionen indledte på eget initiativ, den endelige antidumpingtold, der blev pålagt disse virksomheder ved forordning (EF) nr. 1292/2007.

         2.   PROCEDURE

   2.1.   Begrundelse for den fornyede undersøgelse

               (13)

               Anmodningen om en delvis interimsundersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 3, i antidumpinggrundforordningen og artikel 19 i antisubsidiegrundforordningen blev indgivet af Polyplex Corporation Limited, der er en indisk eksporterende producent (»ansøgeren«). Anmodningen var begrænset til en undersøgelse af varedækningen og en præcisering af, hvorvidt visse varetyper er omfattet af anvendelsesområdet for antidumpingforanstaltningerne og udligningsforanstaltningerne vedrørende importen af PET-folie.

               (14)

               Ansøgeren anmodede om, at »slipfolie af silikonebehandlet polyester« (»SPRL«), for så vidt den falder inden for definitionen af den pågældende vare, udelukkes fra anvendelsesområdet for de gældende antidumpingforanstaltninger og udligningsforanstaltninger vedrørende importen af PET-folie med oprindelse i Indien. Ansøgeren forelagde umiddelbare beviser for, at de grundlæggende fysiske, tekniske og kemiske egenskaber ved SPRL afviger væsentligt fra dem for den pågældende vare.

         2.2.   Indledning

               (15)

               Kommissionen fastslog efter høring af det rådgivende udvalg, at der forelå tilstrækkelige beviser til at berettige indledningen af en delvis interimsundersøgelse, og offentliggjorde den 9. september 2009 en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende
                   (13) (»indledningsmeddelelsen«) om indledning af en delvis interimsundersøgelse i overensstemmelse med artikel 11, stk. 3, i antidumpinggrundforordningen og artikel 19 i antisubsidiegrundforordningen, der er begrænset til en undersøgelse af varedækningen. Den fornyede undersøgelse skulle især afgøre, hvorvidt SPRL er en del af den pågældende vare som defineret i den oprindelige undersøgelse.

         2.3.   Fornyet undersøgelse

               (16)

               Kommissionen underrettede officielt myndighederne i Republikken Indien (»det pågældende land«) og alle andre parter, som den vidste var berørt, dvs. eksporterende producenter i det pågældende land, brugere, importører og producenter i Unionen, om indledningen af den delvise interimsundersøgelse. Interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der blev fastsat i meddelelsen om indledning af proceduren.

               (17)

               Alle interesserede parter, der anmodede herom og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt.

               (18)

               Kommissionen sendte spørgeskemaer til alle parter, som den vidste var berørt, og til alle andre parter, der gav sig til kende inden for de frister, der var fastsat i indledningsmeddelelsen.

               (19)

               Kommissionen modtog besvarelser af spørgeskemaet fra ansøgeren, to andre indiske eksporterende producenter, fire EU-producenter og to EU-importører.

               (20)

               Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på en vurdering af, hvorvidt der var behov for at ændre anvendelsesområdet for de eksisterende antidumpingforanstaltninger og udligningsforanstaltninger, og aflagde kontrolbesøg hos følgende virksomheder:

                           —

                           Garware Polyester Limited, Mumbai, Indien

                           —

                           Mitsubishi Polyester Film, Wiesbaden, Tyskland

                           —

                           Polyplex Corporation Limited, Noida, Indien.

               (21)

               Undersøgelsen omfattede perioden fra den 1. april 2008 til den 31. marts 2009 (»undersøgelsesperioden« eller »UP«).

         3.   DEN PÅGÆLDENDE VARE

               (22)

               Den pågældende vare er samme vare som i forordning (EF) nr. 367/2006 og (EF) nr. 1292/2007, dvs. polyethylenterephthalatfolie (PET-folie) med oprindelse i Indien og i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 3920 62 19 og ex 3920 62 90.

         4.   KONKLUSIONER AF DEN FORNYEDE UNDERSØGELSE

   4.1.   Sagsforløb

               (23)

               PET-folie er en ikke-selvklæbende folie fremstillet af polyethylenterephthalat. PET-folie fremstilles udelukkende af PET-polymer og består af en grundfolie, der kan være genstand for yderligere behandling enten under eller efter produktionsprocessen. Denne behandling af grundfolien kan typisk omfatte koronabehandling, metallisering eller kemisk overfladebehandling.

               (24)

               PET-folie har særlige fysiske, kemiske og tekniske egenskaber, der adskiller varen fra andre folier. Nogle af PET-foliens egenskaber er f.eks. dens høje brudstyrke, meget gode elektriske egenskaber, lave fugtighedsoptagelse og fugtighedsresistens, begrænsede krympning og gode spærreegenskaber. Skønt disse specifikke egenskaber er bestemmende for forskellige typer PET-folie, bevarer disse typer imidlertid PET-grundfoliens grundlæggende fysiske, tekniske og kemiske egenskaber. PET-folie har fem brede endelige anvendelsesformål og falder ind under fem markedssegmenter, dvs. magnetiske medier, indpakning samt elektriske, afbildningsmæssige og industrielle anvendelsesformål.

         4.2.   Metodologi

               (25)

               For at vurdere om SPRL og andre typer PET-folie bør betragtes som en enkelt vare eller to forskellige varer, blev det undersøgt, om SPRL og andre typer PET-folie har de samme grundlæggende fysiske og kemiske egenskaber. Produktionsproces, forskelle i anvendelsesformål og indbyrdes udskiftelighed samt forskelle i omkostninger og priser blev ligeledes undersøgt.

         4.3.   Parternes hovedargumenter

               (26)

               Ansøgeren hævdede, at de grundlæggende fysiske, tekniske og kemiske egenskaber ved SPRL afviger fra dem for den pågældende vare. Det drejer sig især om SPRL's relativt lave vedhæftningsevne (release force) og lave overfladespænding, der gør folien glat og således overfladen inaktiv over for blæk, overfladebehandlinger, klæbemidler og metallisering. Ifølge ansøgeren udviser selv bagsiden af SPRL, som kun er overfladebehandlet på en enkelt side, betydelige forskelle i fysiske og tekniske egenskaber ved sammenligning med andre typer PET-folie på grund af migrationen af uhærdet silikone i SPRL. Disse træk hindrer angiveligt anvendelsen af SPRL i PET-grundfoliens industrisegmenter, som blev identificeret i den oprindelige undersøgelse, dvs. indpakning, magnetiske medier samt elektriske, afbildningsmæssige og industrielle anvendelsesformål. På den anden side gør den funktionelt aktive overflade i andre typer PET-folie det umuligt at anvende dem som slipfolie, eftersom de uhjælpeligt ville klistre til klæbende overflader. Ansøgeren hævdede derfor, at SPRL med henblik på dens anvendelsesformål ikke er udskiftelig med nogen anden type PET-folie.

               (27)

               EU-erhvervsgrenen hævdede, at ansøgerens argumenter er fremført på baggrund af to sæt kunstigt begrænsede sammenligninger. For det første sammenlignede ansøgeren SPRL med en begrænset gruppe PET-folier, dvs. PET-grundfolie, og ikke med andre typer overfladebehandlet PET-folie, som bedre kan sammenlignes med SPRL. For det andet blev denne angiveligt begrænsede sammenligning gennemført med en meget selektiv og begrænset gruppe af fysiske og kemiske egenskaber alene. EU-erhvervsgrenen hævdede, at når SPRL sammenlignes med en bred række andre typer PET-folie og med et repræsentativt antal kemiske og fysiske egenskaber, er det tydeligt, at SPRL er den samme vare som andre typer PET-folie og bør forblive omfattet af antidumpingforanstaltningerne og udligningsforanstaltningerne. Ifølge EU-erhvervsgrenen er SPRL således PET-folie, der efterfølgende er overfladebehandlet med silikone. SPRL adskiller sig ikke grundlæggende fra andre typer overfladebehandlet folie, såsom metalliseret folie eller folie med en antistatisk behandling eller folie med barrierecoating, og er således tydeligt den pågældende vare. Til støtte for sine påstande fremlagde EU-erhvervsgrenen en sammenligning af et antal forskellige fysiske og kemiske egenskaber i et antal forskellige typer PET-folie.

         4.4.   Undersøgelsesresultater

   4.4.1.   Fysiske og kemiske egenskaber

               (28)

               Undersøgelsen viste, at de to egenskaber, der nævnes i betragtning 27, dvs. SPRL's relativt lave vedhæftningsevne og lave overfladespænding, er yderligere træk sammenlignet med PET-foliens grundlæggende fysiske, tekniske og kemiske egenskaber som identificeret i den oprindelige antidumpingundersøgelse (14) og nævnt i betragtning 24. Med henblik herpå bemærkes det, at de grundlæggende fysiske, tekniske og kemiske egenskaber er de samme for SPRL som for enhver anden type PET-folie.

               (29)

               Hvad angår de to egenskaber, der er specifikke for SPRL, dvs. lav vedhæftningsevne og lav overfladespænding, viste undersøgelsen, at disse ikke som sådan er egenskaber ved PET-folie, men snarere egenskaber ved dens silikonebehandlede overflade eller faktisk egenskaberne ved silikone. Overfladebehandling med silikone såvel som med ethvert andet stof ændrer nogle af folieoverfladens træk men ikke PET-grundfoliens grundlæggende fysiske, tekniske og kemiske egenskaber, som forbliver de samme under overfladelaget.

               (30)

               Skønt det er rigtigt, at en overfladebehandling af PET-folie med silikone giver en lav vedhæftningsevne og også lav overfladespænding, kan der fremsættes et lignende argument for andre typer overfladebehandling, dvs. at overfladen på PET-folie får andre særlige egenskaber, når den behandles med andre typer overfladebehandlingsmidler. I nogle tilfælde kan overfladebehandling frembringe egenskaber, som gør, at PET-folie kun kan anvendes til meget specifikke formål. I den henseende er overfladebehandling med silikone ikke enestående på nogen måde. Andre specialvarer med andre typer overfladebehandlinger omfatter bl.a. folie, der kan forsegles, antidugbehandlet folie, folie, der kan åbnes og lukkes og co-polyesterbehandlet folie. Alle disse typer har imidlertid de samme grundlæggende fysiske, tekniske og kemiske egenskaber, og hører under den pågældende vare som identificeret i den oprindelige undersøgelse.

               (31)

               På baggrund heraf anføres det, at der ikke er nogen grundlæggende forskel mellem SPRL og andre typer PET-folie, hvad angår de grundlæggende fysiske, tekniske og kemiske egenskaber, som vil kunne retfærdiggøre, at SPRL udelukkes fra varedækningen.

         4.4.2.   Sammenligning af andre kriterier

               (32)

               For fuldstændighedens skyld blev andre påstande, som ansøgeren fremsatte i sin anmodning om fornyet undersøgelse, og som angiveligt viste, at SPRL og PET-folie er forskellige varer, også undersøgt.

         4.4.2.1.   Produktionsprocessen

               (33)

               Ansøgeren hævdede, at der til SPRL skal anvendes separate produktionsanlæg sammenlignet med andre typer fremstillet PET-folie.

               (34)

               Som nævnt i betragtning 23 fremstilles PET-folie altid af PET-polymer og består af en grundfolie, der kan være genstand for yderligere behandling enten under eller efter produktionsprocessen. Denne behandling af grundfolien kan typisk omfatte koronabehandling, metallisering eller kemisk overfladebehandling.

               (35)

               SPRL er PET-folie med et silikonelag. Undersøgelsen viste, at der er to forskellige teknologier til fremstilling af SPRL. Den undersøgte EU-producent anvender en in-line-overfladebehandlingsteknologi. I denne proces overfladebehandles PET-folien under produktionsprocessen og før strækning. Overfladebehandlingsmodulet er blot en ekstra, aftagelig del af produktionslinjen. De indiske producenter, som var omfattet af undersøgelsen, bruger derimod en off-line-overfladebehandlingsteknologi. Under denne proces bliver PET-folien først produceret og overfladebehandles derefter i en separat produktionslinje.

               (36)

               Det blev konstateret, at valget mellem in-line- og off-line-overfladebehandlingsteknologi er et rent økonomisk spørgsmål, idet investeringsomkostningerne til aftagelige moduler i in-line-behandlingen er ca. 10 gange højere end omkostningerne til en off-line-behandlingslinje. Fordelen ved in-line-behandling er den meget højere linjehastighed, der muliggør betydelige produktionsmængder. In-line-behandling medfører også besparelser i silikoneomkostningerne pr. enhed, eftersom silikonelaget er tyndere end ved off-line-behandling.

               (37)

               Det skal bemærkes, at tilstedeværelsen af to forskellige overfladebehandlingsmetoder ikke ændrer SPRL's grundlæggende fysiske, tekniske og kemiske egenskaber, som ved sammenligning forbliver de samme som egenskaberne ved andre typer PET-folie. Forskellige produktionsprocesser er ikke relevante i sig selv for at afgøre, hvorvidt en produkttype er en separat vare under forudsætning af, at de produkttyper, der fremstilles gennem disse processer, er de samme, hvad angår de grundlæggende fysiske, tekniske og kemiske egenskaber.

         4.4.2.2.   Forskelle i endeligt anvendelsesformål og indbyrdes udskiftelighed

               (38)

               Ansøgeren hævdede ligeledes, at der ikke foreligger indbyrdes udskiftelighed i anvendelsesformålene for SPRL og andre typer PET-folie. Denne påstand blev bekræftet af undersøgelsen. Dette er imidlertid, som fastslået af den oprindelige undersøgelse, også tilfældet for andre typer PET-folie med en speciel behandling.

               (39)

               Undersøgelsen bekræftede, at formålet med overfladebehandlingen eller enhver anden speciel behandling af PET-folie er at gøre den egnet til visse specifikke anvendelsesformål. Det stof, som vælges til overfladelag, har i hvert enkelt tilfælde særlige egenskaber, som tjener det relevante formål. Silikone giver f.eks. en lav vedhæftningsevne. Overfladebehandlingsstoffet kan have andre specielle træk (ved silikone drejer det sig om lav overfladespænding), som gør det umuligt at anvende den overfladebehandlede vare til andre formål. Der findes et antal andre typer PET-folie, der er overfladebehandlet med andre stoffer eller behandlet på en anden måde, som af ovennævnte grunde har specifikke og begrænsede anvendelsesformål.

               (40)

               Derfor er SPRL's grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber de samme som i andre typer PET-folie, skønt SPRL specifikt benyttes til bestemte anvendelsesformål. Som følge heraf er indbyrdes udskiftelighed og endeligt anvendelsesformål ikke relevante for at fastslå, hvorvidt SPRL udgør en anden vare.

         4.4.2.3.   Forskelle i omkostninger og priser

               (41)

               Endelig hævede ansøgeren, at processen for at silikonebehandle PET-grundfolie indebærer yderligere omkostninger.

               (42)

               Det blev faktisk konstateret, at de yderligere omkostninger for silikoneoverfladebehandling kan beløbe sig til op til 10 % af produktionsomkostningerne, afhængig af hvilken overfladebehandlingsmetode der vælges. Som beskrevet i betragtning 35 og 36 benytter ansøgeren en dyrere metode, hvad angår omkostningerne pr. enhed. Det skal imidlertid understreges, at dette er en yderligere omkostning i forhold til produktionsomkostningerne for PET-grundfolie. Ved at overfladebehandle PET-folien med andre stoffer, såvel som metalliseringsprocessen, øges produktionsomkostningerne og derved priserne.

               (43)

               Med henblik herpå betragtes de yderligere omkostninger forbundet med overfladebehandling af silikone imidlertid ikke som en afgørende faktor i sig selv ved en afgørelse af, om SPRL udgør en selvstændig vare. Således retfærdiggør forskelle i omkostninger og priser i sig selv ikke den konklusion, at en særlig produkttype skal betragtes som en anden vare, så længe denne type har de samme grundlæggende fysiske, tekniske og kemiske egenskaber som den pågældende vare.

         5.   KONKLUSIONER OM VAREDÆKNINGEN

               (44)

               Undersøgelsens resultater bekræftede, at processen for overfladebehandling af PET-folie med silikone medfører en anden overflade i det endelige produkt sammenlignet med PET-grundfolien. Denne proces ændrer dog ikke produktets grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber. Undersøgelsen bekræftede faktisk, at der findes et antal specialbehandlede typer PET-folie på markedet, som falder ind under definitionen af den pågældende vare, der blev fastsat i den oprindelige undersøgelse. Desuden ændrede de andre kriterier, der blev analyseret, dvs. produktionsprocessen, indbyrdes udskiftelighed/endeligt anvendelsesformål og forskelle i omkostninger og priser, ikke denne konklusion.

               (45)

               Alle de berørte parter fik oplysninger om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke ovennævnte konklusioner blev draget. Parterne fik en tidsfrist, inden for hvilken de kunne fremsætte bemærkninger til disse oplysninger.

               (46)

               De mundtlige og skriftlige bemærkninger, som blev fremsendt af parterne, blev behandlet behørigt, men har ikke givet anledning til at ændre konklusionen om ikke at ændre varedækningen for de gældende antidumpingforanstaltninger og udligningsforanstaltninger på import af PET-folie —

         VEDTAGET DENNE FORORDNING:
   Artikel 1
   Den delvise interimsundersøgelse af antidumpingforanstaltningerne og udligningsforanstaltningerne vedrørende importen af visse typer PET-folie med oprindelse i Indien afsluttes, uden at de gældende foranstaltninger ændres.
   Artikel 2
   Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
      Udfærdiget i Bruxelles, den 17. november 2010.

            På Rådets vegne

         D. REYNDERS

            Formand

      (1)  EUT L 343 af 22.12.2009, s. 51.

      (2)  EUT L 188 af 18.7.2009, s. 93.

      (3)  EFT L 316 af 10.12.1999, s. 1.

      (4)  EUT L 68 af 8.3.2006, s. 15.

      (5)  EUT L 236 af 31.8.2006, s. 1.

      (6)  EUT L 255 af 29.9.2007, s. 1.

      (7)  EUT L 6 af 10.1.2009, s. 1.

      (8)  EUT L 168 af 2.7.2010, s. 1.

      (9)  EFT L 277 af 23.8.2001, s. 1.

      (10)  EUT L 68 af 8.3.2006, s. 6.

      (11)  EUT L 270 af 29.9.2006, s. 1.

      (12)  EUT L 288 af 6.11.2007, s. 1.

      (13)  EUT C 215 af 9.9.2009, s. 19.

      (14)  Betragtning 10 i forordning (EF) nr. 367/2001.


title: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/909 af 12. juni 2015 om bestemmelser for beregning af de omkostninger, der påløber direkte som følge af jernbanedriften (EØS-relevant tekst)

text:
               13.6.2015

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 148/17

         KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2015/909
   af 12. juni 2015
   om bestemmelser for beregning af de omkostninger, der påløber direkte som følge af jernbanedriften
   (EØS-relevant tekst)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/34/EU af 21. november 2012 om oprettelse af et fælles europæisk jernbaneområde (1), særlig artikel 31, stk. 3, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Ved beregning af de direkte omkostninger kan der tages hensyn til behovet for en optrappet fornyelse eller vedligeholdelse som følge af mere intensiv anvendelse af nettet, for så vidt som det sikres, at der kun medtages omkostninger, der påløber direkte som følge af jernbanedriften.

               (2)

               Infrastrukturforvalterne er forpligtet til at drive nettene, også når restriktioner hæmmer effektiv forvaltning og omkostningsstyring. Derfor bør medlemsstaterne have mulighed for at fastsætte de direkte omkostninger som omkostningerne ved en effektiv jernbanedrift.

               (3)

               En fastsættelse af sporadgangsafgifter til de omkostninger, der påløber direkte som følge af jernbanedriften, bør ikke betyde, at infrastrukturforvalteren lider et økonomisk nettotab eller får en økonomisk nettogevinst som resultat af jernbanedriften.

               (4)

               Historiske aktivværdier bør baseres på de beløb, som infrastrukturforvalteren har betalt for at erhverve aktiverne, forudsat at infrastrukturforvalteren forbliver ansvarlig for sådanne beløb.

               (5)

               Infrastrukturforvalteren bør ikke kunne få dækket omkostningerne til investering i et aktiv, hvis vedkommende ikke har pligt til at tilbagebetale omkostningerne.

               (6)

               Da bestemmelserne for beregningen af omkostninger, der påløber direkte som følge af jernbanedriften, bør anvendes i hele EU, bør de være forenelige med de eksisterende regnskabssystemer for infrastrukturomkostninger og med de omkostningsdata, som infrastrukturforvalterne anvender.

               (7)

               Hvis der benyttes forventede omkostninger og præstationsniveauer, bør det under normale forretningsvilkår ikke give anledning til højere direkte omkostninger og sporadgangsafgifter og dermed ineffektiv anvendelse af nettet. Derfor bør der anvendes historiske aktivværdier, og kun i tilfælde, hvor sådanne værdier ikke er tilgængelige, eller hvor de aktuelle værdier er lavere, kan de aktuelle værdier tages i betragtning. Alternativt kan der anvendes skønsmæssige værdier eller genanskaffelsesværdier, forventede omkostninger og forventede præstationsniveauer anvendes, forudsat at infrastrukturforvalteren over for tilsynsorganet redegør for, hvordan de er fastsat, og at de er fastsat på objektiv vis.

               (8)

               Ved beregning af deres direkte omkostninger bør det kun være infrastrukturforvalterne tilladt at inddrage omkostninger, som de på objektiv og fyldestgørende vis kan påvise hidrører fra jernbanedriften. F.eks. er sliddet på signaler langs strækningen og kommandoposter ikke afhængigt af trafikken og bør derfor ikke regnes med blandt de direkte omkostninger (2). Derimod vil dele, såsom sporskifter og sporskæringer m.m., blive udsat for slid som følge af jernbanedrift og bør derfor delvist medregnes blandt de direkte omkostninger. Da sensorer i stigende omfang anvendes på tog og i infrastruktur, kan de give yderligere oplysninger om det faktiske slid, som skyldes jernbanedriften.

               (9)

               Domstolen har afsagt en dom om beregning af omkostninger, der påløber direkte som følge af jernbanedriften (3). Denne forordning tager hensyn til dommen.

               (10)

               Elforsyningsudstyr såsom kabler og transformatorer er som regel ikke genstand for slid som følge af jernbanedriften. De er hverken udsat for friktion eller anden påvirkning, som skyldes jernbanedriften. Derfor bør beregningen af omkostninger, der påløber direkte som følge af jernbanedriften, ikke omfatte omkostninger til disse former for elforsyningsudstyr. Tog, der anvender elektrisk trækkraft, slider dog på kontaktmediet (køreledningerne eller strømskinnerne), da disse tog forårsager friktion og elektriske lysbuer. Derfor kan en del af omkostningerne til vedligeholdelse og fornyelse af disse kontaktmedier anses for at påløbe direkte som følge af jernbanedriften. Også andre komponenter i køreledningsudstyret kan blive slidt som direkte følge af trafikken, der forårsager elektrisk og mekanisk spænding, og dermed forårsage omkostninger til vedligeholdelse og fornyelse.

               (11)

               Omfanget af de omkostninger, der påløber direkte som følge af jernbanedriften, varierer, alt afhængigt af køretøjernes og jernbanestrækningernes konstruktionsegenskaber. Medlemsstaterne kan tillade deres infrastrukturforvaltere at modulere de gennemsnitlige direkte omkostninger i overensstemmelse med bl.a. bedste internationale praksis for at afspejle sådanne forskelle.

               (12)

               Det er et veletableret økonomisk princip, at den tilgængelige infrastrukturkapacitet udnyttes mest effektivt, når brugerafgifterne er baseret på marginalomkostninger. Derfor kan infrastrukturforvalterne beslutte at beregne de omkostninger, der påløber direkte som følge af jernbanedriften, på grundlag af et skøn over marginalomkostningerne.

               (13)

               Desuden er der på grundlag af bedste internationale praksis (4) fastlagt metoder og modeller såsom økonometrisk og teknisk modellering til at beregne marginalomkostningerne ved anvendelse af infrastrukturen. Bedste internationale praksis vil fortsat blive videreudviklet, i takt med at der foretages yderligere uafhængige analyser og forskning, der verificeres uafhængigt af infrastrukturforvalteren, f.eks. af tilsynsorganet, herunder analyser og forskning, som kan være specifik for en enkelt medlemsstat grundet særlige infrastrukturkarakteristika. Infrastrukturforvalteren bør derfor have mulighed for at anvende sådanne modeller til at beregne de omkostninger, der påløber direkte som følge af jernbanedriften.

               (14)

               Forskellige former for økonometrisk eller teknisk modellering kan give en mere præcis beregning af de direkte omkostninger eller marginalomkostningerne ved anvendelse af infrastrukturen. Omkostningsmodellering kræver dog en højere datakvalitet og større ekspertise end metoder, der er baseret på at trække visse omkostningskategorier, der ikke kan komme i betragtning, fra de samlede omkostninger. Desuden er tilsynsorganerne muligvis endnu ikke i stand til at kontrollere, at bestemmelserne i direktiv 2012/34/EU er overholdt ved den konkrete beregning. Derfor bør infrastrukturforvalteren, når disse højere krav er opfyldt, have ret til at beregne de direkte omkostninger på grundlag af økonometrisk eller teknisk modellering eller en kombination heraf.

               (15)

               Tilsynsmyndighederne bør kunne kontrollere, om de forskellige afgiftsprincipper anvendes i overensstemmelse med de oplysninger, som infrastrukturforvalterne har forelagt dem. Derfor pålægger bilag IV til direktiv 2012/34/EU infrastrukturforvalteren at give en detaljeret beskrivelse i netvejledningen af metoden og reglerne og, hvor det er relevant, skalaer, hvad angår både omkostninger og afgifter.

               (16)

               De direkte enhedsomkostninger er blevet beregnet i internationale undersøgelser (5) i nært samarbejde med infrastrukturforvalterne. Selvom der i disse undersøgelser blev analyseret forskellige metoder, der anvendes i medlemsstaterne for forskellige flådesammensætninger og forskellige destinationer, lå mange af værdierne for direkte omkostninger for et tog på 1 000 ton på under 2 EUR pr. togkilometer (i 2005-priser og -vekselkurser ved anvendelse af et passende prisindeks). For at lette tilsynsorganernes administrative byrde bør der ikke kræves samme detaljeringsgrad for beregningen af direkte omkostninger, når værdien ligger under dette niveau.

               (17)

               Af forskellige årsager, såsom produktivitetsforøgelse, udbredelsen af nye teknologier eller en bedre forståelse af, hvad der forårsager omkostningerne, bør beregningen af de direkte omkostninger ajourføres eller revideres regelmæssigt, bl.a. i overensstemmelse med bedste internationale praksis.

               (18)

               Da jernbanevirksomhederne har behov for et forudsigeligt afgiftssystem og har rimelige forventninger til udviklingen af infrastrukturafgifterne, bør infrastrukturforvalteren, såfremt tilsynsorganet kræver det, fremlægge en indfasningsplan for jernbanevirksomheder, hvis jernbanedrift kan blive udsat for væsentlige afgiftsstigninger som følge af en revision af gennemførelsen af de eksisterende beregningsmetoder.

               (19)

               Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er omhandlet i artikel 62, stk. 1, i direktiv 2012/34/EU —

         VEDTAGET DENNE FORORDNING:
   Artikel 1
   Genstand og anvendelsesområde
   1.   Ved denne forordning fastsættes bestemmelser for beregning af de omkostninger, der påløber direkte som følge af jernbanedriften, med henblik på at fastsætte afgifterne for minimumsadgangsydelserne og for adgangen til infrastruktur, der forbinder servicefaciliteter, jf. artikel 31, stk. 3, i direktiv 2012/34/EU.
   2.   Denne forordning finder anvendelse med forbehold af de bestemmelser vedrørende finansiering af infrastruktur eller balancen i infrastrukturforvalterens indtægter og udgifter, der er fastsat i artikel 8 i direktiv 2012/34/EU.
   Artikel 2
   Definitioner
   I denne forordning forstås ved:
   (1)   »direkte omkostninger«: omkostninger, der påløber direkte som følge af jernbanedriften
   (2)   »direkte enhedsomkostning«: den direkte omkostning pr. togkilometer, køretøjskilometer, et togs bruttotonkilometer eller en kombination af disse
   (3)   »omkostningscenter«: en forretningsenhed i infrastrukturforvalterens regnskabssystem, som omkostninger allokeres til med henblik på at fordele dem på direkte og indirekte omkostninger for en ydelse, der markedsføres.
   Artikel 3
   Direkte omkostninger for hele nettet
   1.   De direkte omkostninger for hele nettet beregnes som forskellen mellem de omkostninger, der er forbundet med at levere minimumsadgangsydelserne og med adgangen til den infrastruktur, der forbinder servicefaciliteterne, på den ene side og de omkostninger, der ikke kan komme i betragtning, jf. artikel 4, på den anden side.
   2.   En medlemsstat kan beslutte, at infrastrukturforvalteren skal anvende omkostningerne ved en effektiv levering af ydelser til at beregne de direkte omkostninger for hele nettet som omhandlet i stk. 1.
   3.   De aktivværdier, der anvendes med henblik på beregning af de direkte omkostninger for hele nettet, baseres på historiske værdier eller på aktuelle værdier i tilfælde, hvor de historiske værdier ikke er tilgængelige, eller hvor de aktuelle værdier er lavere. De historiske aktivværdier baseres på de beløb, som infrastrukturforvalteren betalte og dokumenterede på tidspunktet for anskaffelsen af aktiverne. I tilfælde af gældslettelse, ved hvilken en anden enhed overtager al infrastrukturforvalterens gæld eller en del heraf, anvender infrastrukturforvalteren den relevante del af gældslettelsen til at nedsætte aktivværdierne og de tilsvarende direkte omkostninger for hele nettet. Uanset første punktum kan infrastrukturforvalteren anvende værdier, herunder skønsmæssige værdier, aktuelle værdier eller genanskaffelsesværdier, hvis infrastrukturforvalteren over for tilsynsorganet kan godtgøre, at værdierne er beregnet på gennemsigtig, fyldestgørende og objektiv vis og er behørigt begrundet.
   4.   Uanset artikel 4, og hvis infrastrukturforvalteren på gennemsigtig, fyldestgørende og objektiv vis, bl.a. på grundlag af bedste internationale praksis, kan beregne omkostninger og påvise, at de påløber direkte som følge af jernbanedriften, kan infrastrukturforvalteren ved beregningen af sine direkte omkostninger for hele nettet især medtage følgende omkostninger:

               a)

               omkostninger til personale, der er nødvendigt for at holde et bestemt strækningsafsnit åbent, hvis en ansøger anmoder om at drive en specifik togtjeneste uden for den pågældende stræknings almindelige åbningstid

               b)

               den del af omkostningerne til sporskifter og sporskæringer m.m., som er udsat for slid som følge af jernbanedriften

               c)

               den del af omkostningerne til fornyelse og vedligeholdelse af køreledningerne eller strømskinnerne eller begge samt køreledningsudstyret, som påløber direkte som følge af jernbanedriften.

               d)

               omkostningerne til personale, som er nødvendigt til at forberede kanaltildeling og køreplaner, i det omfang omkostningerne påløber direkte som følge af jernbanedriften.

         5.   De omkostninger, der anvendes til beregning i henhold til denne artikel, baseres på betalinger, som infrastrukturforvalteren har foretaget eller forventer at foretage. De omkostninger, der beregnes i henhold til denne artikel, beregnes eller anslås på ensartet vis på grundlag af data fra samme periode.
   Artikel 4
   Omkostninger, der ikke kan komme i betragtning
   1.   Ved beregning af direkte omkostninger for hele nettet medtager infrastrukturforvalteren navnlig ikke følgende omkostninger:

               a)

               faste omkostninger, der er forbundet med at stille et strækningsafsnit til rådighed, også selv om der ikke er nogen togbevægelser

               b)

               omkostninger, der ikke vedrører betalinger, som infrastrukturforvalteren har foretaget. Omkostninger eller omkostningscentre, der ikke er direkte forbundet med at stille minimumsadgangsydelserne til rådighed eller med adgangen til infrastruktur, der forbinder servicefaciliteter

               c)

               omkostninger til erhvervelse, salg, demontering, dekontaminering, genopdyrkning eller udlejning af jord eller andre anlægsaktiver

               d)

               generalomkostninger for hele nettet, herunder generalomkostninger til lønninger og pensioner

               e)

               finansieringsomkostninger

               f)

               omkostninger i forbindelse med teknologiske fremskridt eller forældelse

               g)

               omkostninger til immaterielle aktiver

               h)

               omkostninger til sensorer langs strækningen og kommunikations- og signaludstyr langs strækningen, hvis omkostningerne ikke påløber som direkte følge af jernbanedriften

               i)

               omkostninger til information, kommunikationsudstyr, der ikke befinder sig langs strækningen, eller telekommunikationsudstyr

               j)

               omkostninger i forbindelse med enkelttilfælde af force majeure, ulykker og driftsafbrydelser med forbehold af artikel 35 i direktiv 2012/34/EU

               k)

               omkostninger til elforsyningsudstyr til kørestrøm, hvis omkostningerne ikke påløber direkte som følge af jernbanedriften. Omkostninger, der påløber direkte som følge af jernbanedriften, til tog, der ikke anvender elforsyningsudstyr, omfatter ikke omkostninger til anvendelsen af elforsyningsudstyr

               l)

               omkostninger i forbindelse med tilvejebringelse af de oplysninger, der er omhandlet i punkt 1, litra f), i bilag II til direktiv 2012/34/EU, medmindre de påløber som følge af jernbanedriften

               m)

               administrative omkostninger, der følger af ordninger om differentierede afgifter, jf. artikel 31, stk. 5, og artikel 32, stk. 4, i direktiv 2012/34/EU

               n)

               afskrivning, som ikke er fastsat på grundlag af faktisk slid på infrastrukturen som følge af jernbanedriften

               o)

               den del af omkostningerne til vedligeholdelse og fornyelse af civil infrastruktur, som ikke påløber direkte som følge af jernbanedriften.

         2.   Hvis infrastrukturforvalteren har modtaget midler til at finansiere specifikke infrastrukturinvesteringer, som vedkommende ikke er forpligtet til at tilbagebetale, og hvor der tages hensyn sådanne investeringer ved beregningen af direkte omkostninger, må omkostningerne ved sådanne investeringer, uanset artikel 32 i direktiv 2012/34/EU, ikke føre til, at afgiftsniveauet hæves.
   3.   Omkostninger, der er udelukket fra beregning i medfør af nærværende artikel, beregnes eller anslås på grundlag af den periode, der er omhandlet i artikel 3, stk. 5.
   Artikel 5
   Beregning og modellering af direkte enhedsomkostninger
   1.   Infrastrukturforvalteren beregner de gennemsnitlige direkte enhedsomkostninger for hele nettet ved at dividere de direkte omkostninger for hele nettet med det samlede antal køretøjskilometer, togkilometer eller bruttotonkilometer, som er leveret eller forventes leveret.
   Hvis infrastrukturforvalteren over for det i artikel 55 i direktiv 2012/34/EU omhandlede tilsynsorgan påviser, at de i stk. 2 omhandlede værdier eller parametre er meget forskellige for forskellige dele af nettet, kan infrastrukturforvalteren i stedet, efter at have delt nettet op i sådanne dele, beregne de gennemsnitlige enhedsomkostninger for de forskellige dele af nettet ved at dividere de direkte omkostninger for delene med det samlede antal køretøjskilometer, togkilometer eller bruttotonkilometer, som er leveret eller forventes leveret. Skønnet over forventede leverede ydelser kan dække en periode på flere år.
   Med henblik på at beregne de gennemsnitlige enhedsomkostninger kan infrastrukturforvalteren anvende en kombination af køretøjskilometer, togkilometer eller bruttotonkilometer, forudsat at denne beregningsmetode ikke ændrer den direkte årsagsforbindelse til jernbanedriften. Uanset artikel 3, stk. 3, kan infrastrukturforvalteren medtage faktiske og forventede omkostninger.
   2.   Medlemsstaterne kan tillade infrastrukturforvalteren at modulere de gennemsnitlige direkte enhedsomkostninger, så der tages hensyn til, at sliddet på infrastrukturen varierer afhængigt af en eller flere af følgende parametre:

               a)

               togets længde og/eller antallet af køretøjer i toget

               b)

               togets masse

               c)

               køretøjstype, særlig dets uaffjedrede masse

               d)

               togets hastighed

               e)

               den motoriserede enheds trækkraft

               f)

               akseltryk og/eller antallet af aksler

               g)

               det registrerede antal hjulflader eller den faktiske anvendelse af udstyr til at forhindre hjulspind

               h)

               køretøjernes stivhed i længderetningen og vandrette kræfter, der påvirker sporet

               i)

               forbrugt og målt elektrisk energi eller strømaftagernes eller kontaktskoenes dynamik som parameter til beregning af afgiften for slid på køreledningerne eller strømskinnen

               j)

               sporparametrene, særlig radier

               k)

               ethvert andet omkostningsrelateret parameter, for hvilket infrastrukturforvalteren kan påvise over for tilsynsorganet, at værdierne for hvert af disse parametre, herunder afvigelser fra ethvert sådant parameter, er målt og registreret på objektiv vis.

         3.   En modellering af de direkte enhedsomkostninger må ikke resultere i en forøgelse af de direkte omkostninger for hele nettet som omhandlet i artikel 3, stk. 1.
   4.   De direkte omkostninger, der påløber direkte som følge af jernbanedriften, omfatter ikke yderligere omkostninger, der påløber pga. planmæssig omdirigering eller anden omdirigering af tog på infrastrukturforvalterens foranledning. Første punktum finder ikke anvendelse, hvis infrastrukturforvalteren tilbagebetaler jernbanevirksomheden de yderligere omkostninger, eller hvis omdirigeringen skyldes samordning, jf. artikel 46 i direktiv 2012/34/EU.
   5.   Det samlede antal køretøjskilometer, togkilometer, bruttotonkilometer eller en kombination af disse, som anvendes til de beregninger, der foretages i henhold til denne artikel, beregnes eller anslås på grundlag af den referenceperiode, der er omhandlet i artikel 3, stk. 5.
   Artikel 6
   Omkostningsmodellering
   Uanset artikel 3, stk. 1, og artikel 5, stk. 1, første punktum, kan infrastrukturforvalteren beregne de direkte enhedsomkostninger ved hjælp af økonometrisk eller teknisk omkostningsmodellering, der er bekræftet på fyldestgørende vis, forudsat at infrastrukturforvalteren over for tilsynsorganet kan påvise, at de direkte enhedsomkostninger kun omfatter omkostninger, der påløber direkte som følge af jernbanedriften, og særlig, at de ikke omfatter nogen af de i artikel 4 omhandlede omkostninger. Tilsynsorganet kan anmode infrastrukturforvalteren om til sammenligning at beregne de direkte enhedsomkostninger i henhold til artikel 3, stk. 1, og artikel 5, stk. 1, eller ved hjælp af omkostningsmodellering i henhold til første punktum.
   Artikel 7
   Forenklet kontrol
   1.   Hvis de direkte omkostninger for hele nettet, jf. artikel 3, stk. 1, eller de direkte omkostninger beregnet på grundlag af modellering, jf. artikel 6, ganget med antallet af togkilometer, køretøjskilometer og/eller bruttotonkilometer, der er leveret i referenceperioden, svarer til enten mindre end 15 % af de samlede omkostninger til vedligeholdelse og fornyelse eller mindre end summen af 10 % af vedligeholdelsesomkostningerne og 20 % af omkostningerne til fornyelse, kan tilsynsorganet udføre den kontrol af beregningen af de direkte omkostninger for hele nettet, som er omhandlet i artikel 56, stk. 2, i direktiv 2012/34/EU, på forenklet vis. Medlemsstaterne kan beslutte at øge de i dette stykke omhandlede procentsatser til højst det dobbelte af de angivne værdier.
   2.   Tilsynsorganet kan acceptere beregningen af de gennemsnitlige direkte enhedsomkostninger, jf. artikel 5, stk. 1, og de modulerede gennemsnitlige enhedsomkostninger, jf. artikel 5, stk. 2, og/eller den omkostningsmodellering, jf. artikel 6, der er genstand for den forenklede kontrol, jf. stk. 1 i nærværende artikel, hvis de gennemsnitlige direkte omkostninger pr. togkilometer for et tog på 1 000 ton ikke er over 2 EUR (i 2005-priser og -vekselkurser ved anvendelse af et passende prisindeks).
   3.   De i stk. 1 og 2 omhandlede forenklede kontroller gennemføres uafhængigt af hinanden. Forenklede kontroller indskrænker ikke anvendelsen af artikel 31 eller 56 i direktiv 2012/34/EU.
   4.   Tilsynsorganet fastsætter enkelthederne vedrørende den forenklede kontrol.
   Artikel 8
   Revision af beregningsmetoden
   Infrastrukturforvalteren ajourfører regelmæssigt metoden til beregning af sine direkte omkostninger under hensyntagen til bl.a. bedste internationale praksis.
   Artikel 9
   Overgangsbestemmelser
   Infrastrukturforvalteren fremlægger sin metode til beregning af de direkte omkostninger og i givet fald en indfasningsplan for tilsynsorganet senest 3. juli 2017.
   Artikel 10
   Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Den anvendes fra den 1. august 2015.

      Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
      Udfærdiget i Bruxelles, den 12. juni 2015.

            På Kommissionens vegne

         Jean-Claude JUNCKER

            Formand

      (1)  EUT L 343 af 14.12.2012, s. 32.

      (2)  CATRIN-undersøgelsen giver et samlet overblik over de infrastrukturkarakteristika, der er anvendt i økonometriske undersøgelser af jernbaneomkostningerne hos syv infrastrukturforvaltere i EU. Seks af de syv infrastrukturforvaltere anså ikke trafikstyring eller signaler for at være et relevant element i de økonometriske undersøgelser af omkostningerne (se skema 13, resultat 1 i CATRIN-undersøgelsen, s. 40).

      (3)  Domstolens dom i sag C-512/10, Kommissionen mod Polen, ECLI:EU:C:2013:338, præmis 82, 83 og 84.

      (4)  Resultat D1 i CATRIN-undersøgelsen, koordineret af VTI, marts 2008, s. 37-54 og s. 82-84.

      (5)  Projektet GRACE, koordineret af University of Leeds, resultat D7, »Generalisation of marginal social cost estimates«, s. 22-23.


title: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/1596 af 21. september 2015 om godkendelse af en væsentlig ændring af varespecifikationen for en betegnelse, der er opført i registret over beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser (Montes de Toledo (BOB))

text:
               24.9.2015

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 248/40

         KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2015/1596
   af 21. september 2015
   om godkendelse af en væsentlig ændring af varespecifikationen for en betegnelse, der er opført i registret over beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser (Montes de Toledo (BOB))
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 af 21. november 2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer (1), særlig artikel 52, stk. 2, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Kommissionen har i overensstemmelse med artikel 53, stk. 1, første afsnit, i forordning (EU) nr. 1151/2012 behandlet Spaniens ansøgning om godkendelse af en ændring af varespecifikationen for den beskyttede oprindelsesbetegnelse »Montes de Toledo«, der er registreret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1187/2000 (2) som ændret ved forordning (EU) nr. 593/2010 (3).

               (2)

               Da der er tale om en væsentlig ændring, jf. artikel 53, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1151/2012, har Kommissionen i medfør af artikel 50, stk. 2, litra a), i samme forordning offentliggjort ændringsansøgningen i Den Europæiske Unions Tidende
                   (4).

               (3)

               Da Kommissionen ikke har modtaget indsigelser, jf. artikel 51 i forordning (EU) nr. 1151/2012, skal ændringen af varespecifikationen godkendes —

         VEDTAGET DENNE FORORDNING:
   Artikel 1
   Den ændring af varespecifikationen, der er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende, og som vedrører betegnelsen »Montes de Toledo« (BOB), godkendes.
   Artikel 2
   Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
      Udfærdiget i Bruxelles, den 21. september 2015.

            På Kommissionens vegne

            For formanden

         Phil HOGAN

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EUT L 343 af 14.12.2012, s. 1.

      (2)  Kommissionens forordning (EF) nr. 1187/2000 af 5. juni 2000 om tilføjelse i bilaget til forordning (EF) nr. 2400/96 om optagelse af visse betegnelser i det register over beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser, der er fastsat i Rådets forordning (EØF) nr. 2081/92 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler (EFT L 133 af 6.6.2000, s. 19).

      (3)  Kommissionens forordning (EU) nr. 593/2010 af 6. juli 2010 om godkendelse af væsentlige ændringer af varespecifikationen for en betegnelse, der er opført i registret over beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser (Montes de Toledo (BOB)) (EUT L 172 af 7.7.2010, s. 1)

      (4)  EUT C 147 af 5.5.2015, s. 16.


title: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/473 af 31. marts 2016 om 244. ændring af Rådets forordning (EF) nr. 881/2002 af 27. maj 2002 om indførelse af visse specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder, der har tilknytning til ISIL- (Da'esh) og Al-Qaida-organisationerne

text:
               1.4.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 85/30

         KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2016/473
   af 31. marts 2016
   om 244. ændring af Rådets forordning (EF) nr. 881/2002 af 27. maj 2002 om indførelse af visse specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder, der har tilknytning til ISIL- (Da'esh) og Al-Qaida-organisationerne
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 881/2002 af 27. maj 2002 om indførelse af visse specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder, der har tilknytning til ISIL- (Da'esh) og Al-Qaida-organisationerne (1), særlig artikel 7, stk. 1, litra a), og artikel 7a, stk. 1, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Bilag I til forordning (EF) nr. 881/2002 indeholder en liste over de personer, grupper og enheder, der ifølge forordningen er omfattet af indefrysningen af pengemidler og økonomiske ressourcer.

               (2)

               Den 28. marts 2016 besluttede Sanktionskomitéen under FN's Sikkerhedsråd at tilføje en fysisk person til listen over de personer, grupper og enheder, der er omfattet af indefrysningen af pengemidler og økonomiske ressourcer. Bilag I til forordning (EF) nr. 881/2002 bør derfor ajourføres.

               (3)

               For at sikre, at foranstaltningerne i denne forordning er effektive, bør denne forordning træde i kraft straks —

         VEDTAGET DENNE FORORDNING:
   Artikel 1
   Bilag I til forordning (EF) nr. 881/2002 ændres som angivet i bilaget til nærværende forordning.
   Artikel 2
   Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
      Udfærdiget i Bruxelles, den 31. marts 2016.

            På Kommissionens vegne

            For formanden

            Chef for Tjenesten for Udenrigspolitiske Instrumenter

      (1)  EFT L 139 af 29.5.2002, s. 9.

      BILAG
      I bilag I til forordning (EF) nr. 881/2002 foretages følgende ændringer under overskriften »Fysiske personer«:

         »Nayef Salam Muhammad Ujaym Al-Hababi (alias a) Nayf Salam Muhammad Ujaym al-Hababi, b) Faruq al-Qahtani, c) Faruq al-Qatari, d) Farouq al-Qahtani al Qatari, e) Sheikh Farooq al-Qahtani, f) Shaykh Imran Farouk, g) Sheikh Faroq al-Qatari). Fødselsdato: a) 1981, b) ca. 1980. Fødested: Saudi-Arabien. Nationalitet: a) saudisk, b) qatarsk. Pasnr.: 592667 (qatarsk pas udstedt den 3. maj 2007). Adresse: Afghanistan (siden 2009). Den i artikel 7d, stk. 2, litra i), omhandlede dato: 28. marts 2016.«


title: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/135 af 28. januar 2015 om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

text:
               29.1.2015

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 23/11

         KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2015/135
   af 28. januar 2015
   om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 af 17. december 2013 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 922/72, (EØF) nr. 234/79, (EF) nr. 1037/2001 og (EF) nr. 1234/2007 (fusionsmarkedsordningen) (1),
   under henvisning til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 af 7. juni 2011 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager (2), særlig artikel 136, stk. 1, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes der på basis af resultatet af de multilaterale handelsforhandlinger under Uruguayrunden kriterier for Kommissionens fastsættelse af faste importværdier for tredjelande for de produkter og perioder, der er anført i del A i bilag XVI til nævnte forordning.

               (2)

               Der beregnes hver arbejdsdag en fast importværdi i henhold til artikel 136, stk. 1, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 under hensyntagen til varierende daglige data. Derfor bør nærværende forordning træde i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende —

         VEDTAGET DENNE FORORDNING:
   Artikel 1
   De faste importværdier som omhandlet i artikel 136 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes i bilaget til nærværende forordning.
   Artikel 2
   Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
      Udfærdiget i Bruxelles, den 28. januar 2015.

            På Kommissionens vegne

            For formanden

         Jerzy PLEWA

            Generaldirektør for landbrug og udvikling af landdistrikter

      (1)  EUT L 347 af 20.12.2013, s. 671.

      (2)  EUT L 157 af 15.6.2011, s. 1.

      BILAG

         Faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

                  (EUR/100 kg)

                  KN-kode

                  Tredjelandskode (1)

                  Fast importværdi

                  0702 00 00

                  EG

                  362,8

                  MA

                  99,0

                  TR

                  128,7

                  ZZ

                  196,8

                  0707 00 05

                  JO

                  229,9

                  TR

                  192,7

                  ZZ

                  211,3

                  0709 91 00

                  EG

                  122,4

                  ZZ

                  122,4

                  0709 93 10

                  EG

                  165,4

                  MA

                  226,4

                  TR

                  233,5

                  ZZ

                  208,4

                  0805 10 20

                  EG

                  47,9

                  IL

                  78,7

                  MA

                  55,0

                  TN

                  52,5

                  TR

                  77,7

                  ZZ

                  62,4

                  0805 20 10

                  IL

                  148,1

                  MA

                  90,6

                  ZZ

                  119,4

                  0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90

                  EG

                  74,4

                  IL

                  100,6

                  MA

                  133,5

                  TR

                  126,1

                  ZZ

                  108,7

                  0805 50 10

                  TR

                  56,2

                  ZZ

                  56,2

                  0808 10 80

                  BR

                  59,3

                  CL

                  89,3

                  MK

                  26,7

                  US

                  161,6

                  ZZ

                  84,2

                  0808 30 90

                  CL

                  316,1

                  US

                  138,7

                  ZZ

                  227,4

         (1)  Landefortegnelse fastsat ved Kommissionens forordning EU) nr. 1106/2012 af 27. november 2012 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 471/2009 om fællesskabsstatistikker over varehandelen med tredjelande for så vidt angår ajourføring af den statistiske lande- og områdefortegnelse (EUT L 328 af 28.11.2012, s. 7). Koden »ZZ« = »anden oprindelse«.


title: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/1597 af 23. september 2015 om fravigelse af gennemførelsesforordning (EU) nr. 615/2014 for så vidt angår fristen for betaling af den første rate af det forskud, der skal udbetales til støttemodtagende organisationer i Grækenland for så vidt angår arbejdsprogrammer i olivenolie- og spiseolivensektoren for 2015

text:
               24.9.2015

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 248/41

         KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2015/1597
   af 23. september 2015
   om fravigelse af gennemførelsesforordning (EU) nr. 615/2014 for så vidt angår fristen for betaling af den første rate af det forskud, der skal udbetales til støttemodtagende organisationer i Grækenland for så vidt angår arbejdsprogrammer i olivenolie- og spiseolivensektoren for 2015
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 af 17. december 2013 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 922/72, (EØF) nr. 234/79, (EF) nr. 1037/2001 og (EF) nr. 1234/2007 (1), særlig artikel 31, litra b), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I overensstemmelse med artikel 7, stk. 1, i Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 611/2014 (2) startede den første treårige arbejdsprogramperiode til støtte for olivenolie- og spiseolivensektoren som omhandlet i artikel 29, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1308/2013 den 1. april 2015.

               (2)

               I henhold til artikel 3, stk. 2, i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 615/2014 (3) skal medlemsstaterne inden den 31. maj 2015 udbetale den første rate af det forskud, der skal udbetales til de støttemodtagende organisationer inden for det første år for gennemførelsen af de godkendte arbejdsprogrammer. Som anført i artikel 4, stk. 1, i nævnte forordning, er sådanne forskud betinget af, at der stilles sikkerhed af den støttemodtagende organisation.

               (3)

               I Grækenland har de nuværende økonomiske og bankmæssige forhold sat visse godkendte arbejdsprogrammer i stå, idet de støttemodtagende organisationer ikke var i stand til at stille den nødvendige sikkerhed rettidigt. Derfor kunne Grækenland ikke udbetale første rate til dem inden den 31. maj 2015.

               (4)

               På baggrund af denne situation og for at give mulighed for gennemførelse af alle de godkendte arbejdsprogrammer er det nødvendigt at fastsætte bestemmelse om en fravigelse af artikel 3, stk. 2, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 615/2014 for at gøre Grækenland i stand til at betale første rate senest den 15. oktober 2015.

               (5)

               Af hensyn til en hurtig gennemførelse bør denne forordning anvendes fra dagen efter offentliggørelsen.

               (6)

               Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Komitéen for den Fælles Markedsordning for Landbrugsprodukter —

         VEDTAGET DENNE FORORDNING:
   Artikel 1
   For Grækenland og for år 2015 er den endelige dato, som der henvises til i artikel 3, stk. 2, første punktum, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 615/2014, den 15. oktober 2015.
   Artikel 2
   Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
      Udfærdiget i Bruxelles, den 23. september 2015.

            På Kommissionens vegne

         Jean-Claude JUNCKER

            Formand

      (1)  EUT L 347 af 20.12.2013, s. 671.

      (2)  Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 611/2014 af 11. marts 2014 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 om programmer til støtte for sektoren for olivenolie og spiseoliven (EUT L 168 af 7.6.2014, s. 55).

      (3)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 615/2014 af 6. juni 2014 om gennemførelsesbestemmelser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1306/2013 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 for så vidt angår arbejdsprogrammer for støtte til olivenolie- og spiseolivensektoren (EUT L 168 af 7.6.2014, s. 95).