title: Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2015/81 af 19. december 2014 om ensartede betingelser for anvendelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 806/2014 for så vidt angår ex ante-bidrag til Den Fælles Afviklingsfond

text:
               22.1.2015

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 15/1

         RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2015/81
   af 19. december 2014
   om ensartede betingelser for anvendelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 806/2014 for så vidt angår ex ante-bidrag til Den Fælles Afviklingsfond
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 806/2014 af 15. juli 2014 om ensartede regler og en ensartet procedure for afvikling af kreditinstitutter og visse investeringsselskaber inden for rammerne af en fælles afviklingsmekanisme og en fælles afviklingsfond og om ændring af forordning (EU) nr. 1093/2010 (1), særlig artikel 70, stk. 7,
   under henvisning til forslaget fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den Fælles Afviklingsfond (»Afviklingsfonden«) blev oprettet i henhold til forordning (EU) nr. 806/2014 som en fælles finansieringsordning for alle de medlemsstater, der deltager i den fælles tilsynsmekanisme (»SSM«) i henhold til Rådets forordning (EU) nr. 1024/2013 (2) og i den fælles afviklingsmekanisme (»SRM«) (de deltagende medlemsstater).

               (2)

               I henhold til artikel 67, stk. 2, i forordning (EU) nr. 806/2014 er Den Fælles Afviklingsinstans (»Afviklingsinstansen«), som er oprettet i henhold til nævnte forordning, betroet forvaltningen af Afviklingsfonden.

               (3)

               I henhold til artikel 76 i forordning (EU) nr. 806/2014 bør Afviklingsfonden anvendes i forbindelse med afviklingsprocedurer, hvis Afviklingsinstansen anser det for nødvendigt for at sikre en effektiv anvendelse af afviklingsværktøjerne. Fonden bør råde over tilstrækkelige finansielle ressourcer til, at afviklingsrammerne kan fungere effektivt, og til i den forbindelse om nødvendigt at kunne gribe ind for at sikre, at afviklingsværktøjerne anvendes på effektiv vis, og for at beskytte den finansielle stabilitet uden at gøre brug af skatteydernes penge.

               (4)

               Afviklingsinstansen har beføjelse til at beregne de individuelle ex ante-bidrag, der skal betales af alle de institutter, der er meddelt tilladelse på alle de deltagende medlemsstaters område, i henhold til artikel 70, stk. 2, i forordning (EU) nr. 806/2014.

               (5)

               Afviklingsinstansen bør beregne de årlige bidrag til Afviklingsfonden på grundlag af et fælles målniveau fastsat som en procentdel af de dækkede indskud for alle de kreditinstitutter, der er meddelt tilladelse i alle de deltagende medlemsstater. I henhold til artikel 69, stk. 1, i forordning (EU) nr. 806/2014 bør Afviklingsinstansen sikre, at Afviklingsfondens disponible finansielle midler inden udgangen af en indledende periode på otte år fra den 1. januar 2016 eller fra den dato, hvor artikel 69, stk. 1, i nævnte forordning finder anvendelse, i henhold til nævnte forordnings artikel 99, stk. 6, når mindst det målniveau, der er omhandlet i artikel 69, stk. 1, i nævnte forordning.

               (6)

               Bidrag, der opkræves af de deltagende medlemsstater i overensstemmelse med artikel 103 og 104 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/59/EU (3) og overføres til Afviklingsfonden i henhold til artikel 3, stk. 3, i aftalen om overførsel og gensidiggørelse af bidrag til Den Fælles Afviklingsfond som omhandlet i artikel 3, stk. 1, nr. 36), i forordning (EU) nr. 806/2014 (»aftalen«), bør indgå i beregningen af individuelle bidrag og bør derfor fratrækkes det beløb, som hvert institut skal betale. Denne beregning bør tage hensyn til, at de beløb, som aftalens kontraherende parter skal overføre i overensstemmelse med artikel 3, stk. 3 og 4, i aftalen, bør svare til 10 % af det målniveau, der er fastsat i artikel 102, stk. 1, i direktiv 2014/59/EU. Afviklingsinstansen sikrer, at de beløb, der skal overføres i henhold til aftalen, medfører samme andel af uigenkaldelige betalingsforpligtelser for hver deltagende medlemsstat.

               (7)

               I henhold til artikel 70, stk. 2, i forordning (EU) nr. 806/2014 bør det årlige bidrag til Afviklingsfonden baseres på et fast bidrag, der er bestemt på grundlag af et instituts passiver, eksklusive kapitalgrundlag og dækkede indskud, og et risikoafpasset bidrag, som afhænger af instituttets risikoprofil.

               (8)

               I henhold til artikel 5, stk. 1, i forordning (EU) nr. 806/2014 anses Afviklingsinstansen ved anvendelsen af nævnte forordning samt direktiv 2014/59/EU for at være den relevante nationale afviklingsmyndighed eller, i tilfælde af afvikling af grænseoverskridende koncerner, den relevante koncernafviklingsmyndighed, hvis den udfører opgaver og udøver beføjelser, som i henhold til disse retsakter skal varetages af den nationale afviklingsmyndighed, jf. dog artikel 7 i forordning (EU) nr. 806/2014. Derfor bør Afviklingsinstansen også anses for at være afviklingsmyndigheden med henblik på anvendelsen af Kommissionens delegerede forordning (EU) 2015/63 (4). Bestemmelserne i nævnte delegerede forordning gælder for Afviklingsinstansen, når den udfører opgaverne og udøver beføjelserne i nærværende forordning.

               (9)

               Med henblik på beregning af det årlige bidrag anvender Afviklingsinstansen metoden i delegeret forordning (EU) 2015/63 som krævet i artikel 70, stk. 6, i forordning (EU) nr. 806/2014. Den særlige ordning gældende for institutter, som betragtes som små institutter i henhold til nævnte delegerede forordning, gælder derfor også for alle de institutter, som er meddelt tilladelse på alle de deltagende medlemsstaters område, og som opfylder de i nævnte delegerede forordning fastsatte kriterier for at blive betragtet som små institutter.

               (10)

               Eftersom reglerne i denne forordning fastsætter betingelser for anvendelse af metoden i delegeret forordning (EU) 2015/63 vedtaget i henhold til artikel 103, stk. 7, i direktiv 2014/59/EU, bør forskellene mellem Afviklingsinstansens beregning af de årlige bidrag for institutter, som er meddelt tilladelse i de deltagende medlemsstater, og beregningen af de årlige bidrag i de medlemsstater, som ikke deltager i SRM, alene afspejle de særlige karakteristika ved et fælles system i de deltagende medlemsstater. Sådanne særlige karakteristika skyldes navnlig, at der i SRM er et fælles målniveau for alle deltagende medlemsstater. En hovedregel om anvendelse af den samme metode til beregning af årlige bidrag i alle medlemsstater bør indebære, at de deltagende medlemsstater forbliver ligestillede og det indre marked solidt.

               (11)

               Under en fælles afviklingsfond med et europæisk målniveau afhænger det årlige individuelle bidrag for institutter, der er meddelt tilladelse på alle de deltagende medlemsstaters område, af bidragene for alle de institutter, der er omfattet af SRM. Nøglen til en velfungerende SRM og en gnidningsløs opbygning af Afviklingsfonden består i, at alle institutter betaler deres årlige bidrag til Afviklingsfonden fuldt ud og til tiden.

               (12)

               I henhold til artikel 67, stk. 4, i forordning (EU) nr. 806/2014 opkræves de af Afviklingsinstansen beregnede bidrag til Afviklingsfonden af de nationale afviklingsmyndigheder og overføres til Afviklingsfonden i overensstemmelse med aftalen. De dataformater og repræsentationsformer, som Afviklingsinstansen har fastlagt, kan også omfatte krav om, at alle de oplysninger, som institutterne skal indberette, navnlig dem, der er omhandlet i artikel 7, stk. 2, i forordning (EU) nr. 806/2014, bekræftes af en revisor eller, hvis det er relevant, af den kompetente myndighed.

               (13)

               I henhold til artikel 70, stk. 2, litra b), i forordning (EU) nr. 806/2014 skal Afviklingsinstansen, når den anvender det risikoafpassede bidrag til beregning af individuelle bidrag, tage hensyn til proportionalitetsprincippet uden at skabe forvridninger mellem medlemsstaternes banksektorstrukturer. Det risikoafpassede bidrag er baseret på kriterierne i artikel 103, stk. 7, i direktiv 2014/59/EU. Ifølge artikel 1, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 806/2014 er anvendelsen af Afviklingsfonden betinget af aftalens ikrafttrædelse. I henhold til aftalen fordeles bidrag, der opkræves af de deltagende medlemsstater, til de afdelinger, der hører til hver medlemsstat. Afdelingerne er genstand for en gradvis gensidiggørelse i en overgangsperiode på otte år, således at de vil ophøre med at eksistere, når overgangsperioden udløber.

               (14)

               Det forhold, at bidrag på den ene side beregnes på grundlag af et fælles målniveau i henhold til forordning (EU) nr. 806/2014, og at dækningen af visse risici, der er forbundet med en national banksektor i den overgangsperiode, den henfører til, på den anden side kun gradvis vil blive gensidiggjort i medfør af aftalen, kan påvirke markedets opfattelse af visse institutter og dermed deres finansielle situation, jf. artikel 103, stk. 7, litra c), i direktiv 2014/59/EU, hvilket berører deres risikoprofil. Desuden kan et system, der midlertidigt er baseret på afdelinger, overordnet set påvirke institutternes relative betydning for stabiliteten i det finansielle system eller i økonomien, jf. artikel 103, stk. 7, litra g), i direktiv 2014/59/EU. Institutternes betydning for stabiliteten i det finansielle system eller i økonomien bør fastslås i forhold til henholdsvis den medlemsstat, hvor instituttet er beliggende (f.eks. det forventede tab for den del af afdelingen, der endnu ikke er gensidiggjort), og hele bankunionen (f.eks. det forventede tab for den gensidiggjorte del af afdelingen). Det risikoafpassede bidrag vil dermed svare til den forventede anvendelse af den respektive afdelings ikkegensidiggjorte finansielle midler i overgangsperioden.

               (15)

               Der bør indføres en tilpasningsmetode, som i tilstrækkelig grad tager hensyn til forholdet i betragtning 14, og som derfor tager hensyn til proportionalitetsprincippet og undgår forvridninger mellem medlemsstaternes banksektorstrukturer, indtil alle ex ante-bidrag til Afviklingsfonden er fuldt ud gensidiggjort. Metoden til beregning af bidrag bør derfor tilpasses, således at den følger tempoet for Afviklingsfondens gensidiggørelse. Beregningen af bidrag, der skal fordeles til den gensidiggjorte del, bør således være baseret på kriterierne i forordning (EU) nr. 806/2014, mens beregningen af bidrag, der skal fordeles til den ikkegensidiggjorte del af afdelinger, som en undtagelse fra den periode, der er fastsat i artikel 102, stk. 1, i direktiv 2014/59/EU, bør være baseret på kriterierne i direktiv 2014/59/EU og på grundlag af et målniveau defineret over en periode svarende til den indledende periode i forordning (EU) nr. 806/2014.

               (16)

               Anvendelse af uigenkaldelige betalingsforpligtelser som omhandlet i artikel 70, stk. 3, i forordning (EU) nr. 806/2014 berører på ingen måde Afviklingsfondens finansielle kapacitet eller likviditet. Uigenkaldelige betalingsforpligtelser bør kun opkræves i tilfælde af en afviklingsforanstaltning, der omfatter Afviklingsfonden. I den indledende periode bør Afviklingsinstansen under normale omstændigheder jævnt fordele brugen af uigenkaldelige betalingsforpligtelser mellem de institutter, der anmoder herom. Disse betalingsforpligtelser bør være fuldt dækket ind af sikkerhedsstillelse med aktiver med lav risiko, der ikke er behæftet med tredjepartsrettigheder, og som er til rådighed og øremærket til udelukkende at blive anvendt af Afviklingsinstansen til brug af Afviklingsfonden.

               (17)

               I henhold til artikel 70, stk. 2, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 806/2014 skal forholdet mellem det faste bidrag og det risikoafpassede bidrag tage hensyn til en afbalanceret fordeling af bidragene på tværs af forskellige instituttyper. Der bør derfor indføres særlige ordninger for fastsættelse af de bidrag, der skal betales af små institutter.

               (18)

               Institutter, der ikke falder ind under kategorien små institutter som omhandlet i artikel 10 i delegeret forordning (EU) 2015/63, og hvis samlede aktiver er lig med eller mindre end 3 000 000 000 EUR, udgør en mindre risiko end store institutter, og i de fleste tilfælde udgør de ikke en systemisk risiko og vil i mindre grad blive afviklet, hvilket således mindsker sandsynligheden for, at de modtager midler fra Afviklingsfonden. Det er derfor hensigtsmæssigt at indføre en forenklet beregning af de bidrag, som disse institutter skal betale. Dette vil også forhindre eventuelle kortsigtede ændringer i den status, som disse institutter kunne tænkes at vælge for at være omfattet af artikel 10 i delegeret forordning (EU) 2015/63. Der bør i denne beregning indgå en komponent, der er baseret på et engangsbeløb. Denne ordning bør undgå forvridninger mellem institutterne og opnå en afbalanceret bidragsfordeling mellem forskellige typer institutter. Den vil også lette den administrative og finansielle byrde i forbindelse med disse institutters inddrivelse af individuelle bidrag.

               (19)

               Kommissionen vil følge måden, hvorpå denne forordning gennemføres, og samtidig gennemgå delegeret forordning (EU) 2015/63 for om nødvendigt at tilpasse reglerne i nærværende forordning.

               (20)

               I henhold til artikel 99, stk. 2, i forordning (EU) nr. 806/2014 anvendes nævnte forordning fra den 1. januar 2016. Afviklingsinstansen skal imidlertid fra den 1. januar 2015 forelægge Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen månedlige rapporter, der er godkendt af dens plenarforsamling, om, hvorvidt betingelserne for overførsel af bidrag opkrævet nationalt er opfyldt. Hvis det fra den 1. december 2015 af disse rapporter fremgår, at betingelserne for overførsel af bidragene til Afviklingsfonden ikke er opfyldt, udsættes anvendelsen af forordning (EU) nr. 806/2014 for så vidt angår bidragene til Afviklingsfonden med en måned ad gangen. Denne forordning bør derfor også anvendes fra den dato, hvor artikel 69, stk. 1, i forordning (EU) nr. 806/2014 finder anvendelse —

         VEDTAGET DENNE FORORDNING:
   Artikel 1
   Genstand
   Ved denne forordning fastlægges regler vedrørende betingelserne for gennemførelsen af Den Fælles Afviklingsinstans' (»Afviklingsinstansen«) forpligtelse til at beregne bidragene til Den Fælles Afviklingsfond (»Afviklingsfonden«) for individuelle institutter i henhold til forordning (EU) nr. 806/2014 og beregningsmetoden for disse bidrag.
   Artikel 2
   Anvendelsesområde
   Denne forordning finder anvendelse på de institutter, hvorfra der opkræves bidrag i overensstemmelse med artikel 70 i forordning (EU) nr. 806/2014.
   Artikel 3
   Definitioner
   Med henblik på denne forordning finder definitionerne i artikel 3 i forordning (EU) nr. 806/2014 anvendelse, med undtagelse af definitionerne i nr. 2 og 11 i den pågældende artikel. Derudover forstås der ved:
   1)   »deltagende medlemsstater«: medlemsstater som defineret i artikel 2 i forordning (EU) nr. 1024/2013
   2)   »årligt målniveau«: den samlede sum af årlige bidrag fastsat for hver bidragsperiode af Afviklingsinstansen efter proceduren i artikel 69, stk. 2, i forordning (EU) nr. 806/2014 med henblik på at nå det målniveau, der er omhandlet i artikel 69, stk. 1, og artikel 70 i nævnte forordning
   3)   »årligt bidrag«: det i artikel 70, stk. 1, i forordning (EU) nr. 806/2014 omhandlede beløb, som beregnes af Afviklingsinstansen hvert år og opkræves af de nationale afviklingsmyndigheder i løbet af bidragsperioden hos alle de institutter, der er meddelt tilladelse på alle de deltagende medlemsstaters område
   4)   »bidragsperiode«: et kalenderår
   5)   »afviklingsmyndighed i medlemsstater, der ikke deltager i den fælles afviklingsmekanisme«: den myndighed, der er omhandlet i artikel 2, stk. 1, nr. 18), i direktiv 2014/59/EU, eller en anden relevant myndighed udpeget af medlemsstaterne med henblik på artikel 100, stk. 2 og 6, i direktiv 2014/59/EU
   6)   »dækkede indskud«: de indskud, der er omhandlet i artikel 6, stk. 1, i direktiv 2014/49/EU, undtagen midlertidigt store indskud som defineret i nævnte direktivs artikel 6, stk. 2
   7)   »kompetent myndighed«: en kompetent myndighed som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 40), i forordning (EU) nr. 575/2013 eller, hvis det er relevant, Den Europæiske Centralbank.
   Artikel 4
   Beregning af de årlige bidrag
   For hver bidragsperiode beregner Afviklingsinstansen efter høring af ECB eller de kompetente nationale myndigheder og i tæt samarbejde med de nationale afviklingsmyndigheder det årlige bidrag, som det enkelte institut skal betale, på grundlag af det årlige målniveau for Afviklingsfonden. Det årlige målniveau bestemmes under hensyntagen til det målniveau for Afviklingsfonden, der er omhandlet i artikel 69, stk. 1, og artikel 70 i forordning (EU) nr. 806/2014, samt i overensstemmelse med metoden i delegeret forordning (EU) 2015/63.
   Artikel 5
   Afviklingsinstansens meddelelse
   1.   Afviklingsinstansen meddeler de relevante nationale afviklingsmyndigheder sine beslutninger vedrørende beregningen af de årlige bidrag for institutter, der er meddelt tilladelse på deres respektive områder.
   2.   Efter at have modtaget den i stk. 1 omhandlede meddelelse underretter den nationale afviklingsmyndighed hvert institut, der er meddelt tilladelse i dens medlemsstat, om Afviklingsinstansens beslutning vedrørende beregningen af det årlige bidrag, som det pågældende institut skal betale.
   Artikel 6
   Rapportering
   Afviklingsinstansen fastsætter de dataformater og repræsentationsformer, som institutterne skal benytte ved indberetningen af de oplysninger, som kræves med henblik på beregning af de årlige bidrag, med henblik på at øge sammenligneligheden af de indberettede oplysninger og sikre en effektiv behandling af disse oplysninger.
   Artikel 7
   Opkrævning af uigenkaldelige betalingsforpligtelser
   1.   Anvendelse af uigenkaldelige betalingsforpligtelser som omhandlet i artikel 70, stk. 3, i forordning (EU) nr. 806/2014 berører på ingen måde Afviklingsfondens finansielle kapacitet eller likviditet.
   2.   Hvis en afviklingsforanstaltning omfatter Afviklingsfonden i overensstemmelse med artikel 76 i forordning (EU) nr. 806/2014, opkræver Afviklingsinstansen en del af eller samtlige uigenkaldelige betalingsforpligtelser i henhold til forordning (EU) nr. 806/2014 med henblik på at genoprette den andel af uigenkaldelige betalingsforpligtelser i Afviklingsfondens disponible finansielle midler, som Afviklingsinstansen har fastlagt inden for den maksimale tærskel i artikel 70, stk. 3, i forordning (EU) nr. 806/2014.
   Når Afviklingsfonden behørigt modtager det bidrag, der er knyttet til de uigenkaldelige betalingsforpligtelser, som er blevet opkrævet, tilbagebetales den sikkerhedsstillelse, der har dækket disse forpligtelser. Hvis Afviklingsfonden ikke behørigt modtager det korrekte kontante beløb efter første anmodning, beholder Afviklingsinstansen den sikkerhedsstillelse, som har dækket den uigenkaldelige betalingsforpligtelse i overensstemmelse med artikel 70, stk. 3, i forordning (EU) nr. 806/2014.
   3.   De uigenkaldelige betalingsforpligtelser for institutter, der ikke længere falder ind under anvendelsesområdet for forordning (EU) nr. 806/2014, annulleres, og sikkerhedsstillelse, der dækker disse forpligtelser, tilbagebetales.
   Artikel 8
   Specifikke tilpasninger i den indledende periode
   1.   I den indledende periode, som er omhandlet i artikel 69, stk. 1, i forordning (EU) nr. 806/2014, beregnes de i artikel 2 omhandlede institutters årlige bidrag uanset nærværende forordnings artikel 4 efter følgende tilpassede metode:

               a)

               i det første år af den indledende periode opgøres disse institutters bidrag til 60 % af deres årlige bidrag beregnet i henhold til artikel 103 i direktiv 2014/59/EU og artikel 4 i delegeret forordning (EU) 2015/63 og 40 % af deres årlige bidrag beregnet i henhold til artikel 69 og 70 i forordning (EU) nr. 806/2014 og artikel 4 i nærværende forordning

               b)

               i den indledende periodes andet år opgøres disse institutters bidrag til 40 % af deres årlige bidrag beregnet i henhold til artikel 103 i direktiv 2014/59/EU og artikel 4 i delegeret forordning (EU) 2015/63 og 60 % af deres årlige bidrag beregnet i henhold til artikel 69 og 70 i forordning (EU) nr. 806/2014 og artikel 4 i nærværende forordning

               c)

               i den indledende periodes tredje år opgøres disse institutters bidrag til 33,33 % af deres årlige bidrag beregnet i henhold til artikel 103 i direktiv 2014/59/EU og artikel 4 i delegeret forordning (EU) 2015/63 og 66,67 % af deres årlige bidrag beregnet i henhold til artikel 69 og 70 i forordning (EU) nr. 806/2014 og artikel 4 i nærværende forordning

               d)

               i den indledende periodes fjerde år opgøres disse institutters bidrag til 26,67 % af deres årlige bidrag beregnet i henhold til artikel 103 i direktiv 2014/59/EU og artikel 4 i delegeret forordning (EU) 2015/63 og 73,33 % af deres årlige bidrag beregnet i henhold til artikel 69 og 70 i forordning (EU) nr. 806/2014 og artikel 4 i denne forordning

               e)

               i den indledende periodes femte år opgøres disse institutters bidrag til 20 % af deres årlige bidrag beregnet i henhold til artikel 103 i direktiv 2014/59/EU og artikel 4 i delegeret forordning (EU) 2015/63 og 80 % af deres årlige bidrag beregnet i henhold til artikel 69 og 70 i forordning (EU) nr. 806/2014 og artikel 4 i nærværende forordning

               f)

               i den indledende periodes sjette år opgøres disse institutters bidrag til 13,33 % af deres årlige bidrag beregnet i henhold til artikel 103 i direktiv 2014/59/EU og artikel 4 i delegeret forordning (EU) 2015/63 og 86,67 % af deres årlige bidrag beregnet i henhold til artikel 69 og 70 i forordning (EU) nr. 806/2014 og artikel 4 i nærværende forordning

               g)

               i den indledende periodes syvende år opgøres disse institutters bidrag til 6,67 % af deres årlige bidrag beregnet i henhold til artikel 103 i direktiv 2014/59/EU og artikel 4 i delegeret forordning (EU) 2015/63 og 93,33 % af deres årlige bidrag beregnet i henhold til artikel 69 og 70 i forordning (EU) nr. 806/2014 og artikel 4 i nærværende forordning

               h)

               i den indledende periodes ottende år opgøres disse institutters bidrag til 100 % af deres årlige bidrag beregnet i henhold til artikel 69 og 70 i forordning EU nr. 806/2014 og artikel 4 i nærværende forordning.

         2.   I den indledende periode tager Afviklingsinstansen, når den beregner hvert instituts individuelle bidrag, hensyn til de bidrag, der er opkrævet af de deltagende medlemsstater i overensstemmelse med artikel 103 og 104 i direktiv 2014/59/EU, og som er overført til Afviklingsfonden i medfør af artikel 3, stk. 3, i aftalen, ved at fratrække dem i det beløb, som hvert institut skal betale.
   3.   I den indledende periode bør Afviklingsinstansen under normale omstændigheder tillade brugen af uigenkaldelige betalingsforpligtelser efter anmodning fra et institut. Afviklingsinstansen skal jævnt fordele brugen af uigenkaldelige betalingsforpligtelser mellem de institutter, der anmoder herom. De fordelte uigenkaldelige betalingsforpligtelser må ikke være mindre end 15 % af instituttets samlede betalingsforpligtelser. Ved beregningen af de årlige bidrag for hvert institut sikrer Afviklingsinstansen, at summen af disse uigenkaldelige betalingsforpligtelser i et givet år ikke overstiger 30 % af den samlede sum af de opkrævede årlige bidrag i overensstemmelse med artikel 70 i forordning (EU) nr. 806/2014.
   4.   Med henblik på stk. 1 fastsættes de årlige bidrag beregnet i henhold til artikel 103 i direktiv 2014/59/EU og artikel 4 i delegeret forordning (EU) 2015/63 på grundlag af et målniveau defineret over en periode svarende til den indledende periode.
   5.   I den indledende periode, som er omhandlet i artikel 69, stk. 1, i forordning (EU) nr. 806/2014, betaler institutter, hvis samlede aktiver er lig med eller mindre end 3 000 000 000 EUR, et fast beløb på 50 000 EUR for de første 300 000 000 EUR passiver i alt minus kapitalgrundlag og dækkede indskud, jf. dog artikel 10 i delegeret forordning (EU) 2015/63. Ved samlede passiver minus kapitalgrundlag og dækkede indskud over 300 000 000 EUR bidrager sådanne institutter i overensstemmelse med artikel 4-9 i delegeret forordning (EU) 2015/63.
   Artikel 9
   Ikrafttræden
   Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Forordningen anvendes enten fra den 1. januar 2016 eller fra den dato, fra hvilken artikel 69, stk. 1, i forordning (EU) nr. 806/2014 anvendes i henhold til artikel 99, stk. 6 i nævnte forordning, afhængigt af hvilket tidspunkt der er senest.

      Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i de deltagende medlemsstater.
      Udfærdiget i Bruxelles, den 19. december 2014.

            På Rådets vegne

         S. GOZI

            Formand

      (1)  EUT L 225 af 30.7.2014, s. 1.

      (2)  Rådets forordning (EU) nr. 1024/2013 af 15. oktober 2013 om overdragelse af specifikke opgaver til Den Europæiske Centralbank i forbindelse med politikker vedrørende tilsyn med kreditinstitutter (EUT L 287 af 29.10.2013, s. 63).

      (3)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/59/EU af 15. maj 2014 om et regelsæt for genopretning og afvikling af kreditinstitutter og investeringsselskaber og om ændring af Rådets direktiv 82/891/EØF, af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/24/EF, 2002/47/EF, 2004/25/EF, 2005/56/EF, 2007/36/EF, 2011/35/EU, 2012/30/EU og 2013/36/EU samt forordning (EU) nr. 1093/2010 og (EU) nr. 648/2012 (EUT L 173 af 12.6.2014, s. 190).

      (4)  Kommissionens delegerede forordning (EU) 2015/63 af 21. oktober 2014 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/59/EU for så vidt angår ex ante-bidrag til de nationale finansieringsordninger (EUT L 11 af 17.1.2015, s. 44).


title: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1036/2013 af 24. oktober 2013 om godkendelse af etofenprox som et eksisterende aktivstof til anvendelse i biocidholdige produkter af produkttype 18 EØS-relevant tekst

text:
               25.10.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 283/35

         KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 1036/2013
   af 24. oktober 2013
   om godkendelse af etofenprox som et eksisterende aktivstof til anvendelse i biocidholdige produkter af produkttype 18
   (EØS-relevant tekst)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 528/2012 af 22. maj 2012 om tilgængeliggørelse på markedet og anvendelse af biocidholdige produkter (1), særlig artikel 89, stk. 1, tredje afsnit, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I Kommissionens forordning (EF) nr. 1451/2007 (2) er der opstillet en liste over aktive stoffer, som skal vurderes med henblik på eventuel optagelse i bilag I, I A eller I B til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF (3). Denne liste omfatter etofenprox.

               (2)

               Etofenprox er vurderet i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i direktiv 98/8/EF til anvendelse i produkttype 18, insekticider, acaricider og produkter til bekæmpelse af andre leddyr, som svarer til produkttype 18 i bilag V til forordning (EU) nr. 528/2012.

               (3)

               Østrig blev udpeget som rapporterende medlemsstat og sendte den kompetente myndigheds rapport sammen med en henstilling til Kommissionen den 9. august 2011 i overensstemmelse med artikel 14, stk. 4 og 6, i forordning (EF) nr. 1451/2007.

               (4)

               Medlemsstaterne og Kommissionen har gennemgået den kompetente myndigheds rapport. I overensstemmelse med artikel 15, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1451/2007 er resultaterne af vurderingen indføjet i en vurderingsrapport i Det Stående Udvalg for Biocidholdige Produkter den 27. september 2013.

               (5)

               Det fremgår af rapporten, at biocidholdige produkter, der anvendes i produkttype 18 og indeholder etofenprox, kan forventes at opfylde kravene i artikel 5 i direktiv 98/8/EF.

               (6)

               Det fremgår desuden af rapporten, at etofenprox grundet dets egenskaber er potentielt bioakkumulerende og giftigt ifølge kriterierne i bilag XIII til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 (4). Godkendelsen bør gælde for en periode på ti år i overensstemmelse med gældende praksis i direktiv 98/8/EF, eftersom betingelserne i artikel 90, stk. 2, i forordning (EU) nr. 528/2012 ikke er opfyldt. Hvad angår godkendelse af produkter i overensstemmelse med artikel 23 i forordning (EU) nr. 528/2012, bør etofenprox dog betragtes som kandidat til substitution i overensstemmelse med artikel 10, stk. 1, litra d), i nævnte forordning.

               (7)

               Det er derfor hensigtsmæssigt at godkende etofenprox til anvendelse i biocidholdige produkter af produkttype 18.

               (8)

               Da vurderingen ikke omhandler nanomaterialer, bør godkendelsen ikke omfatte disse materialer i henhold til artikel 4, stk. 4, i forordning (EU) nr. 528/2012.

               (9)

               Før et aktivstof godkendes, bør medlemsstaterne, de berørte parter og eventuelt Kommissionen have en rimelig frist til at forberede sig, så de kan opfylde de nye krav.

               (10)

               Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Det Stående Udvalg for Biocidholdige Produkter —

         VEDTAGET DENNE FORORDNING:
   Artikel 1
   Etofenprox godkendes som et aktivstof til anvendelse i biocidholdige produkter til produkttype 18 med forbehold af specifikationerne og betingelserne som fastsat i bilaget.
   Artikel 2
   Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
      Udfærdiget i Bruxelles, den 24. oktober 2013.

            På Kommissionens vegne

         José Manuel BARROSO

            Formand

      (1)  EUT L 167 af 27.6.2012, s. 1.

      (2)  Kommissionens forordning (EF) nr. 1451/2007 af 4. december 2007 om den anden fase af det tiårs arbejdsprogram, der er omhandlet i artikel 16, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF om markedsføring af biocidholdige produkter (EUT L 325 af 11.12.2007, s. 3).

      (3)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF af 16. februar 1998 om markedsføring af biocidholdige produkter (EFT L 123 af 24.4.1998, s. 1).

      (4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 af 18. december 2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH), om oprettelse af et europæisk kemikalieagentur og om ændring af direktiv 1999/45/EF og ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 og Kommissionens forordning (EF) nr. 1488/94 samt Rådets direktiv 76/769/EØF og Kommissionens direktiv 91/155/EØF, 93/67/EØF, 93/105/EF og 2000/21/EF (EUT L 396 af 30.12.2006, s. 1).

      BILAG

                  Almindeligt anvendt navn

                  IUPAC-navn
                  Identifikationsnr.

                  Aktivstoffets minimumsrenhedsgrad (1)

                  Godkendelsesdato

                  Udløbsdato for godkendelsen

                  Produkttype

                  Særlige betingelser (2)

                  Etofenprox

                  IUPAC-navn:
                  3-phenoxybenzyl-2-(4-ethoxyphenyl)-2-methylpropylether
                  EF-nr.: 407-980-2
                  CAS-nr.: 80844-07-1

                  970 μg/kg

                  1. juli 2015

                  30. juni 2025

                  18

                  Etofenprox anses for at være kandidat til substitution i overensstemmelse med artikel 10, stk. 1, litra d), i forordning (EU) nr. 528/2012.
                  Ved produktvurderingen skal man være særligt opmærksom på den eksponering, de risici og den virkning, der er forbundet med enhver anvendelse, som er omfattet af en ansøgning om godkendelse, men som ikke er indeholdt i risikovurderingen på EU-plan for aktivstoffet.
                  Godkendelserne meddeles på følgende betingelser:

                              1)

                              For industrielle brugere eller fagfolk skal der fastsættes sikre arbejdsprocedurer og passende administrative foranstaltninger. I tilfælde hvor eksponeringen ikke kan nedbringes ved andre midler, skal produkter anvendes med de fornødne personlige værnemidler.

                              2)

                              For produkter, som kan føre til restkoncentrationer i fødevarer eller foder, skal det undersøges, om der er behov for at fastsætte nye eller ændre eksisterende maksimalgrænseværdier i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 470/2009 (3) eller Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 396/2005 (4), og der skal træffes alle hensigtsmæssige risikobegrænsende foranstaltninger til at sikre, at gældende maksimalværdigrænser ikke overskrides.

         (1)  Renheden som angivet i denne kolonne er det minimum af renheden af det aktivstof, der er anvendt til vurderingen efter artikel 8 i forordning (EU) nr. 528/2012. Aktivstoffet i det produkt, der bringes i omsætning, kan have samme eller en anden renhedsgrad, hvis der er påvist teknisk ækvivalens med det vurderede aktivstof.

         (2)  Med henblik på gennemførelsen af de fælles principper i bilag VI til forordning (EU) nr. 528/2012 findes indholdet og konklusionerne af vurderingsrapporterne på Kommissionens websted: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm

         (3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 470/2009 af 6. maj 2009 om fællesskabsprocedurer for fastsættelse af grænseværdier for restkoncentrationer af farmakologisk virksomme stoffer i animalske fødevarer, om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 2377/90 og om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/82/EF og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 726/2004 (EUT L 152 af 16.6.2009, s. 11).

         (4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 396/2005 af 23. februar 2005 om maksimalgrænseværdier for pesticidrester i eller på vegetabilske og animalske fødevarer og foderstoffer og om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF (EUT L 70 af 16.3.2005, s. 1).


title: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1732 af 28. september 2016 om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

text:
               29.9.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 262/25

         KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2016/1732
   af 28. september 2016
   om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 af 17. december 2013 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 922/72, (EØF) nr. 234/79, (EF) nr. 1037/2001 og (EF) nr. 1234/2007 (1),
   under henvisning til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 af 7. juni 2011 om nærmere bestemmelser for anvendelsen af Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager (2), særlig artikel 136, stk. 1, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes der på basis af resultatet af de multilaterale handelsforhandlinger under Uruguayrunden kriterier for Kommissionens fastsættelse af faste importværdier for tredjelande for de produkter og perioder, der er anført i del A i bilag XVI til nævnte forordning.

               (2)

               Der beregnes hver arbejdsdag en fast importværdi i henhold til artikel 136, stk. 1, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 under hensyntagen til varierende daglige data. Derfor bør nærværende forordning træde i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende —

         VEDTAGET DENNE FORORDNING:
   Artikel 1
   De faste importværdier som omhandlet i artikel 136 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes i bilaget til nærværende forordning.
   Artikel 2
   Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
      Udfærdiget i Bruxelles, den 28. september 2016.

            På Kommissionens vegne

            For formanden

         Jerzy PLEWA

            Generaldirektør for landbrug og udvikling af landdistrikter

      (1)  EUT L 347 af 20.12.2013, s. 671.

      (2)  EUT L 157 af 15.6.2011, s. 1.

      BILAG

         Faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

                  (EUR/100 kg)

                  KN-kode

                  Tredjelandskode (1)

                  Fast importværdi

                  0702 00 00

                  MA

                  144,4

                  ZZ

                  144,4

                  0707 00 05

                  TR

                  125,7

                  ZZ

                  125,7

                  0709 93 10

                  AR

                  162,6

                  TR

                  141,7

                  ZZ

                  152,2

                  0805 50 10

                  AR

                  94,2

                  CL

                  128,7

                  TR

                  83,4

                  UY

                  74,7

                  ZA

                  105,1

                  ZZ

                  97,2

                  0806 10 10

                  TR

                  131,4

                  ZA

                  80,3

                  ZZ

                  105,9

                  0808 10 80

                  AR

                  103,1

                  BR

                  97,9

                  CL

                  145,9

                  NZ

                  120,0

                  US

                  144,0

                  ZA

                  122,0

                  ZZ

                  122,2

                  0808 30 90

                  CL

                  126,9

                  CN

                  92,9

                  TR

                  132,1

                  ZA

                  155,4

                  ZZ

                  126,8

                  0809 30 10 , 0809 30 90

                  TR

                  128,6

                  ZZ

                  128,6

         (1)  Landefortegnelse fastsat ved Kommissionens forordning (EU) nr. 1106/2012 af 27. november 2012 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 471/2009 om fællesskabsstatistikker over varehandelen med tredjelande for så vidt angår ajourføring af den statistiske lande- og områdefortegnelse (EUT L 328 af 28.11.2012, s. 7). Koden »ZZ« = »anden oprindelse«.


title: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/1531 af 7. september 2017 om fornyelse af godkendelsen af aktivstoffet imazamox, som kandidat til substitution, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 (EØS-relevant tekst. )

text:
               8.9.2017

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 232/6

         KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2017/1531
   af 7. september 2017
   om fornyelse af godkendelsen af aktivstoffet imazamox, som kandidat til substitution, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011
   (EØS-relevant tekst)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 af 21. oktober 2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler og om ophævelse af Rådets direktiv 79/117/EØF og 91/414/EØF (1), særlig artikel 24 sammenholdt med artikel 20, stk. 1, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Imazamox blev ved Kommissionens direktiv 2003/23/EF (2) opført som et aktivstof i bilag I til Rådets direktiv 91/414/EØF (3).

               (2)

               Aktivstoffer, der er opført i bilag I til direktiv 91/414/EØF, betragtes som godkendt i henhold til forordning (EF) nr. 1107/2009 og er opført i del A i bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 (4).

               (3)

               Godkendelsen af aktivstoffet imazamox, jf. del A i bilaget til gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011, udløber den 31. juli 2018.

               (4)

               Der blev i overensstemmelse med artikel 1 i Kommissionens forordning (EU) nr. 844/2012 (5) indgivet en ansøgning om fornyelse af godkendelsen af imazamox inden for den tidsfrist, der er fastsat i nævnte artikel.

               (5)

               Ansøgeren indsendte de supplerende dossierer, som kræves i henhold til artikel 6 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 844/2012. Den rapporterende medlemsstat fandt, at ansøgningen var fuldstændig.

               (6)

               Den rapporterende medlemsstat udarbejdede en vurderingsrapport vedrørende fornyelse i samråd med den medrapporterende medlemsstat og forelagde den for Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (i det følgende benævnt »autoriteten«) og Kommissionen den 13. april 2015.

               (7)

               Autoriteten fremsendte vurderingsrapporten vedrørende fornyelse til ansøgeren og de øvrige medlemsstater, således at de kunne fremsætte bemærkninger hertil, og videresendte de modtagne bemærkninger til Kommissionen. Autoriteten gjorde desuden det supplerende sammenfattende dossier tilgængeligt for offentligheden.

               (8)

               Den 15. marts 2016 meddelte autoriteten Kommissionen sin konklusion (6) om, hvorvidt imazamox kan forventes at opfylde godkendelseskriterierne i artikel 4 i forordning (EF) nr. 1107/2009. Kommissionen forelagde udkastet til vurderingsrapport vedrørende fornyelse af godkendelsen af imazamox for Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder den 11. juli 2016.

               (9)

               Ansøgeren fik mulighed for at fremsætte bemærkninger til udkastet til vurderingsrapport vedrørende fornyelse.

               (10)

               Med hensyn til ét eller flere repræsentative anvendelsesformål for mindst ét plantebeskyttelsesmiddel, der indeholder imazamox, er det blevet fastslået, at godkendelseskriterierne i artikel 4 i forordning (EF) nr. 1107/2009 er opfyldt. Godkendelsen af imazamox bør derfor fornys.

               (11)

               Risikovurderingen for fornyelse af godkendelsen af imazamox er baseret på et begrænset antal repræsentative anvendelsesformål, hvilket dog ikke begrænser de anvendelsesformål, hvortil plantebeskyttelsesmidler, der indeholder imazamox, kan godkendes. Anvendelsen bør derfor ikke længere være begrænset til anvendelse som herbicid.

               (12)

               Kommissionen betragter imidlertid imazamox som kandidat til substitution i medfør af artikel 24 i forordning (EF) nr. 1107/2009. Imazamox er et persistent og toksisk stof i henhold til henholdsvis punkt 3.7.2.1 og 3.7.2.3 i bilag II til forordning (EF) nr. 1107/2009, da halveringstiden i ferskvand og sediment er over 120 dage og nuleffektkoncentrationen ved langtidseksponering for vandplanter er under 0,0045 mg/l. Imazamox opfylder derfor betingelsen i punkt 4, andet led, i bilag II til forordning (EF) nr. 1107/2009.

               (13)

               Godkendelsen af imazamox som kandidat til substitution bør derfor fornys.

               (14)

               I overensstemmelse med artikel 14, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1107/2009 sammenholdt med samme forordnings artikel 6 og på grundlag af den foreliggende videnskabelige og tekniske viden er det imidlertid nødvendigt at fastsætte visse betingelser og begrænsninger.

               (15)

               Bilaget til gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 bør derfor ændres.

               (16)

               Godkendelsesperioden for imazamox blev ved Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/841 (7) forlænget til den 31. juli 2018 for at gøre det muligt at afslutte fornyelsesprocessen, inden godkendelsen af aktivstoffet udløber. Da der er blevet truffet afgørelse om fornyelse forud for den forlængede udløbsdato, bør nærværende forordning imidlertid anvendes fra den 1. november 2017.

               (17)

               Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder —

         VEDTAGET DENNE FORORDNING:
   Artikel 1
   Fornyelse af godkendelsen af aktivstoffet som kandidat til substitution
   Godkendelsen af aktivstoffet imazamox, som kandidat til substitution, fornys som fastsat i bilag I.
   Artikel 2
   Ændringer af gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011
   Bilaget til gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 ændres som angivet i bilag II til nærværende forordning.
   Artikel 3
   Ikrafttræden og anvendelsesdato
   Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Den anvendes fra den 1. november 2017.

      Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
      Udfærdiget i Bruxelles, den 7. september 2017.

            På Kommissionens vegne

         Jean-Claude JUNCKER

            Formand

      (1)  EUT L 309 af 24.11.2009, s. 1.

      (2)  Kommissionens direktiv 2003/23/EF af 25. marts 2003 om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF for at optage imazamox, oxasulfuron, ethoxysulfuron, foramsulfuron, oxadiargyl og cyazofamid som aktivstoffer (EUT L 81 af 28.3.2003, s. 39).

      (3)  Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juli 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler (EFT L 230 af 19.8.1991, s. 1).

      (4)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 af 25. maj 2011 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 for så vidt angår listen over godkendte aktivstoffer (EUT L 153 af 11.6.2011, s. 1).

      (5)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 844/2012 af 18. september 2012 om fastsættelse af de fornødne bestemmelser til gennemførelse af fornyelsesproceduren for aktivstoffer, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler (EUT L 252 af 19.9.2012, s. 26).

      (6)  EFSA Journal 2016;14(4):4432. Foreligger online: www.efsa.europa.eu/en/efsajournal/pub/4432

      (7)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/841 af 17. maj 2017 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 for så vidt angår forlængelse af godkendelsesperioderne for aktivstofferne alpha-cypermethrin, Ampelomyces quisqualis stamme: AQ 10, benalaxyl, bentazon, bifenazat, bromoxynil, carfentrazonethyl, chlorpropham, cyazofamid, desmedipham, diquat, DPX KE 459 (flupyrsulfuronmethyl), etoxazol, famoxadon, fenamidon, flumioxazin, foramsulfuron, Gliocladium catenulatum stamme: J1446, imazamox, imazosulfuron, isoxaflutol, laminarin, metalaxyl-M, methoxyfenozid, milbemectin, oxasulfuron, pendimethalin, phenmedipham, pymetrozin, S-metolachlor og trifloxystrobin (EUT L 125 af 18.5.2017, s. 12).

      BILAG I

                  Almindeligt anvendt navn, identifikationsnr.

                  IUPAC-navn

                  Renhed (1)

                  Godkendelsesdato

                  Udløbsdato for godkendelsen

                  Særlige bestemmelser

                  Imazamox
                  CAS-nr.: 114311-32-9
                  CIPAC-nr.: 619

                  2-[(RS)-4-isopropyl-4-methyl-5-oxo-2-imidazolin-2-yl]-5-methoxymethylnikotinsyre

                  ≥ 950 g/kg
                  Urenheden cyanidion (CN–) må ikke overstige 5 mg/kg i det tekniske materiale.

                  1. november 2017

                  31. oktober 2024

                  Med henblik på gennemførelsen af de i artikel 29, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1107/2009 nævnte ensartede principper skal der tages hensyn til konklusionerne i vurderingsrapporten vedrørende fornyelse af godkendelsen af imazamox, særlig tillæg I og II.
                  Ved denne samlede vurdering skal medlemsstaterne være særligt opmærksomme på:

                              —

                              beskyttelse af forbrugerne

                              —

                              beskyttelse af vandplanter samt af landplanter, der ikke er målarter

                              —

                              beskyttelsen af grundvandet, når aktivstoffet anvendes i områder med sårbare jordbunds- og/eller klimaforhold.

                        Godkendelsesbetingelserne skal omfatte risikobegrænsende foranstaltninger, og der skal iværksættes overvågningsprogrammer for at kontrollere eventuel grundvandsforurening fra imazamox og metabolitterne CL 312622 og CL 354825 i følsomme områder, hvis det er relevant.

         (1)  Den reviderede vurderingsrapport indeholder yderligere oplysninger om aktivstoffets identitet og specifikation.

      BILAG II
      I bilaget til gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 foretages følgende ændringer:

                  1)

                  i del A udgår angivelse 41 om imazamox

                  2)

                  i del E tilføjes følgende:

                              Nummer

                              Almindeligt anvendt navn, identifikationsnr.

                              IUPAC-navn

                              Renhed (1)

                              Godkendelsesdato

                              Udløbsdato for godkendelsen

                              Særlige bestemmelser

                              »8

                              Imazamox
                              CAS-nr.: 114311-32-9
                              CIPAC-nr.: 619

                              2-[(RS)-4-isopropyl-4-methyl-5-oxo-2-imidazolin-2-yl]-5-methoxymethylnikotinsyre

                              ≥ 950 g/kg
                              Urenheden cyanidion (CN–) må ikke overstige 5 mg/kg i det tekniske materiale.

                              1. november 2017

                              31. oktober 2024

                              Med henblik på gennemførelsen af de i artikel 29, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1107/2009 nævnte ensartede principper skal der tages hensyn til konklusionerne i vurderingsrapporten vedrørende fornyelse af godkendelsen af imazamox, særlig tillæg I og II.
                              Ved denne samlede vurdering skal medlemsstaterne være særligt opmærksomme på:

                                          —

                                          beskyttelse af forbrugerne

                                          —

                                          beskyttelse af vandplanter samt af landplanter, der ikke er målarter

                                          —

                                          beskyttelsen af grundvandet, når aktivstoffet anvendes i områder med sårbare jordbunds- og/eller klimaforhold.

                                    Godkendelsesbetingelserne skal omfatte risikobegrænsende foranstaltninger, og der skal iværksættes overvågningsprogrammer for at kontrollere eventuel grundvandsforurening fra imazamox og metabolitterne CL 312622 og CL 354825 i følsomme områder, hvis det er relevant.«

         (1)  Den reviderede vurderingsrapport indeholder yderligere oplysninger om aktivstoffets identitet og specifikation.


title: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 885/2014 af 13. august 2014 om særlige betingelser for import af okra og karryblade fra Indien og om ophævelse af gennemførelsesforordning (EU) nr. 91/2013  EØS-relevant tekst

text:
               14.8.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 242/20

         KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 885/2014
   af 13. august 2014
   om særlige betingelser for import af okra og karryblade fra Indien og om ophævelse af gennemførelsesforordning (EU) nr. 91/2013
   (EØS-relevant tekst)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 af 28. januar 2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen, om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og om procedurer vedrørende fødevaresikkerhed (1), særlig artikel 53, stk. 1, litra b), nr. ii,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 882/2004 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 882/2004 af 29. april 2004 om offentlig kontrol med henblik på verifikation af, at foderstof- og fødevarelovgivningen samt dyresundheds- og dyrevelfærdsbestemmelserne overholdes (2), særlig artikel 15, stk. 5, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I henhold til artikel 53 i forordning (EF) nr. 178/2002 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 kan der vedtages relevante EU-beredskabsforanstaltninger for foder og fødevarer, der er importeret fra et tredjeland, for at beskytte menneskers sundhed, dyresundheden og miljøet, hvis denne risiko ikke kan styres på tilfredsstillende vis ved hjælp af de foranstaltninger, der træffes af medlemsstaterne hver for sig.

               (2)

               I Kommissionens forordning (EF) nr. 669/2009 (3) etableres der en mere intensiv offentlig kontrol af visse foderstoffer og fødevarer af ikke-animalsk oprindelse.

               (3)

               Der er bl.a. blevet indført en øget hyppighed af de offentlige kontroller af importen i over to år af karryblade og i næsten to år af okra fra Indien, for så vidt angår pesticidrester.

               (4)

               Resultaterne fra den øgede hyppighed af kontroller viser en fortsat høj frekvens af manglende overholdelse af maksimalgrænseværdierne for pesticidrester i EU-lovgivningen, og flere gange er der blevet observeret meget høje niveauer. Disse resultater dokumenterer, at import af disse fødevarer udgør en sundhedsrisiko for mennesker. Der kunne ikke konstateres nogen forbedring af situationen efter denne periode med øget hyppighed af kontrollerne ved EU's grænser. Der blev desuden ikke modtaget nogen konkret og tilfredsstillende handlingsplan med henblik på at rette op på fejl og mangler i produktions- og kontrolsystemerne fra de indiske myndigheder trods udtrykkelig anmodning fra Europa-Kommissionen.

               (5)

               For at beskytte menneskers sundhed i Unionen bør der derfor indføres yderligere garantier i forbindelse med disse fødevarer fra Indien. Derfor blev det ved Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 91/2013 (4) bestemt, at alle sendinger af karryblade og okra fra Indien derfor bør ledsages af et certifikat, som bekræfter, at der er foretaget prøveudtagning og analyse af produkterne for tilstedeværelsen af restkoncentrationer af pesticider, og at det er blevet konstateret, at de er i overensstemmelse med EU-lovgivningen.

               (6)

               For at sikre en effektiv tilrettelæggelse af kontrollen ved importen og en vis grad af ensartethed på EU-plan for indholdet af aflatoksiner i visse foderstoffer og fødevarer fra tredjelande, vil det være hensigtsmæssigt at samle alle foderstoffer og fødevarer fra tredjelande, der er underlagt særlige betingelser grundet indholdet af aflatoksiner, i en enkelt forordning. Derfor bør bestemmelserne vedrørende jordnødder fra Indien og Ghana og vandmelonfrø fra Nigeria integreres i en enkelt forordning med bestemmelserne i Kommissionens forordning (EF) nr. 1152/2009 (5).

               (7)

               For at sikre en effektiv tilrettelæggelse af kontrollen ved importen og en vis grad af ensartethed på EU-plan bør der i nærværende forordning fastsættes kontrolprocedurer for den fysiske kontrol af pesticidrester på karryblade og okra fra Indien, som svarer til de gældende foranstaltninger i forordning (EF) nr. 669/2009.

               (8)

               Prøveudtagning og analyse af sendinger bør ske i overensstemmelse med relevant EU-lovgivning. Maksimalgrænseværdierne for pesticidrester er fastsat ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 396/2005 (6). Bestemmelserne for udtagning af prøver til offentlig kontrol af pesticidrester er fastsat ved Kommissionens direktiv 2002/63/EF (7).

               (9)

               Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder —

         VEDTAGET DENNE FORORDNING:
   Artikel 1
   Anvendelsesområde
   1.   Denne forordning anvendes på sendinger af følgende fødevarer, der henhører under de KN-koder og Taric-underopdelinger, som er fastsat i bilag I:

               a)

               Okra (fødevarer, friske og frosne) med oprindelse i eller afsendt fra Indien

               b)

               Karryblade (fødevarer, friske urter) med oprindelse i eller afsendt fra Indien.

         2.   Denne forordning finder også anvendelse på sammensatte fødevarer, der indeholder de i stk. 1 omhandlede fødevarer i en mængde på over 20 %.
   3.   Denne forordning finder ikke anvendelse på sendinger af fødevarer, der er omhandlet i stk. 1 og 2, og som udelukkende er bestemt til en privatpersons eget forbrug eller anvendelse. I tilfælde af tvivl ligger bevisbyrden hos modtageren af sendingen.
   Artikel 2
   Definitioner
   I denne forordning anvendes definitionerne i artikel 2 og 3 i forordning (EF) nr. 178/2002, artikel 2 i forordning (EF) nr. 882/2004 og artikel 3 i forordning (EF) nr. 669/2009.
   Ved anvendelsen af denne forordning svarer en sending til et parti som omhandlet i direktiv 2002/63/EF.
   Artikel 3
   Import til Unionen
   Sendinger af fødevarer, jf. artikel 1, stk. 1 og 2, kan kun importeres til Unionen i overensstemmelse med procedurerne i denne forordning.
   Sendinger af sådanne fødevarer kan kun føres ind i Unionen via det udpegede indgangssted.
   Artikel 4
   Resultater af prøveudtagning og analyse
   1.   Sendinger af de fødevarer, der er omhandlet i artikel 1, stk. 1 og 2, ledsages af resultater af prøveudtagning og analyse foretaget af de kompetente myndigheder i oprindelseslandet eller det land, hvor sendingen er afsendt fra, hvis det ikke er det samme som oprindelseslandet, for at sikre overholdelsen af EU-lovgivningen om maksimalgrænseværdierne for pesticidrester for de fødevarer, der er omhandlet i artikel 1, stk. 1, litra a) og b), herunder sammensatte fødevarer, der indeholder sådanne fødevarer i en mængde på over 20 %.
   2.   Den prøveudtagning, der er omhandlet i stk. 1, foretages i overensstemmelse med direktiv 2002/63/EF for pesticidrester.
   Artikel 5
   Sundhedscertifikat
   1.   Sendingerne ledsages også af et sundhedscertifikat, jf. modellen i bilag II.
   2.   Sundhedscertifikatet udfyldes, underskrives og bekræftes af en bemyndiget repræsentant for den kompetente myndighed i oprindelseslandet eller den kompetente myndighed i det land, hvor sendingen afsendes fra, hvis det ikke er det samme som oprindelseslandet.
   3.   Sundhedscertifikatet udfærdiges på det officielle sprog, eller på et af de officielle sprog, i den medlemsstat, hvor det udpegede indgangssted findes. En medlemsstat kan dog vælge at acceptere sundhedscertifikater, der udfærdiges på et andet officielt EU-sprog.
   4.   Sundhedscertifikatet er kun gyldigt i fire måneder fra udstedelsesdatoen.
   Artikel 6
   Identifikation
   Hver enkelt sending af de fødevarer, der er omhandlet i artikel 1, stk. 1 og 2, identificeres med en identifikationskode, der svarer til den identifikationskode, som er anført på resultaterne af den prøveudtagning og analyse, der er omhandlet i artikel 4, og det sundhedscertifikat, som er omhandlet i artikel 5. Hver enkelt pose eller anden emballagetype i sendingen identificeres med denne identifikationskode.
   Artikel 7
   Forhåndsmeddelelse om sendinger
   1.   Fødevarevirksomhedslederne eller deres repræsentanter giver forhåndsmeddelelse om dato og tidspunkt for den forventede fysiske ankomst af de sendinger med fødevarer, der er omhandlet i artikel 1, stk. 1 og 2, til de kompetente myndigheder på det udpegede indgangssted samt om sendingens art.
   2.   I forbindelse med forhåndsmeddelelsen udfylder de del I i det fælles importdokument og sender det til den kompetente myndighed på det udpegede indgangssted mindst en arbejdsdag forud for sendingens fysiske ankomst.
   3.   Ved udfyldelsen af det fælles importdokument i henhold til denne forordning henholder fødevarevirksomhedslederne sig for de fødevarer, som er omhandlet i artikel 1, stk. 1, litra a) og b), i nærværende forordning, herunder sammensatte fødevarer, der indeholder sådanne fødevarer i en mængde på over 20 %, til vejledningen i udfyldelse af det fælles importdokument i bilag II til forordning (EF) nr. 669/2009.
   Artikel 8
   Offentlig kontrol
   1.   Den kompetente myndighed på det udpegede indgangssted foretager dokumentkontrol i forbindelse med hver enkelt sending af fødevarer, der er omhandlet i artikel 1, stk. 1 og 2, for at sikre overholdelse af kravene i artikel 4 og 5.
   2.   Identitetskontrol og fysisk kontrol af de fødevarer, der er omhandlet i artikel 1, stk. 1, litra a) og b), og de sammensatte fødevarer, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, i nærværende forordning, foretages i overensstemmelse med artikel 8, 9 og 19 i forordning (EF) nr. 669/2009 med den hyppighed, der er fastsat i bilag I til nærværende forordning.
   3.   Når kontrollen er gennemført, skal de kompetente myndigheder

               a)

               udfylde de relevante oplysninger i del II i det fælles importdokument

               b)

               vedlægge resultaterne af prøveudtagning og analyse foretaget i overensstemmelse med stk. 2 i denne artikel

               c)

               tilvejebringe og udfylde referencenummeret på det fælles importdokument i det fælles importdokument

               d)

               stemple og underskrive det originale fælles importdokument

               e)

               lave og beholde en kopi af det underskrevne og stemplede fælles importdokument.

         4.   Det originale fælles importdokument og det originale sundhedscertifikat ledsaget af resultater af prøveudtagning og analyse, som omhandlet i artikel 4, ledsager sendingen under transporten, indtil den er overgået til fri omsætning. For så vidt angår fødevarer, der er omhandlet i artikel 1, stk. 1 og 2, udstedes der i tilfælde af tilladelse til videre transport af sendingen, indtil resultaterne af den fysiske kontrol foreligger, en attesteret kopi af det originale fælles importdokument til det formål.
   Artikel 9
   Opdeling af en sending
   1.   Sendinger må ikke opdeles, før alle offentlige kontroller er udført, og det fælles importdokument er blevet udfyldt af de kompetente myndigheder, jf. artikel 8.
   2.   Hvis sendingen efterfølgende opdeles, skal hver del af den ledsages af en bekræftet kopi af det fælles importdokument under transporten, indtil den er overgået til fri omsætning.
   Artikel 10
   Overgang til fri omsætning
   Sendingers overgang til fri omsætning er betinget af, at fødevarevirksomhedslederne eller deres repræsentanter forelægger toldmyndighederne et (fysisk eller elektronisk) fælles importdokument, som er behørigt udfyldt af den kompetente myndighed, efter at alle offentlige kontroller er udført. Toldmyndighederne godkender kun sendingen til overgang til fri omsætning, hvis den kompetente myndighed har angivet sin positive afgørelse i rubrik II.14 og har sat sin underskrift i rubrik II.21 i det fælles importdokument.
   Artikel 11
   Manglende overholdelse
   Hvis den offentlige kontrol afslører manglende overholdelse af den relevante EU-lovgivning, skal den kompetente myndighed udfylde det fælles importdokuments del III, og der skal træffes foranstaltninger i overensstemmelse med artikel 19, 20 og 21 i forordning (EF) nr. 882/2004.
   Artikel 12
   Rapporter
   Medlemsstaterne sender hver tredje måned Kommissionen en rapport om alle analyseresultater af de offentlige kontroller af sendinger af fødevarer i henhold til denne forordning. Rapporten indsendes i den måned, der følger efter hvert kvartal.
   Rapporten skal indeholde følgende oplysninger:

               —

               antal importerede sendinger

               —

               antal sendinger, hvoraf der blev udtaget prøver til analyse

               —

               resultaterne af den i artikel 8, stk. 2, omhandlede kontrol.

         Artikel 13
   Omkostninger
   Alle omkostninger forbundet med den offentlige kontrol, herunder prøveudtagning, analyse, opbevaring og eventuelle foranstaltninger, der træffes i tilfælde af manglende opfyldelse af kravene, afholdes af fødevarevirksomhedslederne.
   Artikel 14
   Ophævelse
   Gennemførelsesforordning (EU) nr. 91/2013 ophæves.
   Artikel 15
   Ikrafttrædelse
   Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
      Udfærdiget i Bruxelles, den 13. august 2014.

            På Kommissionens vegne

         José Manuel BARROSO

            Formand

      (1)  EFT L 31 af 1.2.2002, s. 1.

      (2)  EUT L 165 af 30.4.2004, s. 1.

      (3)  Kommissionens forordning (EF) nr. 669/2009 af 24. juli 2009 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 882/2004 for så vidt angår en mere intensiv offentlig kontrol af visse foderstoffer og fødevarer af ikke-animalsk oprindelse og om ændring af beslutning 2006/504/EF (EUT L 194 af 25.7.2009, s. 11).

      (4)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 91/2013 af 31. januar 2013 om særlige betingelser for import af jordnødder fra Ghana og Indien, okra og karryblade fra Indien og vandmelonfrø fra Nigeria og om ændring af Kommissionens forordning (EF) nr. 669/2009 og (EF) nr. 1152/2009 (EUT L 33 af 2.2.2013, s. 2).

      (5)  Kommissionens forordning (EF) nr. 1152/2009 af 27. november 2009 om indførelse af særlige betingelser for import af visse fødevarer fra visse tredjelande som følge af risiko for aflatoksinforurening og om ophævelse af beslutning 2006/504/EF (EUT L 313 af 28.11.2009, s. 40).

      (6)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 396/2005 af 23. februar 2005 om maksimalgrænseværdier for pesticidrester i eller på vegetabilske og animalske fødevarer og foderstoffer og om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF (EUT L 70 af 16.3.2005, s. 1).

      (7)  Kommissionens direktiv 2002/63/EF af 11. juli 2002 om EF-metoder til prøveudtagning til officiel kontrol af pesticidrester i og på vegetabilske og animalske produkter og om ophævelse af direktiv 79/700/EØF (EFT L 187 af 16.7.2002, s. 30).

      BILAG I
      Fødevarer af ikke-animalsk oprindelse, der er omfattet af bestemmelserne i denne forordning:

                  Foderstoffer og fødevarer
                  (påtænkt anvendelse)

                  KN-kode (1)

                  TARIC-underopdeling

                  Oprindelsesland

                  Fare

                  Hyppighed af fysisk kontrol og identitets-kontrol (%) ved import

                  Okra

                        (Fødevarer- friske og frosne)

                  ex 0709 99 90

                  20

                  Indien (IN)

                  Pesticidrester analyseret efter multirestmetoder baseret på GC-MS og LC-MS eller efter metoder til påvisning af en enkelt restkoncentration (2)

                  20

                  Karryblade (Bergera/Murraya koenigii)

                        (Fødevarer — urter — friske, tørrede og frosne)

                  ex 1211 90 86

                  10

                  Indien (IN)

                  Pesticidrester analyseret efter multirestmetoder baseret på GC-MS og LC-MS eller efter metoder til påvisning af en enkelt restkoncentration (3)

                  20

         (1)  Når det kun kræves, at visse produkter henhørende under en KN-kode skal undersøges, og der ikke findes nogen specifik underopdeling af koden i varenomenklaturen, er KN-koden markeret med »ex«.

         (2)  Certificering i oprindelseslandet og kontrol ved importen fra medlemsstaternes side for at sikre overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 396/2005 af 23. februar 2005 om maksimalgrænseværdier for pesticidrester i eller på vegetabilske og animalske fødevarer og foderstoffer og om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF (EUT L 70 af 16.3.2005, s. 1), herunder især rester af: acephat, methamidophos, triazophos, endosulfan, monocrotophos, methomyl, thiodicarb, diafenthiuron, thiamethoxam, fipronil, oxamyl, acetamiprid, indoxacarb, mandipropamid.

         (3)  Certificering i oprindelseslandet og kontrol ved importen fra medlemsstaternes side for at sikre overensstemmelse med forordning (EF) nr. 396/2005, herunder især rester af: triazophos, oxydemeton-methyl, chlorpyriphos, acetamiprid, thiamethoxam, clothianidin, methamidophos, acephat, propargit, monocrotophos.

      BILAG II


title: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 955/2014 af 8. september 2014 om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

text:
               9.9.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 268/3

         KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 955/2014
   af 8. september 2014
   om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (1),
   under henvisning til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 af 7. juni 2011 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager (2), særlig artikel 136, stk. 1, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes der på basis af resultatet af de multilaterale handelsforhandlinger under Uruguayrunden kriterier for Kommissionens fastsættelse af faste importværdier for tredjelande for de produkter og perioder, der er anført i del A i bilag XVI til nævnte forordning.

               (2)

               Der beregnes hver arbejdsdag en fast importværdi i henhold til artikel 136, stk. 1, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 under hensyntagen til varierende daglige data. Derfor bør nærværende forordning træde i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende —

         VEDTAGET DENNE FORORDNING:
   Artikel 1
   De faste importværdier som omhandlet i artikel 136 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes i bilaget til nærværende forordning.
   Artikel 2
   Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
      Udfærdiget i Bruxelles, den 8. september 2014.

            På Kommissionens vegne

            For formanden

         Jerzy PLEWA

            Generaldirektør for landbrug og udvikling af landdistrikter

      (1)  EUT L 299 af 16.11.2007, s. 1.

      (2)  EUT L 157 af 15.6.2011, s. 1.

      BILAG
      Faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

                  (EUR/100 kg)

                  KN-kode

                  Tredjelandskode (1)

                  Fast importværdi

                  0702 00 00

                  MK

                  76,6

                  ZZ

                  76,6

                  0707 00 05

                  TR

                  123,3

                  ZZ

                  123,3

                  0709 93 10

                  TR

                  124,8

                  ZZ

                  124,8

                  0805 50 10

                  AR

                  175,5

                  BR

                  100,4

                  CL

                  196,7

                  IL

                  182,0

                  TR

                  227,6

                  UY

                  134,4

                  ZA

                  172,8

                  ZZ

                  169,9

                  0806 10 10

                  BR

                  167,7

                  EG

                  167,7

                  TR

                  116,5

                  ZZ

                  150,6

                  0808 10 80

                  BR

                  62,8

                  CL

                  103,3

                  CN

                  120,7

                  NZ

                  119,3

                  US

                  129,1

                  ZA

                  129,9

                  ZZ

                  110,9

                  0808 30 90

                  CN

                  92,5

                  TR

                  123,8

                  XS

                  50,3

                  ZA

                  120,5

                  ZZ

                  96,8

                  0809 30

                  TR

                  135,2

                  ZZ

                  135,2

                  0809 40 05

                  BA

                  34,7

                  MK

                  43,1

                  ZZ

                  38,9

         (1)  Landefortegnelse fastsat ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1833/2006 (EUT L 354 af 14.12.2006, s. 19). Koden »ZZ« = »anden oprindelse«.


title: Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1151/2011 af 14. november 2011 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 442/2011 om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Syrien

text:
               15.11.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 296/3

         RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 1151/2011
   af 14. november 2011
   om gennemførelse af forordning (EU) nr. 442/2011 om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Syrien
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR –
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Rådets forordning (EU) nr. 442/2011 af 9. maj 2011 om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Syrien (1), særlig artikel 14, stk. 1, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet vedtog den 9. maj 2011 forordning (EU) nr. 442/2011 om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Syrien.

               (2)

               I betragtning af den alvorlige situation i Syrien og i overensstemmelse med Rådets gennemførelsesafgørelse 2011/736/FUSP af 14. november 2011 2011 om gennemførelse af afgørelse 2011/273/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Syrien (2) bør der tilføjes yderligere personer på den liste over personer, enheder og organer, der er omfattet af restriktive foranstaltninger, som findes i bilag II til forordning (EU) nr. 442/2011 –

         VEDTAGET DENNE FORORDNING:
   Artikel 1
   De personer, der er opført på listen i bilaget til nærværende forordning, tilføjes på listen i bilag II til forordning (EU) nr. 442/2011.
   Artikel 2
   Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 14. november 2011.

            På Rådets vegne

         C. ASHTON

            Formand

      (1)  EUT L 121 af 10.5.2011, s. 1.

      (2)  Se side 55 i denne EUT.

      BILAG

         Personer omhandlet i artikel 1

                  Navn

                  Identificerende oplysninger

                  Begrundelse

                  Opført på listen den

                  1.

                  Generalmajor Jumah Al-Ahmad

                  Chef for specialstyrkerne. Ansvarlig for anvendelse af vold mod demonstranter på hele Syriens område.

                  14.11.2011

                  2.

                  Oberst Lu'ai al-Ali

                  Chef for Syriens militære efterretningstjenestes afdeling for Dera'a. Ansvarlig for anvendelse af vold mod demonstranter i Dera'a.

                  14.11.2011

                  3.

                  Generalløjtnant Ali Abdullah Ayyub

                  Vicechef for den almindelige militærstab (personale og mandskab). Ansvarlig for anvendelse af vold mod demonstranter på hele Syriens område.

                  14.11.2011

                  4.

                  Generalløjtnant Jasim al-Furayj

                  Chef for den almindelige militærstab. Ansvarlig for anvendelse af vold mod demonstranter på hele Syriens område.

                  14.11.2011

                  5.

                  General Aous (Aws) ASLAN

                  Født 1958

                  Bataljonschef i den republikanske garde. Beslægtet med Maher al-ASSAD og præsident al-ASSAD. Deltagelse i den voldelige undertrykkelse af civilbefolkningen på hele Syriens område.

                  14.11.2011

                  6.

                  General Ghassan BELAL

                  General, der leder det særlige bureau i hærens fjerde division. Rådgiver for Maher al-ASSAD og koordinator af sikkerhedsoperationer. Ansvarlig for den voldelige undertrykkelse af civil-befolkningen på hele Syriens område.

                  14.11.2011

                  7.

                  Abdullah BERRI

                  Leder af BERRI-familiens militser. Ansvarlig for de regeringsvenlige militser, der er involveret i den voldelige undertrykkelse af civilbefolkningen i Aleppo.

                  14.11.2011

                  8.

                  George CHAOUI

                  Medlem af Syriens elektroniske hær. Deltagelse i den voldelige undertrykkelse af og opfordring til vold mod civilbefolkningen på hele Syriens område.

                  14.11.2011

                  9.

                  Generalmajor Zuhair Hamad

                  Vicechef for direktoratet for almindelige efterretninger. Ansvarlig for anvendelse af vold på hele Syriens område samt trusler mod og tortur af demonstranter.

                  14.11.2011

                  10.

                  Amar ISMAEL

                  Civil - chef for Syriens elektroniske hær (de væbnede styrkers efterretningstjeneste). Deltagelse i den voldelige undertrykkelse af og opfordring til vold mod civilbefolkningen på hele Syriens område.

                  14.11.2011

                  11.

                  Mujahed ISMAIL

                  Medlem af Syriens elektroniske hær. Deltagelse i den voldelige undertrykkelse af og opfordring til vold mod civilbefolkningen på hele Syriens område.

                  14.11.2011

                  12.

                  Saqr KHAYR BEK

                  Viceindenrigsminister. Ansvarlig for den voldelige undertrykkelse af civilbefolkningen i Syrien.

                  14.11.2011

                  13.

                  Generalmajor Nazih

                  Vicedirektør for direktoratet for almindelige efterretninger. Ansvarlig for anvendelse af vold på hele Syriens område samt trusler mod og tortur af demonstranter.

                  14.11.2011

                  14.

                  Kifah MOULHEM

                  Bataljonschef i hærens fjerde division. Ansvarlig for den voldelige undertrykkelse af civil-befolkningen i Deïr el-Zor.

                  14.11.2011

                  15.

                  Generalmajor Wajih Mahmud

                  Chef for hærens 18. panser-division. Ansvarlig for anvendelse af vold mod demonstranter i Homs.

                  14.11.2011

                  16.

                  Bassam SABBAGH

                  Født den 24. august 1959 i Damaskus. Adresse: Kasaa, Anwar al Attar (gadenavn), al Midani (bygning), Damaskus. Syrisk pas nr. 004326765, udstedt den 2.11.2008, gyldigt indtil november 2014.

                  Leder af advokatkontoret »Sabbagh et Associés« (Damaskus), advokat med beskikkelse i Paris, juridisk og finansiel rådgiver samt forretningsfører for Rami Makhlouf og Khaldoun Makhlouf. Person med tilknytning til Bachar al-Assad i forbindelse med finansiering af et byggeprojekt i Lattaquié. Yder støtte til finansieringen af regimet.

                  14.11.2011

                  17.

                  Generalløjtnant. Tala Mustafa Tlass

                  Vicechef for den almindelige militærstab (logistik og forsyninger). Ansvarlig for anvendelse af vold mod demonstranter på hele Syriens område.

                  14.11.2011

                  18.

                  Generalmajor Fu'ad Tawil

                  Vicechef for Syriens flyve-våbens efterretningstjeneste. Ansvarlig for anvendelse af vold på hele Syriens område samt trusler mod og tortur af demonstranter.

                  14.11.2011


title: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 722/2013 af 25. juli 2013 om tarifering af varer i den kombinerede nomenklatur

text:
               27.7.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 202/6

         KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 722/2013
   af 25. juli 2013
   om tarifering af varer i den kombinerede nomenklatur
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif (1), særlig artikel 9, stk. 1, litra a), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               For at sikre en ensartet anvendelse af den kombinerede nomenklatur, der er knyttet som bilag til forordning (EØF) nr. 2658/87, bør der vedtages bestemmelser vedrørende tariferingen af de i bilaget omhandlede varer.

               (2)

               Forordning (EØF) nr. 2658/87 har fastsat almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende den kombinerede nomenklatur. Disse bestemmelser finder også anvendelse ved fortolkningen af enhver anden nomenklatur, der helt eller delvis er baseret på den kombinerede nomenklatur, eller som tilføjer yderligere underopdelinger, og som er fastlagt på grundlag af specifikke EU-forskrifter med henblik på anvendelsen af tarifmæssige eller andre foranstaltninger vedrørende samhandelen med varer.

               (3)

               Ifølge de almindelige bestemmelser bør varerne i kolonne 1 i tabellen i bilaget tariferes under den KN-kode, der er anført i kolonne 2 ud fra den begrundelse, der er anført i kolonne 3.

               (4)

               Det er hensigtsmæssigt, at bindende tariferingsoplysninger, der er meddelt af medlemsstaternes toldmyndigheder i forbindelse med tarifering af varer i den kombinerede nomenklatur, og som ikke er i overensstemmelse med EU-retten fastsat i denne forordning, fortsat kan påberåbes af modtageren i henhold til bestemmelserne i artikel 12, stk. 6, i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (2) i et tidsrum på tre måneder.

               (5)

               Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Toldkodeksudvalget —

         VEDTAGET DENNE FORORDNING:
   Artikel 1
   De varer, der er anført i kolonne (1) i skemaet i bilaget, tariferes i den kombinerede nomenklatur i den i kolonne (2) i skemaet nævnte KN-kode.
   Artikel 2
   Bindende tariferingsoplysninger meddelt af medlemsstaternes toldmyndigheder, som ikke er i overensstemmelse med EU-retten fastsat i denne forordning, kan fortsat påberåbes i henhold til bestemmelserne i artikel 12, stk. 6, i forordning (EØF) nr. 2913/92 i et tidsrum på tre måneder.
   Artikel 3
   Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
      Udfærdiget i Bruxelles, den 25. juli 2013.

            På Kommissionens vegne For formanden

         Algirdas ŠEMETA

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFT L 256 af 7.9.1987, s. 1.

      (2)  EFT L 302 af 19.10.1992, s. 1.

      BILAG

                  Varebeskrivelse

                  Tarifering
                  (KN-kode)

                  Begrundelse

                  (1)

                  (2)

                  (3)

                  Et hjul med en diameter på ca. 20 cm og en bredde på ca. 5 cm bestående af en plastikfælg og et massivt plastikhjul.
                  Fælgen har et hul i midten og et kugleleje lavet af kulstofstål.
                  Hjulet kan monteres på forskellige produkter som f.eks. invalidekøretøjer, rollatorer og hospitalssenge.

                      (1) Se illustration

                  3926 90 97

                  Tarifering i henhold til almindelig tariferingsbestemmelse 1, 3 b), og 6 vedrørende den kombinerede nomenklatur og teksten til KN-kode 3926, 3926 90 og 3926 90 97.
                  Kørehjulets påtænkte hovedanvendelse fremgår ikke af dets objektive egenskaber, da det både kan anvendes til varer under f.eks. pos. 8713 (invalidekøretøjer), pos. 9021 (rollatorer) og pos. 9402 (hospitalssenge). Tarifering som del af et specifikt produkt er derfor udelukket.
                  Hjulet er en vare, der er sammensat af forskellige materialer (plastik og kulstofstål). Den komponent, der navnlig kendetegner hjulet, er plastikfælgen, da det er den centrale del i hjulets opbygning.
                  Varen skal derfor tariferes under KN-kode 3926 90 97 som andre produkter af plastik.

         (1)  Billedet er kun vejledende.