title: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/1934 af 27. oktober 2015 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse rørfittings af jern eller stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina efter en udløbsundersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1225/2009

text:
               28.10.2015

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 282/14

         KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2015/1934
   af 27. oktober 2015
   om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse rørfittings af jern eller stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina efter en udløbsundersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1225/2009
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 11, stk. 2, og
   ud fra følgende betragtninger:
   1.   SAGSFORLØB

   1.1.   Gældende foranstaltninger

               (1)

               Antidumpingforanstaltninger over for importen af visse rørfittings (»rørfittings« eller »den pågældende vare«) med oprindelse i Folkerepublikken Kina (»det pågældende land« eller »Kina«) og Thailand blev oprindeligt indført ved Rådets forordning (EF) nr. 584/96 (2) (»de oprindelige foranstaltninger«) og senest udvidet ved Rådets forordning (EF) nr. 803/2009 (3) (»de gældende foranstaltninger«).

               (2)

               I henhold til grundforordningens artikel 13, stk. 3, blev de oprindelige foranstaltninger ved Rådets forordning (EF) nr. 964/2003 (4), (EF) nr. 2052/2004 (5), (EF) nr. 2053/2004 (6) og (EF) nr. 655/2006 (7) udvidet til at omfatte import afsendt fra Taiwan, Indonesien, Sri Lanka og Filippinerne, uanset om varen er angivet med oprindelse i henholdsvis Taiwan, Indonesien, Sri Lanka og Filippinerne.

               (3)

               Den gældende antidumpingtold er på 58,6 % for alle virksomheder.

         1.2.   Gældende foranstaltninger over for andre tredjelande

               (4)

               Der er i øjeblikket antidumpingforanstaltninger i kraft over for importen af rørfittings fra Rusland og Tyrkiet (8) og over for importen af rørfittings med oprindelse i Republikken Korea og Malaysia (9). Foranstaltningerne mod Thailand udløb den 4. september 2014 (10).

         1.3.   Indledning af en udløbsundersøgelse

               (5)

               Den 14. december 2013 offentliggjorde Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) en meddelelse om det forestående udløb (11) af antidumpingforanstaltningerne vedrørende importen af visse rørfittings af jern eller stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Thailand og de varer, der er afsendt fra Taiwan, Indonesien, Sri Lanka og Filippinerne, uanset om varerne er angivet med oprindelse i henholdsvis Taiwan, Indonesien, Sri Lanka og Filippinerne.

               (6)

               Den 2. juni 2014 modtog Kommissionen en anmodning om indledning af en udløbsundersøgelse af disse foranstaltninger i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 2.

               (7)

               Anmodningen blev indgivet af Defence Committee of the Steel Butt-Welding Fittings Industry of the European Union (»ansøgeren«) på vegne af producenter, der tegner sig for mere end 50 % af den samlede EU-produktion. Anmodningen blev begrundet med, at foranstaltningernes udløb sandsynligvis ville medføre fortsat dumping og skade for EU-erhvervsgrenen.

               (8)

               Den 3. september 2014 indledte Kommissionen en udløbsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 2. Kommissionen offentliggjorde en indledningsmeddelelse i Den Europæiske Unions Tidende
                   (12).

         1.4.   Interesserede parter

               (9)

               I indledningsmeddelelsen opfordrede Kommissionen interesserede parter til at kontakte Kommissionen med henblik på at deltage i undersøgelsen. Kommissionen underrettede derudover udtrykkeligt ansøgeren, andre kendte EU-producenter, brugere og importører, eksporterende producenter i det pågældende land og de kinesiske myndigheder om indledningen af udløbsundersøgelsen og opfordrede dem til at samarbejde.

               (10)

               Alle interesserede parter fik lejlighed til at fremsætte bemærkninger om indledningen af den fornyede undersøgelse og anmode om at blive hørt af Kommissionen og/eller høringskonsulenten i handelsprocedurer.

         1.4.1.   Stikprøveudtagning

               (11)

               I indledningsmeddelelsen anførte Kommissionen, at den eventuelt ville udtage en stikprøve af de interesserede parter i henhold til grundforordningens artikel 17.

         a)   Stikprøveudtagning af EU-producenter

               (12)

               I indledningsmeddelelsen anførte Kommissionen, at den midlertidigt havde udtaget en stikprøve af EU-producenter og opfordret interesserede parter til at fremsætte bemærkninger. Stikprøven blev udtaget på grundlag af produktions- og salgsmængder af samme vare i den fornyede undersøgelsesperiode i Unionen, samtidig med at der sikredes en geografisk fordeling, og stikprøven bestod af tre virksomheder eller grupper af virksomheder med produktionsanlæg i Østrig, Frankrig, Tyskland og Italien. Der blev ikke fremsat bemærkninger, og de foreløbigt udvalgte virksomheder blev således bibeholdt i den endelige stikprøve.

               (13)

               En af EU-producenterne i stikprøven var efterfølgende ikke i stand til at afgive et fuldstændigt svar på spørgeskemaet og blev derfor erstattet af en anden EU-producent. Den endelige stikprøve bestod af tre virksomheder/grupper af virksomheder, der tegner sig for 57 % af EU-produktionen og 58 % af EU-erhvervsgrenens salg på EU-markedet, og har produktionsanlæg i fire forskellige medlemsstater (Østrig, Frankrig, Tyskland og Italien). De interesserede parter blev underrettet herom. Stikprøven anses for at være repræsentativ for EU-erhvervsgrenen.

         b)   Stikprøveudtagning af importører

               (14)

               For at afgøre, om det var nødvendigt med stikprøveudtagning, og i bekræftende fald at udtage en stikprøve, anmodede Kommissionen ikke forretningsmæssigt forbundne importører om at afgive de oplysninger, som fremgik af indledningsmeddelelsen. Ud af tolv importører, som afgav oplysninger, importerede kun seks den pågældende vare fra Kina. Af disse seks virksomheder blev der udtaget en stikprøve på grundlag af den importerede mængde af den pågældende vare til Unionen i den nuværende undersøgelsesperiode, samtidig med at der blev sikret en ligelig geografisk fordeling, og stikprøven bestod af tre importører i Tyskland, Grækenland og Italien.

               (15)

               Alle importører, som gav sig til kende, blev underrettet om den foreslåede stikprøve. Der blev ikke fremsat bemærkninger. Stikprøven tegnede sig for 15 % af den samlede import af den pågældende vare.

         c)   Stikprøveudtagning af eksporterende producenter i Kina

               (16)

               For at afgøre, om det var nødvendigt med stikprøveudtagning og i bekræftende fald at udtage en stikprøve, anmodede Kommissionen alle eksporterende producenter i Kina om at afgive de oplysninger, som fremgik af indledningsmeddelelsen. Endvidere anmodede Kommissionen Folkerepublikken Kinas repræsentation ved Den Europæiske Union om at identificere og/eller kontakte eventuelle andre eksporterende producenter, der kunne være interesseret i at deltage i undersøgelsen.

               (17)

               Kun en enkelt kinesisk eksporterende producent gav sig til kende til at begynde med og afgav de ønskede oplysninger i stikprøveskemaet. Derfor var det ikke nødvendigt med stikprøveudtagning. Som nævnt i betragtning 20 ophørte denne eksporterende producent efterfølgende med at samarbejde.

         1.4.2.   Spørgeskemabesvarelser

               (18)

               Kommissionen fremsendte spørgeskemaer til alle stikprøveudvalgte EU-producenter og importører i Unionen og til ovennævnte kinesiske eksporterende producent.

               (19)

               Der blev modtaget besvarelser af spørgeskemaet fra de tre EU-producenter eller gruppe af producenter i stikprøven og tre ikke-forretningsmæssigt forbundne importører i stikprøven.

               (20)

               Den kinesiske eksporterende producent indsendte ikke en spørgeskemabesvarelse.

         1.4.3.   Kontrolbesøg

               (21)

               Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige for at fastslå, om der var sandsynlighed for fornyet dumping og skade, og for at vurdere, om indførelsen af foranstaltninger ville være i strid med Unionens interesser. Der blev gennemført kontrolbesøg i henhold til grundforordningens artikel 16 hos følgende virksomheder:

                           a)

                           EU-producenter:

                                       —

                                       Erne Fittings GmbH og den forretningsmæssigt forbundne virksomhed Siekmann Fittings GmbH, Schlins, Østrig

                                       —

                                       Vallourec fittings S.A., Maubeuge, Frankrig

                                       —

                                       Virgilio Cena & Figli S.P.A., Brescia, Italien.

                           b)

                           Importører

                                       —

                                       Biagini Piero & C., Altedo di Malalbergo, Italien

                                       —

                                       General Commercial & Industrial S.A., Athen, Grækenland

                                       —

                                       Manfred Geldbach Flansch und Fitting GmbH, Gelsenkirchen, Tyskland.

         1.5.   Nuværende undersøgelsesperiode og den betragtede periode

               (22)

               Undersøgelsen af sandsynligheden for fornyet dumping omfattede perioden fra den 1. juli 2013 til den 30. juni 2014 (»den nuværende undersøgelsesperiode« eller »NUP«).

               (23)

               Undersøgelsen af de tendenser, der er relevante for vurderingen af sandsynligheden for fortsat eller fornyet skade, omfattede perioden fra den 1. januar 2011 til udgangen af den nuværende undersøgelsesperiode (»den betragtede periode«).

         1.6.   Fremlæggelse af oplysninger

               (24)

               Kommissionen underrettede alle interesserede parter om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke den agtede at opretholde de gældende antidumpingforanstaltninger, og opfordrede alle interesserede parter til at fremsende bemærkninger. Der blev ikke fremsat bemærkninger.

         2.   DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE

   2.1.   Den pågældende vare

               (25)

               Den vare, der er genstand for den fornyede undersøgelse, er den samme som i udløbsundersøgelsen, der blev afsluttet i august 2009 (13), dvs. rørfittings (undtagen støbte fittings, flanger og fittings med gevind) af jern eller stål (undtagen rustfrit stål) med største udvendige diameter på 609,6 mm og derunder, af den art der anvendes til stuksvejsning eller andre formål, med oprindelse i Kina, som for øjeblikket tariferes under KN-kode ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 og ex 7307 99 80.

         2.2.   Samme vare

               (26)

               Undersøgelsen viste, at følgende varer har samme grundlæggende fysiske og kemiske egenskaber og samme grundlæggende anvendelsesformål:

                           —

                           den pågældende vare

                           —

                           den vare, der fremstilles og sælges på hjemmemarkedet i Saudi-Arabien, der tjente som referenceland, og

                           —

                           den vare, der fremstilles og sælges i Unionen af EU-erhvervsgrenen.

               (27)

               Kommissionen besluttede derfor, at disse varer er samme vare, jf. grundforordningens artikel 1, stk. 4.

         3.   SANDSYNLIGHEDEN FOR FORTSAT ELLER FORNYET DUMPING

   3.1.   Indledende bemærkninger

               (28)

               Det blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 11, stk. 2, undersøgt, om der fandt dumping sted, og om de gældende foranstaltningers udløb sandsynligvis ville føre til fortsat eller fornyet dumping.

               (29)

               Der blev fremsendt et spørgeskema til den kinesiske eksporterende producent, som gav sig til kende i forbindelse med stikprøveudtagningen, men som nævnt i betragtning 18 og 19 besvarede denne eksporterende producent ikke spørgeskemaet efterfølgende. Følgelig samarbejdede ingen af de kinesiske eksporterende producenter i forbindelse med den aktuelle undersøgelse, og derfor måtte der gøres brug af de foreliggende faktiske oplysninger i overensstemmelse med grundforordningens artikel 18.

               (30)

               I den forbindelse blev de kinesiske myndigheder og den ovennævnte kinesiske eksporterende producent, som gav sig til kende i forbindelse med stikprøveundersøgelsen, behørigt underrettet om, at manglende svar på spørgeskemaet af Kommissionen ville blive anset for at være manglende samarbejdsvilje, og at Kommissionen derfor ville kunne anvende grundforordningens artikel 18 om konklusionerne vedrørende Kina. Som nævnt i betragtning 20 ovenfor modtog Kommissionen ingen besvarelse af spørgeskemaet.

               (31)

               På dette grundlag og i overensstemmelse med grundforordningens artikel 18, stk. 1, blev nedennævnte konklusioner vedrørende sandsynligheden for fortsat eller fornyet dumping baseret på de foreliggende faktiske oplysninger, navnlig på oplysninger fra anmodningen om udløbsundersøgelsen, og på tilgængelige statistiske oplysninger fra Eurostat, der blev krydstjekket i forhold til de importstatistikker, der var indsamlet i henhold til grundforordningens artikel 14, stk. 6 (»database i henhold til artikel 14, stk. 6«), og i forhold til oplysninger, der var indsamlet under kontrolbesøgene på stedet af ikke forretningsmæssigt forbundne importører. Databasen over kinesiske eksportstatistikker blev også analyseret. Men analysen viste, at oplysningerne om importmængder langt oversteg mængderne fra andre tilgængelige kilder, navnlig databasen i henhold til artikel 14, stk. 6. Tilsvarende lå de indberettede gennemsnitlige priser langt over de gennemsnitlige priser fra andre kilder, herunder den gennemsnitlige pris, som var blevet oplyst af de samarbejdsvillige ikke forretningsmæssigt forbundne importører. Selv om de indberettede data fra alle andre tilgængelige kilder således udviste indbyrdes ubetydelige forskelle, blev det fastsat, at oplysningerne fra den kinesiske database var væsentligt forskellige fra de data, der var indberettet af alle de andre kilder, som Kommissionen havde analyseret. Derfor blev data, der var indberettet til databasen for de kinesiske eksportstatistikker, anset for upålidelige i denne sag.

         3.2.   Dumpingimport i den nuværende undersøgelsesperiode

   a)   Referenceland

               (32)

               Ifølge grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a), fastsættes den normale værdi på grundlag af prisen eller som en beregnet værdi i et tredjeland med markedsøkonomi. Derfor skulle der vælges et tredjeland med markedsøkonomi (»referencelandet«).

               (33)

               Thailand blev anvendt som referenceland i den oprindelige undersøgelse. I den tidligere udløbsundersøgelse var USA blevet anvendt som referenceland på grund af manglende samarbejde fra de thailandske producenters side.

               (34)

               I forbindelse med den foreliggende undersøgelse meddelte Kommissionen interesserede parter i indledningsmeddelelsen, at den påtænkte at anvende Republikken Korea som et muligt referenceland, idet Republikken Korea — i modsætning til USA — ikke havde etableret handelsbeskyttelsesforanstaltninger, og en koreansk eksporterende producent havde samarbejdet i udløbsundersøgelsen vedrørende de gældende foranstaltninger over for importen af rørfittings fra Malaysia og Republikken Korea, jf. betragtning 4. Kommissionen opfordrede parterne til at fremsætte bemærkninger om, hvorvidt dette valg var hensigtsmæssigt, men ingen af parterne fremsatte bemærkninger.

               (35)

               Kommissionen indhentede oplysninger om producenter af rørfittings i andre potentielle referencelande, nemlig Bosnien-Hercegovina, Indien, Israel, Japan, Saudi-Arabien, Thailand og Taiwan og opfordrede alle kendte producenter af rørfittings i disse lande, herunder producenten i Republikken Korea, til at fremlægge de nødvendige oplysninger. Kun én producent i Saudi-Arabien samarbejdede og besvarede spørgeskemaet.

               (36)

               Som anført i betragtning 26 viste undersøgelsen, at rørfittings produceret og solgt på hjemmemarkedet i Saudi-Arabien havde de samme grundlæggende fysiske og kemiske egenskaber og de samme grundlæggende endelige anvendelsesformål som den vare, der blev produceret og eksporteret af de kinesiske eksporterende procenter til Unionen.

               (37)

               Undersøgelsen afslørede ingen forvridninger på Saudi-Arabiens hjemmemarked. Selv om der kun var en producent, var der ikke truffet handelsbeskyttelsesforanstaltninger, og den indenlandske producent konkurrerede med importen fra Kina, Sydkorea, Thailand og Japan. På dette grundlag blev det konkluderet, at konkurrenceniveauet på det saudiarabiske marked var tilfredsstillende.

               (38)

               Undersøgelsen viste også, at de mængder, der produceres og sælges på Saudi-Arabiens hjemmemarked, var repræsentative i forhold til den samlede eksport fra Kina til Unionen ifølge Eurostats oplysninger.

               (39)

               Som nævnt i betragtning 45 viste undersøgelsen, at den saudiske producents hjemmemarkedssalg af rørfittings generelt var tabsgivende. Ikke desto mindre blev det konstateret, at de gennemsnitlige produktionsomkostninger var på samme niveau som EU-erhvervsgrenens, og de reviderede regnskaber blev udarbejdet ud fra forudsætningen, at det var en »going concern«. På dette grundlag var det opfattelsen, at virksomheden fortsat ville være levedygtig i en overskuelig fremtid.

               (40)

               Kommissionen konkluderede under hensyntagen til ovenstående, at Saudi-Arabien var et egnet referenceland, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a).

         b)   Normal værdi

               (41)

               Oplysningerne fra den samarbejdsvillige producent i Saudi-Arabien blev lagt til grund for fastsættelsen af den normale værdi for eksporterende producenter i Kina.

               (42)

               I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 2, undersøgte Kommissionen først, om det samlede hjemmemarkedssalg for den samarbejdsvillige producent i Saudi-Arabien var repræsentativt i den nuværende undersøgelsesperiode.

               (43)

               Hjemmemarkedssalget blev anset for repræsentativt, hvis det samlede hjemmemarkedssalg af samme vare til uafhængige kunder på hjemmemarkedet udgjorde mindst 5 % af den samlede eksportsalgsmængde af den pågældende vare til Unionen i den nuværende undersøgelsesperiode. Det samlede eksportsalg blev fastsat på grundlag af Eurostat-statistikker, jf. betragtning 31. På dette grundlag blev hjemmemarkedssalget i Saudi-Arabien anset for at være repræsentativt.

               (44)

               Kommissionen undersøgte derefter, om hjemmemarkedssalget af samme vare kunne anses for at have fundet sted i normal handel i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 4.

               (45)

               Undersøgelsen viste, at den vejede gennemsnitlige salgspris på hjemmemarkedet over en længere periode lå under de vejede gennemsnitlige produktionsomkostninger. Salget kan således ikke anses for at have fundet sted i normal handel. Derfor blev den normale værdi beregnet på grundlag af fremstillingsomkostningerne, hvortil der blev lagt et rimeligt beløb til dækning af salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger (»SA&G«) samt fortjeneste i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 3 og 6.

               (46)

               I henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 6, indledningen, blev SA&G-omkostningerne fastsat på grundlag af oplysninger fra den samarbejdsvillige producent i referencelandet. Da der ikke foreligger nogen oplysninger om den eksporterende producents faktiske fortjeneste, blev der anvendt en rimelig fortjenstmargen i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 6, litra c). En fortjenstmargen på 5 % blev anset for at være rimelig i metalforarbejdningsindustrien. Dumpingmargenen udgjorde 136 %.

         c)   Eksportpris

               (47)

               Eksportprisen blev baseret på de foreliggende faktiske oplysninger i overensstemmelse med grundforordningens artikel 18, dvs. på Eurostat-statistikker, der blev krydstjekket med ansøgerens oplysninger i anmodningen og databasen i henhold til artikel 14, stk. 6, og med oplysninger fra de samarbejdsvillige ikke forretningsmæssigt forbundne importører.

         d)   Sammenligning

               (48)

               Kommissionen sammenlignede den normale værdi og eksportprisen på ab fabrik-niveau. I tilfælde, hvor det er begrundet i behovet for at sikre en rimelig sammenligning, blev den normale værdi og/eller eksportprisen justeret for forskelle, der påvirkede priserne og prisernes sammenlignelighed, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10. Der blev foretaget justeringer for transport- (søtransport) og forsikringsomkostninger og toldklarering, baseret på efterprøvede oplysninger fra ikke forretningsmæssigt forbundne importører.

         e)   Dumpingmargen

               (49)

               Kommissionen sammenlignede den vejede gennemsnitlige normale værdi med den vejede gennemsnitlige eksportpris som fastlagt ovenfor i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12. Da de kinesiske eksporterende producenter ikke samarbejdede, kunne de varetyper, som eksporteres fra Kina, ikke bestemmes. Derfor var det ikke muligt at foretage en sammenligning pr. varetype.

               (50)

               På dette grundlag var den vejede gennemsnitlige dumpingmargen, udtrykt i procent af varens cif-pris (omkostninger, forsikring, fragt), Unionens grænse, ufortoldet, over 136 %.

         3.3.   Udvikling i importen ved foranstaltningernes bortfald

   a)   Indledende bemærkning

               (51)

               Ud over konstateringen af dumping i den nuværende undersøgelsesperiode undersøgte Kommissionen, om der var sandsynlighed for fortsat dumping, hvis foranstaltningerne blev ophævet. Følgende elementer blev undersøgt: produktionskapaciteten og den uudnyttede kapacitet i Kina, den kinesiske eksportadfærd i andre tredjelande og EU-markedets tiltrækningskraft.

         b)   Produktionskapacitet og uudnyttet kapacitet i Kina

               (52)

               Den kinesiske produktion, produktionskapaciteten og den uudnyttede kapacitet blev etableret ud fra ansøgerens skøn. På dette grundlag blev den samlede produktionsmængde i Kina anslået til 435 000 ton og den samlede produktionskapacitet til 612 000 ton. Den samlede uudnyttede kapacitet i Kina blev således anslået til 177 000 ton, dvs. næsten tre gange EU-forbruget i den nuværende undersøgelsesperiode. Som forklaret i betragtning 53-56 vil store dele af denne uudnyttede kapacitet sandsynligvis blive omdirigeret til Unionen.

         c)   Kinesisk eksportadfærd i andre tredjelande

               (53)

               I mangel af offentligt tilgængelige oplysninger og på grund af det manglende samarbejde fra de kinesiske eksporterende producenters side kunne omfanget af de gennemsnitlige kinesiske eksportpriser til andre markeder i tredjelande ikke fastslås. Imidlertid var de kinesiske eksporterende producenter involveret i illoyal handelspraksis på det amerikanske marked, hvor der har været antidumpingforanstaltninger over for rørfittings siden 1992. På dette grundlag og i betragtning af den tidligere og nuværende dumpingpraksis på EU-markedet er der ingen grund til at antage, at de kinesiske eksportørers eksportprispolitik vil ændre sig i den nærmeste fremtid.

         d)   EU-markedets tiltrækningskraft

               (54)

               Selv med den gældende told øgede de kinesiske eksporterende producenter deres eksportmængde til og markedsandel i Unionen, hvilket viser kinesiske eksporterende producenters fortsatte interesse i EU-markedet. Dette bekræftes også af tidligere omgåelsespraksis ved omladning af rørfittings via Taiwan, Indonesien, Sri Lanka og Filippinerne (se betragtning 2).

               (55)

               Selv hvis forbruget på hjemmemarkedet i Kina og i andre tredjelande kunne stige, tyder det høje produktionsmæssige overkapacitetsniveau i Kina, som langt overstiger det samlede EU-forbrug, på, at de kinesiske eksporterende producenter fortsat vil have betydelige mængder til rådighed til eksport til EU-markedet, hvis foranstaltningerne får lov til at udløbe. I betragtning af at USA, som også er et stort marked for rørfittings, har indført betydelige antidumpingforanstaltninger over for importen af rørfittings fra Kina, er det sandsynligt, at store mængder af denne uudnyttede kapacitet vil blive omdirigeret til Unionen, hvis foranstaltningerne får lov til at udløbe.

               (56)

               I betragtning af tidligere og nuværende dumpingpraksis fra de kinesiske eksporterende producenters side, jf. betragtning 50 ovenfor, og den omstændighed, at rørfittings fra Kina er omfattet af antidumpingforanstaltninger ved import til markedet i USA, er det opfattelsen, at EU-markedet fortsat udøver en tiltrækningskraft på de kinesiske eksporterende producenter.

         3.4.   Konklusion vedrørende sandsynligheden for fortsat dumping

               (57)

               Undersøgelsen har bekræftet, at importen fra Kina fortsatte med at trænge ind på EU-markedet til betydelige dumpingpriser i den nuværende undersøgelsesperiode. I betragtning af den betydelige uudnyttede kapacitet i Kina (næsten tre gange EU-forbruget), det amerikanske markeds eksportadfærd og EU-markedets tiltrækningskraft, konkluderede Kommissionen, at der er sandsynlighed for fortsat dumping, hvis foranstaltningerne ophæves.

         4.   SANDSYNLIGHEDEN FOR FORNYET SKADE

   4.1.   Definition af EU-erhvervsgren og EU-produktion

               (58)

               EU-erhvervsgrenen blev ikke udsat for nogen gennemgribende strukturelle ændringer i forhold til undersøgelsesperioden for den forrige udløbsundersøgelse, jf. betragtning 1 ovenfor. Samme vare blev fremstillet af 22 kendte producenter i Unionen i NUP. De udgør »EU-erhvervsgrenen« jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1.

               (59)

               Den samlede EU-produktion i NUP blev fastsat til ca. 48 868 ton. Kommissionen fastsatte dette tal på grundlag af oplysninger fra ansøgeren, som blev krydstjekket med de kontrollerede oplysninger fra virksomhederne i stikprøven.

               (60)

               Som nævnt i betragtning 11 blev tre EU-producenter eller grupper af producenter udtaget til den endelige stikprøve. De stikprøveudvalgte virksomheder/grupper af virksomheder tegnede sig for 57 % af EU-produktionen og for 58 % af EU-salget (se betragtning 13 ovenfor). Stikprøven blev anset for at være repræsentativ for EU-erhvervsgrenen.

         4.2.   EU-forbruget

               (61)

               Kommissionen fastsatte EU-forbruget ud fra i) mængden af EU-erhvervsgrenens salg på EU-markedet baseret på oplysninger fra ansøgeren og ii) importen fra tredjelande baseret på oplysninger fra Eurostat. Som forklaret i betragtning 31 blev de oplysninger, der blev indberettet til databasen for de kinesiske eksportstatistikker, anset for at være upålidelige, og de blev således ikke anvendt til at fastsætte eksportmængder fra Kina.

               (62)

               EU-forbruget udviklede sig således:

                  Tabel 1

                  EU-forbruget (ton)

                           2011

                           2012

                           2013

                           NUP

                           Samlet EU-forbrug

                           57 897

                           59 916

                           60 503

                           58 113

                              Indeks

                              100

                              103

                              104

                              100

                              Kilde: Oplysninger fra ansøgeren og Eurostat.

               (63)

               I 2012 og 2013 steg forbruget lidt med henholdsvis 3 % og 4 % i forhold til niveauet i 2011 og nåede op på 59 916 ton i 2012 og 60 503 ton i 2013. I NUP faldt det til et lidt højere niveau end i 2011, dvs. til 58 113 ton. EU-forbruget forblev generelt ret stabilt i den betragtede periode.

         4.3.   Import fra det pågældende land

   4.3.1.   Mængde og markedsandel for importen fra det pågældende land

               (64)

               Kommissionen fastlagde importmængden på grundlag af Eurostat-oplysninger. Den samlede importmængde fra Kina omfatter som vist i nedenstående tabel import af rørfittings med oprindelse i Kina og rørfittings afsendt fra Taiwan, Indonesien, Sri Lanka og Filippinerne, set i lyset af udvidelsen af foranstaltningerne til også at omfatte import afsendt fra disse lande, jf. betragtning 2.

               (65)

               Importen til Unionen fra Kina udviklede sig således:

                  Tabel 2

                  Importmængde (i ton) og markedsandel

                           2011

                           2012

                           2013

                           NUP

                           Rørfittings med oprindelse i Kina

                           3 739

                           6 789

                           7 091

                           8 058

                           Rørfittings afsendt fra Taiwan, Indonesien, Sri Lanka og Filippinerne

                           1 051

                           1 168

                           1 342

                           1 377

                           Den samlede importmængde fra Kina

                           4 790

                           7 957

                           8 433

                           9 435

                              Indeks

                              100

                              166

                              176

                              197

                           Markedsandel

                           8 %

                           13 %

                           14 %

                           16 %

                              Kilde: Eurostat.

               (66)

               I den betragtede periode steg den samlede importmængde fra Kina støt og blev næsten fordoblet fra 4 790 ton i 2011 til 9 435 ton i NUP. Den kinesiske markedsandel fulgte den samme tendens og fordobledes i den betragtede periode, fra 8 % i 2011 til 16 % i NUP.

         4.3.2.   Priser på importen fra det pågældende land og prisunderbud

               (67)

               Kommissionen fastsatte importprisen på grundlag af Eurostat-oplysninger. Den gennemsnitlige importpris, jf. nedenstående tabel, omfatter rørfittings med oprindelse i Kina og rørfittings afsendt fra Taiwan, Indonesien, Sri Lanka og Filippinerne af samme årsager som anført i betragtning 64. På det grundlag udviklede de gennemsnitlige importpriser til Unionen fra det pågældende land sig således:

                  Tabel 3

                  Importpriser (EUR/ton)

                           2011

                           2012

                           2013

                           NUP

                           Rørfittings med oprindelse i Kina

                           1 347

                           1 646

                           1 299

                           1 179

                           Rørfittings afsendt fra Taiwan, Indonesien, Sri Lanka og Filippinerne

                           2 200

                           2 700

                           2 633

                           2 623

                           Gennemsnittet for Kina

                           1 534

                           1 801

                           1 511

                           1 388

                              Indeks

                              100

                              117

                              98

                              90

                              Kilde: Eurostat.

               (68)

               I den betragtede periode var den gennemsnitlige importpris udsat for store udsving. Prisen steg først med 17 % fra 1 534 EUR/ton i 2011 til 1 801 EUR/ton i 2012. Importprisen faldt i 2013 til 1 511 EUR/ton og til 1 388 EUR/ton i NUP. Importprisen faldt samlet set med 10 % i den betragtede periode.

               (69)

               Kommissionen fastsatte prisunderbuddet i undersøgelsesperioden ved at sammenligne de vejede gennemsnitlige salgspriser, som EU-producenterne i stikprøven forlangte af ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet, justeret til et niveau ab fabrik, og de vejede gennemsnitlige importpriser fra det pågældende land ved salg til den første uafhængige kunde på EU-markedet, som fastsat på cif-basis (dvs. omkostninger, forsikring og fragt) på grundlag af Eurostat-oplysninger med passende justeringer for told og omkostninger efter importen.

               (70)

               Da de kinesiske eksporterende producenter ikke samarbejdede, kunne de varetyper, som blev eksporteret fra Kina, ikke bestemmes, jf. betragtning 49. Det var derfor ikke muligt at foretage en sammenligning pr. varetype. Prissammenligningen blev foretaget for transaktioner i samme handelsled, om nødvendigt efter passende justering og efter fradrag af nedslag og rabatter. Resultatet af sammenligningen blev udtrykt i procent af omsætningen i undersøgelsesperioden for EU-producenterne i stikprøven. Det viste en vejet gennemsnitlig underbudsmargen på 20,5 %.

         4.3.3.   Import fra tredjelande

               (71)

               Følgende tabel viser udviklingen i importen til Unionen fra andre tredjelande i den betragtede periode med hensyn til mængde, markedsandel og gennemsnitspris for så vidt angår denne import.

                  Tabel 4

                  Import fra tredjelande

                           2011

                           2012

                           2013

                           NUP

                           Import fra tredjelande

                           Mængde i ton

                           9 078

                           11 560

                           11 273

                           11 556

                              Indeks

                              100

                              127

                              124

                              127

                           Markedsandel

                           16 %

                           19 %

                           19 %

                           20 %

                           Gennemsnitspris (EUR/ton)

                           2 596

                           2 473

                           2 584

                           2 442

                              Indeks

                              100

                              95

                              100

                              94

                              Kilde: Eurostat.

               (72)

               Importmængden fra andre tredjelande steg fra ca. 9 078 ton i 2011 til ca. 11 556 ton i NUP, dvs. med 27 %. Denne stigning fandt hovedsagelig sted mellem 2011 og 2012, mens importmængden derefter var forholdsvis stabil indtil udgangen af NUP. En sådan stigning afspejles også i markedsandelen for den pågældende import, som voksede fra 16 % i 2011 til 19 % i 2012 og derefter forblev ret stabil med kun en lille stigning til 20 % i NUP. Den gennemsnitlige importpris faldt med 5 % i 2012 og steg derefter med 5 % i 2013. I NUP faldt den yderligere med 6 %. I gennemsnit var disse priser lavere end EU-erhvervsgrenens priser.

               (73)

               I NUP stammede importen hovedsagelig fra Vietnam, Cambodja, Thailand og Israel. Den udviklede sig som vist nedenfor.

                  Tabel 5

                  Importmængder (ton) fra andre væsentlige tredjelande

                           Importmængde pr. land

                           2011

                           2012

                           2013

                           NUP

                           Vietnam

                           1 158

                           1 602

                           2 635

                           2 562

                              Indeks

                              100

                              138

                              228

                              221

                           Cambodja

                           0

                           0

                           365

                           1 368

                              Indeks

                              100

                              100

                              365

                              1 368

                           Thailand

                           2 520

                           2 559

                           1 974

                           1 357

                              Indeks

                              100

                              102

                              78

                              54

                           Israel

                           128

                           547

                           745

                           973

                              Indeks

                              100

                              427

                              582

                              760

                              Kilde: Eurostat.

               (74)

               Importen fra Vietnam fordobledes i den betragtede periode og udgjorde ca. 2 562 ton i NUP. Importen fra Thailand var faldet markant (med 47 %) siden 2011 og udgjorde i NUP 1 357 ton. Endelig steg importen fra Cambodja og Israel betydeligt i den betragtede periode til henholdsvis 1 368 ton og 973 ton i NUP.

         4.4.   EU-erhvervsgrenens økonomiske situation

   4.4.1.   Generelle bemærkninger

               (75)

               I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 5, omfattede undersøgelsen af virkningerne af dumpingimporten på EU-erhvervsgrenen en vurdering af alle økonomiske indikatorer, der havde indflydelse på EU-erhvervsgrenens situation i den betragtede periode.

               (76)

               I forbindelse med skadesanalysen sondrede Kommissionen mellem makroøkonomiske og mikroøkonomiske skadesindikatorer. Kommissionen evaluerede de makroøkonomiske indikatorer ud fra oplysningerne i anmodningen om en fornyet undersøgelse; oplysningerne vedrører alle kendte EU-producenter. Kommissionen evaluerede de mikroøkonomiske indikatorer ud fra oplysninger i spørgeskemabesvarelserne fra EU-producenterne i stikprøven og oplysningerne i forbindelse med EU-producenterne i stikprøven. Begge datasæt blev anset for at være repræsentative for EU-erhvervsgrenens økonomiske situation.

               (77)

               De makroøkonomiske indikatorer er: produktion, produktionskapacitet, kapacitetsudnyttelse, salgsmængde, markedsandel, vækst, beskæftigelse, produktivitet, dumpingmargenens størrelse og genrejsning efter tidligere dumping.

               (78)

               De mikroøkonomiske indikatorer er: gennemsnitlige enhedspriser, enhedsomkostninger, arbejdskraftomkostninger, lagerbeholdninger, rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evne til at rejse kapital. Tal vedrørende de mikroøkonomiske indikatorer er baseret på kontrollerede data fra de virksomheder eller grupper af virksomheder, der indgik i stikprøven.

         4.4.2.   Makroøkonomiske indikatorer

   4.4.2.1.   Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse

               (79)

               Den samlede EU-produktion, produktionskapaciteten og kapacitetsudnyttelsen udviklede sig i den betragtede periode som følger:

                  Tabel 6

                  Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse

                           2011

                           2012

                           2013

                           NUP

                           Produktionsmængde (ton)

                           53 797

                           54 951

                           54 572

                           48 868

                              Indeks

                              100

                              102

                              101

                              90

                           Produktionskapacitet (ton)

                           184 220

                           164 220

                           164 220

                           164 220

                              Indeks

                              100

                              89

                              89

                              89

                           Kapacitetsudnyttelse

                           29 %

                           33 %

                           33 %

                           29 %

                              Kilde: Anmodningen.

               (80)

               Produktionen var forholdsvis stabil mellem 2011 og 2013, men faldt i NUP med 10 % til 48 868 ton.

               (81)

               EU-producenternes produktionskapacitet er forblevet på 164 220 ton siden 2012 efter en kapacitetsreduktion på 11 % i 2011. Den indberettede kapacitet, der er vist i ovenstående tabel, var baseret på den teoretiske maksimale kapacitet på grundlag af 3 skiftehold om dagen, 6 dage om ugen i 48 uger om året i overensstemmelse med standardpraksis for denne bestemte erhvervsgren og den i tidligere procedurer anvendte metode, jf. betragtning 4. Men i realiteten anvender erhvervsgrenen kun 2 skiftehold om dagen, 5 dage om ugen i 48 uger om året. Den indberettede kapacitet afspejler således ikke nødvendigvis nøjagtigt den faktiske kapacitet i NUP.

               (82)

               Kapacitetsudnyttelsesgraden i NUP holdt sig på et lavt niveau, nemlig på 29 %. Kapacitetsudnyttelsen steg i den betragtede periode til et niveau på 33 % i 2012 og 2013. Det afspejler en svag stigning i produktionsmængden i disse år. Som forklaret i betragtning 81 skyldes den lave kapacitetsudnyttelsesgrad til dels den metode, der anvendes til at beregne den samlede kapacitet.

         4.4.2.2.   Salgsmængde og markedsandel

               (83)

               EU-erhvervsgrenens salgsmængde og markedsandel udviklede sig i den betragtede periode som følger:

                  Tabel 7

                  Salgsmængde og markedsandel

                           2011

                           2012

                           2013

                           NUP

                           Salgsmængde på EU-markedet (ton)

                           44 030

                           40 399

                           40 797

                           37 121

                              Indeks

                              100

                              92

                              93

                              84

                           Markedsandel

                           76 %

                           67 %

                           67 %

                           64 %

                              Kilde: Anmodningen.

               (84)

               Salgsmængden på EU-markedet faldt med 8 % i 2012 i forhold til de mængder, der blev solgt i 2011. De steg kun lidt i 2013 og faldt igen i NUP til 37 121 ton, dvs. den samlede salgsmængde faldt med 16 % i forhold til 2011.

               (85)

               Faldet i EU-erhvervsgrenens salg blev afspejlet i markedsandelen, der faldt med 12 procentpoint i den betragtede periode, nemlig fra 76 % i 2011 til 64 % i NUP.

         4.4.2.3.   Beskæftigelse og produktivitet

               (86)

               Beskæftigelsen og produktiviteten udviklede sig i den betragtede periode som følger:

                  Tabel 8

                  Beskæftigelse og produktivitet

                           2011

                           2012

                           2013

                           NUP

                           Antal ansatte

                           1 092

                           1 006

                           962

                           947

                              Indeks

                              100

                              92

                              88

                              86

                           Produktivitet (enhed/ansat)

                           49

                           55

                           57

                           52

                              Indeks

                              100

                              112

                              116

                              106

                              Kilde: Anmodningen.

               (87)

               I den betragtede periode faldt antallet af ansatte gradvist med 14 % fra 1 092 ansatte i 2011 til 947 i NUP. Da produktionen forblev på samme niveau i 2012 og 2013, steg produktiviteten hos EU-producenternes arbejdsstyrke, målt som produktion (ton) pr. ansat pr. år, med henholdsvis 12 % og 16 % i disse år i forhold til 2011. I NUP faldt produktiviteten som følge af nedgangen i produktionen, men den oversteg niveauet for 2011 med 6 %.

         4.4.3.   Mikroøkonomiske indikatorer

   4.4.3.1.   Priser og faktorer, som påvirker priserne

               (88)

               De vejede gennemsnitlige enhedssalgspriser hos EU-producenterne i stikprøven ved salg til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i Unionen udviklede sig således i den betragtede periode:

                  Tabel 9

                  Salgspriser i Unionen og enhedsomkostninger

                           2011

                           2012

                           2013

                           NUP

                           Gennemsnitlig enhedssalgspris i Unionen på det samlede marked (EUR/ton)

                           2 774

                           2 902

                           2 808

                           2 892

                              Indeks

                              100

                              105

                              101

                              104

                           Enhedsproduktionsomkostninger (EUR/ton)

                           3 081

                           3 100

                           3 042

                           3 118

                              Indeks

                              100

                              101

                              99

                              101

                              Kilde: Kontrollerede oplysninger fra virksomhederne i stikprøven.

               (89)

               Salgspriserne i Unionen forblev relativt stabile og udviste kun mindre udsving. Således steg de med 5 % i 2012, faldt med 4 % i 2013 og steg igen i NUP med 3 %. I den betragtede periode steg priserne samlet med 4 %. Enhedsproduktionsomkostningerne fulgte samme tendens, dvs. først steg de i 2012, så faldt de i 2013, og dernæst steg de igen i NUP. Disse udsving var dog ubetydelige og kun mellem 1 % og 2 %. De gennemsnitlige enhedsproduktionsomkostninger steg samlet set med 1 % i den betragtede periode. Derfor betød den lidt større stigning i salgspriserne i den betragtede periode en forbedring af rentabiliteten for EU-producenterne, som dog forblev negativ i hele den betragtede periode, jf. betragtning 94.

         4.4.3.2.   Arbejdskraftomkostninger

               (90)

               De gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger hos EU-producenterne i stikprøven udviklede sig således i den betragtede periode:

                  Tabel 10

                  Gennemsnitlige lønomkostninger pr. ansat

                           2011

                           2012

                           2013

                           NUP

                           Gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat (EUR)

                           53 347

                           54 409

                           55 868

                           55 715

                              Indeks

                              100

                              102

                              105

                              104

                              Kilde: Kontrollerede oplysninger fra virksomhederne i stikprøven.

               (91)

               De gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat fulgte en let stigende tendens i den betragtede periode. Mellem 2011 og NUP steg de gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat med 4 % til 55 715 EUR. Reduktionen af personalet med 14 % i den betragtede periode medførte ikke umiddelbare besparelser for virksomhederne på grund af gebyrer, der skyldtes kontrakternes opsigelse.

         4.4.3.3.   Lagerbeholdninger

               (92)

               Lagerbeholdningerne hos EU-producenterne i stikprøven udviklede sig i den betragtede periode som følger:

                  Tabel 11

                  Lagerbeholdninger

                           2011

                           2012

                           2013

                           NUP

                           Slutlagre (ton)

                           6 657

                           6 851

                           6 807

                           5 749

                              Indeks

                              100

                              103

                              102

                              86

                           Slutlagre i procent af produktionen

                           22 %

                           21 %

                           29 %

                           21 %

                              Kilde: Kontrollerede oplysninger fra virksomhederne i stikprøven.

               (93)

               Slutlagrene øgedes først svagt i 2012 og reduceredes derefter igen fra 2012 til 2013 med 1 % og fra 2013 til NUP med 16 %. Samlet reduceredes lagrene med 14 % i den betragtede periode. I forhold til produktionsniveauet reduceredes slutlagrene med 1 procentpoint mellem 2011 og NUP.

         4.4.3.4.   Rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evne til at rejse kapital

               (94)

               De stikprøveudvalgte EU-producenters rentabilitet, likviditet, investeringer og investeringsafkast udviklede sig således i den betragtede periode:

                  Tabel 12

                  Rentabilitet, likviditet, investeringer og investeringsafkast

                           2011

                           2012

                           2013

                           NUP

                           Rentabilitet ved salg i Unionen til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder (% af omsætningen)

                           – 11,2 %

                           – 5,5 %

                           – 8,3 %

                           – 9,1 %

                           Likviditet (EUR)

                           – 7 791 330

                           – 518 192

                           – 2 540 656

                           – 1 790 761

                              Indeks

                              100

                              1 504

                              307

                              435

                           Investeringer (EUR)

                           2 388 945

                           3 111 518

                           4 339 627

                           3 362 845

                              Indeks

                              100

                              130

                              182

                              141

                           Investeringsafkast

                           – 21,4 %

                           – 18,8 %

                           – 13,6 %

                           – 15,3 %

                              Kilde: Kontrollerede oplysninger fra virksomhederne i stikprøven.

               (95)

               Kommissionen fastsatte rentabiliteten for EU-producenterne i stikprøven til nettooverskuddet før skat ved salg af samme vare til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i Unionen udtrykt i procent af omsætningen i forbindelse med dette salg.

               (96)

               I den betragtede periode led EU-erhvervsgrenen betydelige tab. Erhvervsgrenen registrerede i 2011 et tab på – 11,2 %, der faldt til – 5,5 % i 2012 og steg igen i 2013 og i NUP til henholdsvis – 8,3 % og – 9,1 %.

               (97)

               Nettolikviditeten er et udtryk for EU-producenternes evne til at selvfinansiere deres aktiviteter. Likviditeten var negativ i den betragtede periode trods en forbedring, især i 2012.

               (98)

               Investeringerne fulgte en stigende tendens og rettede sig mod en forbedring af sikkerheden for produktionsprocessen, lavere energiforbrug og en styrkelse af konkurrenceevnen og kvaliteten i forbindelse med rørfittings. Investeringerne steg i 2012 og igen i 2013, men faldt i NUP. I forhold til 2011 steg investeringerne med 30 % i 2012, med 82 % i 2013 og med 41 % i NUP. En sådan stigning i investeringerne gav sig imidlertid ikke udslag i et positivt investeringsafkast, som er fortjenesten i procent af den bogførte nettoværdi af investeringerne. Det lå på mellem – 21,4 % i 2011 og – 15,3 % i NUP.

         4.4.3.5.   Dumpingmargenens størrelse og genrejsning efter tidligere dumping

               (99)

               Den dumpingmargen, der blev konstateret i undersøgelsen, ligger et godt stykke over bagatelgrænsen. Virkningen af den faktiske dumpingmargens størrelse på EU-erhvervsgrenen er væsentlig i betragtning af mængden af og priserne på importen fra det pågældende land.

               (100)

               EU-erhvervsgrenen befandt sig endnu i en genrejsningsproces efter virkningerne af tidligere skadevoldende dumping gennem import af rørfittings med oprindelse i Rusland, Tyrkiet, Republikken Korea og Malaysia.

         4.5.   Konklusion vedrørende EU-erhvervsgrenens situation

               (101)

               Næsten alle de vigtigste skadesindikatorer viste en negativ tendens. Produktionsmængden faldt med 9 %, og produktionskapaciteten med 11 % i den betragtede periode. EU-erhvervsgrenen havde fortsat store tab i hele den betragtede periode. Selv om der skete en beskeden forbedring, beløb EU-erhvervsgrenens tab sig til – 9,1 % i NUP. Desuden havde EU-erhvervsgrenen en konstant negativ likviditet og et fald i beskæftigelsen på ca. 11 % i den betragtede periode. Endvidere faldt salget med 16 %, og EU-producenternes markedsandel faldt med 12 procentpoint.

               (102)

               Lagerbeholdningerne forbedredes let, idet de gik tilbage med 14 %, og investeringerne steg med 41 % i den betragtede periode. Sidstnævnte var dog nødvendig, bl.a. for at EU-producenterne kunne konkurrere på markedet. En sådan vækst udelukker imidlertid ikke i sig selv, at der er tale om skade og bør snarere ses som en del af den igangværende omstruktureringsproces for EU-erhvervsgrenen.

               (103)

               På baggrund af ovenstående konkluderede Kommissionen, at EU-erhvervsgrenen led væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 5.

         5.   SANDSYNLIGHEDEN FOR FORTSAT SKADE

   5.1.   Konsekvenser af den forventede importmængde og prismæssige virkninger af en ophævelse af foranstaltningerne

               (104)

               I betragtning 57 konkluderede Kommissionen, at ophævelsen af foranstaltningerne efter al sandsynlighed vil føre til fornyet dumpingimport fra de pågældende lande.

               (105)

               Undersøgelsen viste, at EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade i den nuværende undersøgelsesperiode, hvilket bl.a. har givet sig udslag i et fald i produktion, salgsmængde, markedsandel, beskæftigelse og en fortsat mangel på fortjeneste, jf. betragtning 101.

               (106)

               På trods af den høje told steg importmængden fra Kina betydeligt i den betragtede periode, og således fordobledes den kinesiske markedsandel (jf. betragtning 65). Pristrykket på EU-markedet forblev meget højt på grund af de betydelige underbudsmargener, der blev konstateret i NUP.

               (107)

               Som nævnt ovenfor i betragtning 52 udgjorde den uudnyttede produktionskapacitet i Kina desuden næsten tre gange EU-forbruget i den nuværende undersøgelsesperiode. Hvis foranstaltningerne ophæves, er det derfor sandsynligt, at store mængder af den pågældende vare vil trænge ind på EU-markedet.

               (108)

               I betragtning af den prisadfærd, som de eksporterende producenter i det pågældende land har udvist og udviser, forventes det, at importen fortsat vil finde sted til dumpingpriser, som underbyder EU-erhvervsgrenens priser i betragtelig grad. En dumpingimport ville således uden tvivl have negative virkninger for EU-erhvervsgrenen. Den ville medføre et endnu voldsommere pristryk på EU-erhvervsgrenen og således bidrage til en yderligere forringelse af EU-erhvervsgrenens finansielle resultater. Denne import ville fortsat udgøre en markedsandel på EU-markedet på EU-erhvervsgrenens bekostning. Det ville føre til en endnu lavere kapacitetsudnyttelse i EU-erhvervsgrenen, hvilket er et af de afgørende elementer, der bidrager til de negative resultater hos EU-erhvervsgrenen i den betragtede periode.

               (109)

               Kommissionen konkluderede derfor, at ophævelsen af foranstaltningerne sandsynligvis ville føre til fortsat skade for EU-erhvervsgrenen, jf. grundforordningens artikel 11, stk. 2.

         6.   UNIONENS INTERESSE

               (110)

               I henhold til grundforordningens artikel 21 undersøgte Kommissionen, om en opretholdelse af de gældende antidumpingforanstaltninger mod Kina ville være i strid med Unionens interesse som helhed. Unionens interesse blev fastsat på grundlag af en vurdering af alle de forskellige involverede parters interesser, herunder EU-erhvervsgrenens, importørernes og brugernes interesser.

               (111)

               Alle interesserede parter fik, jf. grundforordningens artikel 21, stk. 2, mulighed for at gøre deres synspunkter gældende.

               (112)

               På dette grundlag blev det undersøgt, om der til trods for konklusionerne om sandsynligheden for fortsat dumping og sandsynligheden for fortsat skade var tvingende grunde til at konkludere, at det ikke var i Unionens interesse at opretholde de gældende foranstaltninger.

         6.1.   EU-erhvervsgrenens interesse

               (113)

               De gældende antidumpingforanstaltninger forhindrede ikke dumpingimport i at komme ind på EU-markedet, og EU-erhvervsgrenen led væsentlig skade i den betragtede periode.

               (114)

               EU-erhvervsgrenen viste sig i strukturel henseende at være en levedygtig erhvervsgren. Bestræbelserne på at rationalisere produktionsprocessen og fremme konkurrenceevnen og kvaliteten førte i NUP til en øget produktivitet (med 6 %) og en lavere produktionskapacitet (med 11 %). De gjorde sig også gældende i form af investeringer (se betragtning 98). Endelig udviklede EU-erhvervsgrenens fortjenstgivende eksportaktivitet sig positivt og viste, at den var konkurrencedygtig på markeder i tredjelande (eksporten for producenterne i stikprøven steg med 10 % i den betragtede periode).

               (115)

               Hvis foranstaltningerne bortfalder, vil den forventede tilstrømning af store mængder dumpingimport fra det pågældende land forringe EU-erhvervsgrenens situation yderligere. Denne tilstrømning ville sandsynligvis bl.a. forårsage yderligere tab af markedsandele, faldende salgspriser og kapacitetsudnyttelse og generelt en yderligere alvorlig forværring af EU-erhvervsgrenens finansielle situation.

               (116)

               Således konkluderede Kommissionen, at det ville være i EU-erhvervsgrenens interesse at opretholde antidumpingforanstaltningerne.

         6.2.   Ikke forretningsmæssigt forbundne importører og brugere

               (117)

               Tolv importører samarbejdede i forbindelse med den nuværende undersøgelse, men kun seks rapporterede om import af rørfittings fra det pågældende land. Der blev udtaget en stikprøve på tre ikke forretningsmæssigt forbundne importører, der tegner sig for 15 % af den samlede import fra Kina i NUP. Den pågældende vare udgjorde i gennemsnit kun omkring 10 % af deres samlede salg. Deres forretningsaktivitet i forbindelse med den pågældende vare har været rentabel. På dette grundlag har de gældende foranstaltninger ikke påvirket de kontrollerede importører væsentligt.

               (118)

               Det fremgik også af undersøgelsen, at importørerne fortsatte med at importere den pågældende vare i betydelige mængder og endog øgede disse i den betragtede periode. Det er derfor også usandsynligt, at en videreførelse af foranstaltningerne ville føre til en forværring af deres økonomiske situation i fremtiden.

               (119)

               Ingen af brugerne samarbejdede eller gav sig til kende i forbindelse med den nuværende undersøgelse. Deres mangel på samarbejde synes at bekræfte konklusionerne i den oprindelige undersøgelse om, at rørfittings tegner sig for en meget beskeden del af deres samlede produktionsomkostninger, og at de gældende foranstaltninger ikke synes at have forårsaget noget tab af konkurrenceevne for dem.

         6.3.   Konklusion vedrørende Unionens interesse

               (120)

               På grundlag af ovenstående konkluderede Kommissionen, at der ikke var tvingende grunde til ikke at forlænge de gældende antidumpingforanstaltninger.

         7.   ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER

               (121)

               Det følger af ovenstående betragtninger, at i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 2, bør antidumpingforanstaltningerne vedrørende importen af visse rørfittings med oprindelse i Kina opretholdes.

               (122)

               Som følge heraf bør udvidelsen af foranstaltningerne over for den pågældende vare med oprindelse i Kina til at omfatte import afsendt fra Taiwan (14), Indonesien (15), Sri Lanka (16) og Filippinerne (17), uanset om varen er angivet med oprindelse i Taiwan, Indonesien, Sri Lanka og Filippinerne, opretholdes.

               (123)

               Denne forordning er i overensstemmelse med udtalelsen fra det udvalg, der er nedsat i medfør af grundforordningens artikel 15, stk. 1 —

         VEDTAGET DENNE FORORDNING:
   Artikel 1
   1.   Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af rørfittings (undtagen støbte fittings, flanger og fittings med gevind) af jern eller stål (undtagen rustfrit stål), med største udvendige diameter på 609,6 mm og derunder, af den art der anvendes til stuksvejsning eller andre formål, med oprindelse i Folkerepublikken Kina, i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 og ex 7307 99 80 (Taric-kode 7307931191, 7307931193, 7307931194, 7307931195, 7307931199, 7307931991, 7307931993, 7307931994, 7307931995, 7307931999, 7307998092, 7307998093, 7307998094, 7307998095 og 7307998098).
   2.   Den endelige antidumpingtold fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Unionens grænse, ufortoldet, for de under stk. 1 beskrevne varer fremstillet af følgende virksomheder:

               Land

               Virksomhed

               Toldsats (%)

               Taric-tillægskode

               Kina

               Alle virksomheder

               58,6

               —

         3.   Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
   Artikel 2
   Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
      Udfærdiget i Bruxelles, den 27. oktober 2015.

            På Kommissionens vegne

         Jean-Claude JUNCKER

            Formand

      (1)  EUT L 343 af 22.12.2009, s. 51.

      (2)  Rådets forordning (EF) Nr. 584/96 af 11. marts 1996 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse rørfittings af jern og stål med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik, Kroatien og Thailand og om endelig opkrævning af den midlertidige told (EFT L 84 af 3.4.1996, s. 1).

      (3)  Rådets forordning (EF) nr. 803/2009 af 27. august 2009 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse rørfittings af jern og stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Thailand og varer, der er afsendt fra Taiwan, uanset om de er angivet med oprindelse i Taiwan, og om ophævelse af den fritagelse, som Chup Hsin Enterprise Co. Ltd og Nian Hong Pipe Fittings Co. Ltd er blevet indrømmet (EUT L 233 af 4.9.2009, s. 1).

      (4)  Rådets forordning (EF) nr. 964/2003 af 2. juni 2003 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse rørfittings af jern og stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Thailand og varer, der er afsendt fra Taiwan, uanset om de er angivet med oprindelse i Taiwan (EUT L 139 af 6.6.2003, s. 1).

      (5)  Rådets forordning (EF) nr. 2052/2004 af 22. november 2004 om udvidelse af den endelige antidumpingtold, som indførtes ved forordning (EF) nr. 964/2003 på importen af rørfittings af jern og stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina, til også at omfatte importen af rørfittings af stål og jern afsendt fra Indonesien, uanset om de er angivet med oprindelse i Indonesien (EUT L 355 af 1.12.2004, s. 4).

      (6)  Rådets forordning (EF) nr. 2053/2004 af 22. november 2004 om udvidelse af den endelige antidumpingtold, som indførtes ved forordning (EF) nr. 964/2003 på importen af visse rørfittings af jern og stål med oprindelse i Kina og på importen af visse rørfittings af jern og stål afsendt fra Sri Lanka, uanset om de er angivet med oprindelse i Sri Lanka eller ej (EUT L 355 af 1.12.2004, s. 9).

      (7)  Rådets forordning (EF) nr. 655/2006 af 27. april 2006 om udvidelse af den endelige antidumpingtold, som indførtes ved forordning (EF) nr. 964/2003 på importen af rørfittings af jern og stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina, til også at gælde for importen af rørfittings af jern og stål afsendt fra Filippinerne, uanset om de er angivet med oprindelse i Filippinerne eller ej (EUT L 116 af 29.4.2006, s. 1).

      (8)  Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 78/2013 af 17. januar 2013 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af visse rørfittings af jern eller stål med oprindelse i Rusland og Tyrkiet (EUT L 27 af 29.1.2013, s. 1).

      (9)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1283/2014 af 2. december 2014 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse rørfittings af jern eller stål med oprindelse i Republikken Korea og Malaysia efter en udløbsundersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 (EUT L 347 af 3.12.2014, s. 17).

      (10)  EUT C 297 af 4.9.2014, s. 12.

      (11)  EUT C 366 af 14.12.2013, s. 35.

      (12)  EUT C 295 af 3.9.2014, s. 6.

      (13)  Rådets forordning (EF) nr. 803/2009 af 27. august 2009 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse rørfittings af jern og stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Thailand og varer, der er afsendt fra Taiwan, uanset om de er angivet med oprindelse i Taiwan, og om ophævelse af den fritagelse, som Chup Hsin Enterprise Co. Ltd og Nian Hong Pipe Fittings Co. Ltd er blevet indrømmet (EUT L 233 af 4.9.2009, s. 1).

      (14)  Forordning (EF) nr. 964/2003.

      (15)  Forordning (EF) nr. 2052/2004.

      (16)  Forordning (EF) nr. 2053/2004.

      (17)  Forordning (EF) nr. 655/2006.


title: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1630 af 9. september 2016 om gennemførelsesmæssige tekniske standarder vedrørende de procedurer, der skal følges i forbindelse med anvendelsen af overgangsforanstaltningen for undermodulet »equity risk« i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF (EØS-relevant tekst)

text:
               10.9.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 243/1

         KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2016/1630
   af 9. september 2016
   om gennemførelsesmæssige tekniske standarder vedrørende de procedurer, der skal følges i forbindelse med anvendelsen af overgangsforanstaltningen for undermodulet »equity risk« i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF
   (EØS-relevant tekst)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF af 25. november 2009 om adgang til og udøvelse af forsikrings- og genforsikringsvirksomhed (Solvens II) (1), særlig artikel 308b, stk. 13, sjette afsnit, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Med henblik på eventuel anvendelse af den i artikel 308b, stk. 13, i direktiv 2009/138/EF omhandlede overgangsforanstaltning bør forsikrings- og genforsikringsselskaber over for tilsynsmyndighederne kunne dokumentere, at de aktier, der er omfattet af den pågældende overgangsforanstaltning, blev købt den 1. januar 2016 eller tidligere. Derfor bør forsikrings- og genforsikringsselskaber følge visse procedurer med henblik på passende identifikation af og dokumentation for de pågældende aktier.

               (2)

               For at sikre ensartede betingelser for og en passende kontrol af overgangsforanstaltningens anvendelse bør forsikrings- og genforsikringsselskaber føre fortegnelser over ændringer, som påvirker det antal aktier, som er omfattet af overgangsforanstaltningen. De bør opdatere fortegnelserne, hver gang de beregner solvenskapitalkravet i overensstemmelse med standardformlen, med henblik på at identificere de aktier, der er omfattet af overgangsforanstaltningen.

               (3)

               For aktier, der besiddes i institutter for kollektiv investering eller andre investeringer pakket som fonde, for hvilke gennemsigtighedsmetoden ikke kan anvendes, findes der i artikel 173, stk. 2, i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/35 (2) en metode til identifikation af det antal aktier, som blev købt før den 1. januar 2016, og derfor er det ikke nødvendigt at spore datoen for køb af de pågældende aktier. Den relevante købsdato, som skal identificeres og dokumenteres, bør være købsdatoen for de andele, der besiddes i de pågældende institutter for kollektiv investering eller andre investeringer pakket som fonde.

               (4)

               Selskaber bør i deres fortegnelser opføre købsdatoen for de aktier eller andele, som overgangsforanstaltningen finder anvendelse på. Endvidere bør der efter anmodning stilles omfattende dokumentation og oplysninger til rådighed for tilsynsmyndighederne med henblik på kontrol af, om betingelserne for anvendelse af overgangsordningen er opfyldt.

               (5)

               Hvis forsikrings- og genforsikringsselskaber sælger de i artikel 173 i delegeret forordning (EU) 2015/35 omhandlede aktier eller andele og dernæst tilbagekøber aktier eller andele af samme type efter den 1. januar 2016, vil det antal aktier, som er omfattet af overgangsforanstaltningen, falde set i forhold til det antal oprindeligt identificerede. De procedurer, som forsikrings- eller genforsikringsselskabet skal følge, bør derfor sikre, at de aktier, som fortsat er omfattet af overgangsforanstaltningen efter et sådant salg og efterfølgende køb af aktier eller andele, kan skelnes fra alle andre aktier eller andele.

               (6)

               Denne forordning er baseret på det udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder, som Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger har forelagt Kommissionen.

               (7)

               Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger har afholdt åbne offentlige høringer om det udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder, som ligger til grund for denne forordning, analyseret de potentielle omkostninger og fordele samt anmodet interessentgruppen for forsikrings- og genforsikringsordninger, der er nedsat i henhold til artikel 37 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1094/2010, om en udtalelse (3) —

         VEDTAGET DENNE FORORDNING:
   Artikel 1
   1.   Hvis vægtningen for den i artikel 308b, stk. 13, første afsnit, litra b), i direktiv i 2009/138/EF omhandlede standardparameter er mindre end 100 %, skal forsikrings- og genforsikringsselskaber føre fortegnelser over de i artikel 173 i delegeret forordning (EU) 2015/35 omhandlede aktier og deres købsdatoer. Hvis de pågældende aktier besiddes i et institut for kollektiv investering eller andre investeringer pakket som fonde, og hvis gennemsigtighedsmetoden ikke kan anvendes, skal selskaber kun føre fortegnelser over de andele i instituttet for kollektiv investering eller andre investeringer pakket som fonde, som er omfattet af artikel 173, stk. 2, og deres købsdatoer.
   2.   Forsikrings- og genforsikringsselskaber skal efter anmodning stille alle nødvendige oplysninger om de pågældende aktier eller andele til rådighed for tilsynsmyndigheden, sammen med dokumentation for købsdatoen.
   3.   De i stk. 1 omhandlede fortegnelser skal opdateres, hver gang forsikrings- eller genforsikringsselskabet beregner solvenskapitalkravet ved brug af overgangsforanstaltningen i artikel 308b, stk. 13, i direktiv 2009/138/EF.
   4.   Hvis forsikrings- og genforsikringsselskaber sælger de i stk. 1 omhandlede aktier eller andele, som er købt den 1. januar 2016 eller tidligere, og dernæst køber aktier eller andele af samme type efter den 1. januar 2016, skal de sikre, at de resterende aktier eller andele, der er købt den 1. januar 2016 eller tidligere, kan identificeres i overensstemmelse med stk. 1.
   Artikel 2
   Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
      Udfærdiget i Bruxelles, den 9. september 2016.

            På Kommissionens vegne

         Jean-Claude JUNCKER

            Formand

      (1)  EUT L 335 af 17.12.2009, s. 1.

      (2)  Kommissionens delegerede forordning (EU) 2015/35 af 10. oktober 2014 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF om adgang til og udøvelse af forsikrings- og genforsikringsvirksomhed (Solvens II) (EUT L 12 af 17.1.2015, s. 1).

      (3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1094/2010 af 24. november 2010 om oprettelse af en europæisk tilsynsmyndighed (Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger), om ændring af afgørelse nr. 716/2009/EF og om ophævelse af Kommissionens afgørelse 2009/79/EF (EUT L 331 af 15.12.2010, s. 48).


title: Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2015/869 af 5. juni 2015 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 208/2014 om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Ukraine

text:
               6.6.2015

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 142/1

         RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2015/869
   af 5. juni 2015
   om gennemførelse af forordning (EU) nr. 208/2014 om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Ukraine
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Rådets forordning (EU) nr. 208/2014 af 5. marts 2014 om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Ukraine (1), særlig artikel 14, stk. 1, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet vedtog den 5. marts 2014 forordning (EU) nr. 208/2014.

               (2)

               Rådet vedtog den 5. marts 2015 afgørelse (FUSP) 2015/364 (2), som fastsætter, at de restriktive foranstaltninger i Rådets afgørelse 2014/119/FUSP (3) skal finde anvendelse indtil den 6. marts 2016 for så vidt angår fjorten personer og indtil den 6. juni 2015 for så vidt angår fire personer.

               (3)

               Rådet vedtog den 5. juni 2015 afgørelse (FUSP) 2015/876 (4), som fastsætter, at de restriktive foranstaltninger for så vidt angår en af disse fire personer bør finde anvendelse indtil den 6. oktober 2015, og for to af disse personer bør de restriktive foranstaltninger finde anvendelse indtil den 6. marts 2016. Desuden bør begrundelserne vedrørende de nævnte personer ajourføres.

               (4)

               Én person bør ikke længere stå opført på listen over fysiske og juridiske personer, enheder og organer, der er omfattet af restriktive foranstaltninger, i bilag I til forordning (EU) nr. 208/2014 —

         VEDTAGET DENNE FORORDNING:
   Artikel 1
   Bilag I til forordning (EU) nr. 208/2014 ændres som anført i bilaget til nærværende forordning.
   Artikel 2
   Denne forordning træder i kraft på dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
      Udfærdiget i Bruxelles, den 5. juni 2015.

            På Rådets vegne

         E. RINKĒVIČS

            Formand

      (1)  EUT L 66 af 6.3.2014, s. 1.

      (2)  Rådets afgørelse (FUSP) 2015/364 af 5. marts 2015 om ændring af afgørelse 2014/119/FUSP om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Ukraine (EUT L 62 af 6.3.2015, s. 25).

      (3)  Rådets afgørelse 2014/119/FUSP af 5. marts 2014 om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Ukraine (EUT L 66 af 6.3.2014, s. 26).

      (4)  Rådets afgørelse (FUSP) 2015/876 af 5. juni 2015 om ændring af afgørelse 2014/119/FUSP om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Ukraine (se side 30 i denne EUT).

      BILAG

                  1)

                  Følgende person fjernes fra listen i bilag I til forordning (EU) nr. 208/2014 fra og med den 6. juni 2015:
                  Række nr. 8 — Viktor Viktorovych Yanukovych (Віктор Вікторович Янукович) (søn af den tidligere præsident)

                  2)

                  Oplysningerne om følgende personer i bilag I til forordning (EU) nr. 208/2014 affattes således:

                              4.

                              Olena Leonidivna Lukash (Олена Леонідівна Лукаш), Elena Leonidovna Lukash (Елена Леонидовна Лукаш)

                              født den 12. november 1976 i Rîbnița (Moldova), tidligere justitsminister

                              Person, som de ukrainske myndigheder har gjort til genstand for efterforskning for at misbruge offentlige midler.

                              6.3.2014

                              10.

                              Serhii Petrovych Kliuiev (Сергій Петрович Клюєв), Serhiy Petrovych Klyuyev

                              født den 19. august 1969, bror til Andrii Kliuiev, forretningsmand

                              Person, som de ukrainske myndigheder har gjort til genstand for efterforskning for at misbruge offentlige midler. Person med tilknytning til en udpeget person (Andrii Petrovych Kliuiev), som de ukrainske myndigheder har gjort til genstand for en straffesag for uretmæssig tilegnelse af offentlige midler eller aktiver

                              6.3.2014

                              13.

                              Dmytro Volodymyrovych Tabachnyk (Дмитро Володимирович Табачник)

                              født den 28. november 1963, tidligere uddannelses- og videnskabsminister

                              Person, som de ukrainske myndigheder har gjort til genstand for efterforskning for at misbruge offentlige midler.

                              6.3.2014


title: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1150/2012 af 4. december 2012 om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

text:
               5.12.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 333/43

         KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 1150/2012
   af 4. december 2012
   om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (1),
   under henvisning til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 af 7. juni 2011 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager (2), særlig artikel 136, stk. 1, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes der på basis af resultatet af de multilaterale handelsforhandlinger under Uruguay-runden kriterier for Kommissionens fastsættelse af faste importværdier for tredjelande for de produkter og perioder, der er anført i del A i bilag XVI til nævnte forordning.

               (2)

               Der beregnes hver arbejdsdag en fast importværdi i henhold til artikel 136, stk. 1, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 under hensyntagen til varierende daglige data. Derfor bør nærværende forordning træde i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende —

         VEDTAGET DENNE FORORDNING:
   Artikel 1
   De faste importværdier som omhandlet i artikel 136 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes i bilaget til nærværende forordning.
   Artikel 2
   Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
      Udfærdiget i Bruxelles, den 4. december 2012.

            På Kommissionens vegne For formanden

         José Manuel SILVA RODRÍGUEZ

            Generaldirektør for landbrug og udvikling af landdistrikter

      (1)  EUT L 299 af 16.11.2007, s. 1.

      (2)  EUT L 157 af 15.6.2011, s. 1.

      BILAG
      Faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

                  (EUR/100 kg)

                  KN-kode

                  Tredjelandskode (1)

                  Fast importværdi

                  0702 00 00

                  AL

                  41,5

                  MA

                  54,9

                  TN

                  81,9

                  TR

                  68,5

                  ZZ

                  61,7

                  0707 00 05

                  AL

                  59,9

                  MA

                  133,1

                  TR

                  104,1

                  ZZ

                  99,0

                  0709 93 10

                  MA

                  120,6

                  TR

                  93,3

                  ZZ

                  107,0

                  0805 10 20

                  AR

                  49,7

                  ZA

                  62,1

                  ZW

                  52,1

                  ZZ

                  54,6

                  0805 20 10

                  MA

                  69,8

                  ZZ

                  69,8

                  0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90

                  CN

                  71,1

                  HR

                  85,6

                  MA

                  95,7

                  TR

                  82,4

                  ZZ

                  83,7

                  0805 50 10

                  TR

                  76,9

                  ZZ

                  76,9

                  0808 10 80

                  MK

                  39,5

                  US

                  125,2

                  ZA

                  214,1

                  ZZ

                  126,3

                  0808 30 90

                  CN

                  33,5

                  TR

                  112,1

                  US

                  160,6

                  ZZ

                  102,1

         (1)  Landefortegnelse fastsat ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1833/2006 (EUT L 354 af 14.12.2006, s. 19). Koden »ZZ« = »anden oprindelse«.


title: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/923 af 10. juni 2016 om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

text:
               11.6.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 154/25

         KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2016/923
   af 10. juni 2016
   om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 af 17. december 2013 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 922/72, (EØF) nr. 234/79, (EF) nr. 1037/2001 og (EF) nr. 1234/2007 (1),
   under henvisning til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 af 7. juni 2011 om nærmere bestemmelser for anvendelsen af Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager (2), særlig artikel 136, stk. 1, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes der på basis af resultatet af de multilaterale handelsforhandlinger under Uruguayrunden kriterier for Kommissionens fastsættelse af faste importværdier for tredjelande for de produkter og perioder, der er anført i del A i bilag XVI til nævnte forordning.

               (2)

               Der beregnes hver arbejdsdag en fast importværdi i henhold til artikel 136, stk. 1, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 under hensyntagen til varierende daglige data. Derfor bør nærværende forordning træde i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende —

         VEDTAGET DENNE FORORDNING:
   Artikel 1
   De faste importværdier som omhandlet i artikel 136 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes i bilaget til nærværende forordning.
   Artikel 2
   Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
      Udfærdiget i Bruxelles, den 10. juni 2016.

            På Kommissionens vegne

            For formanden

         Jerzy PLEWA

            Generaldirektør for landbrug og udvikling af landdistrikter

      (1)  EUT L 347 af 20.12.2013, s. 671.

      (2)  EUT L 157 af 15.6.2011, s. 1.

      BILAG

         Faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

                  (EUR/100 kg)

                  KN-kode

                  Tredjelandskode (1)

                  Fast importværdi

                  0702 00 00

                  MA

                  136,7

                  TR

                  69,0

                  ZZ

                  102,9

                  0709 93 10

                  TR

                  145,6

                  ZZ

                  145,6

                  0805 50 10

                  AR

                  175,8

                  IL

                  134,0

                  MA

                  106,8

                  TR

                  157,0

                  ZA

                  179,9

                  ZZ

                  150,7

                  0808 10 80

                  AR

                  121,5

                  BR

                  107,0

                  CL

                  135,0

                  CN

                  102,3

                  NZ

                  149,7

                  US

                  180,4

                  UY

                  107,2

                  ZA

                  123,6

                  ZZ

                  128,3

                  0809 10 00

                  TR

                  269,1

                  ZZ

                  269,1

                  0809 29 00

                  TR

                  527,5

                  US

                  888,6

                  ZZ

                  708,1

         (1)  Landefortegnelse fastsat ved Kommissionens forordning (EU) nr. 1106/2012 af 27. november 2012 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 471/2009 om fællesskabsstatistikker over varehandelen med tredjelande for så vidt angår ajourføring af den statistiske lande- og områdefortegnelse (EUT L 328 af 28.11.2012, s. 7). Koden »ZZ« = »anden oprindelse«.


title: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 367/2014 af 10. april 2014 om fastsættelse af den nettosaldo, der er til rådighed for udgifter under EGFL

text:
               11.4.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 108/13

         KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 367/2014
   af 10. april 2014
   om fastsættelse af den nettosaldo, der er til rådighed for udgifter under EGFL
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1306/2013 af 17. december 2013 om finansiering, forvaltning og overvågning af den fælles landbrugspolitik og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 352/78, (EF) nr. 165/94, (EF) nr. 2799/98, (EF) nr. 814/2000, (EF) nr. 1290/2005 og (EF) nr. 485/2008 (1), særlig artikel 16, stk. 2, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I henhold til artikel 16, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1306/2013 udgøres det årlige loft over udgifterne under Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) af de maksimumsbeløb, der er fastsat for fonden i Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013 (2), bilag I, underloftet for markedsrelaterede udgifter og direkte betalinger.

               (2)

               Artikel 10c, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 73/2009 (3) fastsætter, at de beløb, der fremkommer ved den frivillige tilpasning, der er omhandlet i artikel 10b, stk. 5, i nævnte forordning, som fremkommer ved anvendelse af artikel 136 i nævnte forordning, skal være til rådighed for Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) for regnskabsåret 2014.

               (3)

               I Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2013/146/EU (4) fastsættes det beløb, der fremkommer ved frivillig tilpasning i Det Forenede Kongerige for kalenderåret 2013. Dette beløb bør stilles til rådighed for ELFUL i 2014.

               (4)

               Artikel 136 i forordning (EF) nr. 73/2009 fastsætter, at medlemsstaterne senest den 1. august 2009 kan beslutte at overføre et beløb fra regnskabsåret 2011, som skal beregnes i henhold til artikel 69, stk. 7, i nævnte forordning for EU-støtte i henhold til ELFUL-programmeringen og -finansieringen af landdistriktsudviklingen uden at anvende artikel 69, stk. 6, litra a), i nævnte forordning. De beløb, der er til rådighed for overførsel, er beregnet og fastsat i bilag III til Kommissionens forordning (EF) nr. 1120/2009 (5).

               (5)

               Artikel 136b i forordning (EF) nr. 73/2009, indsat ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1310/2013 (6), fastsætter, at medlemsstater, der i overensstemmelse med artikel 136 i forordning (EF) nr. 73/2009 besluttede at stille et beløb til rådighed for regnskabsåret 2011 for EU-støtte i henhold til ELFUL-programmeringen og -finansieringen af landdistriktsudviklingen, fortsætter med at stille beløbene i bilag VIIIa til nævnte forordning, indsat ved forordning (EU) nr. 1310/2013, til rådighed for ELFUL-programmeringen og -finansieringen af landdistriktsudviklingen for regnskabsåret 2015.

               (6)

               De beløb, der er fastsat i bilag VIIIa til forordning (EF) nr. 73/2009 for Tyskland og Sverige, skal derfor stilles til rådighed for ELFUL-programmeringen og -finansieringen af landdistriktsudviklingen for regnskabsåret 2015.

               (7)

               Artikel 66, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1307/2013 (7) fastsætter, at for de medlemsstater, der har anvendt artikel 4, stk. 1, første afsnit, i Rådets forordning (EF) nr. 637/2008 (8), overføres det relevante årlige budget, der er til rådighed i henhold til artikel 5, stk. 1, i nævnte forordning, med virkning fra den 1. januar 2014. Grækenland har anvendt artikel 4, stk. 1, første afsnit, i forordning (EF) nr. 637/2008.

               (8)

               Den nettosaldo, der er til rådighed for udgifterne under EGFL for regnskabsårene 2014 til 2020, bør derfor fastsættes. Af hensyn til klarheden bør de beløb, der stilles til rådighed for ELFUL, også offentliggøres —

         VEDTAGET DENNE FORORDNING:
   Artikel 1
   Den nettosaldo, der er til rådighed for Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL), samt de beløb, der er til rådighed for regnskabsårene 2014-2020 for Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) i medfør af artikel 10c, stk. 2, artikel 136 og artikel 136b i forordning (EF) nr. 73/2009 og artikel 66, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1307/2013, er angivet i bilaget til denne forordning.
   Artikel 2
   Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
      Udfærdiget i Bruxelles, den 10. april 2014.

            På Kommissionens vegne

         José Manuel BARROSO

            Formand

      (1)  EUT L 347 af 20.12.2013, s. 549.

      (2)  Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013 af 2. december 2013 om fastlæggelse af den flerårige finansielle ramme for årene 2014-2020 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 884).

      (3)  Rådets forordning (EF) nr. 73/2009 af 19. januar 2009 om fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte til landbrugere og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere, om ændring af forordning (EF) nr. 1290/2005, (EF) nr. 247/2006, (EF) nr. 378/2007 og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1782/2003 (EUT L 30 af 31.1.2009, s. 16).

      (4)  Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2013/146/EU af 20. marts 2013 om fastsættelse af det beløb, der fremkommer ved frivillig tilpasning i Det Forenede Kongerige for kalenderåret 2013 (EUT L 82 af 22.3.2013, s. 58).

      (5)  Kommissionens forordning (EF) nr. 1120/2009 af 29. oktober 2009 om gennemførelsesbestemmelser til enkeltbetalingsordningen i afsnit III i Rådets forordning (EF) nr. 73/2009 om fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte til landbrugere og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere (EUT L 316 af 2.12.2009, s. 1).

      (6)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1310/2013 af 17. december 2013 om fastsættelse af visse overgangsforanstaltninger vedrørende støtte til landdistriktsudvikling fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL), om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1305/2013 for så vidt angår midler og deres fordeling i 2014 og om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 73/2009 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1307/2013, (EU) nr. 1306/2013 og (EU) nr. 1308/2013 med hensyn til deres anvendelse i 2014 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 865).

      (7)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1307/2013 af 17. december 2013 om fastsættelse af regler for direkte betalinger til landbrugere under støtteordninger inden for rammerne af den fælles landsbrugspolitik og om ophævelse af Rådet forordning (EF) nr. 637/2008 og Rådet forordning (EF) nr. 73/2009 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 608).

      (8)  Rådets forordning (EF) nr. 637/2008 af 23. juni 2008 om ændring af forordning (EF) nr. 1782/2003 og om fastlæggelse af nationale omstruktureringsprogrammer for bomuldssektoren (EUT L 178 af 5.7.2008, s. 1).

      BILAG

                  (mio. EUR)

                  Regnskabsår

                  Beløb til rådighed for ELFUL

                  Nettosaldo til rådighed for udgifter under EGFL

                  Artikel 10b i forordning (EF) nr. 73/2009

                  Artikel 136 i forordning (EF) nr. 73/2009

                  Artikel 136b i forordning (EF) nr. 73/2009

                  Artikel 66 i forordning (EU) nr. 1307/2013

                  2014

                  296,3

                  51,6

                  4,0

                  43 778,1

                  2015

                  51,6

                  4,0

                  44 312,4

                  2016

                  4,0

                  44 624,0

                  2017

                  4,0

                  44 859,0

                  2018

                  4,0

                  44 885,0

                  2019

                  4,0

                  44 912,0

                  2020

                  4,0

                  44 937,0